KASTE Sosiaali- ja terveydenhuollon kansallinen kehittämisohjelma SOSIAALI- JA TERVEYSMINISTERIÖ - PDF\nKASTE Sosiaali- ja terveydenhuollon kansallinen kehittämisohjelma SOSIAALI- JA TERVEYSMINISTERIÖ\nDownload "KASTE 2008 2011. Sosiaali- ja terveydenhuollon kansallinen kehittämisohjelma SOSIAALI- JA TERVEYSMINISTERIÖ"\n1 Sosiaali- ja terveysministeriön julkaisuja 2008:6 Sosiaali- ja terveydenhuollon kansallinen kehittämisohjelma SOSIAALI- JA TERVEYSMINISTERIÖ\n2 ISSN ISBN (nid.) ISBN (PDF) Taitto: AT-Julkaisutoimisto Oy Paino: Yliopistopaino, Helsinki 2008\n3 Tiivistelmä Sosiaali- ja terveydenhuollon kansallinen kehittämisohjelma.. Helsinki s. (Sosiaali- ja terveysministeriön julkaisuja, ISSN , 2008:6) ISBN (nid.), ISBN (PDF) Sosiaali- ja terveydenhuollon valtionosuudesta annetun lain (733/1992) mukaan valtioneuvosto vahvistaa joka neljäs vuosi sosiaali- ja terveydenhuollon kansallisen kehittämisohjelman. Vuosia koskeva ohjelma vahvistettiin Ohjelma nimettiin Kaste-ohjelmaksi. Ohjelman valmistelu alkoi elokuussa 2007 laajalla kuulemisten sarjalla. Ensisijaisesti kuntien sosiaali- ja terveysjohdolle tarkoitetut kuulemiset järjestettiin peruspalveluministeri Paula Risikon johdolla yhdessä Suomen Kuntaliiton ja ohjelman valmistelua ja toimeenpanoa varten nimitettyjen alueellisten johtoryhmien kanssa. Erikseen kuultiin sosiaali- ja terveysalan järjestöjä sekä kansalaisia kautta. Esitys ohjelmaksi valmisteltiin peruspalveluministeri Paula Risikon johdolla sosiaali- ja terveydenhuollon neuvottelukunnassa. Kaste-ohjelmassa määritellään lähivuosien sosiaali- ja terveydenhuollon kehittämistavoitteet ja keskeisimmät toimenpiteet, joilla ne voidaan saavuttaa. Ohjelma antaa sekä kokonaiskuvan ohjelmakaudella kuntiin suuntautuvasta ohjauksesta että nostaa esiin ne keskeisimmät toimenpiteet, joihin vuosina suunnataan Stakesin, Kansanterveyslaitoksen, Työterveyslaitoksen ja lääninhallitusten työpanosta sekä muita kehittämistoiminnan resursseja. 3\n4 Ohjelman liiteosassa kuvataan kunnalliseen sosiaali- ja terveydenhuoltoon kohdistuvat lainsäädäntöuudistukset vuosina , hallituksen politiikkaohjelmat, muut ohjelmat ja laajat hankkeet sekä lista niistä suosituksista ja oppaista, jotka vuosina kunnille annetaan. Ohjelman päätavoitteet perustuvat hallinnonalan keskeisiin pitkän aikavälin strategisiin tavoitteisin. Tavoitteena on, että kuntalaisten osallisuus lisääntyy ja syrjäytyminen vähentyy hyvinvointi ja terveys lisääntyvät, hyvinvointi- ja terveyserot kaventuvat palveluiden laatu, vaikuttavuus ja saatavuus paranevat, alueelliset erot vähentyvät Ohjelmassa nostetaan esiin myös konkreettisia, mitattavissa olevia osatavoitteista. Tarkoitus on, että kunnat suuntaavat kehittämistoimintaansa siten, että muutos näissä osatavoitteissa olisi havaittavissa. Ohjelman tavoitteet pyritään saavuttamaan ennalta ehkäisten ja varhain puuttuen (neljä toimenpidekokonaisuutta), henkilöstön riittävyyden varmistaen ja osaamista vahvistaen (kolme toimenpidekokonaisuutta) sekä sosiaali- ja terveydenhuollon eheällä kokonaisuudella ja vaikuttavilla toimintamalleilla (seitsemän toimenpidekokonaisuutta). Kunnat ja kuntayhtymät voivat saada valtionavustusta kehittämistoimintaan, jotka edistävät näiden toimenpiteiden toteuttamista. Lisäksi Stakes, Kansanterveyslaitos ja Työterveyslaitos tarjoavat kunnille asiantuntija-apua toimenpiteiden toteuttamisessa. Ohjelmaa toteutetaan yhteistyössä kansallisessa sosiaali- ja terveydenhuollon neuvottelukunnassa olevien tahojen ja viiden alueellisen johtoryhmän kanssa. Sosiaali- ja terveysministeriön nimittämien alueellisten johtoryhmien tehtävänä on omalla alueellaan tukea ja edistää ohjelman toteutumista ja tehdä muun muassa Kaste-ohjelmaan perustuva alueellisen kehittämistoiminnan suunnitelma 4\n5 Ohjelman tueksi käynnistetään ulkopuolinen arviointi. Kansalliselle neuvottelukunnalle raportoidaan vuosittain ohjelman etenemisestä ja siltä pohjalta sosiaali- ja terveysministeriö voi tarkentaa ohjelman toimenpiteitä. Asiasanat kehittäminen, ohjelma, sosiaalihuolto, terveydenhuolto 5\n6 Sammandrag Nationella utvecklingsprogrammet för social- och hälsovården. Kaste Helsingfors s. (Social- och hälsovårdsministeriets publikationer, ISSN , 2008:6). ISBN (inh.), ISBN (PDF) I lagen om planering av och statsandel för social- och hälsovården (733/1992) fastställer statsrådet vart fjärde år ett nationellt utvecklingsprogram för social- och hälsovården. Programmet för åren fastställdes och fick namnet Kaste-programmet. Beredningen av programmet inleddes i augusti 2007 genom en utfrågningsserie på bred basis. Framför allt social- och hälsovårdsledningen i kommunerna gavs tillfälle att höras vid diskussionsmöten som ordnades under ledning av omsorgsminister Paula Risikko tillsammans med Finlands Kommunförbund och de regionala ledningsgrupper som utsetts för beredningen och verkställigheten av programmet. Social- och hälsovårdsorganisationerna och medborgarna hördes separat via webbsidorna Ett förslag till programmet bereddes vid delegationen för social- och hälsovård under ledning av omsorgsminister Paula Risikko. I det nationella utvecklingsprogrammet för social- och hälsovården (KASTE) fastslås utvecklingsmålen för social- och hälsovården under de närmaste åren och de viktigaste åtgärderna för att målen ska kunna uppnås. Utvecklingsprogrammet ger en övergripande bild av den styrning som kommer att riktas till kommunerna under programperioden och 6\n7 lyfter fram de viktigaste åtgärder till vilka Forsknings- och utvecklingscentralen för social- och hälsovården (Stakes), Folkhälsoinstitutet, Arbetshälsoinstitutet och länsstyrelserna kommer att rikta arbetsinsatser och till vilka social- och hälsovårdsministeriets utvecklingsresurser riktas åren I bilagorna till programmet beskrivs lagstiftningsreformer som under perioden berör den kommunala social- och hälsovården, regeringens politikprogram, övriga program och omfattande projekt. Dessutom ingår en förteckning över de rekommendationer och handböcker som kommunerna kommer att tillhandahållas åren De primära programmålen baserar sig på de viktigaste strategiska målen på lång sikt för förvaltningsområdet. Målet är att kommuninvånarnas delaktighet ökar och deras marginalisering minskar kommuninvånarnas välfärd och hälsa ökar och skillnaderna i välfärd och hälsa minskar kvaliteten och genomslagskraften för och tillgången till service för kommuninvånarna förbättras och de regionala skillnaderna minskar. I programmet lyfts också fram konkreta, mätbara etappmål. Avsikten är att kommunerna ska rikta sin utvecklingsverksamhet så att förändringar som gäller etappmålen kan skönjas. Programmålen eftersträvas genom förebyggande och tidigt ingripande (fyra åtgärdshelheter), genom säkerställande av tillräcklig personalstyrka och stärkande av kompetensen (tre åtgärdshelheter) samt genom social- och hälsovården som en sammanhängande helhet och effektiva verksamhetsmodeller (sju åtgärdshelheter). Kommunerna och samkommunerna kan få statsunderstöd för utvecklingsverksamhet som främjar genomförandet av åtgärderna. Dessutom tillhandahåller inrättningarna inom förvaltningsområdet (Stakes, Folkhälsoinstitutet och Arbetshälsoinstitutet) kommunerna expert- 7\n8 hjälp när det gäller att genomföra åtgärderna. Åtgärderna kan preciseras årligen. Programmet genomförs i samråd med parterna i den nationella delegationen för social- och hälsovård och de fem regionala ledningsgrupperna. De regionala ledningsgrupperna, som tillsatts av social- och hälsovårdsministeriet, ska inom sin region stödja och främja genomförandet av programmet och bl.a. göra upp en plan för den regionala utvecklingsverksamheten bl.a. utifrån det nationella programmet. Till stöd för programmet inleds en utomstående utvärdering. Det lämnas årligen in rapporter till den nationella delegationen om hur programmet framskrider, och utifrån rapporteringen kan social- och hälsovårdsministeriet precisera programåtgärderna. Nyckelord hälsovård, program, socialvård, utveckling 8\n9 Summary National Development Plan for Social and Health Care Services. Kaste Programme pp. (Publications of the Ministry of Social Affairs and Health, Finland, ISSN , 2008:6). ISBN (pb), ISBN (PDF) According to the Act on Planning and Government Grants for Social Welfare and Health Care (733/1992) the Government adopts every four years a national development plan for social and health care services. The plan for was adopted on 31 January It is called the Kaste Programme. The preparation of the programme started in August 2007 by a broad series of hearings. The hearings, which were chiefly intended for the municipal directors of social and health care services, were arranged under the lead of Minister for Health and Social Services Paula Risikko together with the Association of Finnish Local and Regional Authorities and the regional steering groups appointed for the preparation and implementation of the programme. Non-governmental organisations in the social and health care field and citizens were heard separately through the website The draft programme was prepared under the lead of Minister Risikko in the Advisory Board for Social and Health Care. The Kaste Programme defines the development objectives for social and health