Taivaanvahti - Ursan havaintojärjestelmä: /observations/browse/pics/4027024/#Images and stories\n2000-01-02 00:00 == 2021-09-17 23:29\n30.12.2019 klo 14.55 - 15.00 - Ylitornio (V)\nAjomatka kohti pohjoista keskeytyi hetkeksi kun helmiäispilvet rupesivat kehittymään taivaan rantaan. Hetken maltoin ajella mutta viimein piti pysähty parkkipaikalle ja kaivaa kamera repusta ja ottaa muutaman hätäisen räpsyn tien laidasta. Nämä helmiäiset olivat tosi kirkkaat ja värikkäät. Enpä ollut nähnyt aiemmin näin hienoja helmiäisiä.\n31.8.2019 klo 23.15 - 01.00 - Sonkajärvi (II)\nViikonlopun Sonkajärven vierailu sai kun saikin hienon hetken kun reposet tulivat näkösälle. Hetken aikaa jännäsin ikkunan ääressä että koskahan nuo pilvet väistyy, vielä kymmeneltäkin pilvet oli edessä ja ajattelin että taitaapa sänky kutsua mutta päätin käväistä vielä ovella noin 11 aikaan ja taivas oli selkeä. Onneksi kamera oli valmiudessa ja mukavan lämmin iltayö varmasti sen että lämpöhaalareita ei tarvinnut. Reposkausi siis avattu, uusia odotellessa =)\n5.3.2019 klo 20.00 - 21.30 - Kuortane\nOlipas oikein mukavaa käydä taas pitkästä aikaa kirkkaan tähtitaivaan alla. Pakkasta oli mukavasti toistakymmentä astetta ja hankikanto jalkojen alla. Välillä piti asettua oikein makaamaan keskelle peltoa ja ihastella hiljaista tunnelmaa sekä taivaan tunnelmavaloja. Niin ja hyvin kasattua puupinoa =)\n21.1.2019 klo 07.30 - 08.00 - Pieksämäki (IV)\nTällä kertaa en ollut tutuissa kotimaisemissani vaan Pieksämäellä, onnistuu se kuun tarkkailu näköjään täälläkin =)Aamupuuhien jälkeen 7.20 lähdin rapsakkaan -26 pakkaseen, aluksi en edes oikein tiennyt mihin menisin kuvamaan mutta sitten hoksasin että Pieksänjärven rannalla voisi olla hyvä paikka, siihenpä sitten lumikasaan kyykkimään. Kuva on täydenvaiheen loppupuolelta, taisi se keretä muutaman minuutinkin ylikin.\n16.3.2018 klo 21.00 - 23.15 - Kuortane (II)\nPiiiitkästä aikaa pääsin/ kerkesin/ pystyin lähtemään ihastelemaan reposia. Eihan ne reposet nyt hirveän näyttäviä olleet mutta olen mielissäni että nämäkin näin. Ja onhan se aina mukava tassutella polvia myöden lumessa 15 pakkasessa =)\n19.1.2018 klo 10.13 - Kuortane (II)\nAamusella lumitöiden lomassa silmiin osui haloja. Tuo 22 asteen ylläsivuava oli aika kirkas. Muut muodot olivat himmeitä. Kuvaa on pyöritelty Lightroomissa jotta himmeät muodot tulisi hieman selkeämmin esille.\n16.10.2017 klo 20.30 - 21.30 - Kuortane (IV)\nOlipas mukava lähteä pitkän pilviputken jälkeen kirkkaan tähtitaivaan alle tassuttelemaan =) Päätin kurvailla paikallisen leirikeskuksen pihamaalle, pääsin perille ja tuumasin mielessäni että onneksi ei ollut ketään paikkeilla tällä kertaa. Pimeydessä hiljalleen tassuttelin kohti laituria, samalla rupesin kuuntelemaan kun vastarannan pimeydestä kuului joutsenten juttelua. Samalla tähtien joukossa kolme tähteä päätti lähteä lentoon =) Tuumasin itselleni että olipahan tunnelmallinen iltatuokio..#bongaalinnunrata\n25.9.2017 klo 22.40 - 23.35 - Kuortane (III)\nOlin näköjään noin kuukausi takaperin kuvaamassa linnunratakuvia naapurin pellolla =) Laitetaanpas nämäkin esille nyt 23.10,17 ja osallistutaan #bongaalinnunrata\n14.8.2017 klo 00.00 - 02.30 - Kuortane (V)\nOlin jo menossa tervehtimään uniukkoa mutta ajattelin selata taivaanvahdin havaintoja ennen nukahtamista. Sitten havahduin kun huomasin yöpilvistä havainnon joka oli tullut noin puolta tuntia aikaisemmin. Pikaisesti lenkkitossut jalkaan ja pyörähtämään pihalle. Siellähän odotti tosi kirkkaat yöpilvet. Onneksi kameran akut oli täynnä ja muistikortti tyhjätty. Sitten vaan autoa käyntiin ja mettäjärven rannalle ihastelemaan kirkkaita yöpilviä. Pääsin autolla melko lähelle järven rantaa ja loppumatka menikin otsalampun varassa, onneksi tämä järven ranta oli entuudestaan melko tuttua joten rantaa ...\n31.1.2017 klo 18.48 - 19.44 - Kuortane (IV)\nPuuhastelin sisällä arkisia askareita ja kännykkä pirahti soimaan. Lapuan suunnalta ilmoitettiiin että reposia olisi taivaalla, ai nyt vai, ai nyt heti vai =) Siitäpä sitten kameraa jalustalle ja haalaria päälle. Siellähän ne reposet tosiaan odotteli mukavasti. Himmeä harso oli yli puolentaivaan ja pohjoisen horisontissa tanssahteli reposet. Mukava pieni piristys arkiseen iltaan. Juuri kun olin lähdössä takaisin sisälle niin suurinpiirtein keskitaivaalla näkyi kohtuullisen kirkas utumainen viiva (pilvi?). Oli jotenkin jännän näköinen kun se siinä yksistään päästeli =)\n20.1.2017 klo 19.30 - 21.00 - Kuortane (III)\nPiiiiitkästa aikaa taivas oli lähes tähtikirkas ja kyllähän sitä piti pyyhkiä pölyt kamerasta ja lähteä edes jotain kuvaamaan. Kohteeksi päätin ottaa tällä kertaa hieman heikosti näkyvän linnunradan ja metsätien varresta näkyvän orionin tähtikuvion. Pääsin kokeilemaan nyt ensimmäistä kertaa Sigman 24mm F1.4 tähtimaisemakuviin. Hyvältä tämäkin objektiivi tuntuu pimeällä kuvatessa. Muistaa vaan tarkennuksen laittaa kohilleen =)\n9.12.2016 klo 20.00 - 22.00 - Kuortane (II)\nPiiiiitkän pilvisen kauden jälkeen pääsi pitkästä aikaa ihastelemaan reposia, Ajelin kohti kaatialan louhosta jonka olen todennut hyväksi reposkuvauspaikaksi. Nousin louhoksen korkeimmalle kohtaa jossa tänä ehtoona tuuli kohtuu mukavasti, 6-7 pakkasastetta lisäsi mukavasti tunnelmaa, onneksi oli neljä kerrosta vaatetta =) Vaikka reposet ei nyt hirveästi riehuneetkaan niin olipa kuitenkin hieno hetki taas jonkinmoisen tauon jälkeen istua louhoksen kivakasassa ja kuvailla reposia.\n13.10.2016 klo 22.02 - 22.13 - Kuortane (III)\nRevontulikuvausten aikana pellolle syntyi kuun aiheuttama sumukaari. Hieno lisämauste reposteluiltaan. Tuossa vielä revontulihavaintoon linkki https://www.taivaanvahti.fi/observations/show/57934\n13.10.2016 klo 19.40 - 22.20 - Kuortane (IV)\nNyt oli aikasta hieno havaintoilta. Lähdin seitsemän jälkeen ajelemaan kaatialan louhosta kohti, perille päästyäni pohjoisen suunnalla näkyi vihertavää kaarta. Hetken päästä reposet alkoivat näyttää kuinka torstai illan bileet laitetaan käyntiin. Illan ensimmäinen korona näyttäytyi zeniitissä ja pohjoisen suunnalla liehui monenmoista kuviota. Vähän ajan päästä reposet lähtivät tankkauspisteelle. Jonkin aikaa odottelen josko tuliketut tulisivat takaisin mutta eipä niitä hirveästi näkyny. Samalla rupesin kuuntelemaan kuun valaisevaa metsää josta kuului hirvien mylvintää. Jahas, mikäs siinä, kyll...\n10.10.2016 klo 22.10 - 22.45 - Kuortane (III)\nHieman kymmenen jälkeen menin kattelemaan pohjoisen suuntaan josko siellä näkysi reposia. Päääsin pellon päähän ja aktiivinen näytös olikin parhaillaan menossa. Muutamamia kuvia kerkesin nappailla loppupuolen näytöksestä ennen kuin reposet himmeni. En ole varmaan koskaan näin nopeasti käynyt reposmettällä =)\n30.9.2016 klo 20.45 - 22.50 - Kuortane (II)\nElättelin toiveita että tänä iltana voisi saada taas reposen hännästä kiinni, niinhän siinä sitten kävikin että sainkin. Ennen yhdeksää lähdin pihalle tarkastelemaan tilannetta ja siellähän olikin jo kivan näköinen vihertävä kaari odottelemassa. Jonkinaikaa ihastelin ihan rauhassa tilannetta ja ajattelin ajella kaatialan louhokselle, sammuisi tulet tai ei. Pääsin louhokselle ja siellähän odotti lauma sammakkomiehiä. Jonkinmoinen sukeltaja porukka oli tullu tekemään yösukelluksia louhokselle, aika pimeetä hommaa =) Muutamia kuvia kerkesin louhokselta nappailla ja sitten reposen hännän heilulta ...\n26.9.2016 klo 22.20 - 00.35 - Kuortane (II)\nWhatsAppi ilmoitteli Lapuan suunnalta tulleesta viestistä, viestissä meinattiin että revontulia näkyisi pilvien välistä. Hetkeä aikaisemmin olin itsekkin ajatellu että oliskohan siellä pilvessä pientä reikää josta reposet näkyisi. Havaintohaalarit siis päälle ja pihalle. Pihalle päästyäni otsalampun valossa näkyi sumua, ajattelin että jaa,a,, näkyyköhän täällä mitään reposia. Pääsin pellon päähän ja pohjoisen suunnalla näkyi sittenkin hieman himmeää reposkaarta pilveän välistä. Jonkun aikaa odottelin sekä samalla kuuntelin ympäristöä, naapurien koirat haukkui ja lapuanjoki varressa joku otus t...\n2.9.2016 klo 23.45 - 01.33 - Kuortane (III)\nHavainto tulee muutaman päivän myöhässä mutta kerkiäähän tämä vieläkin. Seikkailin perjantain iltamyöhällä interneetin ihmeellisessä maailmassa ja yks kaks havaihduin siihen että pihallahan voisi olla kirkas taivas, no niinhän siellä olikin, vaattetta päälle ja kamerana kantoon. Pohjoisen horisontissa odottelikin himmeä revontulikaari joka hiljokseen aloitteli tämän illan humppatuokiota. Kaaren reunamille alkoi syntyä säteitä jotka alkoivat nousta korkeammalle ja korkeammalle. Aktiivisemmassa vaiheessa reposet tanssivat kohtuullisen nopeasti muotoa koko ajan muuttaen. Reposien yläreunassa näk...\n30.8.2016 klo 23.29 - 00.11 - Kuortane (III)\nSamalla kun kuvailin revontulia niin kuvailin myös linnunrataa. Kun silmät olivat tottuneet pimeään niin linnunrata näkyi kohtuu selkeästi myös ihan silmällä.\nSearch result contains observations from time period 1.1.2000 klo 00.00 - 17.9.2021 klo 23.29.


Uudet tuulet tosiaan puhaltavat tähänkin blogiin! Suurin osa asioista uudistuu jälleen kerran. Ensimmäinen uudistus nimittäin uusi ulkoasu ja nimi jotka ovat saapuneet jäädäkseen. Toivoisin kovasti jotain mielipiteitä? Nimi tuli vain jostain puskista kun älysin etten tiedä yhtään blogian jonka nimi olisi sydämellä. Pienen etsimisen jälkeen tämä tieto osoittautui oikeaksi. Niinpä sitten Saanan inspiraation pohjalta saimme blogiin uuden ulkoasun ja idean. Ja vielä nimeen liittyen niin Quun nimihän on suomeksi "Kuningattaren Sydän" joten nimikin on ihan osuva!\nMutta sitten HYVÄÄ JOULUA KAIKILLE, joskin hieman näin myöhässä mutta kuitenkin. Itselläni oli todella mukava joulu ja sain viettää aikaa sukulaisteni kanssa! Toivottavasti teilläkin oli ihana joulu ja toivottavasti ymmärrätte etten tullut tänne mitenkään erikseen mitään kirjoittelemaan koska halusin viettää omaa jouluani kaikessa rauhassa.\nTänään on kuiten luvassa selostusta menneestä ja ainiin arvonnan on voittanut Linda. Olen laittanut sinulle säköpostia joten käyppäs tarkistamassa.\nSitten tapahtumiin täällä ruudun toisella puolella. Ensinnäkin minun täytyy kerto se että heti kun jouluaatto oli ohitettu (eli käytännössä tänä päivänä) minulle tuli sellainen olo että nyt minä ehdin. Toivottavasti se näkyy nyt myös täällä bloginkin puolella!\nMutta aloitetaanpas sitten. Minun täytyy nyt tunnustaa että en tarkkaan muista mitä kaikkea me tehtiin perjantain tunnilla. Ainakin siirtymiä ja taivuteltiin? Sen muistan että tunti oli parempi kuin viimeksi mutta ei siltikään vielä normaalia tasoamme. Quu oli todella laiska. No sitten illalla se sai pesun ja sen jälkeen se sai jokavuotisen rokotuksensa ja on nyt sitten lomaillut siitä päivästä lähtien. Olen minä sitä harjaillut mutta enpä oikeastaan muuta ole vaivautunut tekemään kun vaikuttaa herra niin onnelliselta lomaansa ja onkin sen ansainnut!\nSunnuntaina minulla alkoi "urakka" (tulkitse: urakka minulle itselleni kun venni on niin erilainen ja tyoläskin ratsastaa kuin Quu) nimittäin Vennin liikutus.\nMutta taidankin tässä ensin kertoa hieman Venni-neidin taustatietoja ennenkuin alan selostaa muusta.\nVenni on siis Pinjan hevonen. Se on lähinnä estehevonen mutta kyllä se on osoittanut taipuvansa kouluratsuksikkin. Tamma se tosiaan on ja välillä sen kyllä huomaa hyvin selvästikkin. Pääasiassa Venni on kuitenkin erittäin mukava ja huomaavainen kaveri joka kyllä osaa sanoa jos jotain mitä se haluaa tai ei halua tulee tielle. Pinja itse kilpailee sillä esteillä 100cm ylöspäin. Pomppua kaverilta kyllä siis löytyy!\nMutta sitten meidän tapahtumiimme. Sunnuntaina aloitin ihan vain käynnissä Vennin kanssa. Sen ratsastamisen aloittamiseen menee ekoina päivinä aina jonkin aikaa kun tamma on niin hirmuisen erilainen ratsastaa kuin Quu. Ensimmäisenä päivänä sain kuitenkin lopulta otettua myös ravia ja taivuteltua ravissa oikein kunnolla niinkuin Pinja oli pyytänytkin.\nMaanantaina innostuin neidin kanssa tekemään vähän kaikenlaista. Se on vielä melko jäykkä kyljistään ja kaulastaan joten aloitin kentällä maneesiin pääsyä odotellessani ihan käynnissä taivuttelemalla ja ravi-käynti, ravi-pysähdys siirtymillä. Maneesiin päästyäni otin laukannostoja käynnistä molempiin suuntiin ja sitten innostuin ottamaan vielä vastalaukkaa ennen loppu taivuttelua. Toiseen suuntaan Venni teki vastalaukan vain yhdellä vaihtoyrityksellä mutta toiseen suuntaan en saanut tehtyä kuin yhden vastalaukan kun tamma päätti olla tamma. Se ei enään nostanut laukkaa vaan ilmoitti olevansa saanut tarpeekseen tästä kaikesta venyttelystä. Pienen kävelyn jälkeen Venni kuitenkin leppyi ja saikin lopettaa heti yhden vastalaukka ympyrän jälkeen!\nJouluaattona Vennillä oli vain kävely päivä. Tässä vähän kuvia jouluaatolta:\nTänään innostuin ehkä hieman liiaksikkin taivuttelemaan ja venyttelemään. Venni tuntui todella mukavalta heti kun tänään kiipesin selkään joten otin suoraan ravia ja taivuttelin hetken. Sitten parit väistöt keskihalkaisijalta pitkillesivuille (Venni teki ne todella hyvin ilman minkäänlaista protestointia). Sitten tauko ja laukkaa. Laukassa taivuttelin myös aluksi ja otin sitten myös vastalaukkaa neidin ollessa niin hieno kuin se oli! Lopulta Venni oli niin väsy että lopeteltiin. Se yritti loppukäyntien aikana useita kertoja hivuttaitua ovelle jotta lopetettaisiin ja se pääsisi syömään. Tallissa se olikin hyvin onnellinen ja työtä tehdyn näköinen.\nMutta toivottavasti teidänkin lomanne jatkuu hyvissä merkeissä! Seuraaviin kirjoituksiin.\ntoivottaa Riina klo 23.01\nAnonyymi 25. joulukuuta 2013 klo 23.39\nUusi nimi on muuten hyvä, mutta siinä on kirjoitusvirhe. Eli oikea kirjoitusasu on sydämellä. Hyvä muistisääntö on: miehen sydämeen mahtuu vain yksi ämmä ;-)\nSaana 25. joulukuuta 2013 klo 23.58\nMe huomattiin kyllä, katsotaan jos jaksetaan korjata. Hyvä muistisääntö, kiitos siitä! :--)\nRiina 26. joulukuuta 2013 klo 2.18\nse on tämä oulun murre kun tulee lisäiltyä noita kirjaimia ;)\nAino 26. joulukuuta 2013 klo 10.08\nMinusta tuo SYDÄMMELLÄ kuulostaa/näyttää kirjoitettuna ehkä jopa paremmalta kuin Sydämellä ;) Onnea Vennin liikutukseen! (: Hyvää lomaa Teillekkin!\nRiina 26. joulukuuta 2013 klo 15.59\nJuu, en minäkään mitään kirjoitus virhettä olisi siinä huomannut ellei olisi huomautettu :) Pienen tutkinnan jälkeen tuo sydämellä osoittautui oikeaksi! Kiitos paljon :)\nPinja 29. joulukuuta 2013 klo 1.03\nminun pikku akka <3 kiitos vielä tuhannennen kerran !! :')\nRiina 31. joulukuuta 2013 klo 11.14\neipäs mitään! hauskaahan se oli :)