care services in the next few years and the main measures for achieving them. The programme both provides an overall picture of 9\n10 the guidance of municipalities during the programme period and raises the most important measures that the National Research and Development Centre for Welfare and Health (STAKES), the National Public Health Institute, the Finnish Institute of Occupational Health and the State Provincial Offices will focus on in their work in and to which other development resources are allocated. The Annex to the programme describes the legislative reforms regarding municipal social and health care services in , the Government s policy programmes, other programmes and extensive projects as well as includes a list of the recommendations and handbooks that will be issued to municipal authorities and employees during the same period of time. The main objectives of the programme are based on the long-term strategic objectives for the administrative sector. The aim is that the municipal inhabitants involvement will increase and their social exclusion will be reduced, the municipal inhabitants wellbeing and health will increase, inequalities in wellbeing and health diminish, and the quality, effectiveness and availability of services for the municipal inhabitants will improve and regional inequalities will be reduced. The programme also raises concrete, measurable sub-objectives. The purpose is that the municipalities direct their development activities so that a change in regard to these sub-objectives will de discernible. The aim is to achieve the objectives of the programme by prevention and early intervention (four major measures), by ensuring the sufficiency of staff and strengthening skills (three major measures), and by social and health care services functioning as an integral whole and effective models of operation (seven major measures). The municipalities and joint municipal boards can obtain discretionary government transfer for development activities that 10\n11 further the implementation of these measures. In addition, STAKES, the National Public Health Institute and the Institute of Occupational Health will provide expert assistance to the municipalities in carrying out the measures. The programme is carried out together with the bodies represented in the national Advisory Board for Social and Health Care and the five regional steering groups. The task of the regional steering groups appointed by the Ministry of Social Affairs and Health is to support and promote the implementation of the programme in their own areas and to draw up a regional development plan that will be based on i.a. the Kaste Programme. An exterior assessment will be started in support of the programme. The national Advisory Board will receive annually a report on the progress of the programme, and the Ministry of Social Affairs and Health can adjust the measures taking into account the report. Key words development, health care services, programme, social services 11\n12 Valtioneuvosto on vahvistanut tämän sosiaali- ja terveydenhuollon kansallisen kehittämisohjelman vuosille sosiaali- ja terveysministeriön esittelystä Ohjelma perustuu sosiaali- ja terveydenhuollon suunnittelusta ja valtionosuudesta 3. päivänä elokuuta 1992 annettuun lakiin (733/1992) ja sen 5 :ään, sellaisena kun se on laissa 253/\n13 Sisällys LUKIJALLE JOHDANTO Voimavarat suunnattava uudistuksiin NÄITÄ TAVOITTELEMME Osallisuus lisääntyy ja syrjäytyminen vähenee Hyvinvointi ja terveys lisääntyvät, hyvinvointi- ja terveyserot kaventuvat Palvelujen laatu, vaikuttavuus ja saatavuus paranevat, alueelliset erot kapenevat NÄIN SEN TEEMME Ennalta ehkäisten ja varhain puuttuen Luodaan hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen rakenteet Puututaan varhain ongelmiin Tuetaan lasten ja nuorten kehitystä ja parannetaan palveluja Autetaan vaikeasti työllistyviä kuntoutumaan Henkilöstön riittävyyden varmistaen ja osaamista vahvistaen Turvataan henkilöstön saatavuus, riittävyys ja sitoutuminen Vahvistetaan osaamista Uudistetaan johtamiskäytäntöjä ja kehitetään hyvinvointia työssä\n14 3.3 Sosiaali- ja terveydenhuollon eheällä kokonaisuudella ja vaikuttavilla toimitamalleilla Vahvistetaan asiakkaan asemaa Uudistetaan palvelurakenteita Sovitetaan yhteen palvelutuotantoa ja palveluprosesseja Laajennetaan kansalaisten mahdollisuuksia sähköiseen asiointiin Vahvistetaan perusterveydenhuollon ja sosiaalihuollon kehittämistä Luodaan Hyvä käytäntö -verkosto Uudistetaan laatusuositukset OHJELMAN TOTEUTUS Toimeenpano, seuranta, arviointi ja valvonta Viestintä ja sidosryhmätyö...53 LIITTEET (Ei sisälly valtioneuvoston päätökseen) Liite 1. Nämä toimet tukevat KASTE-ohjelmaa...54 A. Lainsäädäntösuunnitelma B. Hallituksen politiikkaohjelmat...60 C. Muut ohjelmat ja laajat hankkeet...62 D. Suositukset ja ohjeet...67 Liite 2. Sosiaali- ja terveydenhuollon neuvottelukunnan tehtävät ja kokoonpano...71 Toimeenpanosuunnitelma, alueelliset kehittämistyön suunnitelmat ja muu materiaali on löydettävissä > hankkeet > Sosiaali- ja terveydenhuollon kehittämisohjelma KASTE 16\n15 Lukijalle Sosiaali- ja terveydenhuollon kansallisessa kehittämisohjelmassa (KASTE) määritellään lähivuosien sosiaali- ja terveydenhuollon kehittämistavoitteet ja keskeisimmät toimenpiteet, joilla ne voidaan saavuttaa. Kehittämisohjelma antaa sekä kokonaiskuvan ohjelmakaudella kuntiin suuntautuvasta ohjauksesta, että nostaa esiin ne keskeisimmät toimenpiteet, joihin vuosina suunnataan Stakesin, Kansanterveyslaitoksen, Työterveyslaitoksen ja lääninhallitusten työpanosta ja kehittämistoiminnan resursseja. Kansallisen kehittämisohjelman toimenpiteitä tarkistetaan vuosittain. Ohjelman rinnalla käynnistetään koko ohjelmakauden mittainen ulkoinen arviointi. Se tuottaa tietoa siitä, miten ohjelman eri toimenpidekokonaisuudet ovat käynnistyneet ja miten ne tukevat asetettujen tavoitteiden saavuttamista. Hallinnonalan laitokset tuottavat kunnille tietoa siitä, miten ohjelmalle asetetut tavoitteet etenevät tavoiteindikaattorien valossa. Ohjelman valmistelu alkoi elokuussa 2007 laajalla kuulemisten sarjalla. Ensisijaisesti kuntien sosiaali- ja terveysjohdolle tarkoitetut kuulemiset järjestettiin Suomen Kuntaliiton ja ohjelman valmistelua varten nimitettyjen alueellisten johtoryhmien kanssa Kuopiossa, Oulussa, Turussa, Tampereella ja Helsingissä yhteistyössä. Erikseen kuultiin sosiaali- ja terveysalan järjestöjä sekä kansalaisia verkkosivujen kautta. Sosiaali- ja terveydenhuollon kansallisen neuvottelukunnan jaostot valmistelivat ohjelman osatavoitteet ja tarvittavat toimenpiteet kuulemistilaisuuksissa tehtyjen esitysten 17\n16 pohjalta. Laajapohjainen neuvottelukunta on kokoontunut ohjelman valmistelun aikana kolme kertaa. Alueellisista kuulemistilaisuuksista saadun aineiston lisäksi ohjelman painotukset perustuvat pääministeri Matti Vanhasen II hallituksen ohjelmaan. Ohjelmaan on sisällytetty hallituksen strategia-asiakirjan terveyden edistämisen, lasten, nuorten ja perheiden hyvinvoinnin sekä työn, yrittämisen ja työelämän politiikkaohjelmien olennaiset painotukset. Myös hallitusohjelman mukaisesti käynnistetty sosiaali- ja terveydenhuollon palveluinnovaatiohanke sisältyy tähän ohjelmaan ja luo edellytyksiä kunnallisten palvelujen uudistamiselle. Kansallinen kehittämisohjelma on valtioneuvoston päätös ja sisältää ne toimenpiteet, joihin hallitus on sitoutunut sosiaali- ja terveydenhuollon kehittämiseksi seuraavan neljän vuoden ajan. Kansallinen kehittämisohjelma toimii sateenvarjona käynnissä oleville muille ohjelmille. Muiden ohjelmien tavoitteet ovat kansallisen kehittämisohjelman mukaisia ja ne toimivat sitä osin täydentävinä. VALTIONTALOUDEN KEHYKSET PERUSPALVELU- OHJELMA PARAS-HANKE HALLITUSOHJELMA SOSIAALI- JA TERVEYDENHUOLLON KEHITTÄMISOHJELMA ALUEELLISET KUULEMISTILAISUUDET Järjestöjen kuuleminen Kansalaismielipide LAINSÄÄDÄNTÖ- HANKKEET POLITIIKKA- OHJELMAT - terveyden edistäminen - lapset, nuoret ja perheet - työ, yrittäminen ja työelämä 18\n17 Sosiaali- ja terveydenhuollon kehittämisohjelman rinnalla valmistellaan vuosittain poikkihallinnollinen kuntatalouteen keskittyvä peruspalveluohjelma. Peruspalveluohjelmaan sisältyy joka toinen vuosi tehtävä peruspalvelujen tilaa koskeva selvitys, jossa arvioidaan muun muassa perusterveydenhuollon, erikoissairaanhoidon, neuvolatoiminnan, vanhustenpalvelujen, varhaiskasvatuksen ja mielenterveyspalvelujen saatavuutta, laatua, tuottavuutta ja vaikuttavuutta. Arvio tuottaa näin tietoa myös sosiaali- ja terveydenhuollon kansallisen kehittämisohjelman tuloksista. Ohjelma perustuu sosiaali- ja terveydenhuollon suunnittelusta ja valtionosuudesta 3. päivänä elokuuta 1992 annettuun lakiin (733/1992) ja sen 5 :ään, sellaisena kun se on laissa 253/2007. Valtioneuvosto on hyväksynyt tämän sosiaali- ja terveydenhuollon kansallisen kehittämisohjelman vuosille sosiaali- ja terveysministeriön esittelystä\n18 1 Johdanto Vuosina toteutetaan kunta- ja palvelurakenneuudistus, jonka keskeinen tavoite on väestön sosiaali- ja terveyspalvelujen turvaaminen tulevaisuudessa. Uudistus muuttaa koko sosiaali- ja terveydenhuollon toimintaympäristöä ja edellyttää myös uusien työmenetelmien ja tietopohjan kehittämistä, hyvää johtamista ja toimenpiteitä, joilla turvataan tarkoituksenmukainen henkilöstörakenne ja henkilöstön jaksaminen muutoksessa. Tarvitaan niin rakenteiden, toimintatapojen kuin osaamisenkin uudelleen arviointia ja kehittämistyön käynnistämistä siltä pohjalta. Sosiaali- ja terveydenhuollon valtionosuusjärjestelmä muuttuu vuoden 2010 alusta. Tehtäväkohtaisesta valtionosuuslainsäädännöstä luovutaan ja valtionosuuksien hallinnointi ja maksatus siirtyvät valtiovarainministeriöön. Kuntien on tulevaisuudessa tehtävä sosiaali- ja terveydenhuoltoa koskevat uudistukset suuntaamalla olemassa olevia voimavaroja uudelleen ja kehittämällä vaikuttavampia toimintatapoja ja palveluja. Dynaaminen, hyvin organisoitu kehittäminen parantaa myös sosiaali- ja terveysalan vetovoimaa ja houkuttelee nuoria kouluttautumaan alalle ja työskentelemään sen tehtävissä. Sosiaali- ja terveydenhuollon kansallinen kehittämisohjelma (KASTE) käynnistää toimenpiteitä, joiden tavoitteena on uudistaa toimintatapoja a niin, että ne entistä vahvemmin edistäisivät hyvinvointia ja terveyttä. Toimenpiteet ovat kaikille toimijoille yhteisiä, mutta ne painottuvat hieman eri tavoin toimijoiden kesken: joitain toteutetaan pääosin valtakunnallisten toimijoiden toimesta, joidenkin toteuttamisesta päävastuu on alueellisilla ja kunnallisilla toimijoilla. Se edellyttää nykyistä tiiviimpää 20\n19 Voimavaroja suunnattava yhteisiin uudistuksiin eri hallinnonalojen ja toimijoiden välistä yhteistyötä ja laajaa hyvinvointivastuuta kaikessa päätöksenteossa. Ohjelmalla halutaan kehittää palveluja niin, että ne vastaavat aiempaa paremmin asiakkaiden tarpeita. Ohjelmakaudella parannetaan sosiaali- ja terveydenhuollon tietopohjaa niin, että työ- ja hoitomenetelmät perustuvat yhä enemmän tutkittuun tietoon, kehittäminen on osa perustyötä ja hyvät käytännöt leviävät. Paineet kehittää sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujärjestelmää ovat kasvaneet ja koko hallinnonalan voimavaroja on suunnattava määrätietoisesti prosessien yhteiseen uudistamiseen. Sosiaali- ja terveydenhuollon kansallisen kehittämisohjelman keskeisin linjaus on vahvistaa kunnallista kehittämistä. Tavoitteena on luoda aikaisempaa vahvemmat yhteistyörakenteet valtakunnallisesta kehittämistyöstä vastaavien toimijoiden (Sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämiskeskus Stakes, Kansanterveyslaitos KTL ja Työterveyslaitos TTL) ja kuntien välille. Valtion aluehallinto uudistuu ja lääninhallitusten sosiaali- ja terveysosastojen tehtävät tulevat painottumaan yhä vahvemmin palvelujen ohjaukseen ja valvontaan. Myös alueellisesti tarvitaan käytännön tarpeista lähtevää yhteistyötä yliopistojen, ammattikorkeakoulujen, sosiaalialan osaamiskeskusten sekä tutkimusta ja kehittämistä rahoittavien kesken. On tehtävä laajaa yhteistyötä, jotta voidaan löytää sellaiset uudet tavat varmistaa palvelut, jotka vastaavat kansalaisten tarpeisiin. Samalla on taattava kustannustasoltaan kestävät palvelut, jotka ovat hyvälaatuisia ja vaikuttavia ja joita on riittävästi. Tulevat haasteet vaativat julkiselta sektorilta hyvää tuottavuuskehitystä ja kykyä uudistua. Tässä kehittämisohjelmassa on nostettu esiin ne keskeiset asiat joilla sosiaali- ja terveydenhuollon laatua ja kustannustehokkuutta voidaan edistää: parannetaan palvelujen vaikuttavuutta, ehkäistään ongelmia ennalta, vahvistetaan peruspalveluja, parannetaan palvelurakenteita ja asiakasprosesseja, otetaan käyttöön uusia teknologiaratkaisuja ja palveluinnovaatioita sekä kehitetään johtamista ja henkilöstörakennetta. 21\n20 1.1 Voimavarat suunnattava uudistuksiin Kunnille maksettavat sosiaali- ja terveydenhuollon valtionosuudet kasvavat kehyskaudella Vuonna 2008 korotus kohdistuu kuntien palkkaratkaisun tukemisen (150 miljoonaa euroa) lisäksi ensisijaisesti vanhusten kotipalvelun ja laitoshoidon henkilöstölisäyksiin ja perusterveydenhuollon vahvistamisen sekä pieneltä osin myös toimeentulotuen viivytyksettömän käsittelyn turvaamiseen (yhteensä 21,3 milj. euroa). Myöhempinä vuosina valtionosuuksien tasokorotus on 21,3 miljoonaa euroa vuosittain. Vuosien määrärahalisäysten käyttö täsmentyy näitä vuosia koskevien talousarvio- ja kehyspäätösten yhteydessä. Ohjelmaa toteutetaan valtiontalouden kehyspäätösten ja vuosittaisen talousarvioesityksen puitteissa. Valtion budjettikehyksissä on varattu kuntien ja kuntayhtymien sosiaali- ja terveydenhuollon kehittämishankkeisiin 24,8 miljoonaa euroa vuodeksi 2008 ja 25,8 miljoonaa euroa vuodeksi Vuosiksi 2010 ja 2011 varaus on 26,8 miljoonaa euroa. Lisäksi alueiden käytössä on runsaasti myös muuta julkista, hankepohjaista kehittämisrahoitusta kuntien omien kehittämisresurssien lisäksi. Kehittämistyötä tehdään dialogissa valtakunnallisten, alueellisten ja kunnallisten toimijoiden kesken. Sosiaali- ja terveysministeriö suuntaa kehittämistoiminnan valtionavustukset kun tien ja kuntayhtymien kehittämistyöhön alueellisissa kehittämistoiminnan suunnitelmissa esitetyn mukaisesti. Omalla kehittämistyöllään kunnat ja muut alueelliset toimijat edistävät sitä, että kansallisesti sovitut tavoitteet ja toimenpiteet edistyvät. On tärkeää, että kehittämistoiminnan suunnitelmassa on hyödynnetty aikaisempi alueella tehty kehittämistyö. Erikseen on huomioitava ruotsinkielisten ja saamenkielisten palvelujen kehittäminen. Suosituksena on, että kunnissa suunnitellaan, miten hyvät käytännöt otetaan käyttöön ja se kirjataan alueelliseen kehittämistoiminnan suunnitelmaan. Kuntiin luotava pysyvä sosiaalihuollon ja perusterveydenhuollon kehittämisrakenne 22\n21 Sosiaali- ja terveysministeriön tavoitteena on turvata kunnallisen sosiaali- ja terveydenhuollon jatkuva kehittyminen, jotta se vastaisi asiakaskunnan tarpeita ja jotta toimintaympäristössä tapahtuviin muutoksiin pystytään vastaamaan. Valtioneuvosto suosittaa, että palvelurakenteiden uudistamisen rinnalla luodaan kuntiin pysyvä sosiaalihuollon ja perusterveydenhuollon kehittämisrakenne, ettei kehittäminen ole vain lyhytnäköisen, määräaikaisen rahoituksen varassa. 23\n22 2 Näitä tavoittelemme Ohjelman päätavoitteet perustuvat hallinnonalan keskeisiin pitkän aikavälin strategisiin tavoitteisiin. Tavoitteet ovat laajoja ja ne hyväksytään yleisesti sekä kunnallista että valtakunnallista toimintaa ohjaaviksi sosiaali- ja terveydenhuollon yleistavoitteiksi. Vuosien kehittämisohjelman toimenpiteet tähtäävät siihen, että nämä laajat yleistavoitteet edistyvät koko maassa. Tavoitteena on, että kuntalaisten osallisuus lisääntyy ja syrjäytyminen vähenee hyvinvointi ja terveys lisääntyvät, hyvinvointi- ja terveyserot kaventuvat palveluiden laatu, vaikuttavuus ja saatavuus paranevat, alueelliset erot vähentyvät. Ohjelmalla vahvistetaan kunnallista kehittämistoimintaa niin, että mahdollisuudet edistää näitä laajoja tavoitteita paranisivat. Kunnilla ja alueilla on erilaisia kehittämistarpeita ja kehittämistä on suunnattava juuri näiden tarpeiden mukaisesti. i. Kunnat määrittävät siis itse itselleen tärkeimmät tavoitteet, joiden suuntaisesti ne etenevät. Tässä ohjelmassa nostetaan esiin konkreettisia, mitattavissa olevia osatavoitteita, joista kunnat ja alueet voivat valita omalle alueelleen keskeisimmät ja laatia näiden osatavoitteiden osalta suunnitelmat tavoitteiden saavuttamiseksi. Osatavoitteiden mukaiset muutokset vaativat kunnissa monenlaisia ia toimenpiteitä, eikä niitä voida saada aikaan yksittäisillä toimenpiteillä Kunnilla on erilaisia kehittämistarpeita 24\n23 Tarvitaan kansallista yhteistyötä tai pelkästään kunnallisen sosiaali- ja terveydenhuollon keinoin. Lisäksi jotkin tavoitteista ovat valtakunnallisia ja edellyttävät laajaa kansallista yhteistyötä. Tärkeää on, että kaikki toimijat toimivat keskenään samaan suuntaan tavoitteiden toteuttamiseksi. Myös taloudelliset suhdanteet ja yksilöiden arkipäivän valinnat vaikuttavat siihen saavutetaanko asetetut tavoitteet. 2.1 Osallisuus lisääntyy ja syrjäytyminen vähenee Lapsuus- ja nuoruusiässä luodaan pohja hyvinvoinnille koko elämän ajaksi. Sen vuoksi ohjelmakauden osatavoitteena on erityisesti estää lasten ja nuorten syrjäytymistä. Perheitä on tuettava erilaisin tavoin, jotta tarve lapsen sijoittamiseen kodin ulkopuolelle vähenee. Peruskoulun jälkeisestä opiskelusta ulosjääminen on selkeä riskitekijä muulle syrjäytymiselle. Pitkäaikainen eläminen viimesijaisella toimeentulotuella syrjäyttää nuoren yhteiskunnasta, on omiaan luomaan alakulttuuria ja samalla passivoi. Tukiriippuvuuden pitkittyessä edellytykset integroitua yhteiskuntaan heikkenevät. Työelämästä syrjäytyminen koskee edelleen suurta joukkoa aikuisia, jotka tarvitsevat paljon tukea toimintakyvyn ylläpidossa löytääkseen reitin työmarkkinoille. Tarvitaan vahvaa yhteistyötä myös työ- ja elinkeinohallinnon kanssa, jotta tavoite pitkäaikaistyöttömyyden alentamisesta voidaan saavuttaa. Pitkäaikaisasunnottomuus on suurten kaupunkien, erityisesti pääkaupunkiseudun ongelma. Pitkäaikaisasunnottomuuteen liittyy usein hallitsematonta päihteiden käyttöä, huumeiden aktiivikäyttöä, mielenterveysongelmia, neurologisia vammoja, taipumusta väkivaltaisuuteen, rikollisuutta, vankilarangaistuksia ja velkaantumista. Asumisen järjestäminen edellyttää entistä kohdennetumpia, yksilökohtaisesti räätälöityjä ratkaisuja, huomattavassa määrin nykyistä intensiivisempää tukea arjen uudelleenrakentamiseen. 