Maailman etsityin Volvo pysyy sitkeästi kateissa - Keskisuomalainen\nAutot ja liikenne 02.10.2017 14:42\nMaailman etsityin Volvo pysyy sitkeästi kateissa\nKaikkien aikojen ensimmäinen konseptiauto syntyi edistyksellisessä Ruotsissa: Volvo Venus Bilo.\nTässäkin asiassa Volvo oli muuta automaailmaa edellä. Volvo Venus Bilo oli kaikkien aikojen ensimmäinen konseptiauto, kun se esiteltiin julkisesti vuonna 1933.\nRuotsalaiset Volvo-harrastajat julkaisivat aiemmin tänä vuonna useita etsintäkuulutuksia Volvo Venus Bilo -konseptiautosta eli koemallista. Nyt Volvo-intoilijat ovat omien sanojensa mukaan luopuneet toivosta. Etsintä on virallisesti lopetettu.\nVolvo Venus Bilo oli maailman ensimmäinen konseptiauto. Volvo tilasi Gustaf Nordbergs Vagnfabrik AB:ltä vuonna 1932 korin, joka istutettiin Volvo PV653:n pohjalevylle. Volvon varsin edistyksellisenä ideana oli haistella yleisön reaktiota uudentyyppisestä automallista sekä testata keularakennetta, jonka tarkoitus oli estää lian pääsy moottoritilaan ja olla mahdollisimman aerodynaaminen.\nVastaanotto oli ristiriitainen, mutta osin Venus Bilon ideoiden pohjalta syntyi tuotantomalli Volvo PV36.\nVolvo PV36 eli yleisemmin Volvo Cariocaksi kutsuttu malli ei ollut kaksinen menestys, joten koemallin vähän kolea vastaanotto olisi kannattanut ottaa huomioon.\nVaikka koemalli Venus Biloa valmistettiin vain yksi, ei ainutkertaista autoyksilöä pidetty 1930-luvulla suuressa arvossa. Autonvalmistaja Ab Volvo rekisteröi auton toukokuussa 1934, mutta myi sen viitisen kuukautta myöhemmin pois nurkistaan lojumasta. Sen jälkeen autolla oli useita ruotsalaisia omistajia, kunnes jäljet häviävät vuoteen 1955. Silloin Venus Bilo myytiin tanskalaiselle yrittäjälle, joka tiettävästi ainakin yritti muuttaa sen avolava-autoksi.\nTietoa auton kohtalosta vuoden 1955 jälkeen ei ole. Jäljellä on vain neljä valokuvaa ja yksi muutaman sekunnin mittainen filminpätkä.\nTähän vuoteen saakka ruotsalaisharrastajat toivoivat, että auto tai ainakin osia siitä paljastuisi vaikkapa jonkin tanskalaisen ladon kätköistä. Ei paljastunut, joten kepeät mullat Volvo Venus Bilolle.


HYVÄ OMISTAJA KOKEE VASTUUN LISÄKSI MYÖS ETUOIKEUTTA - Yrittäjästä omistajaksi\n“Koen omistajuuden ensisijaisesti vastuun kautta. Olen osaomistajana vastuussa yrityksen ja ihmisten tulevaisuudesta ja työpaikoista”, kertoo Maria Martikainen, Genelec Oy:n yksi omistajista ja hallituksen jäsen.\nMaria Martikainen omistaa enemmistön Genelecistä tasaosuuksin veljiensä Juho ja Mikko Martikaisen kanssa. Maria painottaa onnistuneessa omistajapolitiikassa kiinteää ja toimivaa yhteistyötä. ”Veljieni lisäksi haluan nostaa esille ja jakaa kiitokseni myös vähemmistöosakkaillemme Topi Partaselle ja Ritva Leinoselle. He ovat tehneet elämäntyönsä Genelecillä ja ovat nyt hallituksessa. Heidän työnsä on oleellisesti vaikuttanut yrityksen toimintatapoihin, kulttuuriin ja niiden myötä menestykseen.”\nVuoden 2018 Hyvä omistaja -raati painottaa myös valinnassaan Martikaisten hyvää yhteistyötä sekä bisneksen ymmärrystä. Raati kuvailee Maria Martikaista ihmisenä, joka on sitoutunut jatkamaan erinomaista omistajapolitiikkaa isänsä kuoleman jälkeen. Genelecin toiminta on raadin mielestä vastuullisia sekä sisäisesti että ulkoisesti. “Huippuyhtiö, jolla on hieno kulttuuri”, toteaa eräs raadin jäsenistä.\nGenelecin ydinliiketoimintaa ovat yrityksen perustamisesta vuonna 1978 lähtien olleet ammattikäyttöön tarkoitetut tarkkailukaiuttimet. Yhtiö on vahvasti sitoutunut tutkimus- ja kehitystyöhön, minkä ansiosta he ovat voineet tuoda alalle uutuuksia ja vakiinnuttaa johtoasemaansa tällä alalla.\n“Genelecin historiaa sävyttää hyvin pitkälle usko siihen, että mihin tartutaan, se on tehtävissä. Pitämällä tasapainon tehokkuuden ja mukavan työnteon, nuoruuden ja kokemuksen sekä uusien innovaatioiden ja aiemmin tunnettujen tosiasioiden välillä voidaan suunnata kohti seuraavia juhlavuosia, olivat ne sitten viiden, kymmenen tai kolmenkymmenen vuoden kuluttua”, kertoo Martikainen.\nGenelec on erittäin menestynyt suomalainen yritys, joka on saanut useita tunnustuksia ja palkintoja. Mm. vuoden yritys -palkinto, valtakunnallinen yrittäjäpalkinto, valtakunnallinen ja tasavallan presidentin vientipalkinto sekä kultainen avain -palkinto.\nEi ihme, että Martikainen kokee omistajuuden etuoikeutena myös siitä syystä, että hän voi olla mukana tällaisessa yrityksessä. “Yrittäjä-omistajuus on uskomaton mahdollisuus, erityisesti kun on kyseessä yritys, josta on aidosti ylpeä.”, toteaa Martikainen.\nOmistajuutta ja yrittäjyyttä harkitsevia Martikainen kannustaa ensisijaisesti tekemään syvällistä itsetutkistelua, pohtimaan motiivejaan ja olemaan rehellinen itselleen.\nOmistajuuden kehittämisestä Suomessa kysyttäessä Martikainen peräänkuuluttaa monipuolisempaa ymmärrystä omistajuudesta. “Aika usein kuulee puhuttavan suuryrityksistä ja niiden pahoista, kasvottomista omistajista. Omistajuutta ja omistajia on kuitenkin monenlaisia. Toivon, että päästään irti sellaisista asenteista, että omistajuus on lähtökohtaisesti ahnetta ja omaa etua tavoittelevaa”, summaa Martikainen.\nMaria Martikainen oli ehdolla vuoden Hyvä omistaja 2018 -äänestyksessä. www.hyvaomistaja.fi\nHYVÄN OMISTAJAN KOLME VASTUUTA


Meneekö vastuullisuusviesti perille verkossa? - Recommended for you\nSelvitimme kevättalvesta 2017 yli 30 biotalouden, rakennusalan ja konepajateollisuuden yrityksen vastuullisuuden verkkoviestintää. Selvityksessä esiin nousseiden asioiden perusteella annamme viisi vinkkiä verkkosivustojen vastuullisuusosion rakentamiseen tai uudistamiseen.\nVastuullisuuden viitekehys kuvaksi\nMääritä vastuullisuuden tärkeimmät osa-alueet ja mittarit, esimerkiksi olennaisuusanalyysiin perustuen. Olennaisuusanalyysissä määritetään, mitkä ovat toiminnan olennaiset sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristövaikutukset. Tästä syntyy ymmärrys siitä, mitä vastuullisuus yrityksessä tarkoittaa, ja miten nämä keskeiset vastuullisuusasiat muutetaan tavoitteiksi, mittareiksi ja toimenpiteiksi. Esitä ne tämän jälkeen kuvana, visualisoi tieto. Kuva toimii huonetauluna omalle henkilöstölle mutta myös helposti ymmärrettävänä tapana viestiä yrityksen vastuullisuudesta verkkosivuilla. Kuvasta voi tehdä myös lyhyen animaation, joka kertoo yrityksesi vastuullisuustarinan. Kuvassa kannattaa tuoda esille myös yrityksesi strategia, visio, missio ja arvot.\nTavoitteet, saavutukset, mittarit\nVaikka yritys ei olisikaan määritellyt virallisen kaavan mukaan omaa vastuullisuuttaan tai ei raportoi vastuullisuudesta, riskikartoituksen lisäksi vastuullisuuden tavoitteita, saavutuksia ja mittareita tulisi silti rakentaa. Olennaisuusanalyysi on luonteva lähde näille. Ole rehellinen tavoitteiden raportoinnissa, myös epäonnistumisissa ja korjausliikkeissä. Ole tarpeeksi kunnianhimoinen – älä valitse vain helposti saavutettavia tavoitteita.\nVastuullisuusraportin integroiminen verkkosivustoon\nJos yrityksesi tekee vastuullisuusraportointia, yksi vaihtoehto voisi olla sivustollesi integroitu vastuullisuusraporttiosio, joka palvelee saumattomasti sekä raporttina että täydentää sivustoa erilaisilla vuosittain päivittyvillä vastuullisuusmuuttujilla.\nKäytettävyyden kruunu: toimiva haku\nSivustolla olevaan hakutoiminnon toimivuuteen kannattaa kiinnittää huomiota. Nopeat sivuston silmäilijät tekevät täsmähakuja, ja jos haku ei toimi, tämä jättää mielikuvan puutteellisesta sivustosta. Ainakin vastuullisuuden päätermit sekä yritykselle tärkeät vastuullisuuden muuttujat tulisi löytää verkkosivuilta myös haun avulla. Jos sivustoon integroidaan vastuullisuusraportti, haun tulee toimia myös raportin osalta.\nHyvin suunniteltu ja toteutettu verkkosivuston vastuullisuusosio auttaa viestimään myös niille sidosryhmille, jotka eivät ole suorassa kontaktissa yritykseesi Parhaimmillaan verkkosivusto, ja sen vastuullisuusosio, mahdollistaa vuoropuhelun tärkeiden sidosryhmien kanssa tai toimii yhtenä sen kanavana. Chat-palvelu tarjoaa yhden vaihtoehdon vuoropuhelulle. Pidä kuitenkin huolta siitä, että sivuilta löytyy ainakin vastuullisuusasioiden kontaktihenkilö. Integroi some-kanavat ja blogikirjoitukset saumattomasti sivustoon. Helppo lähestyttävyys, läpinäkyvyys ja interaktiivisuus ovat tärkeitä vastuullisuusasioissakin, erityisesti kuluttajatuotteita myyvälle yritykselle.\nTilaa sähköpostiisi RECOntent-tehotietoiskumme: 10 vinkkiä onnistuneeseen vastuullisuuden verkkoviestintään (pdf)


Kalmar päättää yhteistoimintaneuvottelut ja muuttaa toimintamallia Tampereella | Kalmarglobal\nKalmar Suomi / Uutishuone / Lehdistötiedotteet / Kalmar päättää yhteistoimintaneuvottelut ja muuttaa toimintamallia Tampereella\nKalmar päättää yhteistoimintaneuvottelut ja muuttaa toimintamallia Tampereella\nCARGOTEC OYJ, LEHDISTÖTIEDOTE, 16.3.2016 KLO 12.00\nCargoteciin kuuluva Kalmar on saanut päätökseen toimintojen uudelleenjärjestelyn ja niihin liittyvät yhteistoimintaneuvottelut Automation and Projects -divisioonan henkilöstön kanssa Tampereella. Neuvottelujen tuloksena Kalmar on päättänyt laajentaa yhteistyötään Rainbow Cargotec Industries (RCI) -yhteisyrityksen kanssa Kiinassa ja hyödyntää jatkossa mobiilipukkinosturien (RTG) menestyksekästä liiketoimintamallia myös automaattisissa konttinostureissa (ASC). Muutoksen seurauksena Tampereen yksikössä vähennetään 10 henkilöä. Lisäksi 13 henkilöä siirtyy Tampereella sijaitsevaan RCI:n osaamistiimiin.\nUusi organisaatio tulee voimaan 1.4.2016. Kalmar vastaa jatkossa automaatio- ja ohjelmistokehityksestä, myynnistä, markkinoinnista ja asiakasrajapinnasta sekä megaprojektien toteutuksesta, kun taas RCI huolehtii automaattisista konttinostureista.\n"Uuden järjestelyn myötä voimme parantaa kilpailukykyämme kansainvälisillä markkinoilla. Yhdessä RCI:n kanssa toimitamme automaattisia konttinosturiprojekteja sovitussa aikataulussa, budjetissa, vastaten Kalmarin laatustandardeja sekä täyttäen kaikki asiakasvaatimukset. Tampereella keskitymme automaatio- ja ohjelmistotarjoomamme kehittämiseen ja digitalisaation edistämiseen", sanoo Antti Kaunonen, Kalmarin Automation and Projects -divisioonasta vastaava johtaja.\nKalmar työllistää noin 300 henkilöä Tampereella. Kalmarin Tampereen teknologia- ja osaamiskeskuksessa on alan suurin satama-automaatiojärjestelmien testikenttä ja maailmanluokan tilat ja laboratoriot prototyyppien valmistusta, simulointia, testausta, seurantaa ja optimointia varten.\nAntti Kaunonen, johtaja, Automation and Projects -divisioona, Kalmar, puh 040 062 1701 antti.kaunonen@kalmarglobal.com