25\n24 1. Kodin ulkopuolelle sijoitettujen lasten määrä suhteessa ikäryhmään kääntyy laskuun 1 2. Koulutuksen ulkopuolelle jääneiden vuotiaiden nuorten osuus ikäluokasta jää alle 10 prosentin 2 3. Toimeentulotukea pitkäaikaisesti saaneiden vuotiaiden nuorten osuus vastaavasta ikäluokasta puolittuu 3 4. Pitkäaikaistyöttömyys laskee alle henkilön 4 5. Pitkäaikaisasunnottomuus puolittuu Hyvinvointi ja terveys lisääntyvät, hyvinvointi- ja terveyserot kaventuvat Tupakoinnilla, alkoholinkäytöllä ja ylipainolla on keskeinen merkitys useiden kansansairauksien synnyssä. Kun näitä riskitekijöitä vähennetään, kavennetaan tehokkaimmin myös terveyseroja. Tupakointi, alkoholinkäyttö ja lihavuus ovat yleisempiä alemmissa sosiaaliluokissa, joissa myös elinajanodote on alhaisin ja riski sosiaaliseen syrjäytymiseen suurin. Monen hyvinvointia voidaan parantaa paljon, kun vähennetään lapsiperheiden köyhyyttä. Vanhusten hyvinvointi paranee kun toimintakyky on hyvä, arkiaskareet sujuvat ja on voimia sosiaalisten suhteiden ylläpitoon. Kodin ja lähiympäristön esteettömyys, toimivuus ja turvallisuus tukevat vanhusten omatoimisuutta kun toimintakyky heikkenee ja se estää myös tapaturmien syntyä. 1 Lähde: Stakes, lastensuojelurekisteri. 2 Lähde: Tilastokeskus, koulutustilastot. 3 Lähde: Stakes, toimeentulotukirekisteri. 4 Vuoden 2007 syyskuussa henkilöä. Vuonna 2006 keskimäärin henkilöä. Lähde: Työministeriö, työttömyystilastot henkilöstä henkilöön. Lähde: Valtion asuntorahasto ARA:n seuranta. 26\n25 6. Alkoholijuomien kokonaiskulutus vähenee vuoden 2003 tasolle 6 7. Ylipainoisten osuus työikäisistä palautuu vuosien tasolle 7 8. Tupakoivien vuotiaiden osuus vähenee viisi prosenttiyksikköä 8 9. Lapsiperheiden pienituloisuusaste vähenee alle 10 prosenttiin Vanhusten ikävakioitu toimintakyky paranee Koti- ja vapaa-ajan tapaturmakuolemat ja vakavat tapa turmat vähenevät 10 % Palvelujen laatu, vaikuttavuus ja saatavuus paranevat, alueelliset erot kapenevat Palvelujen laatua, vaikuttavuutta ja saatavuutta on arvioitava ensisijaisesti paikallisesti. Arvioinnin tueksi tarvitaan kuitenkin valtakunnallista vertailutietoa. Systemaattisesti toteutettujen asiakastyytyväismittausten kautta voidaan esimerkiksi saada arvokasta laatua koskevaa tietoa saatavuusmittareiden, hoitoon pääsyn tai vanhuspalveluiden määräaikojen toteutumisen rinnalle. 6 Vuoden 2003 taso 9,4 litraa puhdasta alkoholia. Vuonna ,3 litraa. Lähde: Stakes, päihdetilastot. 7 Ylipainoisten (BMI>25) osuus työikäisistä (15-64 v.) palautuu vuosien keskimääräiselle tasolle 43 %. Vuonna %. Maakunnalliset luvut tällä hetkellä saatavissa viiden vuoden seurantajaksolta. (Lähde: Kansanterveyslaitos, Aikuisväestön terveyskäyttäytyminen ja terveys). 8 V pojista 22 %, tytöistä 23 %. Lähde: Stakes, kouluterveyskysely. 9 Osuus alle 18-vuotiaista, jotka elävät kotitaloudessa, jonka käytettävissä olevat tulot ovat alle 60 % mediaanista (= EU:n at-risk-of-poverty -määritelmä). Vuonna ,6 prosenttia. (Lähde: Tilastokeskus, tulonjakotilasto). 10 Päivittäisistä arkiaskareista selviytyminen ja kognitiivinen toimintakyky. Saatavissa RAI-mittarin lisenssin maksavissa kunnissa. Lähde: Stakes, RAI. Lisäksi KTL:n joka toinen vuosi keräämä Eläkeikäisen väestön terveyskäyttäytyminen ja terveys -kysely. 11 Lähde: Tilastokeskus, kuolemansyystilastot. Stakes, hoitoilmoitusrekisteri. 27\n26 Palvelujen saatavuus ja laatu voidaan turvata vain, jos kunnissa on riittävästi pätevää henkilöstöä. Koulutusmäärät tai maantieteellinen sijainti vaikuttavat paikallisesti henkilöstön saatavuuteen, mutta myös työnantaja voi vaikuttaa henkilöstön sitoutumiseen suuresti. Sosiaali- ja terveyspalvelujen vaikuttavuuden parantaminen on koko ohjelmakauden keskeisin tavoite. Hoidon turvallisuus on osa korkealaatuista ja vaikuttavaa hoitoa. Kuntatason tietoa sosiaali- ja terveyspalvelujen yleisen tason vaikuttavuudesta ei järjestelmällisesti kerätä. Vaikuttavuustietoa on mahdollista saada parhaiten yksittäisten menetelmien, hoitoprosessien tai teknologian tasolta. 12. Asiakaspalautteessa havaittu tyytyväisyys palveluihin paranee 13. Terveydenhuollon hoitoon pääsyn aikarajat toteutuvat 14. Vanhuspalvelujen tarpeen arvioinnin määräajat toteutuvat 15. Tarpeenmukainen säännöllinen kotihoito on tarjolla 14 %:lle yli 75-vuotiaista Pitkäaikaisessa laitoshoidossa olevia yli 75-vuotiaita enintään 3 prosenttia Perusterveydenhuollon lääkäri- ja hammaslääkärivaje vähenee Sosiaalityöntekijävaje vähenee Alueelliset erot erikoissairaanhoidon vaikuttavuudessa vähenevät Lähde: Stakes, sosiaalihuollon hoitoilmoitusrekisteri. 13 Vanhainkodeissa tai terveyskeskussairaaloissa. Stakes, terveydenhuollon ja sosiaalihuollon hoitoilmoitusrekisteri. 14 Lokakuussa 2007 terveyskeskusten lääkärivaje oli 10 % (357,5 virkaa hoitamatta) ja hammaslääkärivaje oli 12,1 (252 virkaa hoitamatta). (Lähde: Suomen lääkäriliitto, Suomen hammaslääkäriliitto). 15 Lähde: STM:n ja Kunnallisen työmarkkinalaitoksen vuosittainen tilastoseuranta. 16 Seurattavat hoitoketjut: sydäninfarkti, lonkkamurtumat, pienipainosten keskosten hoito, aivohalvaus, rintasyöpä, tekonivelkirurgia ja skitsofrenia. Lähde: Stakes, Perfect-hanke. 28\n27 3 Näin sen teemme Tässä luvussa kuvataan ne ohjelmakauden tärkeimmät toimenpiteet, joilla käynnistetään palvelurakenteita, työmenetelmiä ja tietopohjaa uudistavia prosesseja. Useimmat toimenpiteistä ovat koko ohjelmakauden kestäviä prosesseja, joiden tulokset näkyvät pääosin vasta seuraavalla ohjelmakaudella ja vaikutukset pidemmällä tulevaisuudessa. Toimenpiteet eivät kohdistu yksittäisiin asiakasryhmiin tai palveluihin vaan linjaavat yleisemmin koko sosiaali- ja terveydenhuollon palvelurakenteita, työtapoja, henkilöstöä tai tietopohjaa. Toimenpiteistä tehdään tarkempi toimeenpanosuunnitelma vuoden 2008 aikana. 3.1 Ennalta ehkäisten ja varhain puuttuen Luodaan hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen rakenteet Hyvinvointi on tavoitteena yhteiskuntamme kaikilla tasoilla: se on yksilön, lähiyhteisön, kunnan ja koko yhteiskunnan yhteinen tavoite. Haasteita ovat muun muassa syrjäytyminen, lastensuojelun tarpeen kasvu, väkivalta perheissä, päihteiden käytön yleistyminen, ylipaino, mielenterveysongelmat sekä koti- ja vapaa-ajan tapaturmat. Joissakin kunnissa maahanmuuttajien määrän nopea kasvu asettaa erityisiä kehittämisen tarpeita. Terveyttä ja sosiaalista hyvinvointia edistävien olosuhteiden ja palveluiden vahvistaminen, ongelmien ehkäisy ennalta ja varhainen puut- 29\n28 tuminen ovat kustannustehokkaita ja usein myös vaikuttavia tapoja parantaa ihmisten elämänlaatua. Ihmisten vastuuta omasta ja läheistensä hyvinvoinnista ja terveydestä on korostettava. Palvelurakenneuudistuksen tärkeät tavoitteet, palvelujen turvaaminen ja sosiaali- ja terveydenhuollon kustannusten hallinta, voidaan saavuttaa vain hillitsemällä palvelutarpeen kasvua. Terveyden ja hyvinvoinnin edistäminen edellyttää hyvää johtamista, toimivia yhteistyörakenteita ja riittävät voimavarat. Tervey den edistäminen tarvitsee selkeän rakenteen kunnissa. Se tarvitsee myös uusia yhteistyöjärjestelyitä. On osoitettava selkeästi, kenellä on vastuu siitä, että terveyden ja hyvinvoinnin edistäminen otetaan huomioon kunnan kaikessa toiminnassa. Yhteistoiminta-alueilla on luotava edellytykset tälle työlle niin, että kuntiin jäävät ja yhteistoiminta-alueen vastuulle tulevat tehtävät hoidetaan kokonaisuutena. Sosiaali- ja terveydenhuollon yhteydet muuhun kunnan toimintaan eivät saa katketa ja sektorirajat ylittävän laajaalaisen yhteistyön edellytykset on säilytettävä. Tärkeitä hyvinvointia ja terveyttä koskevia päätöksiä tehdään kaavoituksessa, rakentamisessa, asumisessa, liikennesuunnittelussa, koulutuksessa, liikuntatoimessa ja työpolitiikassa. Kuntien eri hallintokuntien yhteistyö sekä kuntien ja järjestöjen yhteistyö ovat hyvinvoinnin ja terveyden edistämisessä tärkeitä. Väestön hyvinvointia edistetään parhaiten silloin, kun päätösten sosiaali- ja terveysvaikutukset otetaan huomioon kaikilla hallinnonaloilla. On osoitettava selkeästi kenellä on vastuu hyvinvoinnista ja terveydestä Toimenpiteet: 1. Tarjotaan kunnille ja yhteistoiminta-alueille asiantuntija-apua hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen rakenteiden, johtamiskäytäntöjen ja toimintamallien kehittämisessä ja vakiinnuttamisessa. Arvioidaan niiden toimivuutta. (Stakesin johdolla) 30\n29 2. Uusia rakenteita ja johtamisvastuita koskevat säännökset sisällytetään lainsäädäntöön vuoden 2009 aikana. Laitokset tukevat ja arvioivat säännösten toteutumista kunnissa vuosina (STM:n johdolla) 3. Kehitetään seurantajärjestelmiä: Vertailutietojärjestelmä terveyden ja hyvinvoinnin edistämisen ja sen tuloksellisuuden seuraamiseksi kunnan eri toimialoilla otetaan käyttöön vuoteen 2010 mennessä. Opastusta tiedon tulkintaan ja käyttöön. (Stakesin johdolla) Kehitetään seurantajärjestelmä, jolla väestön ja sen osaryhmien terveyttä ja siihen vaikuttavien tekijöitä voidaan seurata alue- ja kuntatasolla. (KTL:n johdolla) 4. Annetaan kunnille asiantuntijatukea ja ohjausta ehkäisevän työn menetelmien kehittämisessä koskien kansansairauksien riskitekijöitä, tapaturmien torjuntaa, väkivallan ehkäisyä ja työssä selviytymisongelmien hallintaa. Vakiinnutetaan mini-interven tiotoiminta