Esko Salminen rakastui näyttelijäkollegaan työmatkalla: ” Yhä väitän, että Aino ihastui ensin minuun” - Ihmiset & suhteet - Ilta-Sanomat\nNäyttelijä Esko Salminen on oivaltanut, että luottamus rakkaudessa ei tee elämästä tylsää, että hyvä suhde lapsiin kestää kahnaukset ja että traagisessakin elämässä on aina koominen vire.\nEsko Salminen ura näyttelijänä alkoi jo 50-luvulla.Kuva: Tuomas Kolehmainen\n”Luottamus ei tarkoita, että elämä olisi tylsää”\n”Aino (Seppo) on ollut elämässäni 32 vuotta. Suhteemme alussa olimme kuin kaksi ratsuväen luutnanttia, jotka ovat pelanneet kaikki rahansa eivätkä halua kokea sitä enää uudestaan.\nHelsingin kaupunginteatteri vieraili Göteborgissa Tartuffe-näytelmällä, ja sieltä se alkoi. Rakastuessani häneen rakastuin hänessä kaikkeen. Koko olemukseen, ääneen! Vaikka yhä väitän, että Aino ihastui ensin minuun.\nOlisinko hengissä ilman tuota naista? Harmillista, etten tahdo löytää hänestä mitään virhettä. Ainossa ovat äly ja tunne tasapainossa, mikä ei suinkaan tarkoita, että hän olisi helppo ihminen.\nAinon kyky empatiaan on sitä luokkaa, että monet ystävät ja kollegat kääntyvät ongelmineen hänen puoleensa. Aino hoiti loppuun saakka hyvää ystäväämme ja nuoruudenkumppaniani Kyllikkiä (Forssell), samoin Jorma-enoani, joka kuoli vähän ennen häitämme vuonna 1998. Aino osaa pitää asiat oikean kokoisina, ja siksi elämä on helpompaa hänen kanssaan.\nRakkaus on sitä, että voi luottaa toiseen 105-prosenttisesti. Se ei tarkoita sitä, että elämä olisi jotenkin tylsää!\nKunpa etukäteen tietäisi, miten paljon ihmisen tunteissa on kemiaa ja mikä milloinkin on hormonitasopaino. Pitäisi ainakin vuorokausi miettiä ennen kuin tekee isoja ratkaisuja. Tein nuorempana miehenä hullujakin päätöksiä, sanotaan sitä vaikka kauniisti temperamentiksi.\n2008. ”Kyllikki Forssell otti meistä kuvan, kun olimme yhteisellä matkalla Ranskassa. Kokkasimme Ainon kanssa pääsiäislammasta.”Kuva: Esko Salmisen kotialbumi\nElämme Ainon kanssa tasapainoista elämää. Olemme matkustelleet paljon kaupunkilomilla ja monina talvina Kanarialle. Nyt kaipaan matkojamme.\nOnneksi Aino on repinyt minua erikoisillekin matkoille, kuten 2000-luvun alussa, kun lähdimme Planin lähettiläinä Senegaliin. Kreeta-tyttäreni oli huolestunut ja näki mielessään kuvan, jossa isi seisoo palmun alla ja hikoilee. Myös Ainon faija Simo mietti jaksamistani. Hyvin siellä kuitenkin kaikki meni.\nYhteisen lapsemme Sonjan syntymä vuonna 1991 oli tavattoman tärkeä tapahtuma. Juoksin heti hänen syntymänsä jälkeen lenkkiä Laaksossa ja kirjoitin mielessäni runoa. Vesa Mäkinen sävelsi sen, ja Sanna-Kaisa Palo lauloi kappaleen meillä kotona Sonjan nimenantotilaisuudessa.”\n”Luova mieli ei pysähdy”\n”Juttelin äskettäin kollegani ja ystäväni Seela Sellan kanssa ja manailin tätä koronan aiheuttamaa toimettomuutta ja sitä, ettemme pääse tekemään työtämme. Seela sanoi, että luovan ihmisen aivot työskentelevät koko ajan. Mieli hakee alati uusia mahdollisuuksia ja väyliä.\nMeillä on Seelan kanssa yksi projekti tekeillä, mutta eihän tässä kukaan tiedä, miten vuosi etenee. Miten rajoitukset jatkuvat ja tuleeko uusia?\nMinulla on sopimus isosta ensi-illasta Helsingin kaupunginteatterissa. Se on siirtynyt jo kahdella vuodella, ja nyt odotellaan syksyä 2022. Josko silloin? Tekemättömistä asioista ei voi puhua, mutta kyseessä on hieno näytelmä. Kansallisteatterissa pitäisi vielä tänä keväänä olla lempirunoistani Eskon runot ja pari matkakumppania -ilta. Saa nähdä onnistuuko sekään.\nLinnanmäki 1961. ”Aarne Tarkaksen ohjaamaa elokuvaa Tyttö ja hattu kuvattiin myös Linnanmäellä, jossa esiinnyin simpanssien kanssa.”Kuva: Esko Salmisen kotialbumi\nEn sentään esitä kotona rooleja koko ajan, mutta televisiota katsellessa miettii, että miten tekisin tuon tai tuon roolin. Katson nykyään televisiota melkein liikaakin, mutta mitä muuta tässä sitten voisi tehdä? No, tietenkin lukea, se on ollut rakkain harrastukseni lapsuudesta lähtien.\nPäivät sulautuvat päiviin, näin aika vitkain matkaa elämänkirjan viime tavun loppuun, kuten Shakespeare Macbethissä kirjoitti. Aika kuluu, ja vaikka traagista ja kipeää on elämässä ollutkin, silti se on ollut koomista kaikkine pyrkimyksineen tässä suuressa kaaoksessa. Sitä kutsutaan elämäksi.”\n”Lapsekas mielikuvitus pitää säilyttää”\n”Fyysisesti voin kohtalaisen hyvin, vaikka selkävaivat ovatkin riesana. Sain vuonna 2010 molempiin polviini tekonivelet, ja leikkaus poisti vuosikausien kivut. Olin pelännyt leikkausta ja aivan turhaan siirtänyt sitä ja koettanut pärjätä kipulääkkeillä. Hetki, kun polvissa ei ollut enää kipuja, oli suurenmoinen.\nEnsimmäisenä iltana, kun olin tullut sairaalasta kotiin, tapahtui kuitenkin onnettomuus. Aino auttoi minua ylös sängystä, kun villasukkieni alla ollut matto liukui altani ja putosin suoraan polvilleni. Karjuin tuskasta. Aino soitti minut leikanneelle ortopedille. Hän rauhoitteli, ettei titaani niin vain murru. Onni onnettomuudessa, mitään vakavaa ei tapahtunut.\nHyvä kollega. ”Olen näytellyt paljon Asko Sarkolan kanssa. Tässä olemme Henri Kapulaisen Käärmeenlumoojat-tv-sarjassa.”Kuva: Esko Salmisen kotialbumi\nOlipa näyttelijä kuinka vanha tahansa, hänellä on lapsuus taskussaan. Se on luovan mielen tärkeä lähde. Tarvitsemme mielikuvitusta kaiken ikäisinä, ainakin tässä näyttelijän työssä.\nLapsen mielikuvitus on rajaton, ja jotkut taiteilijat stimuloivat aivojaan kemiallisesti päästäkseen samaan tilaan. Mutta se ei ole samaa kuin lapsen rajaton kyky kuvitella ja leikkiä.\nJoku lapsistani sanoi, että sammakot hyökkäävät vasemmalta, intiaanit oikealta, ja toinen, että minulla on repussa kuusikymmentä mielikuvituskaveria ja käsissä tulivoimat!”\n”Äiditön kaipaa useita luottoihmisiä”\n”Olin kymmenvuotias, kun äitini, näyttelijä Kyllikki Väre kuoli. Menetin lapsuuteni tärkeimmän ihmisen, harjoitusvastustajan, jota vastaan pojan pitäisi voida sparrata. En muista hänestä paljonkaan, ehkä se on jotain torjuntaa.\nLuottoihmisiä ei voi olla koskaan liikaa, niitä, jotka ymmärtävät sinua. Isäni, näyttelijä Unto Salminen oli ristiriitainen älykkö, mutta avuton alkoholin suhteen. Sain silti häneltä paljon – muun muassa kiinnostukseni kirjallisuuteen ja runouteen.\nOpin lukemaan viisivuotiaana. Meillä oli suhteellisen iso kirjasto kotona, ja ahmin jo pikkupoikana Sinuhen ja muut Mika Waltarin teokset, Topeliuksen Välskärin kertomukset ja monet runokirjat. Waltarit olivat vanhempieni tuttuja, ja äidin kuoltua Mika piti hänen arkkunsa äärellä koskettavan puheen.\nEhkä 3-vuotiaana. ”Kuva otettiin oikein valokuvaamossa, siitäkö johtuu hieman huolestunut ilmeeni?”Kuva: Esko Salmisen kotialbumi\nMinun luottoihmisekseni tuli äidin veli, enoni Jorma, joka oli elintavoiltaan tavallaan esivihreä. Hän joogasi, seisoi päällään ja jauhoi itse viljansa. Ja söi meriruohoa. Eno kirjoitti sepittämiäni satuja ylös ja vei minua Yrjönkadun uimahalliin.\nTärkeä ihminen oli ja on myös lapsuudenystäväni Katriina Rinne, sittemmin kollegani. Hän on tyttäreni Kreetan kummi. Luottoihminen hänkin.\nEnolla oli luodon kokoinen saari Espoossa. Sinne lähdettiin veneellä Matinkylästä. Hän oli odottanut sodan ilmakuvauksien loppumista ja rakensi luodolle pienen talon ja vielä pienemmän saunan.\nLuoto oli lähellä Kyllikki Forssellin kesäpaikkaa Suvisaaristossa, jonne sitten aikamiehenä ja Kyllikin kumppanina uin luodolta kolmen kilometrin matkan. Kun sukelsin esiin laiturin takaa, Kyllikki seurueineen oli saada sydänkohtauksen.\nLapsuudessani minua piti kurissa myös äidinäitini, Aliina-mummo, jolta tyttäreni Sonja sai toisen nimensä. Aliina oli voimakas nainen, joka luotsasi elämään neljä lastaan. Hän piti pesulaa ja kahvilaa ja oli mukana perustamassa Suomen Tapetti ja Väri -yritystä, jossa Jorma-enoni oli teknisenä johtajana.\nAliina kuoli vuonna 1959 ja ehti nähdä sen, että pääsin Teatterikouluun. Hänellä oli huoli minusta, mutta hän ei koskaan ehtinyt nähdä, miten työni näyttelijänä lähti käyntiin.”\n”Kahnaukset eivät estä hyvää suhdetta”\n”Olen tehnyt aina mielettömän paljon töitä ja joskus miettinyt, että näyttelijöillä ei pitäisi olla lapsia.\nAikoinaan esikoiseni Kriston kanssa pyrin olemaan paljon kesäisin yhdessä. Turun kaupunginteatterin aikoihin en tehnyt elokuvia kesällä, ja olimme Kustavissa ja sittemmin Iniössä.\nAmmatti on kuitenkin sukurasitus. Kristosta, Kreetasta ja Sonjasta tuli kaikista näyttelijöitä. Ainoa, joka ei ole näyttelijä, on Ainon tytär Saara. Ammatinvalintaan vaikuttavat paljolti geenit, mutta myös lapsuudenmiljöö. Teatteriperheessä roolit ja työt ovat väistämättä aina paljon esillä.\nKun itse olin nuorukaisena myymäläapulaisena Suomen Tapetissa ja Värissä, katseeni oli suuntautunut kaukaisuuteen ja olin ihan muissa maailmoissa. Naisasiakkaat halusivat miesmyyjän, koska luulivat hänen tietävän remonttiasioista. En tiennyt mitään ja jouduin kysymään muilta. Asiakas joutui usein tekemään itse paketin. Minä halusin näyttelemään, kuten sitten lapsenikin.\nVuosi 1998. ”Ainon sisko, valokuvaaja Sanni Seppo otti meistä hääkuvan. Ylärivissä vasemmalta Saara, Kristo, Kreeta ja Sonja.”Kuva: Esko Salmisen kotialbumi\nMinulla on nähdäkseni hyvä suhde lapsiini, mutta totta kai elämässä tulee kahnauksia. Pystymme kuitenkin puhumaan avoimesti kaikista asioista, eikä mikään asia ole jäänyt selvittämättä. He kaikki ovat saaneet paljon rakkautta.\nKuopukseni Sonjan vakava sairastuminen aivokasvaimeen vuonna 2014 oli sokki. Tuntui kohtuuttomalta, että elämä hyökkää viattoman kimppuun. Sellainen tämä pelin henki elämässä on. En halua puhua siitä enää enempää, sillä asiaa ei tarvitse jatkuvasti tuoda esille. Tärkeintä on, että hän on terve tällä hetkellä ja lähtee nyt keväällä harjoittelemaan uutta roolia Hämeenlinnan Teatteriin.\nMeillä oli Sonjan kanssa jo hänen lapsuudessaan leffaklubi täällä kotona. Edelleenkin katsomme joskus leffoja yhdessä.\nLapsenlapsia minulla on nyt neljä, joista nuorin, Kreetan ja Ville Tiihosen tytär, on varsinainen pomo. Hän pärjää hyvin tässä joukossamme!”\n”Yksinkertaiset ilot ovat parasta”\n”Olen onnellinen nähdessäni perheemme neljän lapsen pärjäävän elämässä. Ja kun herään aamulla ja olen suurin piirtein terve ja muistan toistaiseksi nimeni – sehän on suuri ilo.\nElämä sinällään, elämän yksinkertaiset ilot, ovat suuri onnen aihe. Nyt korona-aikoina oivaltaa, miten paljon meiltä on viety. Emme voi tavata vapaasti ystäviä, mennä teatteriin tai istua ravintoloissa vapaasti. Ehkä vaikeiden aikojen jälkeen osaa antaa arvoa näille iloille.\nKun berliiniläinen fysioterapeutti manipuloi selkääni, hän totesi, että ruoka on vanhan miehen seksiä. Hyvän ruuan lisäksi hyvät kirjat ja hyvät elokuvat antavat sisältöä elämään.\nTyö oikein annosteltuna on tärkeää. Se tuo elämääni paljon riemua. Näyttelijät ovat parhaimmillaan hauskaa porukkaa.\nKesämme saaressa Iniössä ovat parasta. Siellä olen onnellinen ja unelmoin jo ensi kesästä. Viime kesä oli hyvä, olimme siellä suojassa koronalta.\nOmassa illassani Suomen Kansallisteatterissa sanoin, että tärkeimmät unelmani liittyvät läheisteni hyvinvointiin, lapsiini, siihen, että kaikki menisi heidän elämässään hyvin.\nVuosi 1961. ”Toivo Särkkä otatti filmitähdistään ihailijakuvat. Sain tuolloin 50 fanikirjettä viikossa.”Kuva: Esko Salmisen kotialbumi\nOlen erittäin onnellinen, että olen tajunnut maailmassa olevan muutakin kuin teatteri. Näyttelijäthän ovat itsekeskeistä porukkaa, mutta 1970-luvun me-ajattelu oli tärkeää. Se oli luova ja vahva vuosikymmen. 1980-luku oli rämettynyttä aikaa, jolloin yleinen rahan ja menestyksen ahnehtiminen päättyi lamaan.\nJäikö minulta näyttämöllä jotain tekemättä? Ei yhtään yksittäistä roolia, sillä olen saanut näytellä laidasta laitaan.\nDuunia kaipaan, työkavereita ja teatterin ilmapiiriä, kaikkea sitä, mitä siihen kuuluu.”\nSyntyi 12.10.1940 Helsingissä.\nNäyttelijä, ura alkanut jo 1950-luvulla. Jatkaa töitä koronarajoitusten jälkeen Helsingin kaupunginteatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa.\nNaimisissa näyttelijä Aino Sepon kanssa vuodesta 1998.\nUusperheessä neljä lasta ja neljä lastenlasta.\nIhmiset & suhteet 27.2. 18:00\nElämäni oivalluksetEsko Salminen


Vaara vaanii tasoristeyksissä - Lieksan Lehti\nVaara vaanii tasoristeyksissä\nJulkaistu 30.10.2017 14:52\nHarri Ronkainen Timitrantien tasoristeys on luokiteltu vaarallisuusluokkaan 5 asteikolla 1-7.\nVuosittain koko maassa tapahtuu yli 30 tasoristeysonnettomuutta. Lieksassa on kaksi tasoristeystä, jotka Liikennevirasto on luokitellut seitsenportaisella asteikollaan toiseksi vaarallisimmiksi. Ne ovat Honkalahdentien ja kantatien tasoristeykset, jotka on siis luokiteltu vaarallisuusluokkaan 6. Jälkimmäinen sijaitsee rataosuudella Lieksa-Pankakoski.\n- Näkemä, liikennemäärät, olosuhteet, tienpinta, nopeus, onnettomuushistoria, luettelee Liikenneviraston ylitarkastaja Jarmo Koistinen ne kriteerit, joiden perusteella tasoristeykset määritellään eri turvallisuusluokkiin.\nVaarallisuusluokkaan 5 kuuluu Lieksassa useita tasoristeyksiä. Ne ovat Lapalientien, Siikasuontien, Timitrantien, Purotien, Kiikunkahdentien ja Linnavan tasoristeykset.\nMyös Mähkön tasoristeys rataosuudella Lieksa-Pankakoski kuuluu vaarallisuusluokkaan 5.\nOsassa vaarallisia tasoristeyksiä ei ole mitään turvalaitteita ja joissakin on joitain turvalaitteita. Esimerkiksi Honkalahden tasoristeyksestä turvalaitteet puuttuvat kokonaan, mutta kantatien tasoristeyksessä on puolipuomilaitos ja kevyen liikenteen väylän kokopuomit.\nLisää Lieksan Lehdessä 31.10.


Enkelikoira: DOCKY - Rescueyhdistys Kulkurit ry - Matkalla kotiin! - Kulkurit.fi\n* Syntynyt 7.7.2007\nPuhuttaessa Romanian koirista, mieleen nousevat ensimmäisenä kadulla elävät kodittomat. Suurin osa näistäkin koirista tai niiden vanhemmista ovat alkuperältään jonkun omistamia. Maassa elää toki myös aivan tavallisia kotikoiria joista huolehditaan hyvin. Yksi tällainen on puhdasrotuinen labradorinnoutaja Docky. Tämä 7-vuotias uros on elänyt koko elämänsä kotikoirana yhdessä toisen labradorin Bonnyn kanssa. Valitettavasti Dockyn omistajan elämäntilanne on muuttunut radikaalisti parin vuoden aikana. Omistaja on yrittänyt kaikkensa jotta hänen ei tarvitsisi luopua koirista, mutta nyt tilanteen edettyä kokee, että uuden kodin etsiminen on koirille parempi vaihtoehto. Omistajan hyvä ystävä, Kulkureiden pääyhteistyökumppani eläinsuojeluyhdistys Asociatia Duo Sansan aktiivi, Carmen Mandescu pyysi apuamme kodinetsinnässä ja niinpä nämä labradorit päätyivät adoptio-ohjelmaamme. Dockysta ja Bonnysta on pidetty hyvää huolta läpi niiden elämän. Koirat ovat hyvin kiintyneitä toisiinsa ja paras mahdollinen vaihtoehto olisi, että ne pääsisivät samaan kotiin. Ne voidaan kuitenkin adoptoida myös erikseen.\nDocky on hyvinvoiva ja terve koira. Se rakastaa ihmisiä, myös lapsia. Docky tulee hyvin toimeen kaikkien narttujen kanssa. Toisiin uroksiin suhtautumisesta ei ole varmuutta. Kissoja herra jahtaa, mutta ei ole koskaan ottanut niihin kiinni. Docky on tottunut olemaan paljon ulkona, joten tulevassa kodissa olisi hyvä olla myös piha. Kuullessaan toisten koirien haukkuvan se haukkuu mukana. Docky on noin 55cm korkea.\nSaimme tiedon, että Docky ja Bonny ovat saaneet kuukauden aikaa etsiä omaa kotiaan nykyisestä kodistaan käsin. Sen jälkeen niiden on siirryttävä asumaan tarhalle. Dockyn rokotukset on nyt laitettu ajan tasalle ja se on valmis matkustamaan Suomeen syyskuussa. Dockylla on painoa 42kg. Toisista uroksista se ei juurikaan pidä, mutta tulee hyvin toimeen narttujen kanssa.\nSaimme tarkempaa infoa Dockyn ja Bonnyn tilanteesta. Romanialaisilla yhteistyökumppaneillamme ei ole vielä tarkkaa tietoa mihin koirat sijoitetaan, mikäli uutta kotia ei löydy. Tarhalle niitä ei kuitenkaan vielä, sillä olot olisivat liian stressaavat kotikoirille. Rotukoirat myös todennäköisesti varastettaisiin tarhalta välittömästi. Docky on tähän asti elänyt pääosin ulkona, mutta on tottunut olemaan myös sisällä. Sisälläolosta poika selvästi nauttii. Omakotitalo-asuminen ei ole Dockyn kohdalla välttämättömyys vaan se voidaan luovuttaa myös kerrostaloon. Toki ison aktiivisen koiran kohdalla asunnon koko otetaan huomioon varaustilanteessa. Luonteeltaan Docky on kiltti ja se on helposti käsiteltävissä.\nDocky on varattu omaan kotiinsa Suomeen.\nDocky saapui Suomeen 11.9.2015.\nIkäväksemme joudumme kertomaan, että rakas Docky siirtyi hiljattain sateenkaarisillalle. Docky menehtyi kotonaan sydänkohtaukseen. Lämmin osanottomme Dockyn perheelle.\nVanhan koiran kohdalla saattaa ikääntymisestäkin johtuen koitua eläinlääkärikustannuksia.\nHuomioithan myös, että vaikka nämä koirat ovatkin olleet kotikoirina, voi niiden käytös kodinvaihtumisen ja sen aiheuttaman stressin myötä muuttua. Myös käsitys siitä, millainen kotikoiran tulee olla ja mitä sen tulee osata voi paikoitellen erota Suomessa totutusta tavasta.\nDocky saapuu Suomeen ´kastroituna, asianmukaisesti rokotettuna, ulko- ja sisäloishäädettynä ja testattuna useiden sairauksien varalta. Lisäksi Docky on mikrosirutettu ja sillä on EU-lemmikkipassi.\nDocky ja Bonny uimassa\nDocky on tottunut olemaan sisällä\nBonny ja Docky


tulevaisuudentalo, kohteen Tulevaisuuden talo tekijä - Page 2 of 18\nJulkisivu urakka etenee\nSadekelistä huolimatta verhoilutyöt ovat edenneet. Talon takapää jouduttiin rappasmasn huputettuna, kun taivaalta tuli vettä kaatamalla. Etupuolelta talo alkaa näyttää jo valmiilta, kun räystään aluslaudituskin saatiin jo paikoilleen. Räystään aluslaudotus tulee vaalean harmaaksi, jotta katokset eivät jää liian hämäriksi.\nTalon pitkäsivu odottaa vielä viimeistelyä, kun sillä puolella on tarkoitus käyttää samoja telineitä kuin toisella puolella on käytetty.\nJulkaistu 19.07.2012 kategoriassa julkisivu, kirjoittanut tulevaisuudentalo.\nTänään tuli vauhdilla lopullist pintaa. Timpuri löi paikoilleen verhoilupaneleita parvakeseinälle ja raparit saivat keittiön nurkan rapattua. Aika vaaleanpunainen tuosta lopullisesta pinnasta tuli, mutta kokonaisuus näyttää kyllä todella hyvältä. Rappauksen väri on tikkurila 4867 ja paneli on tikkurila 351x. Paneelissa on tosin vasta sävytetty pohjamaali. Tuo panelin ja rappauksen yhdistelmä toimii todella kivasti! Jännityksellä odotammekin lopputulosta, kun muutkin pinnat valmistuvat.\nJulkaistu 12.07.2012 kategoriassa ulkoverhoilu, kirjoittanut tulevaisuudentalo.\nPääsisäänkäynti paneloituna, alein panelirivi vielä puuttuu, sillä laitamme sokkeliin pellin\nParvekkeen aluskin melkein valmiina\nN1Rakennus on pitänyt kiirettä työmaalla. Autokatos on nyt saanut lopullisen panelipinnan ja samoin talostakin alkaa olla osa paneloituna. Autokatoksen kanssa panelinippu hupeni melkoista vauhtia, ja isäntää alkoi pelottamaan panelien riittäminen. Talossa kun onkin enemmän aukkoja, niin paneleita kuluu vähemmän. Tällä hetkellä näyttäisi siltä, että isännän laskemat ovat olleet melko tarkkoja, mutta panelit riittäisi.\nKeskeneräisemmältä näyttää tuolta saapumissuunnasta, jossa iso seinä odottaa vielä paneleita sekä koolauksia. Timpuri ei ole päässyt aloittamaan edes töitä sillä puolella, sillä telineet ovat varattuina rappaustöihin. Huomenna tosin pitäisi tulla lopullista pintaa jo tuohon keittiön nurkkaan, joten jännityksellä odottelemmekin työmaan etenemistä.\nJulkaistu 11.07.2012 kategoriassa verhoilu, kirjoittanut tulevaisuudentalo.\nVerhoilutyöt ovat edenneet vauhdilla. Tänään N1 rakennuksen raparit ovat vetäneet toista laastikerrosta seiniin samalla kun timpurit jo aloittivat verhoilupaneelien asennuksen autokatokseen. Työn etenemistä on ollut nautinto katsella ja homma on alun käynnistysvaikeuksien jälkeen lähtenyt hyvin käyntiin. Timpurit ovat tehneet todella tarkkaa työtä koolauksen kanssa. Ikäväksemme olemme huomanneet että eristepinta ei ole ollut aivan suora, joten timpurit ovat joutuneet tekemään aika paljon töitä saadakseen koolaukset suoraan linjaan. No nyt pitäisi ainakin seinän tulla suoraan! Itse almmekin jo vähitellen suunnittelemaan terasseja, kun saa nuo ulkoseinät valmiiksi!\nJulkaistu 06.07.2012 kategoriassa ulkoverhoilu, kirjoittanut tulevaisuudentalo.\nUlkoverhoilun aloitus viivästyi kuukauden verran erinäisten haasteiden vuoksi. Mcapitalin poikien oli tarkoitus tulla aloittamaan työt toukokuun puolella ja päiväkin oli jo sovittuna. Ongelmaksi muodostui pintalaastin väri. Koska meille tulee sekä puuverhousta ja rapausta niin värien yhteensovittaminen oli ehkää hieman normaalia tarkempaa. Arkkitehtimme oli löytänyt oikean värin fesconin värikartasta (fescon 330). Rappaus oli tarkoitus tehdä weberin aineilla, jotka Mauno olisi tuonut virosta. No yllättäen viron weberi ei osannutkaan tehdä tuota Fesconin väriä, ja oikeata sävyä pitikin alkaa metsästämään uudestaan. Täten Mauno ei saanut aineita ajoissa työmaalle, ja koska meillä ei olisi ollut töitä, meni toiselle työmaalle. Hetken säätämisen jälkeen väreistä, hän lopulta perui koko urakan ja päädyimme ilman urakoitsijaa. Kilpailutuksen jälkeen löysin uudet miehet ja huomenna N1 rakennus aloittaa työt. Vihdoinkin talo saa takin päälleen! Sitten voikin vähitellen alkaa miettiä terassien tekemistä ja pihaa…\nJulkaistu 20.06.2012 kategoriassa ei-kategoriaa, kirjoittanut tulevaisuudentalo.\nTässä on muuton jälkeen pitänyt kiirettä eikä ole ehtinyt niin paljoa puuhastelemaan talon kanssa. Kaikennäköistä pienempää kuitenkin kuten:\nHakenut parhaita säätöjä niin IVkoneelle kuin MLP:llekin. Nyt lattiaan menevä vesi kesälläkin pysyy 24 asteisena, joka näyttäisi kuivattavan kosteat tilat ihan hyvin. IV-kone näillä lämpimillä päivillä on asennettu puhaltamaan 17 asteista ilmaa. Päivällähän ilma on toki lämpimämpää, mutta yllä saa huoneet jäähtymään hieman. Suurin haaste meillä on taaperon huoneen kanssa, jossa on isot ikkunat lounaaseen ja siten ilta-aurinko lämmittää sen tehokkaasti.\nHommannut ohjeet Frankelta miten tuon liesikupumme saa kytkettyä täysin pois päältä. Tuota samaa kupua kun näemmä voi käyttää myös järjestelmissä, joissa ohjataan koko talon poistoa kuvusta. Täten oletuksena poistoa ei saa suljettua täysin. Meillä on liesikuvulla on oma poisto, halusin saada huippuimurin kytkettyä täysin pois. Franken ohjeillahan se kävi muutaman napin painalluksella.\nSulattanut roilot sähköjohdoille ulkoseinään. Sähkärit kävivät vetämässä sähköjohdot ulkoseinään ja itse lainasin putkarilta sulatusraudan, jolla roilot saa sulatettua. Näppärästihän sillä sai sopivat roilot tuohon styroksiin sulatettua.\nTilannut tarvikkeet ulkoverhoilua varten, eli melkein 2 kilometriä paneelia, kiinnikkeitä ja kaikkea muuta\nTämän lisäksi olen ahertanut viikon verran saunan parissa. Kävimme appiukon kanssa viikko sitten perjantaina puukeskuksesta hakemassa tarvikkeet ja aloitimme lauderunkojen rakentamisen. Runkopuut ovat 50x125mm ja muutama tukitolppa 50×75 samoin kuin seiniin kiinnitetyt tukipuut. Laudepuuksi tuli lämpökäsiteltyä haapaa (140×28). Selkänojat tein ohkaisemmasta lämpökäsitellystä haavasta (90×28) ja lauteiden välinen ritilä on haapalistasta. Ruuveja meni myös melkoisesti (40mm noin 400kpl, 60mm noin 200kpl ja 80mm 50kpl). Valaisimina on nuo Led-valot.fi:n 30 kpl ledivalo sarja ja kaikki ledit sain järkevästi asennettuakin. Saunammallehan on mittaa 2,5×1,9m, joten valaisimia tuli noin 30cm välein. Pientä viimeistelyä vielä sauna kaipaa, tuo kaiteen tukipuu pitäisi sahata jiiriin ja ikkunoiden ja ovien vuorilaudat vielä puuttuvat. Ne olen tilannut ulkopaneelien kanssa samalla, joten puut tullevat parin viikon päästä. Kiukaana meillä on tuo Harvian Kivi 9kW, josta on saanut hyvät löylyt ja teho riittää hyvin. Saunaa onkin tullut testattua jo kahtena iltana, ja lapsetkin ovat tykänneet kun on mukavasti tilaa lauteilla.\nTerasseja haluaisi jo päästä tekemään, mutta ensin pitäisi saada nuo verhoilutyöt pois alta. Onneksi rappareiden pitäisi aloittaa pikapuoleen.\nJulkaistu 27.05.2012 kategoriassa viimeistelytyöt, kirjoittanut tulevaisuudentalo.\nPortaiden viimeistelyä ja katon seinälle nostopeltien pohjustusta\nTässä on muuton jälkeen ollut isännän takki sen verran tyhjä, ettei ole saanut aikaiseksi päivitystä tänne blogiin, vaikka suunnitelmissa onkin ollut. No nyt se on ajankohtainen.\nViikonloppuna taas hieman puuhastelin raksalla. Perjantaina maalasin portaiden otsat uudestaan, sillä rakennusmiehet olivat onnistuneet potkimaan ne likaisiksi edellisen maalauksen jälkeen. Tämän jälkeen viimeistelin portaat liukuestelistoilla. Ainoa harmittava vastaisku tuli listoja poratessa paikalleen. Listat ovat niin reunassa, että poratessa oli vaarana lohkaista portaan reunaa. Muutamalta portaalta reuna sitten hieman lohkesikin, joten niitä joutuu vielä hieman korjaamaan. Huomasin, että parasta oli porata pienemmällä teholla (eli olla painamatta liipasinta pohjaan). Täten vauriot jäivät kahteen askelmaan.\nToinen askare viikonlopulle oli tukilautojen asentaminen seinällenostopeltejä varten. Sovimme peltisepän kanssa, että eristeeseen lovetaan kolo kestopuulautaa varten (28×100) ja tämä liimataan seinään uretaanilla. Täten ahersinkin sitten katolla, jonkin aikaa tehden näitä lovia ja liimaten lautoja paikalleen. Lopputulos on mielestäni ihan onnistunut.\nPeltisepillä oli tosin pieni huomautus, kun kävivät ottamassa mittoja. Kattoa tehneet timpurini, olivat latoneet tiilet aivan reunaan asti, ja katolta puuttui pellin tukilauta, johon pelti voitaisiin ruuvata yläpuolelta kiinni. Jos se nyt kiinnitetään, voidaan se kiinnittää vain otsalautaan. Tällöin on vaarana, että tuuli saa pellin väpättämään. Hänen ohjeistus olikin, että isäntä pääsisi taas töihin, menemällä katolle, joko purkamaan reunimmaisen tiilirivin ja leikkaamaan ne alhaalla noin 5 cm kapeammiksi, tai sitten leikkaamaan ne katolla 5cm kapeammiksi… Tämän jälkeen reunalle pitäisi sitten kiinnittää tuo tukirima. Tämän keskustelun pohjalta katselinkin naapuritalojen päätyräystäspeltejä. Suurinpiirtein joka toisessa pellit oli kiinni vain sivusta ja joka toisessa sivusta ja päältä. Varmasti parempi olisi, että ne olisi kiinnitetty molemmilta puolilta, mutta riittäisiköhän pelkästään sivusta kiinnittäminen? Ei todellakaan tekisi mieli mennä heilumaan tuonne 9 metrin korkeuteen rälläkän kanssa, vaikka jo lainasinkin naapurin valjaat työtä varten…\nPortaat nyt maalattu ja laitettu tuo liukuestelista. Huomaa kaunis TV kaapeli, kun TV:n takana olevaan rasiaan ei vielä tule signaalia…\nSisäänkäynnin portaikon listoitus\nTukipuu katollenostopeltiä varten\nJulkaistu 09.05.2012 kategoriassa työvaiheet, kirjoittanut tulevaisuudentalo.