ja muita tehokkaita terveysriskeihin varhaisen puuttumisen ja ohjauksen toimintamuotoja perusterveydenhuollon ja työterveyshuollon käytäntöön vuoteen 2010 mennessä. Kuntiin syntyvät uudet rakenteet luovat entistä paremmat kanavat tiedon hyödyntämiseen. (Kts. myös toimenpide 23: tervesuomi.fi -portaali). (KTL:n johdolla) 5. Sosiaali- ja terveysministeriö käynnistää ministeriöiden välisen prosessin, jonka avulla luodaan uudet käytännöt arvioida lakien ja suunnitelmien sosiaalisia ja terveysvaikutuksia. Erityisesti kiinnitetään huomiota lapsivaikutusten arviointiin. Näillä toimilla tuetaan paikallisten arviointikäytäntöjen muotoutumista (SVA/TVA/IVA menettelyt). (STM:n johdolla) 31\n30 3.1.2 Puututaan varhain ongelmiin Varhainen puuttuminen on myönteinen toimintatapa, jolla on merkittävä vaikutus myös palvelujen tarpeen ja kustannusten kasvun hillintään. Jo nyt varhaisen puuttumisen työmenetelmät ovat kuntien eri työntekijäryhmien käytössä, mutta tällä ohjelmakaudella luodaan kuntiin pysyviä johtamis- ja yhteistyörakenteita, joilla varhaisen puuttumisen ote saadaan osaksi koko kunnan päätöksentekoa. Sosiaali- ja terveysjärjestöjen kanssa tehtyä yhteistyötä hyväksi todettujen työmenetelmien levittämisessä jatketaan ja vahvistetaan. Varhaisen puuttumisen työmenetelmiä voidaan soveltaa sosiaali- ja terveydenhuollon eri asiakasryhmien kanssa tehtävässä työssä. Tähänastiset kokemukset varhaisesta puuttumisesta lasten ja nuorten ongelmiin laajennetaan koskemaan myös muita ikäryhmiä. Varpu on myönteinen toimintamalli, joka hillitsee palvelujen tarvetta ja kustannuksia Toimenpiteet: 6. Nostetaan varhaisen puuttumisen ote osaksi koko kunnan päätöksentekoa. Kehitetään erilaisia avoimen osallistumisen muotoja, joilla vanhemmat, lapset ja nuoret sekä asiakkaat ja läheiset tulevat aiempaa vahvemmin mukaan varhaisen puuttumisen suunnit-niteluun, toteutukseen ja arviointiin. ön. Tietoa varhaisen puuttumisen malleista kuntien käyttöön. Levitetään niitä hyviä malleja, joissa varhaisen puuttumisen työote on nostettu koko kunnan päätöksenteon tasolle. Jatketaan varhaisen puuttumisen vaikuttavuuteen kohdistuvaa tutkimusta ja tuetaan kuntia luomaan ja ottamaan käyttöön ön vaikuttavuuden jatkuvan arvioinnin menetelmiä. (Stakesin johdolla) Tukea järjestöjen ja kuntien yhteistyölle siten, että syntyy uusia varhaisen puuttumisen malleja. (Sosiaali- ja terveysjärjestöt, RAY ) 32\n31 3.1.3 Tuetaan lasten ja nuorten kehitystä ja parannetaan palveluja Lapsiperheiden elinolot ja lasten ja nuorten kehitysympäristöt ovat olleet voimakkaan muutoksen kohteena. Nykyiset lapsia, nuoria ja lapsiperheitä koskevat sosiaali- ja terveydenhuollon peruspalvelut, nuorisotyö ja lasten ja nuorten vapaa-ajan palvelut sekä psykososiaaliset avopalvelut kuten neuvola-, koulu- ja opiskeluterveydenhuoltopalvelut, oppilashuollon palvelut, perheneuvolapalvelut tai lastensuojelu eivät pysty kaikilta osin nykyisessä muodossaan vastaamaan muuttuneeseen tarpeeseen. Tämä näkyy lasten ja nuorten psykiatrisen sairaalahoidon sekä lasten huostaanottojen lisääntymisenä. Lasten ja nuorten kehityksen tukeminen kotona, varhaiskasvatuksessa ja koulussa, sekä tunneelämän, käyttäytymisen ja opillisten ongelmien ehkäisy, varhainen tuki ja häiriöiden hyvä hoito muodostavat tiukasti toisiinsa liittyvän kokonaisuuden. Kokonaisuutena ne varmistavat hyvän lapsuuden ja samalla ehkäisevät aikuisuuden psykososiaalisia ongelmia ja laajamittaista syrjäytymistä. Sektorikohtaiset uudistukset lapsiperheiden, lasten ja nuorten palveluissa ja nuorisotyön sekä vapaa-ajantoiminnan järjestämisessä eivät enää riitä. Tarvitaan suunnanmuutos ja on etsittävä uusia ennakkoluulottomia ratkaisuja perheiden, lasten ja nuorten ongelmiin. On aika koota yhteen paikalliset ja valtakunnalliset saavutukset ja viedä ne systemaattisesti käytäntöön lasten kehitysympäristöissä niin kodeissa, päivähoidossa, kouluissa ja psykososiaalisissa palveluissa kuin lasten ja nuorten vapaa-ajantoiminnoissa. On luotava lapsille, nuorille ja lapsiperheille matalan kynnyksen tuki-palveluja, kehitettävä lasten huostaanottoja ehkäiseviä intensiivipalveluja ja liitettävä mukaan taloudellisen tuen elementit ennaltaehkäisevän toimeentulotuen avulla. On etsittävä keinoja yhdistää aikuisten läsnäolo ja kannustava kiinnostus lasten ja nuorten median sekä vuorovaikutteisen virtuaaliympäristön käyttöön. 33\n32 Toimenpiteet: 7. Uudistetaan lasten ja nuorten ja lapsiperheiden palveluja kokonaisuutena siten, että perustasolla kehitetään ja nivotaan yhteen kehitystä tukevat, ongelmia ja häiriöitä ehkäisevät ja korjaavat palvelut yli nykyisten sektorirajojen (kuten terveys-, sosiaali-, nuoriso-, sivistys- ja poliisitoimi), erityispalveluja kehitetään tukemaan peruspalveluja erilaisilla toimintavaihtoehdoilla (kuten lastenpsykiatria, lastensuojelu ja kasvatus- ja perheneuvolat), tuodaan palvelut suoraan lasten ja nuorten kehitysympäristöihin (koti, päivähoito, koulu, vapaa-ajan toiminta) ja puretaan laitoskeskeisyyttä. Kehitetään ja pilotoidaan uudenlaista palvelujen kokonaismallia yhdellä alueella ja levitetään mallia asteittain koko maahan. (STM:n ja Stakesin johdolla) 8. Lastensuojelun järjestämistä ja kehittämistä koskevaa kansallista ohjausta vahvistetaan. Viedään käytäntöön vuoden 2008 alusta voimaan tullut uusi lastensuojelulaki järjestämällä kunnille koulutusta ja muuta valtakunnallista ohjausta. (Stakesin johdolla) Autetaan vaikeasti työllistyviä kuntoutumaan Tällä ohjelmakaudella halutaan kehittää ns. välityömarkkinoita. Ne ovat yksi aktivoivan sosiaalipolitiikan osa. Uuden ESR-kauden ( ) rahoitusta suunnataan 75,4 miljoonaa euroa välityömarkkinoiden kehittämiseen. Sosiaaliset yritykset, kuntouttava työtoiminta, aikuisten työpajat, matalan kynnyksen työpaikat ja työttömien kuntoutus- ja terveyspalvelut ovat lähivuosien välityömarkkinoiden kehittämisen painoalueita. Nyt halutaan kehittää välityömarkkinoita aktiivisen sosiaalipolitiikan osana 34\n33 Työ- ja elinkeinoministeriöllä on merkittävä rooli välityömarkkinoiden kehittämisessä sekä osatyökykyisten ihmisten työllistämisessä. Kunnilla on vastuu aktivoivasta sosiaalipolitiikasta. Ohjelmakauden tavoitteena on löytää työ- ja elinkeinoministeriön toimintaa täydentämään kuntien ja järjestöjen yhteistyöllä toteutettuja matalan kynnyksen työpaikkoja vaikeimmin työllistyville sosiaalihuollon asiakkaille. Vaikeimmin työllistyvät ovat pääosin sekä työvoimahallinnon että myös sosiaali- ja terveydenhuollon asiakkaita. Heille on kasaantunut mm. mielenterveys- ja päihdeongelmia. He tarvitsevat paljon tukea, jotta he voivat työllistyä avoimilla työmarkkinoilla. Osatyökykyisten ja henkilöiden, joilla on riski syrjäytyä työelämästä kohdalla, on tärkeää ylläpitää työ- ja toimintakykyä, rakentaa vaiheittain työllistymispolkuja ja löytää mielekästä tekemistä. Viimeksi mainittua voivat tarjota erityisesti kansalaisjärjestöt. Toimenpiteet: 9. Kuntouttavaa työtoimintaa kehitetään sisällöllisesti, lainsäädäntö uudistetaan; poistetaan mm. velvoittavuuden ikäraja. (STM:n johdolla) 10. Kehitetään työhön kuntouttavia malleja vaikeasti työllistyvien tueksi työhallinnon ja kuntien, järjestöjen, sosiaalisten yritysten työnantajien ja muiden palvelujen tuottajien yhteistyönä. Hyödynnetään täysimääräisesti ESR-rahoitusta v (TEM:n johdolla yhteistyössä STM:n kanssa) 11. Tuotetaan tietoa aktivoivien toimintamallien (työttömien terveyspalvelumallit, kuntouttavan työtoiminnan mallit) työllisyysja hyvinvointivaikutuksista. Mallinnetaan työelämävalmiuksia koskevia tavoitteita ja kehitetään niiden osoittamiseen tarvittavia indikaattoreita. (Stakesin joh dolla) 35\n34 12. Kehitetään edelleen työvoiman palvelukeskuksissa tarjottavia sosiaali-, terveys- ja kuntoutuspalveluja. Kehitettyjä malleja levitetään myös niiden kuntien käyttöön, jotka eivät ole mukana työvoiman palvelukeskustoiminnassa. Uusien kunta- ja palvelurakenteiden syntymistä ohjataan siten, että myös vaikeasti työllistyvien palveluja järjestetään uusissa rakenteissa asiakkaan kannalta eheinä kokonaisuuksina ja hyvässä yhteistyössä muiden kanssa. (STM:n johdolla yhdessä TEM:n kanssa) 3.2 Henkilöstön riittävyyden varmistaen ja osaamista vahvistaen Henkilöstövoimavarojen käyttöä on kehitettävä ja varmistettava henkilöstön riittävyys. Myös työntekijöiden osaamista on vahvistettava. Näin voidaan parantaa sosiaali- ja terveyspalvelujärjestelmän toimivuutta ja tuottavuutta. Henkilöstön voimavarojen kehittämisen on perustuttava kunnan henkilöstöstrategiaan, joka on sovitettu yhteen palvelustrategian kanssa. Tarvitaan muutosjohtajuutta. Hyvä johtaminen on aivan keskeisessä asemassa, kun henkilöstövoimaa halutaan ohjata sellaisiin palveluihin, jotka vastaavat asiakkaiden tarpeita. Hyvä johtaminen parantaa myös alan vetovoimaa työpaikkana sekä työntekijöiden työhyvinvointia. Henkilöstön laajamittaiseen eläkkeelle siirtymiseen ja työvoiman tarpeen kasvuun on varauduttava. Valtakunnan tasolla lisätään sosiaalija terveysalan koulutusta vuosille vahvistetun koulutuksen ja tutkimuksen kehittämissuunnitelman mukaisesti. Lisäksi huolehditaan riittävästä aikuiskoulutuksen tarjonnasta sekä maahanmuuttajien rekrytoinnista alalle. Hyvällä johtamisella parannetaan palvelujen toimivuutta, työhyvinvointia ja tuottavuutta 36\n35 3.2.1 