Blinger shimmer: Matkakosmetiikka vol 2\nKatarooma 28. maaliskuuta 2016 klo 9.24\nOlipas kasa kaikkea. :D Ite oon semmonen pakkaaja, että edellisenä iltana nostelen tarvitsemani kasoihin ja aamulla rykäsen ne sitte laukkuun ja menoksi. :D\nMira / Blinger shimmer -blogi 28. maaliskuuta 2016 klo 9.29\nanni 1. huhtikuuta 2016 klo 13.39\netkai sä oo tosissas ton tavaramäärän kans :D\nMiksen olisi? :D Hyvin mahtuivat matkalaukkuun mukaan eikä ollut ongelmia myöskään sinne mahduttaa ostoksia mitä matkalta tuli hankittua xD\nanni 1. huhtikuuta 2016 klo 20.14\napua, kai sitä ite matkaa niin minimalistina että näyttää omaan silmään älyttömälle kasalle :D\nMira / Blinger shimmer -blogi 1. huhtikuuta 2016 klo 21.13\nRiippuu kai siitä mihin on tottunut ja toisaalta jos jatkuvasti reissaa niin osaa varmaankin paremmin karsia :D Itse otin mukaan aikalailla kaiken mitä vain voisin tarvita - tosin toisaalta ei niitä turhakkeita hirveästi mukaan sitten kuitenkaan lähtenyt :)\nheidi 17. huhtikuuta 2016 klo 22.03\nHah taidan olla itse todella surkea meikkaamaan kun katsoo tuota purkkien määrää! :D mut tosi mielenkiintoinen postaus!\nMira / Blinger shimmer -blogi 18. huhtikuuta 2016 klo 7.26\nEnemmänhän tuossa on ihonhoito- kuin meikkitavaroita ;D


Liikevaihtoa AMD keräsi 1,33 miljardia dollaria. Vuotta aiemmin liikevaihto oli 1,23 miljardia dollaria, jolloin liikevaihtoa tosin kasvatti vielä Spansion-muistipiiriyksikkö. AMD luopui yksiköstä viime joulukuussa.\nTuloksen ja liikevaihdon kasvu oli palvelin- ja mobiiliprosessorien vahvan myynnin ansiota. Analyytikot odottivat Reuters Estimatesin mukaan vain 130 miljoonan dollarin voittoa.\nKilpailusta Inteliä vastaan johtuvien hinnoittelupaineiden vuoksi AMD kuitenkin varoitti toisen vuosineljänneksen liikevaihtonsa jäävän analyytikoiden ennusteita heikommaksi, mikä käänsi AMD:n osakekurssin Nasdaqissa laskuun. Liikevaihto jäänee tammi - maaliskuun tasolle, mutta noussee silti 65 prosenttia suuremmaksi kuin vuotta aiemmin.


Tapahtumat – tammikuu 2022 – Lapin elintarviketalo\n1/1/2022\ttammikuu 2022\nMaaseudun matkailun tekijä! Oletko kiinnostunut ruoka-, luonto-, kalastus- ja metsästysmatkailun kehittämisestä? Harvaan asutun maaseudun luonto-, ruoka-, kalastus- ja metsästysmatkailun kehittämishankehaku aukeaa 2022. Keskiviikkona 12.1.2022 klo 9-11 pidettävässä tilaisuudessa kerrotaan tulevan hankehaun tavoitteista ja linjauksista, ja kuullaan matkailualan yrittäjien esityksiä. Tilaisuus järjestetään webinaarina. Varaa aika kalenterista jo nyt! Webinaarin ohjelma ja linkki julkaistaan lähempänä tilaisuutta. Tilaisuuden tiedot täydentyvät […]\nHansel eli julkishallinnon yhteishankintayksikkö järjestää tammikuussa 2022 kaksi Teams-webinaaria, joissa käsitellään erityisesti ravintolapalveluiden sekä elintarvikkeiden ja non-food-tuotteiden parissa työskenteleviä asiakkaitamme kiinnostavia aiheita. Webinaareihin ei tarvitse ilmoittautua etukäteen. ELINTARVIKKEIDEN JÄLJITETTÄVYYSti 18.1. klo 12.30–14.30Tule kuuntelemaan miten elintarvikkeiden jäljitettävyyttä valvotaan ja kehitetään Suomessa. Asiantuntijana Ruokaviraston ylitarkastaja Jussi Peusa. Osallistumislinkki: Elintarvikkeiden jäljitettävyys 18.1. PORTAAT LUOMUUN JA JOUTSENMERKKIke 26.1. klo 13–14.50Kerromme webinaarissa miten […]\nLuonnontuotteiden kaupallinen elintarvikekäyttö ja sitä koskeva lainsäädäntö\nLuonnontuotteiden kaupallisessa elintarvikekäytössä on varmistettava, että tuote on turvallinen eikä se tai siitä annettavat tiedot johda kuluttajaa harhaan. Uuselintarvikeasetus tunnetaan jo hyvin alan toimijoiden keskuudessa, mutta tiedon karttuessa kasvien uuselintarvikestatus voi muuttua. Myös aromi- ja alkoholilainsäädäntö voivat koskea luonnontuotealan toimijoita. Kaikille avoin, maksuton webinaari järjestetään yhteistyössä Ruokaviraston ja Valviran kanssa. Kysymyksiä voit lähettää etukäteen seuraavan […]\n13:00\t - 14:50\nHanselin webinaarit – Portaat luomuun ja joutsenmerkki\n26 tammikuun @ 13:00 - 14:50


Nettikasino ilman rekisteröitymistäIamSloty Casino\nTämä tilivapaa kasino on perustettu vuonna 2021 ja pääsimme arvioimaan IamSloty Casino välittömästi. Odotimme tältä uutuus kasinolta todella paljon ja saimme sen vihdoin arvosteltavaksi. IamSloty Casino oli sellainen kuin odotimme.\nLue alta arvostelumme ja kokemuksemme tästä kasinosta. IamSloty Casinoomaa Maltan lisenssin, joten suomalaisten pelaajien kaikki voitot ovat pelaajille verovapaita.\nHyvät tarjoukset suomalaisille pelaajille, miellyttävä käytettävyys ja graafisesti näyttävä kasinoaula on hyvän nettikasinoNettikasinolla pelaaminen ei olisi mukavaa ajanvietettä, jos käytettävyys on hankalaa tai tulisi tunne, että kyseisellä kasinolla ei löydy mitään muista kasinoista poikkeavaa bonusetua. Enemmän bonuksia ja lisää etuja on vielä muutenkin luvassa, siksi pelaajan kannattaakin tarkistaa kasinon kampanjat aina silloin tällöin.\nIamSloty Casino antaa kaikille uusille pelaajille mukavia bonuksia, kuten 100€ arvoisen ensitalletusbonuksen. Pelaajille ensitalletusbonus on merkittävä osa pelikokemusta ja tällä kasinolla se on kunnossa.\nPelaaminen on kohtuullisen viihdyttävää missä tahansa osiossa kasinon selkeän ja tyylikkään kasinoaulan ansiosta, ja se on hyvä käyttää myös mobiililaitteilla. Rahansiirrot sujuu aina nopeasti ja turvallisesti, ja kasinon asiakaspalveluun voi ottaa yhteyttä helposti esimerkiksi sähköpostin tai chatin avulla.\nKasinolta löytyy kaikki suosituimmat pelit, jotka on valikoita suomalaisten kasinopelaajien makuun. Iso pelimäärä on jo itsessään syy tutustua tähän hyvään casinoon mutta tarjolla on vielä muita syitä pelata täällä.\nIamSloty Casino ei vaadi rekisteröitymistä ennen pelaamisen aloittamista. kyseessä onkin siis kasino ilman rekisteröitymistä. Kasinot ilman rekisteröitymistä ovat juuri sitä miltä kuulostaakin: pääset pelaamaan kasinolla nopeasti ilman käyttäjätilin luomista. Tämä on helppo ja nopea tapa päästä pelaamaan, tarvitset vain Trustly-palvelun tunnukset rahojen siirtämiseen.\nKasinon tarjoamat edut pelaajille on IamSloty Casino pelaajille mukavia, bonuksia jatkuvasti.\nBonustarjoukset, joita IamSloty Casino antaa pelaajille, eivät ole missään nimessä huonoja. 200% ensimmäinen talletusbonus on riittävän hyvä, jotta se on kannattava lunastaa. Kuitenkin kun ollaan rehellisiä, bonus yksinään ei tee kasinosta hyvää. Bonukset ovat vain yksi asia, jonka on oltava kunnossa, jotta nettikasinolla pelaamista on kannattavaa jatkaa ensimmäisten talletusten jälkeen. Emme erityisesti pidä siitä, että pelaajille ei tarjota bonusta ilman oman rahan talletusta ja silti talletusbonus on vain keskitasoa. 100€ bonus oman rahan päälle ei ole mitenkään erityinen: ei huono mutta ei hyväkään. Olisimme mielellämme nähnyt hieman ilmaiskierroksia osana bonuspakettia, talletusbonuksen lisäksi.\nTarjolla ei myöskään ole toistuvia bonuksia. Viikoittaiset reload, cashback tai muut jatkuvat bonukset olisivat olleet suuri positiivinen puoli. Kokonaisuudessaan bonustarjonta, jonka IamSloty Casino tarjoaa pelaajilleen, on kiistattoman vähäinen. Bonusten laatu ei yksinään pilaa nettikasinoa, jos kasino on muuten korkealaatuinen paikka pelata.\nMeidän ainoa lisähavainto bonuksiin liittyvistä puutteista, on tervetuliaisbonuksen kierrätysvaatimus: vaatimukset ovat korkeat, ja korkealla tarkoitamme jopa turhauttavan korkeata. Jos lunastat tervetulobonuksen, pidä mielessäsi, että sinun pitää kierrättää x(d+b) jopa 40 kertaa.\nIamSloty Casino antaa tervetuliaisbonuksen helposti ilman bonuskoodia, sillä pelaajan tarvitsee vain tehdä talletus kasinolle ja bonus siirtyy pelitilille.\nIamSloty Casino hyödyntää pelillistämistä (gamification). Pelillistäminen tarkoittaa, että pelaajille annetaan tehtäviä, joiden suorittamisesta ansaitsee palkintoja ja pisteitä. Pelaaja saa itse valita, ottaako haasteen vastaan – tehtävien suorittaminen on vapaaehtoista ekstraa normaalien kasinopelien lisäksi. Pelillistämisen ideana on lisätä vaihtelua tavalliseen kasinokokemukseen ja tarjota uskollisille rahapelien ystäville lisää mahdollisuuksia voittaa pelaamalla samalla kasinolla.\nIamSloty Casino ei tarjoa pelaajille ilmaiskierroksia uusille pelaajille. Mutta ilmaiskierroksia voi lunastaa kasinon||nettikasinon erilaisten tarjousten kautta.\nKasinoiden pelikatalogi on merkittävä arvosteluperuste Meidän nettikasinoarvosteluissa . Parhaiten arvosteltujen kasinoiden joukkoon pääseminen vaatii, että casino pystyy tarjoamaan pelaajille laadusta tinkimättömän katalogin suosikkipelejä useammilta parhailta pelivalmistajilta. Parhaiden kasinoiden valikoimaan kuuluu aina myös laadukas live-kasino useilla eri live-peleillä. Pelivalikoimasta puheen ollen, IamSloty Casino tarjoaa suorastaan järisyttävän hyvän valikoiman pelejä.\nValikoimasta löytyy noin 3786 kasinopeliä 28 eri pelivalmistajalta. Kasinolta löytyy myös todella korkealaatuinen live-casino. Kaiken kaikkiaan on kiistatonta, että pelivalikoima on vakuuttava. Tämä on vahva osoitus siitä, että kyseessä voi olla muutenkin laadukas kasino. IamSloty Casino edustaa pelivalikoimansa osalta ehdotonta alan eliittiä.\nIamSloty Casino Live Casinolla pelaaja voi viettää aikaa suosituimpien live-pelien parissa oikean jakajan seurassa. Tällöin pelaajan näytölle lähetetään live-kuvaa jakajasta ja pelipöydästä, ja pelissä on mukana muitakin pelaajia. Myös jakajan kanssa voi keskustella pelin live-chatissa, ja näin pelaamiseen saakin mukavasti lisää oikean kasinon tuntua ja jännitystä. Esimerkiksi monopolyn ja blackjackin pelaaminen livenä on nettikasinoilla nykyään erittäin suosittua, ja sitä kannattaakin kaikkien livepeleistä pitävien kokeilla.\nIamSloty Casino hyödyntää hyvin pientä määrää rahansiirtotapoja, mutta ne ovat toimivia. Toivoisimme silti näkevämme kasinon lisäävän vaihtoehtoja talletukseen ja kotiutukseen tulevaisuudessa, koska niiden lisääminen ei ole nettikasinolle ilman rekisteröitymistä erityisen vaikeata.\nAinoat tarjolla olevat rahansiirtoihin ovat suomalaiset pankit kuten osuuspankki, Nordea, OP, S-Pankki tulevat trustlyn kautta. Näin toimivat useimmat muutkin pikakasinot. maksujen siirrot ovat välittömiä, eli varat ovat käytössäsi heti pelitilillä. Markkinoilta löytyy paljon rekisteröitymisvapaita nettikasinoita , jotka tarjoavat joustavampia ja nopeampia vaihtoehtoja talletukseen ja kotiutukseen. Meille tämä oli merkittävä syy katsoa muiden kasinoiden suuntaan omaa pelaamistamme ajatellen.\nKasinon asiakaspalvelu on myös merkityksellinen kriteeri, jonka otamme huomioon arvosteluissa. Avun saaminen ongelmatilanteissaon tärkeä osa sujuvaa pelaamista nettikasinoilla . Asiakastuen on oltava tavoitettavissa ilman vaivaa ja tuen on pystyttävä ratkaisemaan pelaajien ongelmatilanteet, jotta pelaaminen voi jatkua esteettömästi. Siitä huolimatta, kuinka huipputasoa casino on kaiken kaikkiaan, ennemmin tai myöhemmin pelaaja päätyy tilanteeseen, jossa kannattaa kysyä neuvoa asiakastuelta .\nIamSloty Casino asiakaspalvelu on parempi kuin vain kohtalainen. Asiakaspalvelun tavoittaa useilla eri tavoilla , joihin kuuluu myös suuren suosioon noussut live chat. Jos käytät mieluummin emailia tai puhelinta, tavoitat asiakaspalvelun myös niillä. Ainoa selkeä negatiivinen seikka on se, että tuki-chat on avoinna vain toimistotunteina, eli kellonaikoina, kun iso osa pelaajista on itsekin töissä. Sähköpostien vastausten viiveet ovat kuitenkin lyhyet.\nVastuullinen pelaaminen on tärkeämpää kuin koskaan aikaisemmin. Nettikasinoiden velvollisuus on lisääntynyt huomattavasti jopa vain kymmenen vuoden takaiseen verrattuna. Kasinomarkkinan säätely ja valvonta on lisääntynyt ja kasinoalaan liittyviin ongelmakohtiin kiinnitetään yhä enemmän huomiota. Tästä syystä kasinoyhtiöiden on tarjottava kasinosivustoillaan selkeitä ja tehokkaampia keinoja ongelmapelaamisen torjumiseen.\nNykyaikaisen ja pelaajiaan kunnioittavan nettikasinon täytyy pystyä tarjoamaan pelaajilleen tapahtumahistoria, josta on mahdollista nähdä vähimmillään ainakin tehdyt rahansiirrot. Tarkemmasta historiasta on mahdollista nähdä myös pelihistorian (pelatut ja voitetut rahat).\nKasinon täytyy myös asettaa rajoituksia pelaajien talletettujen rahasummien koolle ja joissakin tapauksissa lisäksi kotiutusten suuruudelle (pv-, vk-, kk-rajat). Kasinoiden asiakkailla täytyy olla pääsy asettamaan myös itse rajoituksia omaan pelaamiseen: pelaamisen estäminen, oman pelaamisen itsearviointi (kysely), todellisuustarkistukset (reality check) ja aikarajat pelaamiselle. Myös suora linkki organisaatioihin, jotka tarjoavat apua ongelmapelaamiseen, pitää olla helposti näkyvillä.\nIamSloty Casino on keskivertoa edustava rahapelisivusto - ei huono mutta ei vielä varsinaisen hyväkään. Löysimme sekä hyviä että negatiivisia puolia. Jätämmekin lukijoidemme käsiin lopullisen päätöksen siitä, onko IamSloty Casino oikea sivusto pelata. Keskitasoa edustavat pelisivustot jakavat enemmän mielipiteitä, joten valinta on pelaajilla. Tämä nettikasino on joka tapauksessa luotettava ja turvallinen, ja kolmen tähden arvostelu ei ole suinkaan mikään häpeä!\nPelivalikoima edustaa kasinoalan parhaimmistoa, sisältäen kaiken tärkeimmän mitä pelaajat haluavatkin. Live-kasino on juuri niin hyvä kuin toivoimme ja edustettujen pelivalmistajien määrä on hyvin tasokas.