Turvataan henkilöstön saatavuus, riittävyys ja sitoutuminen Koulutuksen aloituspaikat vastaamaan työvoimatarvetta Henkilöstön sitoutumista sosiaali- ja terveydenhuollon toimintayksikköön parannetaan. Tätä varten kehitetään kannustinjärjestelmiä ja joustavia työaikajärjestelyjä kolmikantaisessa yhteistyössä. Erityisesti pyritään parantamaan perusterveydenhuollon vetovoimaisuutta ja lääkäreiden sitoutumista terveyskeskustyöhön sekä sosiaalityön houkuttelevuutta ja sosiaalityöntekijöiden sitoutumista kuntien sosiaalityöhön. Alueellisella tasolla työvoiman saatavuus on haaste koko sosiaali- ja terveydenhuollossa etenkin perusterveydenhuollossa, suun terveydenhuollossa, sosiaalityössä sekä ikääntyneiden hoito- ja hoivapalveluissa. Henkilöstön saatavuus on turvattava suuntaamalla koulutuksen aloituspaikkoja uudelleen niin, että ne vastaavat alueellisia työvoimatarpeita. Lisäksi otetaan käyttöön alueelliset rekrytointi- ja varahenkilöstöjärjestelmät ja sosiaalihuollon ammatillisen henkilöstön tehtävärakennesuositus nykyistä laajemmin. Terveydenhuollossa vakiinnutetaan uudet toimintatavat, jotka perustuvat eri ammattiryh mien välisen työnjaon uudistamiseen mm. etäkonsultaatiota ja teknologiaa hyödyntäen. Toimenpiteet: 13. Luodaan laajan väestöpohjan kuntayhtymien alueille yhteistyörakenteet työvoiman kysynnän ja koulutustarjonnan yhteensovittamista sekä koulutuksen työelämävastaavuuden kehittämistä varten. (STM:n ja OPM:n johdolla) 14. Laaditaan valtakunnallinen suositus optimaalisesta henkilöstörakenteesta ja -mi toi tuksesta sosiaali- ja terveydenhuollon uusia toimintaympäristöjä varten tuottavuuden parantamiseksi. (STM:n ja Kuntaliiton johdolla) 37\n36 3.2.2 Vahvistetaan osaamista Sosiaali- ja terveysalan perustutkintoihin johtavaa koulutusta ja lisäkoulutusta kehitetään työelämälähtöiseksi ja tutkimusnäytön pohjalta. Tämä toteutetaan koulutus- ja toimintayksiköiden alueellisena yhteistyönä. Osaaminen varmistetaan kehittämällä uusia keinoja sekä uusien työntekijöiden perehdytykseen että ammatillisen osaamiseen jatkuvaan kehittämiseen. Täydennyskoulutusta järjestetään nykyistä kattavammin siitä annettujen säännösten ja suosituksen mukaisesti. Koulutusta kehitettävä ja osaaminen varmistettava systemaattisesti Toimenpiteet: 15. Luodaan sosiaali- ja terveysministeriön, yliopistojen, korkeakoulujen, oppilaitosten ja toimintayksiköiden välille yhteistyökäytännöt sosiaali- ja terveydenhuollon ammatillisen henkilöstön perus-, jatko- sekä täydennys- ja lisäkoulutuksen suuntaamiseksi työelämän vaatimusten mukaisesti ja tarvittavan yhtenäisyyden varmistamiseksi (STM:n ja koulutusyksiköiden johdolla) 16. Käynnistetään aikuiskoulutuskokeiluja uusista tavoista suorittaa tutkintoja ja lisäkoulutusta. Kokeilut kohdennetaan a) ammattiryhmiin, joista on vajetta, b) maahanmuuttajien työllistymiseen ja c) asiakastyössä avustamiseen liittyviin tehtäviin. (STM:n ja OPM:n johdolla) Uudistetaan johtamiskäytäntöjä ja kehitetään hyvinvointia työssä On välttämätöntä vahvistaa johtamisosaamista ja uudistaa johtamiskäytäntöjä, jotta sosiaali- ja terveydenhuollon rakenteelliset ja toiminnalliset uudistukset voidaan toteuttaa. Tarvitaan moniammatillista johtamiskoulutusta 38\n37 Kaikille sosiaali- ja terveydenhuollon toimintayksikköjen johtajille ja esimiehille järjestetään moniammatillinen johtamiskoulutus. Toimintayksiköissä uudistetaan johtamista ammattimaiseksi. Toimenpiteet: 17. Käynnistetään johtamisen, työnjaon ja työhyvinvoinnin kehittämishanke yhteistyössä kunnallisten ja valtakunnallisten toimijoiden kanssa. (STM:n ja Työterveyslaitoksen johdolla.) 18. Sosiaali- ja terveydenhuollon toimintayksiköiden johdon käytössä olevia kansallisiin määrityksiin perustuvia toiminnan ohjaus- ja seurantajärjestelmiä sekä vertaiskehittämisen mahdollistavia benchmarking-järjestelmiä kehitetään yhteistyössä. (STM:n johdolla) Sosiaali- ja terveydenhuollon eheällä kokonaisuudella ja vaikuttavilla toimintamalleilla Vahvistetaan asiakkaan asemaa Ihmisten vaikuttamismahdollisuudet omaan elämäänsä, lähiyhteisöjen toimintaan, sosiaali- ja terveyspalvelujen kehittämiseen sekä yhteiskunnalliseen ja kunnalliseen päätöksentekoon ovat tärkeitä inhimillisesti, palveluiden toimivuuden ja demokratian kannalta. Kunnissa on jo kehi- 17 Ohjelma sisältää seuraavia vertaiskehittämisen välineitä: o 22: Palveluvaaka internet sivusto välittämään keskeistä tietoa sosiaali- ja terveyspalvelujen saatavuudesta, laadusta, tuottavuudesta ja kustannusvaikuttavuudesta. o 3: Vertailutietojärjestelmä terveyden ja hyvinvoinnin edistämisen ja sen tuloksellisuuden seuraamiseksi o 32: Yhtenäinen sisällön kuvaus (tuotteistus) perusterveydenhuollon ja vanhustenhuollon palveluprosesseille o 21: Asiakastyytyväisyyskyselyitä systematisoidaan ja tietoa kerätään myös valtakunnan tasolle o 38: Kehitetään palvelujen laadun ja vaikuttavuuden mittaamista ja luodaan siten pohja laatusuositusten uusimiselle o 14: Suositus optimaalisesta henkilöstörakenteesta. 39\n38 tetty kansalaisten osallistumis- ja vaikuttamisväyliä, mutta muun muassa kunta- ja palvelurakenteiden muuttuminen tuo tähän uusia haasteita. Tarvitaan ratkaisuja, joilla asiakkaan ääni tulee paremmin kuulluksi niin palvelujen valintaa kuin palvelujen sisältöä koskevissa asioissa. Sosiaali- ja terveyspalvelujärjestelmän on oltava läpinäkyvä niin, että kuntalainen saa luotettavaa tietoa omien palvelujensa toimivuudesta. Tällainen tieto lisää myös palvelujen järjestäjien ja tuottajien kykyä havaita mahdolliset ongelmat ajoissa ja kehittää palveluja. Yhteisvastuun yhteiskuntaan kuuluu monien toimijoiden mukana olo palvelujen tuotannossa. Pyrkimys on rakentaa uudenlaisia julkisen, yksityisen sekä järjestöjen kumppanuuksia palvelujen tuottamisessa. Asiakkaan ja potilaan oikeusturvaa ja palvelujen valvontaa vahvistetaan liitteessä olevan lainsäädäntösuunnitelman mukaisesti. Tarvitaan ratkaisuja, joilla asiakkaan ääni tulee kuulluksi Toimenpiteet: 19. Kehitetään kuntien ja järjestöjen välistä yhteistyötä kansalaisten osallistumismahdollisuuksien lisäämiseksi. Luodaan toimintamahdollisuuksia erilaisille matalan kynnyksen kohtaamispaikoille. (Sosiaali- ja terveysalan järjestöjen johdolla) 20. Palvelusetelin käyttöä laajentamalla lisätään asiakkaan vaihtoehtoja palvelujen valinnassa, monipuolistetaan ja tehostetaan palveluja. Yksityinen sektori täydentää kunnallista palvelutuotantoa nykyistä vahvemmin. (STM:n johdolla) 21. Asiakastyytyväisyyttä seurataan nykyistä systemaattisemmin laadun mittarina. Kuntien tekemiä asiakastyytyväisyyskyselyitä systematisoidaan ja tietoa kerätään myös valtakunnan tasolle. (Stakesin johdolla) 22. Luodaan internet-pohjainen, kaikille avoin sivusto, Palveluvaaka, välittämään keskeistä tietoa sosiaali- ja terveyspalvelujen 40\n39 saatavuudesta, laadusta, tuottavuudesta ja kustannusvaikuttavuudesta. (STM:n palveluinnovaatiohankkeen johdolla) Tervesuomi.fi -portaali tarjoaa kansalaisille yhteisen kanavan terveysalan tutkimus- ja asiantuntijalaitosten, viranomaisten ja järjestöjen tuottamalle terveystiedolle. Portaali parantaa luotettavan, käyttäjien tarpeisiin vastaavan terveystiedon ja interaktiivisten terveyden edistämisen palveluiden löytyvyyttä. (KTL:n johdolla) Uusilla rakenteilla halutaan lisätä hyvinvointia ja hillitä kustannuksia Uudistetaan palvelurakenteita Kunta- ja palvelurakenneuudistuksen tärkein tavoite on väestön terveyden ja hyvinvoinnin sekä laadukkaiden palveluiden turvaaminen asuinpaikasta riippumatta. Ne edistävät sosiaalisten perusoikeuksien toteutumista. Kun terveyttä, toimintakykyä ja hyvinvointia edistetään ja sosiaalisia ongelmia ehkäistään vahvistamalla kuntalaisten osallisuutta, lisätään väestön yleistä hyvinvointia ja hallitaan sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen tarpeen ja kustannusten kasvua. Paras-uudistuksella vahvistetaan sosiaali- ja terveydenhuollon järjestämisen väestöpohjaa, kun kuntaliitoksia ja sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistoiminta-alueita perustetaan. Erityspalveluja varten muodostetaan sosiaali- ja terveydenhuollon yhteiset laajan väestöpohjan kuntayhtymät, joihin jokaisen kunnan on kuuluttava. Kuntayhtymät rakentuvat uudistuksen alkuvaiheessa nykyisten sairaanhoitopiirien aluepohjalle, mutta tarve väestöpohjan vahvistamiseen koskee myös erityispalveluiden järjestämistä. Laajan väestöpohjan kuntayhtymät korvaavat nykyiset sairaanhoitopiirit ja kehitysvammahuollon erityishuoltopiirit. Tämä mahdollista myös sen, että myös 18 Katso lisäksi kohdat 3., 18. ja\n40 sosiaalihuoltoon syntyy koko maan kattava erityispalveluista vastaava organisaatio. Sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistoiminta-alueet on muodostettava niin, että ne turvaavat sosiaali- ja terveydenhuollon toiminnallisen kokonaisuuden. Tämä on edellytys koko uudistuksen onnistumiselle. Sosiaali- ja terveydenhuollon hyvä yhteistyö on turvattava ja vältettävä sosiaalitoimen jakautuminen. Muutoin uhkana on, että yhteistoimintaalueilla syntyy sekavia palvelukokonaisuuksia ja palvelut voivat sirpaloitua. Ongelmiin on haettava ratkaisuja yhdessä kuntien kanssa. Asiakkaan näkökulmasta on keskeistä, että onnistutaan välttämään eri hallintotasojen vastuiden epämääräisyys ja että palvelukokonaisuudet kyetään muodostamaan