Hiljaa hyvä tulee...: Vaiheessa\nNiin tavattoman moni asia tuntuu olevan niin sanotusti ihan vaiheessa. Lueskelin viime syksyisiä blogikirjoituksiani, jossain vaiheessa olin melkoisen väsynyt ja turhautunut. Nyt ilmassa samankaltaisia tuntemuksia. Taitaa liittyä vuodenajan vaihtumiseen. Murrosvaiheeseen. Tuskailen tekemättömien töiden kanssa. Päässäni on loputon lista asioita, joita pitäisi tehdä ennen kesää. Löysin eräästä muistivihkosta viime keväisen listan, se oli lähes samanlainen kuin tämänhetkinen, päänsisäinen listani!! Miten turhauttavaa!\nMöykkään, märisen ja meuhkaan perheelleni siitä, miten paljon minulla on kotihommia rästissä. Ja siitä, miten he hidastavat töitäni sillä, että sotkevat vain koko ajan lisää! Yritän inventoida tavara-ja vaatekaaosta, niin sisällä kuin piharakennuksessakin. Haluan eroon kaikesta ylimääräisestä ja turhasta romppeesta, mitä meillä on joka nurkassa! Aika ja jaksaminen vain ovat rajallisuudessaan esteinäni. Tämän keskellä meinaan unohtaa hetkistä nauttimisen, hösään ja suunnittelen jo seuraavaa asiaa edellisen ollessa vielä ihan vaiheessa. Pitänee mennä nukkumaan.\nTunnisteet: kevät, touhuaminen, väsymys\nKatja / Lumiomena 30. huhtikuuta 2011 klo 0.34\nKevätkin on eräänlainen vaihe - välivuodenaika talven ja kesän välissä. :) Toivottavasti sinulla nyt makoisa univaihe ja tulossa ihana vappu!\nKirsi 30. huhtikuuta 2011 klo 1.17\nJostain ihme syystä ei tullut makoisaa univaihetta. Menin kyllä nukkumaan jo ennen kymmentä, kai hetkeksi nukuinkin. Mies joutui äkillisesti pariksi tunniksi töihin illansuussa, ja luultavasti odottelin häntä alitajuisesti kotiin... Hänen tultuaan puolilta öin sitten valveuduin. Tylsää. No josko teemukillinen auttaisi takaisin uneen.\nA.W 1. toukokuuta 2011 klo 8.48\nTutulta kuulostaa. Kevät on otollista aikaa tavaraähkyn puhkeamiselle. Se valtava määrä jumalattomasti tilaa vievää toppakampetta,pipoa,rukkasta,kenkää ym.kun koittaa taas mahduttaa johonkin, niin uh, ahdistuu vähemmästäkin! Ja niiden pesuhan on ihan oma lukunsa. Päässä takoo usein vielä ajatus siitä, että kamppeet voi jo seuraavana talvena olla lapsille liian pieniä, mutta kun ei osaa ennustaa nappuloiden venähdystä kesän aikana, on jemmattava vielä, ainakin alkutalveen, ennen uusien romppeiden hankintaa..ja niin sitä tavaraa taas tulee tupaan lisää. Mahtava kierre!\nTsemppiä ja valoa vaiheiluun! Kunhan hiirenkorvat ehtivät lehdiksi, eiköhän tekemiset, tekemättömyydet ja tavarakasat väisty ajatuksista. Toivottavasti tulee niin kuuma kesä, ettei jaksa edes ajatella kasaantuvia puuhia. ;D\nKaisa 1. toukokuuta 2011 klo 19.25\nKuulostaa niiiin tutulta, puuh. Tsemppiä!! <3\nKirsi 1. toukokuuta 2011 klo 21.04\nUskonkos ollenkaan silmiäni, kun A.W sanot toivovasi kuumaa kesää? ;) Heh. Mutta juu, ihan tosissani sitä pihakirppistä suunnittelen, kun vain päivän saisin päätettyä.\nA.W 1. toukokuuta 2011 klo 23.10\nKun toukokuussa sataa lunta, saattaa erehtyä toivomaan kuumaa kesää. ;)\nKirsi 1. toukokuuta 2011 klo 23.25\n:D Tottapa tuo! Kunhan lämmin ainakin olisi, ei viime kesän kaltaista kuumuutta tarvisisi tulla.


Masukuvat ovat blogeissa hyvin suosittuja ja minäkin ajattelin laittaa tänne kuvia omasta masustani. Peilin ohi kävellessäni järkytyin siitä, miten pyöreä pallukka mahani onkaan ja olen aina sanonut, että sitten kun mahani on ulompana kuin tissini, niin sitten mahani on suuri. Ja nyt se on! Katsokaa vaikka:\nAi että mitenkäs tässä näin pääsi käymään? No kuulkaa sillä tavalla, että minä olen homealtistunut ja sisäilmasairas. Nuo kaksi asiaa herättävät ihmisissä hämmästystä ja kummastusta, omituisia ennakkoluuloja ja vähättelyä. Minun on pitänyt aiheesta kirjoittaa aiemminkin, mutta en ole kyennyt, koska kaikki aiheeseen liittyvät, vuosikausia mielessäni velloneet asiat pukkaavat yhtäaikaa aivoihini enkä saa järkevää tekstiä syntymään. Pelkään myös, että tekstistä tulisi niin pitkä, että kukaan ei jaksaisi sitä lukea, koska jo pelkästään oirelistassani on öpaut 80 eri oiretta (joita ei muuten ilmene silloin, kun olen terve!). Avaan aihetta nyt vain akuuteimman asian kannalta ja kerron taas jotain henkilökohtaista. En kerro tässä koko tarinaani vaan pienen siivun siitä.\nOlen siis elämäni aikana altistunut ja herkistynyt monissa eri paikoissa ja tilanne on mennyt siihen pisteeseen, että reagoin voimakkaasti joissain rakennuksissa ja joillekin aineille. Ennalta en oikein voi tietää, missä oireet tulevat, mutta on tiettyjä paikkoja, joissa tiedän oireilevani ja niihin on kohtalokasta mennä. Minulla on monenlaisia erilaisia oireita, mutta viime syksystä alkaen olen kärsinyt neurologisista oireista. Kun menen erääseen tiettyyn rakennukseen, niin minulle tulee melko pian sumea olo. Minua ei varsinaisesti huimaa eikä heikota, mutta maailma tuntuu pyörivän (no pyöriihän se :) ) ja olo on epätodellinen ja "humalainen". Puheeni alkaa sopertaa ja tuntuu, kuin puhe tulisi oman itseni ulkopuolelta. Minulle tulee myös näköhäiriöitä, silmissä vilistää mustia tai kirkkaita palloja, välillä näyttää siltä kuin kuva olisi epätarkka ja sitten taas tarkentuisi ja näen myös ns. jälkikuvia. Tietokoneen ruudun toinen reuna saattaa näyttää kapeammalta kuin toinen ja lehteä lukiessa kirjaimet vilisevät silmissä ja lukiessa tulee paha olokin. Kirjoittaminen ei onnistu, koska kädet eivät tottele aivojeni käskyä. Saatan joutua kirjoittamaan saman sanan monta kertaa ennen kuin se menee oikein enkä sittenkään ole varma, mitä kirjoitin. Jos joku sanoo pitemmän lauseen, unohdan, mitä lauseen alussa oli. Sama juttu kirjoittaessani. Pää tuntuu kuumalta, kuin sen läpi menisi pieniä salamoita, mutta sitä ei kuitenkaan koske. Koko kroppa tuntuu oudolta, vähän kuin olisin huumattu, olen tokkurainen ja hönttyräinen, aivot ovat jumissa. Sitten kroppaa alkaa särkeä. Se ei johdu huonosta ergonomiasta tai huonosta kunnosta eikä kipu ole mitään tavallista lihaskipua vaan tuntuu luissa ja ytimisissä ja joka ikisessä mitokondriossa. Tästä muuten vertailukohtaesimerkkinä se, että viime viikonloppuna tein rankkaa fyysistä hommaa ja tunsin ihan tavallista lihaskipua sen jälkeen ja aika nopeasti tokenin siitä. Mutta tuo sisäilmaongelman aiheuttama kipu on täysin erilaista kuin lihaskipu, se on voimakasta särkyä, johon ei auta mikään. Se tekee minut toimintakyvttömäksi, sillä jokaikinen liike sattuu. Liikunta pahentaa tuota särkyilyä huomattavasti, vaikka yritänkin aina käydä edes pienellä kävelyllä raittiissa ilmassa. Sen jälkeen tosin on niin paha olo, että on pakko mennä pötkölleen. Eikä siinäkään ole hyvä olla. Migreeniä sairastavat osaavat ehkä samastua olooni, mutta migreeniä tämä ei ole eikä päätäni koske ikinä. Ruoka ei maistu eikä mikään muukaan, mutta janottaa ihan vimmatusti. Suu on kuiva koko ajan. Henki saattaa salpautua ja tuntuu siltä kuin keuhkot räjähtäisivät. Portaissa täytyy tukeutua kaiteeseen, koska jalkani eivät havaitse kaikkia portaita ja saatan astua tyhjän päälle. Käveleminen tuntuu siltä, kuin olisin ilmapatjan päällä ja tie saattaa nousta ja laskea edessäni. Kun liikennevaloissa palaa punainen, niin en tajua jarruttaa tai kun kävelen kadulla, niin saatan törmätä johonkin. Jossain vaiheessa päivää hyökkää invalidisoiva väsymys ja nukahdan sikeään uneen kellonajasta riippumatta ja herääminen on vaikeaa ja päikkäreiden jälkeen olen entistä tokkuraisempi enkä virkoa millään.\nNäkyvin oire on turvotus. Se näkyy kasvoissa ja koko kehossa taikinamaisena löllönä ja myös vaa'an lukemassa. Parissa päivässä paino nousee 3-4 kiloa, aivan täysin riippumatta siitä mitä syön tai miten liikun ja tuo tila ja nuo kaikki edellämainitut oireet saattavat kestää monta päivää tai jopa monta viikkoa. On erittäin turhauttavaa, kun joku neuvoo liikkumaan tai olemaan nestedieetillä, sillä tuohon turvotukseen ei tepsi mikään ja suoraan sanoen käy vituttamaan, kun ihmiset kuvittelevat tietävänsä, että jokin rankka fyysinen suoritus tai jokin tietty ruokavalio tai rohto auttaisi ja se, että ihmiset eivät ymmärrä tilannettani ja sairauttani, jopa loukkaa minua. Pari kuukautta sitten en kyennyt syömään viikkoon juuri mitään ja normaalisti siinä tilanteessa paino putoaisi keltä hyvänsä rajustikin, mutta minä olin vaan turvonnut löllöpallo. Eikä minulle tullut edes heikotusta, kroppani oli ihan sekaisin. Olin tuolloin taas joutunut vakavan altistuksen uhriksi ja syy-yhteys oireisiini oli päivänselvä. Enkä voinut muuta kuin odottaa, että turvotus ja paino laskee.\nEn ole laiha, mutta minulla on kuitenkin ihan kiva vyötärö ja normaalisti pikkuisen masua. Vartaloni malli on sellainen, että minulla on ollut aina ja iankaiken "pelastusrengas" alamahassani, jopa silloin parikymppisenä, kun olin lähes 20 kiloa kevyempi kuin nyt. Paino ei ole minulle se ongelma, että kukaan ei nyt käsittäisi väärin, että valitan täällä olevani läski. Se ei ole pointti vaan ongelma on se, että turpoan tällaiseksi palloksi:\nYksi syy, miksi tästä kirjoitan on se, että olen kyllästynyt kommentteihin tyyliin "Kaikillahan maha välillä turpoaa". Kyllä, kyllä minäkin tiedän miltä tuntuu, kun on syönyt liikaa, kun on mässäillyt, kun on menkat, kun on vaan lihonut, mutta 15-19 senttimetrin turvotus on pikkuisen eri juttu. Normaalisti vyötärönympärykseni on siis reilusti alle 80 cm. En ole missi enkä fitness-malli, joten alle 80 cm on ihan riittävä minulle ja on ihan sama, jos joku on sitä mieltä, että minun pitäisi olla laihempi. Terveyteni kannalta se alle 80 cm riittää. Tänään tämän pallomahan kanssa mittanauha näytti 93,5 senttiä!\nUskotteko, että tuollainen mahan turpoaminen ihan sattuu? Juujuu, raskaana olevillakin maha kasvaa ja pullukoillakin on iso maha, mutta se ei pasahdakaan yhdessä yössä!!! Inhaa lisäkipua aiheuttaa se, että umppariarpeeni on kasvanut kiinnikkeitä, joihin kohdistuu mahan paisumisen takia painetta ja sitten alkaakin helvetillinen kipu, joka tuntuu siltä kuin mahaani tökittäisiin kuumalla sukkapuikolla. Kipu vaikuttaa koko vatsan toimintaan eli kyse ei ole vain paikallisesta kivusta, vaikka toki sekin olisi ihan riittävää, vaan siitä, että koko suolistoni ärtyy ja sillä on taas vaikutusta yleiseen hyvinvointiini ja vatsan toiminnan normalisoituminen kestää viikkoja. Usein olen kuullut kommentin: "Eihän tuollainen turpoaminen voi olla terveelistä". No ei se olekaan ja olisi erittäin kiinnostavaa tietää ne fysiologiset syyt, mitkä mahan äkkiturpoamiseen vaikuttavat homealtistuksessa. Ilmaa kun tuo turvotus ei ole eikä oikein nestettäkään, vaikka sitäkin varmasti kertyy, koska paino nousee.\nTurvonneen mahan (ja kropan) kanssa on ikävää ja tuskallista olla ja tokihan sekin rassaa, että on vaikeaa löytää sopivia vaatteita, kun kaikki löysimmätkin vaatteet kiristävät. Toivon aina, että mitään juhlia tai tärkeitä menoja ei sattuisi silloin, kun massuni on pömpähtänyt, sillä juhlavaatteisiin sulloutuminen on tosi ahdistavaa tuossa tilassa! Ja vaikka on ihan sama, mitä muut ajattelevat, niin kyllä minulla välillä mielessä käy sekin, että en haluaisi, että mahani on tällainen, kun se ei oikeasti ole. Valitettavasti minulla ei ole kuvia normitilanteesta, mutta ainakin ne ihmiset, jotka ovat minut livenä nähneet, ovat huomanneet, että vatsani ei ole tuollainen pallura. Ja näkeehän sen monista blogikuvistakin. Enkä muuten pullistele mahaani tässä.\nOnpahan taas tämäkin antanut uuttaa näkökulmaa ja suhtautumista elämään... Nykyisin kun kaikkien pitäisi olla niiiiiin sutjakoita, lankuttaa tunti päivässä ja vatsassa olla komea sikspäkki, niin minulle on tärkeintä, että vatsani on terve. Toki vatsalihasteni kunnosta huolehdin silloin, kun pystyn, mutta tuon kipuilevan palluran + kiinnikevaivan kanssa ei tehdä minkäänlaisia jumppaliikkeitä. Monet naiset vetävät vatsaansa sisään näyttääkseen hoikemmilta, mutta tätä kumpua ei voi edes vetää sisään ja siksi minun pitää kulkea "maha pystyssä" ja monet varmaan luulevatkin, että olen raskaana. Siinähän luulevat.\nVoisi luulla, että tämä mahani pömppöys aiheuttaisi sen, että inhoan mahaani. Miksi minä sitä inhoaisin? En tykkää siitä, että minulla on kroonisten vatsavaivojen lisäksi vielä tämä sisäilmaongelman aiheuttama kipuilu ja turvotus, mutta en hyödy mitään siitä, että alkaisin mahaani inhota. Se on minun massuni ja olipa se lituskampi ta pömpömpi, niin se on silti minun massuni ja haluan kohdella sitä hyvin ja rakkaudella, kuten kohtelen kaikkia muitakin ruumiini osia. Hyväksyn itseni ja nämä kuvat ovat osoitus siitä. Minua ei haittaa, että ihmiset näkevät minut tällaisena "läskinä". Olen taas ylpeä itsestäni, kun minulla oli rohkeutta ottaa näitä ei niin imartelevia kuvia itsestäni. Uskon, että moni hoikka ihminen nipistelee mahanahkaansa peilin ääressä ja kärvistelee rikkinäisen itsetuntonsa kanssa enemmän kuin minä tämän ilmapallomassuni kanssa. Tai no enhän minä edes kärvistele muuten kuin fyysisesti.\nEnnen kuin kommentoit, niin haluan huomauttaa, että tämän kaiken on todettu johtuvan sisäilmasairaudestani ja tarvittavat tutkimukset tiettyjen muiden sairauksien poislukemiseksi tehty. Krooniset normivatsavaivani pysyvät kurissa ruokavaliolla ja sisäilmaongelma sillä, että vältän paikkoja, joissa sairastun. Ja ennen kaikkea: EN OLE RASKAANA. Mutta jos joskus vahingossa olen (en siis varmaan ikinä aio hankkia lasta tarkoituksella), niin masun kasvaminen ei tule olemaan minulle ongelma, koska olen tavallaan saanut esimakua tällaisesta pallomahaisuudesta!\nEn nyt taas tiedä, oliko tässä jutussa punaista lankaa, mutta jos sitä etsit, niin tässä sinulle lopputiivistys:\n- sisäilmasairaus on todellinen ja vakava sairaus, joka aiheuttaa erilaisia terveysongelmia\n- jos et ymmärrä toisen tilannetta, niin älä tyrkytä mielipiteitäsi, empaattisena oleminen riittää\n- itsensä hyväksyminen on aina tärkeää, oma keho ei ole vihollinen vaan ystävä!\nhyvinvointi itsetunto sisäilmaoireet\nAnne 24.4.2014 22.16\nAijai kun näyttää tutulta! Mulla pompsahtaa joissakin huonoissa paikoissa käydessä ja altistuessa kans masu välillä sen näköiseks kuin oisin raskaana yli puolenvälin.. Normaalisti olen aika hoikkanen, niin sen sitten kans huomaa...\nAnonyymi 24.4.2014 22.51\nOlit tosi hienosti ja osuvasti valaissut sanoillasi näitä sisäilmasairauden puolia. Ja sitä, kuinka väheksyvästi niin moni silmänsä ummistava näihin suhtautuu! Itse sairastuin työpaikkani kosteusvauriosta ja nuo kuvailemasi oireet ovat erittäin tuttuja. Kuten myös nuo neuvojaan tyrkyttävät kanssaihmiset. Niiden pää ei käänny ennenkuin itse sairastuvat. Ei auta, vaikka nykyisin saa jatkuvasti sisäilmasairauksista asiallista ja tutkittua tietoa televisiosta ja sanomalehdistä.\nKipu, mikä tulee kosteusvauriopaikoista on todellakin luihin ja ytimiin menevää. Aivan erilaista mitä lihaskipu. Ah, kuinka kaipaan sitä tunnetta mitä tuli liikunnan jälkeen silloin kun vielä liikkumista pystyin harrastamaan. Tämä kipu mitä nykyisin koen, on luu- ja nivelkipua. Myös se helvetillinen monta päivää kestävä päänsärky on tuttua.\nJa tuo turvotus! Ikäänkuin joku määrittämätön kasvaisi sisälläni ja kasvaessaan pistelisi neuloillaan elimistöäni. Samaa pistelykipua tulee myös raajoihin, jos joudun olemaan pitempään toksiineja tuottavassa ympäristössä. Mutta turha puhua vähäenergisestä ruokavaliosta, ei ole kaloreista kiinni tämä lihominen.\nHomeet tuottavat todistetusti myrkyllisiä ja soluja tappavia/lamaannuttavia toksiineja. Tehtiinhän sitä ennenkin ihmiskokeita esim. DDT:llä. Ei ole ihmiskunta viisastunut, vaikka tietoa olisi.\nAnonyymi 25.4.2014 9.08\nHyvä teksti! Miulla myös tuo sama turvotus homeisista paikoista. Kun pääsee terveeseen paikkaa oleilemaan vähäksi aikaa niin ensimmäiset vuorokaudet pitää ravata vessassa kun nesteet lähtee poistumaan kropasta. Paino tippuu heti ainakin pari kiloa. Siitä tietää että on vähemmän homeisessa ympäristössä.\nMinttu-Maaria/Inthefootstepsofcocoandcarrie 25.4.2014 18.29\nKiitos kommentoijille :) Kohtalotovereita ollaan ja meitä on muuten paljon! Mahani on nyt muuten littaantunut jo lähes normaaliksi :)\nHuggyHare 27.4.2014 20.14\nMinulla on eräs tuttava, jolla on tosi paha homesairaus. Työskentelee lastentarhassa hoitajana ja vuosien altistuminen homeelle aiheutti astman ja vakavan yliherkkyyden kaikelle homeiselle, eli kyseinen henkilö joutuu jatkuvasti olemaan sairaslomalla, saa yskää, hengitysvaikeuksia ja nimenomaan tuota turvotusta. Tämä henkilö on muutenkin vähän tuhdimpi täti, mutta kaikenlainen asiaankuulumaton turvotus on kyllä harvinaisen epämiellyttävää, esim. sormissa, kun menee toimintakyky. Sitten näitä homeiden vaikutuksia vähätellään, esim. armeijassa täysin perusterve pikkuveljeni sai astmapiipun, koska koko kasarmi oli niin homeessa. Vielä ikävämpää on se, kun lastentarhat ja koulut on homeessa, eli lapset altistuu koko elämänsä enemmän tai vähemmän homeelle ja sitten ihmetellään, kun on astmat ja muut sairaudet.\nEn nyt ollut ihan varma liittyikö vuodatukseni asiaan, mutta siis tälläiset asiat pitäisi ottaa ihan vakavissaan oli kyse homeesta tai sisäilmasairaudesta (jos eivät ole sama asia, en ihan käsittänyt oliko) ja maksaa vaikka jollekin pyromaanille, että tuikkaisi nämä homekoulut tuleen jos ei muu auta. Muuten menee tosiaan ihmiskunnan varat siihen, kun jokainen tarvitsee astmalääkityksen ja homeista johtuviin allergioihin toisen ja kolmannenkin. Itse en onneksi kärsi homeallergiasta, enkä oel altistunut homeelle kun kuulun siihen onnelliseen vähemmistöön, joka ei ole käynyt homekoulussa/-päiväkodissa/-lukiossa, mutta ymmärrän hyvin niitä, jotka kärsivät siitä ja vieläpä lopun elämäänsä. :(\nMinttu-Maaria/Inthefootstepsofcocoandcarrie 28.4.2014 18.16\nSun vuodatus liittyi just asiaan :) On aina helpottavaa, kun joku tajuaa tätä ongelmaa ja sen vakavuutta. Kiitos ymmärtämyksestä <3\nSisäilmasairaus ja homealtistus/homesairaus kulkevat käsi kädessä. Joskus sisäilmaongelmat johtuvat esim. materiaalipäästöistä tai huonosta ilmanvaihdosta, mutta usein home- ja kosteusvaurioista. Homeille herkistyminen aiheuttaa sen, että herkistyy kaikelle muullekin, ei kestä olla joissain rakennuksissa, sairastuu, allergisoituu jne. eli sitten on sisäilmasairas. Virallista sairausluokitustahan sisäilmasairaudelle ei ole, mutta sellainen pitäisi ehdottomasti olla.\nAnonyymi 5.5.2014 19.09\nKiitos tästä postauksesta! Minulla on vatsavaivoina ilmenevä sairaus, joka pääosin pysyy hallinnassa oikealla ruokavaliolla. Silti välillä tulee epämääräisiä turvotuskohtauksia, joille ei oikein tunnu löytyvän syytä. Olen epäillyt, että minullakin saattaa olla jotain homeen tai huonon sisäilman aiheuttamia oireita, koska olen ollut vuosia koko ajan nenä tukossa ja pienessä nuhassa. Hyvä tietää, että näillä oireilla saattaisikin olla tällainen kytkös.\nMinttu-Maaria/Inthefootstepsofcocoandcarrie 5.5.2014 21.33\nOle hyvä, kiva kuulla, että tästä on apua! Jos ruokavalio on kunnossa ja maha turpoilee, niin jossain se vika silloin on... Mulla turposi massu viikonloppuna silleen normaalisti, omaa hölmöyttäni, kun söin väärin, mutta se oli normaalia turvotusta ja vain murto-osa noissa kuvissa näkyvästä pallomaisuudesta.\nSisäilmaongelma voi aiheuttaa vaikka mitä oireita ja kehotan sinua selvittämään tuon asian mahdollisimman pian! Onko oireita töissä/kotona, helpottaako/paheneeko jossain paikassa jne? Sisäilmasairaus on todella vakava juttu ja jos se pääsee pahaksi, niin siinä voi menettää terveytensä lisäksi parisuhteen ja koko elämänsä. Ja pelkästään jatkuvassa altistuksessa olo herkistää elimistöä koko ajan ja nakertaa terveyttä. Joillakin, kuten minulla, kroppa jaksaa pistää hanttiin jonkin aikaa, mutta joillain terveydentila romahtaa nopeasti ja seurauksena on vakavat krooniset sairaudet.\nJos epäilet sisäilmaongelmaa ja jokin askarruttaa, niin voit ottaa minuun yhteyttä sähköpostilla, luottamuksellisesti, niin voin kertoa, miten voit lähteä selvittelemään tilannettasi. Olen Terve Sisäilma ry:n jäsen ja aikamoinen konkari jo näissä asioissa :)\nSatuKoo 20.2.2015 21.39\nKiitos hyvästä postauksesta ja blogistasi. Itse työskentelen sisäilmaongelmaisella koululla ja olen tällä hetkellä saikulla. Happi loppuu, keuhkoihin sattuu, pyörryttää, tulee aivosumua, nukun parin tunnin päikkärit töiden jälkeen ja lihon vaikka kuntoilen hullunlailla. Tää on kauheeta!\nMinttu-Maaria / Nainen tummissa 21.2.2015 14.38\nKiitos kommentista :) Kuulostaa liian tutulta! Sisäilmasairaan kuntoilusta ei tunnu olevan hoikkana olemisen kannalta hyötyä, koska aineenvaihdunta on niin sekaisin, mutta onhan liikunnalla muita terveysvaikutuksia ja siksi minäkin harrastin sinnikkäästi liikuntaa, vaikka olin kuinka sairas. Mutta ei se kivaa ollut, kun vaan turposi ja ärsytti, kun ihmiset tulivat neuvomaan, miten minun pitäisi syödä tai olivat sitä mieltä, että liikun jotenkin väärin! Kun kyse ei ollut mistään muusta kuin siitä, että jouduin olemaan rakennuksessa, jossa sain pahoja oireita. Kun pääsin sieltä pois, niin en ole turvotuksesta kärsinyt.\nToivottavasti pääsisit puhtaisiin työtiloihin. Tsemppiä ♥\nAnonyymi 18.8.2016 10.01\nMeillä on tilanne se, että mies ei anna tutkia vanhaa omakotitaloa, jossa asutaan. Olen kuulemma neuroottinen. Vintin sisäikkunan puitteissa kasvoi silminhavaittavaa hometta , senkin yritti kieltää. Sanoin hänelle ettei se ainakaan ruohoa ole, joten mitä muuta kuin hometta. Voin talossa enimmäkseen huonosti. Päätä särkee, on vaikea hengittää. Turvottaa, vatsa kipuilee. Melkein koko ajan on olo, että olis tulossa flunssa, mutta sitten ei tulekaan. Sellaista alkavan flunssan oloa on kuitenkin melkein koko ajan. Mutta taloa ei tutkita - ei, koska "ei täällä mitään hometta ole, olet luulosairas" . Huoh. - Anne\nMinttu-Maaria 21.8.2016 23.05\nMikään ei ole niin tärkeää kuin oma terveys! Tuon olen oppinut kantapään kautta ja vaikka en ole terveyttäni kokonaan menettänytkään, niin tulen koko loppuelämäni kärsimään sisäilmasairauden aiheuttamista haitoista ja ne näkyvät elämässäni joka ikinen päivä. Kehotan sinua hankkimaan perheriidan uhallakin hometutkimukset. Nuo sun oireet vaikuttaa niin selkeiltä ja jos hometta on ihan havaittu, niin silloin ei ole edes tulkintakysymys. Mies ei voi estää tutkimuksen tekoa, ellei sitten ole todella hankala tapaus. Mutta homeiden aiheuttamat terveyshaitat on niin järkyttävän vakavat, että sinun pitää tehdä asialle jotain ennen kuin sairastut pahemmin.\nKuulutko Facebookissa Home Sweet Home -ryhmään? Sieltä saa hyviä vinkkejä tutkimusten hankkimiseen. Voit myös soittaa Terve Sisäilman tukipuhelimeen sunnuntaisin klo 15-17 046 664 59 54.