saumattomasti. Kun sosiaalihuollon peruspalvelut pidetään yhdellä hallinnontasolla, tuottavuus paranee ja siirtyminen yhtenäisiin maksuihin, käytäntöihin ja tietojärjestelmiin helpottuu. Sosiaalihuolto ja perusterveydenhuolto on myös kuntatalouden näkökulmasta perusteltua järjestää eheänä toiminnallisena kokonaisuutena. Sosiaali- ja terveyspalvelujen järjestämisvastuut on määriteltävä selkeästi. Kunnan, yhteistoiminta-alueen sekä laajan väestöpohjan kuntayhtymän välisten vastuusuhteiden on oltava selkeät, jotta asiakkaiden asema turvataan ja kunnallisten luottamuselinten asema säilyy sellaisena kuin lainsäädäntö edellyttää. Kun yhteistoiminta-alueita luodaan, on pyrittävä toiminnallisen kokonaisuuden lisäksi myös taloudellisen riskin aitoon jakamiseen. Sosiaali- ja terveysministeriössä valmistellaan hallitusohjelman mukaisesti lainsäädännön muutoksia, joilla järjestämisvastuita täsmennetään. Uudistus toteutuu vain, kun vuoropuhelu kuntien, aluehallinnon ja keskushallinnon välillä on organisoitua, jotta uudistuksen etenemisestä voidaan saada välitöntä palautetta ja muodostaa yhteiset kansalliset linjaukset uudistuksen keskeisimmistä kysymyksistä. Sosiaalihuolto ja perusterveydenhuolto on kuntataloudenkin kannalta hyvä pitää eheänä kokonaisuutena 42\n41 Toimenpiteet: 24. Ohjataan kansallisesti kunta- ja palvelurakenneuudistuksen mukaisten palvelurakenteiden muodostamista sosiaali- ja terveydenhuollossa hyödyntäen sosiaali- ja terveydenhuollon neuvottelukuntaa ja alueellisia johtoryhmiä. (STM:n johdolla) 25. Uudistustyötä tuetaan: järjestämällä valtakunnallisia ja alueellisia työkokouksia ja seminaareja. (STM:n johdolla lääninhallitusten sosiaali- ja terveysosastojen tukemana) järjestämällä kunta/yhteistoiminta-aluekohtaista arviointiapua vaikeimmissa tilanteissa oleville kunnille. (Stakesin johdolla) verkostoimalla yhteistoiminta-alueet ja järjestämällä niille asiantuntija-apua ja neuvontapalveluja hallinnollisten ja toiminnallisten ratkaisujen valmistelemiseksi. (Suomen Kuntaliiton yhteistoiminta-alueiden verkostohankkeen johdolla) 26. Sosiaalihuollon erityispalveluiden osalta: tuetaan kuntien ja kuntayhtymien valmistelutyötä lin - jausten muodostamiseksi siitä, mitä sosiaalihuollon erityispalveluja laajan väestöpohjan kuntayhtymissä järjestetään. (STM:n johdolla) valmistelemalla yhdessä kuntien ja kuntayhtymien kanssa linjaukset siitä, mitä valtakunnallista väestöpohjaa edellyttäviä sosiaalihuollon erityispalveluita osoitetaan yksittäisen laajan väestöpohjan kuntayhtymän tai terveydenhuollon erityisvastuualueen hoidettavaksi. (STM:n johdolla) 27. Erikoissairaanhoidon osalta: erityisen vaativien ja vaativien hoitojen keskittämistä alueellisesti, erityisvastuualueittain ja valtakunnallisesti jatketaan. 43\n42 Määritellään hoidot, jotka keskitetään alueellisesti ja valtakunnallisesti. (STM:n johdolla) pienten, alle asukkaan sairaanhoitopiirien erikoissairaanhoito tuotetaan joko yhdessä muiden erityisvastuualueen sairaanhoitopiirien kanssa tai osana sosiaali- ja tervey denhuoltopiiriä. (STM:n johdolla) 28. Järjestämisvastuuta koskevia säännöksiä sosiaali- ja terveydenhuollon erityislainsäädännössä yhdenmukaistetaan ja selkeytetään. (STM:n johdolla) 29. Uudistuksen vaikutuksia seurataan. (Stakesin johdolla) Sovitetaan yhteen palvelutuotantoa ja palveluprosesseja Palvelujen käyttäjän on vaikea itse löytää parhaiten juuri hänen ongelmiinsa sopivaa palvelukokonaisuutta. Esimerkiksi ikääntyneille, päihdeja mielenterveysongelmista kärsiville, lapsiperheille ja pitkäaikaissairaille tarkoitetut palvelut ovat usein liian hajallaan. Hallintorajat ja eri organisaatioiden eri suuntaiset taloudelliset kannusteet saattavat haitata eheän palvelukokonaisuuden syntymistä. Työikäisen väestön palveluissa olennaisen tärkeää on työterveyshuollon ja terveyskeskuksen yhteistyö. Asiakkaan tarpeiden tunnistaminen on ammattilaisen ja asiakkaan tai hänen läheisensä yhteinen tehtävä. Tavoitteena on oikea-aikainen asiointi asiakkaan tarpeeseen parhaiten vastaavassa, tarvittaessa hänelle räätälöidyssä palvelussa. Parhaimmillaan asiakkaan käytettävissä on koko palvelukirjo niin, että hän kokee niistä muodostuvan yhden yhtenäisen kokonaisuuden. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi kehitetään palveluohjauksen työmenetelmiä ja palvelusuunnitelmien tekoa ja käyttöä. Haasteena on rakentaa asiakkaan kannalta aidosti yhtenäinen palvelukokonaisuus 44\n43 Yhtenäiset prosessit lisäävät yhtä aikaa palvelujen käyttäjien tyytyväisyyttä ja taloudellista tehokkuutta. Järjestelmäkeskeisyyttä ja eri hallinnonalojen ja ammattiryhmien välisiä rajoja palvelujen järjestämisessä on vähennettävä. Asiakkaan kannalta aidosti yhtenäinen palvelukokonaisuus toteutetaan sovittamalla yhteen eri ammattilaisten, hallintokuntien, järjestöjen, yksityissektorin ja kuntien työtä. Uusia palvelujen tuotantomalleja, jotka kokoavat yhteen merkittävät palvelukokonaisuudet, on mahdollista luoda myös kunnallisten palvelujen sisällä. Toimenpiteet: 30. Asiakaslähtöisten uusien toimintamallien vahvistaminen ja levittäminen. Uudet palvelumallit perustuvat siihen, että erikoissairaanhoito, perusterveydenhuolto ja sosiaalihuolto muodostavat asiakkaan näkökulmasta eheän kokonaisuuden. Palveluasumista ja hoivapalveluita kehitetään yhteistyössä. (STM:n palveluinnovaatiohankkeen johdolla) 31. Uudella terveydenhuoltolailla vahvistetaan perusterveydenhuollon ja erikoissairaan hoidon saumatonta yhteistyötä ja asiakaslähtöisyyttä. Järjestelmäkeskeisyyttä ja eri hallinnonalojen välisiä rajoja palvelujen järjestämisessä vähennetään. (STM:n johdolla) 32. Yhtenäinen sisällön kuvaus (tuotteistus) perusterveydenhuollon ja vanhustenhuollon palveluprosesseille tukemaan kuntien kehittämistyötä. (Stakesin johdolla) 45\n44 3.3.4 Laajennetaan kansalaisten mahdollisuuksia sähköiseen asiointiin Sosiaali- ja terveyspalvelut perustuvat aina ihmisten väliseen vuorovaikutukseen ja jatkossakin lähipalvelut ovat avainasemassa. Monet asiakkaat kaipaavat kuitenkin myös mahdollisuutta sähköiseen asiointiin, ajanvaraukseen internetissä tai lomakkeiden haku- ja lähettämismahdollisuuksia. Sähköisillä palveluilla voidaan tukea ihmisiä ylläpitämään terveyttään ja hyvinvointiaan omatoimisesti. Niillä voidaan vähentää myös päällekkäistä hallinnollista työtä sosiaali- ja terveydenhuollossa sekä tehostaa prosessinhallintaa. Tietotekniikan kehittyminen sekä perusteilla oleva sosiaali- ja terveydenhuollon asiakastiedon kansallinen arkisto ja sähköinen lääkemääräys parantavat toiminnan tehokkuutta merkittävästi. Haasteena on kehittää ja käyttää tietojärjestelmiä siten, että ne helpottavat ammattilaisen työtä ja palvelevat kuntalaisia. Näiden tavoitteiden toteuttaminen edellyttää sekä tietoturvan että oikeusturvan huolellista selvittämistä. Uusien järjestelmien on palveltava kansalaisia Toimenpiteet: 33. Kehitetään kansalaisille suunnattuja sähköisiä palveluja sosiaali- ja terveydenhuollon tarpeisiin. Kehittämistyö tehdään kunnallisissa hankkeissa ja koordinoidaan valtakunnallisesti, jotta kokonaisuus on yhteentoimiva, tietoturvallinen ja kustannustehokas. (STM:n johdolla.) Vahvistetaan perusterveydenhuollon ja sosiaalihuollon kehittämistä Ohjelmakaudella luodaan nykyistä paremmat mahdollisuudet kehittää niin perusterveydenhuoltoa kuin sosiaalihuoltoa siellä, missä asiakastyökin tapahtuu. Tavoitteena on kunnallinen kehittämistoiminnan 46\n45 Ohjelmakaudella vahvistetaan perusterveydenhuoltoa rakenne, joka perustuu julkisen, yksityisen ja kolmannen sektorin sekä oppilaitosten, yliopistojen, tutkimuslaitosten, sosiaalialan osaamiskeskusten ja ministeriön kumppanuuteen. Tarvitaan hyvin järjestettyä kehittämistoimintaa, jotta korkeatasoiset palvelut voidaan turvata. Kehittämisen kautta syntyy ja levitetään hyviä käytäntöjä. Kehittämis- ja tutkimustoiminta on tapa parantaa palvelujen tehokkuutta, tuottavuutta ja vaikuttavuutta. Paikallinen ja alueellinen kehittäminen tarvitsee valtakunnallista tukea. Verkostoitumalla saadaan hyödyt koko järjestelmän käyttöön. Perusterveydenhuoltoa vahvistetaan ohjelmakaudella. Tavoitteena on, että perusterveydenhuollosta tulee vuoteen 2015 mennessä vetovoimainen koko väestön peruspalvelu. Tämä vaatii tuekseen hyvin organisoitua kehittämistä, jossa sekä Stakes, Kansanterveyslaitos, Työterveyslaitos että yliopistot verkostoituvat terveyskeskusten kanssa, ja terveyskeskukset saavat resursseja kehittämistyöhön. Toimenpiteet: 34. Vahvistetaan sosiaalihuollon kehittämistoiminnan pysyviä rakenteita ja näiden yhteyksiä yliopistojen ja ammattikorkeakoulujen kanssa. (Sosiaalialan osaamiskeskustoiminnan neuvottelukunnan johdolla.) Sosiaalialan osaamiskeskusten tehtävät ja organisatorinen asema arvioidaan osana kunta- ja palvelurakenneuudistusta. (STM:n johdolla) 35. Sosiaali- ja terveydenhuollon peruspalvelujen tutkimustoiminta turvataan. Valtion terveydenhuoltoalan yksiköille suorittaman tutkimustyön korvauksen jakoperusteita kehitetään tavoitteena erityisesti järjestelmätutkimuksen, vaikuttavuustutkimuksen ja kliinisen tutkimuksen vahvistaminen. Rahoituksella varmistetaan keskussairaaloiden ja terveyskeskusten tutkimustoiminnan jatko. (STM:n johdolla) 47\n46 36. Perusterveydenhuoltoa vahvistetaan keväällä 2008 valmistuvan Terveyskeskus toimenpideohjelman kautta, johon sisältyy mm. seuraavat toimenpiteet: Uusi laki terveydenhuollosta tukee ja vahvistaa perusterveydenhuoltoa. (STM:n johdolla) Stakesiin perustetaan perusterveydenhuollon kehittämisyksikkö, joka yhteistyössä terveyskeskusten, yliopistojen ja muiden laitosten kanssa tuottaa tietoa hyvistä hoitoprosesseista ja toimintakäytännöistä sekä huolehtii tarvittavien kansallisten kehittämisen työkalujen saatavuudesta (ml. kohta 32. yhtenäinen sisällön kuvaus). (Stakesin johdolla) Kehittäjä-terveyskeskusten verkosto toimii kiinteässä yhteistyössä perusterveydenhuollon kehittämisyksikön kanssa sekä yliopistojen yleislääketieteen laitosten ja sairaanhoitopiirien yleislääketieteen yksiköiden kanssa. (Stakesin johdolla) Luodaan Hyvä käytäntö -verkosto Kunta- ja palvelurakenneuudistus luo mahdollisuuden kehittää palvelujen sisältöä ja toteutustapoja kunnianhimoisesti. Nykyistä suuremmiksi kokonaisuuksiksi koottavien rakenteiden (yhteistoiminta-alueet, laajan väestöpohjan kuntayhtymät) hyöty saavutetaan vain, jos myös itse palvelut uudistuvat. Viime vuosina on sosiaali- ja terveysalalla investoitu hankerahoitusta palvelujen kehittämiseen enemmän kuin koskaan ennen. Pelkästään sosiaali- ja terveysministeriö rahoitti edellisellä ohjelmakaudella kehittämishanketta, joista monet tuottavat kehittäjäkunnan ulkopuolelle levitettävissä olevia hyviä käytäntöjä. Haasteena on arvioida kehittämishankkeiden tulokset ja tukea prosessia, jolla uudet toimintamallit voidaan ottaa käyttöön kaikissa kunnissa. Ensi vaiheessa erityisesti ar vioidaan ja tuetaan esimerkiksi ikääntyneiden neuvonta- ja palveluverkostomallin ja 48\n47 Hyvät käytännöt kiertoon perhekeskus toimintamallien kehittämistä, omaishoitajan vapaan mahdollistavien, hoidettavien kotiin annettavien palvelukonseptien kehittämistä sekä muita tässä kehittämisohjelmassa mainittuja toimenpiteitä. Hyvä käytäntö -verkosto luo järjestelmällisen tukirakenteen palveluinnovaatioiden levittämiselle ja käyttöönotolle. Se antaa tukea ja työkaluja niin innovaatioiden levittäjille kuin oman organisaationsa kehittäjille. Verkoston avoin toimintamalli korostaa uusia kumppanuuksia hallinnonalojen ja tieteenalojen välillä sekä julkisen, yksityisen ja kolmannen sektorin välillä. Toimenpiteet: 37. Hyvä Käytäntö -verkosto tukemaan palveluinnovaatioiden tuotteistamista, levittämistä ja käyttöönottoa. Verkosto varmistaa luotujen käytäntöjen dokumentoinnin, arvioinnin ja viestimisen sekä luo niiden käyttöönottoa tukevia verkostoituneita työmuotoja. (STM:n palveluinnovaatiohankkeen johdolla) Tarvitaan uuden sukupolven laatusuosituksia, jotka perustuvat tietoon vaikuttavuudesta Uudistetaan laatusuositukset Tarvitaan uuden sukupolven laatusuosituksia, jotka perustuvat tasapainoista palvelurakennetta, toimivia prosesseja, toiminnan tuloksia ja vaikuttavuutta osoittavaan tietoon. Vertailukehittämisen kautta on mahdollista nostaa esiin hyviä käytäntöjä, jotka voidaan myös ymmärtää laatusuosituksina. Laatusuositukset ovat informaatio-ohjauksen väline. Niiden avulla voidaan kehittää, seurata ja arvioida toimintaa. Suosituksia on tehty useita 19 vuodesta 2001 lähtien. Osa suosituksista on kohdennettu tie- 19 Ikäihmisten hoitoa ja palveluja koskeva laatusuositus, 2001, Mielenterveyspalvelujen laatusuositus, 2001, Päihdepalvelujen laatusuositus, 2002, Vammaisten ihmisten asumispalveluiden laatusuositus, 2003, Apuvälinepalveluiden laatusuositus, 2003, Kouluterveydenhuollon laatusuositus 2004, Terveyden edistämisen laatusuositus, 2006, Mielenterveyskuntoutujien asumispalveluja koskeva kehittämissuositus, Laatusuositusten kaltaisia työvälineitä ovat myös Ehkäisevän päihdetyönkriteerit, 2006, Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005, Terveyttä ja hyvinvointia näyttöön perustuvalla hoitotyöllä, 2004, Sosiaalihuollon tehtävärakennesuositus\n48 tyille asiakas- tai väestöryhmille (esim. ikäihmisten palvelut, varhaiskasvatus ja mielenterveyspalvelut). Osa taas on laajempia, kuten terveyden edistämisen laatusuositus, hoitotyön tavoite- ja toimintaohjelma ja sosiaalihuollon tehtävärakennesuositus. Stakesin tekemän arvioinnin (27/2007) mukaan laatusuositukset ovat käyttökelpoisia ja niitä hyödynnetään runsaasti silloin, kun niissä on esitetty konkreettisia tavoitteita, joiden toteutumista voidaan seurata ja arvioida. Toimenpiteet: 38. Kehitetään palvelujen laadun ja vaikuttavuuden mittaamista ja luodaan siten pohja laatusuositusten uusimiselle. Uudistetaan asteittain olemassa olevat laatusuositukset siten, että ne tukevat myös hyvinvoinnin ja terveydenedistämistä, palvelurakenteen uudistamista, palvelujen sisällöllistä kehittämistä ja sisältävät henkilöstön määrää, rakennetta ja työhyvinvointia koskevia indikaattoreita yhdessä laaditun suunnitelman mukaisesti. (Stakesin johdolla) 39. Potilasturvallisuustyön vaikuttavuutta seurataan ja kehitetään systemaattisesti. (Stakesin johdolla) 50\n49 4 Ohjelman toteutus 4.1 Toimeenpano, seuranta, arviointi ja valvonta Ohjelmaa toteutetaan yhteistyössä kansallisen sosiaali- ja terveydenhuollon neuvottelukunnassa olevien tahojen ja alueellisten johtoryhmien kanssa. Tässä ohjelmassa esitetyt 39 toimenpidettä vastuutetaan, aikataulutetaan ja konkretisoidaaan erillisessä ohjelman toimeenpanoasiakirjassa. Kansalliselle neuvottelukunnalle raportoidaan vuosittain ohjelman etenemisestä ja siltä pohjalta sosiaali- ja terveysministeriö voi tarkentaa ohjelman toimenpiteitä. Toimenpiteitä voidaan tarkentaa vuosittain muun muassa hallinnonalan laitosten ja virastojen tulossopimusprosessissa. Myös resurssi- ja lainsäädäntöohjauksen tarkentaminen on mahdollista ohjelmakauden aikana. Sosiaali- ja terveysministeriön asettaman viiden alueellisen johtoryhmän tehtävänä on tukea ja edistää ohjelman toteutumista omalla alueellaan. Alueellisissa johtoryhmissä on kuntien edustajien lisäksi järjestöjen, yksityisten palveluntuottajien, sosiaalialan osaamiskeskusten, Stakesin, lääninhallitusten, maakuntaliittojen ja oppilaitosten edustajat. Johtoryhmien tärkein tehtävä on tehdä koko ohjelmakautta koskeva kehittämistoiminnan suunnitelma, jonka pohjalta sosiaali- ja terveydenhuollon neuvottelukunta neuvottelee alueelle suunnattavasta kehittämishankerahoituksesta. Suunnitelmassa huomioidaan erikseen myös ruotsinkielisten ja saamenkielisten palvelujen kehittäminen. Neuvottelut kehittämishankerahoituksesta käydään vuosittain. 51\nSosiaali- ja terveydenhuollon kansallinen kehittämisohjelma\nSosiaali- ja terveysministeriön selvityksiä 2008:6 Sosiaali- ja terveydenhuollon kansallinen kehittämisohjelma Helsinki 2008 ISSN 1236-2050 ISBN 978-952-00-2533-5 (nid.) ISBN 978-952-00-2534-2 (PDF) Taitto:\nMitä ehdittiin tehdä ja mitä jäi seuraavalle ohjelmakaudelle?\n1 Mitä ehdittiin tehdä ja mitä jäi seuraavalle ohjelmakaudelle? Sosiaalialan kehittämishankkeen päätösseminaari Haminassa 15.11.2007 neuvotteleva virkamies Pirjo Marjamäki, STM 2 Yhteistyö kuntien ja valtion


Pillu kosteana kiihottava nainen\n, hänen jalkansa alkoivat pettä. Niin arvokas että pillustasi täytyisi valua brandyä ja rinnoistasi voisi imeä konjakkia. Eiköhän keitetä kahvit. Lopulta kyllästyin nimittelyyn ja känsin naisen ympäri, vatsalleen pöydälle, ja läimäytin upeaa seksikästä pakaraa. Iso mies survoi pitkä ja paksua elintän kovalla tahdilla Kaarinan pilluun takaapäin ja saatoin kuulla kiihkeän ja rytmikkän litinän tuon ison kullin työntyessä yhä uudestaan ja uudestaan sisälle Kaarinan tiukkaan pilluun. En edes minä, reiluuden ja hyveellisyyden perikuva. Tgirl futanari livejasmin chat chaturbate.\nPillu Kosteana Rakel: Pillu kosteana kiihottava nainen\nUusi jutella tumma iho sisään tampere 988\nSeksikäs nainen alasti seksi seinäjoki Join toisen kupin kahvia ja ihailin rietasta näkyä lattialla. Huolellisesti lakatut punaiset kynnet ympäröivät kiiltävä pientä tuoksupulloa ja kasvot kauniisti punehtuneena hän tiedusteli, että pitäisinköhän minä tästä tuoksusta. Katsoin suu auki naista, luuliko hän että minä olin tosissani!\nEscort wow milf erotic massage 756\nGay chat suomi mieshieroja miehelle Taksi tuli ja sanoin kuljettajalle Kaarinan osoitteen. Auton takaluukku oli auki ja silloin tajusi, mitä oli tapahtumassa. Katselimme toisiamme silmiin ja aivoni kertasivat kuumeisesti tuon kiihottavan alastomia julkkisnaisia kinky novellit yön tapahtumia.\nVänsin jalat olkapäilleni, niin että naisen korot heiluivat kattoa kohden kun tunkeuduin juurta myöten lähes kaksinkerroin taivutettuun seksikkäseen vartaloon. Ota joskus vastuu omista teoistasi. Kaarinan lantion liikkeet voimistuivat ja pian pillua alkoi supistella orgasmin kulkiessa sen lävitse. Heinäkuu Sex chat ilmaiset treffipalstat kiihottava miehen orgasmi nainen seksi Org seinäjoki bio marilyn sexi tarinoita sihteriopisto live jasmin nordic. Hot tube tranny niches. Sitten tuo ihana polttava tunne alkoi saavuttaa vatsanpohjani, kivekseni ja kovan kaluni. Hän sai miesten pasmat sekaisin ja tiesi sen, hymyä ei irronnut paitsi silloin kun se ajoi hänen asiaansa. Olin avannut armollisesti teipit, enhän minä nyt mikän julmuri ole. Tiedätköhän itsekän mitä nyt puhut.\n0 vastaus “Pillu kosteana kiihottava nainen”\nNainen etsii miestä thai hieronta espoo\nSeksi galleria eroottinen hieronta turku\nNsa mothers day classic kontiolahti