Koko maakunnan voimavarat käyttöön — Touko Aalto\nMaakuntamme vuotaa laidoiltaan ja sen sisällä on suuria alueellisia eroja työllisyyden ja väestörakenteen osalta. Tämän vuoksi etenkin haja-asutusalueet ja maaseutu tarvitsevat kipeästi uutta työtä ja sitä luovaa politiikkaa, joka tuo uusia asukkaita ja palveluita kaikkialle Keski-Suomeen. Yksi tärkeimmistä keinoista luoda uutta työtä on panostaa jo olemassa olevaan sekä alati kehittyvään korkeaan teknologiaan, joka hyödyntää koko maakunnan osaamista sekä luonnonvaroja.\nTaloudellinen taantuma tarjoaa mainion tilaisuuden torjua ilmastonmuutosta ja luoda uusia työpaikkoja. Ei kuitenkaan perinteisellä elvytyksellä, vaan investoinneilla vihreään teknologiaan, energiaan ja rakentamiseen.\nSuomi tarvitsee bioenergian kotimarkkinat. Ne edellyttävät käynnistyäkseen riittävää tutkimusrahoitusta ja investointiavustuksia sekä takuuhintajärjestelmän eli syöttötariffijärjestelmän laajentamista kaikkiin uusiutuviin energiamuotoihin, sen kokorajan alentamista ja hajautetun pientuotannon mahdollistamista. Näin on toimittu menestyksekkäästi mm. Saksassa ja Tanskassa aurinko- ja tuulienergian suhteen.\nTavallisella ihmisellä tulee olla mahdollisuus tuottaa itse omaa energiaansa ja kytkeä esimerkiksi biokaasutin, pientuulimylly tai talokohtainen aurinkopaneeli yleiseen sähköverkkoon. Omavaraisesta energiantuotannosta ja energiatehokkuutta parantavista investoinneista pitää palkita, ei verottaa ja hinnoitella hengiltä. Itse tuotetun sähkön hyvittäminen sähkölaskusta kannustaisi laiteinvestointeihin ja lisäisi energiatehokkuutta. Tavallisen ihmisen tulee huomata omassa kulutuksessaan päästöjen vähentymisen johtavan säästöjen lisääntymiseen.\nKirjoitus on julkaistu Keskisuomalaisessa 8.2.2011


Sayaka Murata: Lähikaupan nainen - luotaus japanilaisen yhteiskunnan odotuksiin\nKirjoittanut Kirsi Ranin - 30.3.2020 | 08:18 2 Aiheet: Kirjat\nLähikaupan nainen on Sayaka Muratan 10. teos, mutta ensimmäinen, joka on käännetty englanniksi ja suomeksi.\nKeiko Furukura on 36-vuotias, akateemisesti koulutettu nainen, joka työskentelee osa-aikaisena kassamyyjänä lähikaupassa eli konbinissa Tokiossa. Hän viihtyy työssään, tai paremminkin hän rakastaa työtään, jota hän on tehnyt jo 18 vuotta. Muu elämä on satunnaisia kontakteja siskon tai vanhojen luokkakavereiden kanssa.\nKeiko vaikuttaa onnelliselta, mutta sitä on muiden vaikea hyväksyä. Heidän mielestään 36-vuotiaan pitäisi joko olla naimisissa tai kunnon töissä. Keikoa pidetään outona ja lukijalle annettujen esimerkkien perusteella on helppo sijoittaa hänet autismin kirjolle. Konbini tuo Keikolle turvan, siellä hän tietää tarkalleen, miten puhutella asiakkaita, mikä on päivärutiinien seuraava tehtävä ja mikä tuote myy milläkin säällä.\nPerhe ja ystävät patistavat muutokseen. Yllättäen Keikon työkaveriksi ilmaantuu sinkkumies, joka saattaisi sopia tarkoitukseen. Sattumien kautta Keiko päätyy tilanteeseen, joka ulkopuolisille näyttää parisuhteelta. Yhtäkkiä Keikon status muiden silmissä nousee, mutta uusi kuvio tuo mukanaan uusia vaatimuksia ja uusia ongelmia. Konbinin ja säännöllisen elämän tuoma turvallisuus on menetetty.\nLukupiiri etänä 25.3.2020. Kuvaruudulla häämöttää mm. Edita Publishingin Miina Ojaniemi.\nMe keskustelimme Sayaka Muratan Lähikaupan naisesta vetämässäni Edita Publishingin lukupiirissä. Koska lukupiiri oli maaliskuun lopussa, kävimme koronan vuoksi keskustelumme etänä. Meitä oli linjoilla kymmenen ja jotta kaikki varmasti pääsivät ääneen, jaoin puheenvuoroja spontaanin kommentoinnin sijaan.\nOlin valinnut Sayaka Muratan kirjan lukupiiriimme, sillä kiinnostuin hänestä viime elokuussa Tanskassa Louisiana Literature Festivalilla, jossa hän oli kansainvälisenä vieraana ja yritin mennä kuuntelemaan häntä. Murata oli kuitenkin niin suosittu, että koko iso sali oli tupaten täynnä ja takarivin seisomapaikoilta ei kaltaiseni lyhyt nainen nähnyt mitään. Kuuntelemaankaan ei kannattanut jäädä, sillä japaninkielinen haastattelu tulkattiin vain tanskaksi. Pistin silloin Muratan nimen mieleen ja olin ilahtunut, kun löysin hänen kirjansa Gummeruksen kevään kirjalistalta.\nSayaka Muratan haastattelu oli Louisiana Literature Festivalilla niin suosittu, että yleisömuurin läpi en nähnyt mitään. Eräs ystävällinen, pitkä mies otti kuvan puolestani.\nSayata Murata on moneen kertaan palkittu japanilainen kirjailija, joka on itse kirjoittamisen ohella vuosia työskennellyt osa-aikaisesti konbinissa. Lähikaupan nainen on hänen 10. teoksensa.\nLähikaupan nainen on tiivis teos, jossa 126 sivussa tuodaan japanilaisen yhteiskunnan odotukset erinomaisen selkeästi esille. Kirjan molemmat päähenkilöt – Keiko ja Shiraha – ovat yhteiskunnan normista poikkeavia. Sekä naisia että miehiä kohtaan on olemassa joustamattomat odotukset, ja olet outo, jos et noudata niitä.\nMurata kuvaa Keikon arkea herkullisen tarkasti. Hän tuo rutiineista turvaa hakevan ihmisen ajatukset uskottavasti esiin. Konbinin toiminnan kuvaus oli mielestäni erittäin kiinnostavaa luettavaa, sillä olen työssäni ollut monen myymäläketjun kanssa tekemisissä. Keiko on omaksunut Smile Market -konbiniketjun myymäläkonseptin ihailtavasti ja on hyvä kouluttamaan sitä myös muille. Hänelle on helppoa käyttäytyä ”normaalisti”, kun konsepti tarjoaa hänelle jopa vuorosanat valmiiksi. ”Irasshaimase!”-tervehdys kajahtaa aina juuri oikealla äänenpainolla.\nLähikaupan nainen herättää kahtalaisia tunnetiloja. Toisaalta Keikon tilanne on surullinen. Hän yrittää kovasti olla muotin mukainen ja tiedostaa, että muut odottavat häneltä sellaista sosiaalista käyttäytymistä, jota hän itse ei tunnista. Lukijana toivoo, että Keikoa ei kiusattaisi ja hänen annettaisiin olla omanlaisensa.\nToisaalta kirjan teksti on oivaltavan hauskaa. Lukupiiriläisistä moni koki tapahtumien kuvaukset huvittavina, sillä Muratan teksti on lakonisen toteavaa.\nSisareni nauroi, mutta minun oli vaikea ymmärtää logiikkaa, miksi minun olisi tultava varta vasten katsomaan tätä vauvaa, joka näytti aivan samanlaiselta kuin Mihon lapsi. Aivan kuten kaikki kulkukissat näyttivät minusta samoilta. Tätä vauvaa minun oli silti ilmeisesti pidettävä tärkeimpänä. Pienistä eroista huolimatta en voinut nähdä sitä kuin yhtenä vauvojen lajin edustajana.\nLukupiirissä todettiin myös, että kirjan japanilainen elämä oli hyvin meidän tuntemiemme stereotypioiden mukaista. Tosin hieman naureskelimme, että Keikon elämä kirjan loppupuolella oli kuin koronakaranteenissa.\nLähikaupan nainen -kirjaa kuvailtiin lukupiirissä seuraavasti:\n”Ehdottomasti parhaita lukupiirikirjojamme.”\n”Mieleeni tuli Kolmas kivi auringosta -sarja, jossa avaruusoliot yrittävät päästä jyvälle maan asukkaiden käyttäytymisestä. Samanlailla Keiko tarkkailee ympäristöään.”\n”Kirja on kuin kutsu tarkkailemaan yhteiskunnan odotuksia.”\n”Minusta Shiraha tarinan pahiksena oli vielä oudompi kuin Keiko. Hänhän uhmasi tietoisesti miehen mallia ja jupisi kivikautisia teorioitaan.”\n”Tämähän oli Keikon ja konbinin rakkaustarina!”\n”Hämmentävä on ensimmäinen sana, jolla kuvaisin kirjaa.”\n”Minä löysin samaistuttavia piirteitä sekä Keikosta että Shirahasta.”\n”Vaikuttava kirja, paljon kokoaan vaikuttavampi.”\nLukupiiriläisten peukut nousivat ylös ja päädyimme arviossamme noin neljään tähteen. Kirja oli helppolukuinen. Se kertoo osoittelematta Keikon tarinaa, josta lukija voi poimia omat merkityksensä.\nAlkuperäisteos: Konbini ningen (2016)\nLähikaupan naisen kannessa kirjaa suosittelee irlantilaiskirjailija Sally Rooney, jonka kirjoja ovat Normaaleja ihmisiä ja Keskusteluja ystävien kesken. Lähikauppa on päässyt myös suomalaiseen Piia Leinon kirjaan nimeltään Ruma kassa.\nAvainsanat:Japani, kassamyyjä, korona, Lähikaupan nainen, lähikauppa, lukupiiri, lukupiirikirja, miehen rooli, naisen rooli, Suyaka Murata, Tokio, yhteiskunta\nPäivi\t 23.4.2020 | 12:27\nMielenkiintoinen kirja ennakkotietojen ja blogikirjoituksesi perusteella. Hain Adlibriksestä tilaamani kirjan juuri postista, odottaa lukemista.\nKirsi Ranin\t 27.4.2020 | 07:27\nKerro sitten, mitä pidit!


dino race peli\nkuinka kauan gradun teko kestää\nkuinka monta maanosaa on\nkuinka usein ulkokissa madotetaan\nkuinka kauan kala uunissa\nkuinka paljon saa olla ylinopeuttaRikesakon rajaa alennetaan yhdellä kilometrillä, siis jatkossa autoilija saa rikesakon, jos ylinopeutta on 7–20 kilometriä tunnissa. Päiväsakon raja on 21 kilometrin ylinopeudessa. Suoraan kortin menettämiseksi ylinopeutta pitää olla yli 36 kilometriä tunnissa yli sallitun ja päiväsakkojen määrän tulee olla 22 tai enemmän.\nKeskustelu - Paljonko pitää olla ajanut ylinopeutta että\nTottakai se ylinopeutta ajaminen on vaarallisempaa kuin rajotuksen mukaan ajaminen, koska nopeuden kasvaessa reaktioajat ja jarrutusmatkat sun muut kasvaa ymsyms.. Mua vaan se mietityttää että kuinka paljon näissä tapauksissa alleviivataan juuri sitä nopeutta ja muut tekijät on vaan huomioita siinä sivussa.\nKeskustelu - paljonko pitää olla ylinopeutta että kortti\nEntä kuinka paljon saa olla ylinopeutta näillä uusilla säännöillä, että EI tule edes sakkoja. Nopeusrajoitus oli kameran kohdalla 80 km/h. Ja välähti\nkuinka paljon saa olla ylinopeuttaPoliisi kertoo: Näin paljon nyt saa ajaa ylinopeutta ilman sakkoja. Sisäministeriö tahtoo alentaa rajaa, mistä ylinopeudesta saa jatkossa sakot. Rikesakkoja annetaan nykyisin ylinopeudesta, joka ylittää kahdeksan kilometriä tunnissa.\nkuinka paljon saa olla ylinopeuttaKyllä saa. Ottakaa yhteyttä sähköpostitse automaattivalvonta.helsinki(at)poliisi.fi tai puhelimitse arkisin klo 8-16 välillä (0295 417 917). Saanko maksuaikaa ja maksaa erissä rikesakon? Mikäli haluat maksaa rikesakon erissä käytä maksaessasi aina samaa viitenumeroa.\nMiksi oksennus maksaa niin paljon? - Taksit - Suomi24 Keskustelut\nkuinka paljon saa olla ylinopeuttaPoliisit sikoja? Enpä voi sanoa törmänneeni mulkkuun poliisiin, ei oo paljoa tarvinnu olla tekemisissä niiden kanssa. Luulenpa ettei ne kuitenkaan paljoa voi vaikuttaa siihen mistä sakotetaan ja kuinka paljon, ylinopeuksien mielestäni suhteettoman kova sakottaminen on varmaan ihan jostain muusta kiinni kuin rivipoliiseista.\nMiksi poliisi ei katso valvontakameran kuljettajan kuvaa, kun\nVierailija: "Peltipoliisi välähti, ylinopeutta teknisen vähennyksen jälkeen 4km/h. Kirje postissa, että tultava hakemaan laitokselta sakkolappu. Näinkö on tarkaksi mennyt poliisin toiminta?".\nMiten vi***sa voi oksentaa vahingossa? Aina oon sanonut et ei haittaa vaikka kuinka monta kertaa pysähdytään. Mun kyydissä se on viikonloppuna 500 tai kaikki mitä irti saa ja nenä kipeeks. Kerraan oon poistanut oksentajan liikkuvasta autosta, mahto olla paikat kipeenä aamulla. Niin ja kävin kattoon et hengitti, vein puhelimen ja rahat\nkuinka paljon saa olla ylinopeuttaPoliisin sakotuskäytäntö. Sain ylinopeussakon, jonka mukaan olen ajanut kuudenkympin alueella 67 km/h. Miten tämä on mahdollista? Olen ymmärtänyt, näin alhaisesta ylinopeudesta selviäisi huomautuksella.\nylinopeus - Yleistä liikenteestä - Suomi24 Keskustelut