Valtakunta syntyy taivaassa | Jumalan valtakunta\nValtakunta syntyy taivaassa\nMiten Jumalan kansaa valmistettiin Valtakunnan syntymään\n1, 2. Mikä on ollut maailmanhistorian merkittävin tapahtuma, ja miksi ei ole yllättävää, että yksikään ihminen ei nähnyt sitä?\nOLETKO koskaan miettinyt, millaista olisi ollut elää jonkin historian suuren käännekohdan aikana? Monet ovat. Mutta jos tosiaan olisit elänyt sellaisena merkittävänä aikana, olisitko ollut todistamassa niitä keskeisiä tapahtumia, jotka johtivat muutokseen? Ehkä et. Suuri yleisö pääsee harvoin näkemään tapahtumia, jotka merkitsevät loppua vanhoille hallitusjärjestelmille ja täyttävät historiateosten sivut. Historiaa tehdään monesti suljettujen ovien takana – valtaistuinsaleissa, yksityisissä kabineteissa, virastoissa. Silti nuo muutokset vaikuttavat miljoonien ihmisten elämään.\n2 Entä sitten maailmanhistorian merkittävin tapahtuma? Se on jo koskettanut miljoonien elämää. Silti yksikään ihminen ei nähnyt sitä. Kyse on Jumalan valtakunnan syntymästä taivaassa. Tämä messiaaninen hallitus luvattiin jo kauan sitten, ja se tekee pian lopun koko nykyisestä järjestelmästä. (Lue Danielin 2:34, 35, 44, 45.) Koska ihmiset eivät olleet todistamassa tuota merkittävää syntymää, pitäisikö meidän ajatella, että Jehova salasi sen ihmiskunnalta? Vai onko pikemminkin niin, että hän valmisti uskollisia palvelijoitaan siihen jo etukäteen? Katsotaanpa.\n”Sanansaattajani – – on raivattava tie eteeni”\n3–5. a) Kuka oli Malakian 3:1:ssä mainittu ”liiton sanansaattaja”? b) Mitä tapahtuisi ennen kuin ”liiton sanansaattaja” tulisi temppeliin?\n3 Jo muinaisista ajoista asti Jehovan tarkoituksena oli valmistaa kansaansa messiaanisen valtakunnan syntymään. Esimerkiksi Malakian 3:1:ssä ennustettiin: ”Katso! Minä lähetän sanansaattajani, ja hänen on raivattava tie eteeni. Ja äkkiä on tuleva temppeliinsä tosi Herra, jota te etsitte, ja liiton sanansaattaja, josta te iloitsette.”\n4 Milloin Jehova, ”tosi Herra”, tuli nykyajan täyttymyksessä tarkastamaan niitä, jotka palvelivat hänen hengellisen temppelinsä maallisella esipihalla? Profetiassa selitetään, että hän tulisi ”liiton sanansaattajan” kanssa. Kuka tämä sanansaattaja oli? Itse messiaaninen kuningas, Jeesus Kristus! (Luuk. 1:68–73.) Juuri tehtäväänsä asetettuna hallitsijana hän tarkastaisi ja puhdistaisi maanpäällisen Jumalan kansan (1. Piet. 4:17).\n5 Kuka sitten oli Malakian 3:1:ssä ensimmäiseksi mainittu ”sanansaattaja”? Tuo profeetallinen hahmo olisi näyttämöllä jo hyvissä ajoin ennen messiaanisen kuninkaan läsnäoloa. Raivasiko kukaan tietä Kuninkaan eteen vuotta 1914 edeltävinä vuosikymmeninä?\n6. Ketkä toimivat ”sanansaattajana”, joka valmisti uskollisia kristittyjä edessä oleviin tapahtumiin?\n6 Kun seuraamme tässä julkaisussa Jehovan nykyisen kansan jännittäviä vaiheita, saamme vastaukset näihin ja muihin kysymyksiin. Heidän historiansa osoittaa, että 1800-luvun loppupuolella pieni uskollisten joukko alkoi nousta esiin ainoana tosi kristittyjen ryhmänä lukemattomien tekokristittyjen keskeltä. Heidät tultiin tuntemaan raamatuntutkijoina. Ne veljet, jotka ottivat johdon heidän keskuudessaan – Charles Taze Russell ja hänen läheiset toverinsa – toimivat juuri tuona ennustettuna ”sanansaattajana”. Tämä ”sanansaattaja” antoi hengellistä ohjausta Jumalan kansalle ja valmisti sitä edessä oleviin tapahtumiin. Tarkastelemme nyt neljää aluetta, joilla ”sanansaattaja” teki näin.\n7, 8. a) Ketkä paljastivat kuolematonta sielua koskevan opin valheeksi 1800-luvulla? b) Mitkä muut opit Russell tovereineen paljasti valheellisiksi?\n7 Raamatuntutkijat tutkivat Raamattua rukouksen hengessä, ja päästyään yhteisymmärrykseen opillisista totuuksista he kokosivat ja julkaisivat niitä. Kristikuntaa oli satojen vuosien ajan verhonnut hengellinen pimeys, sillä monet sen opeista juonsivat juurensa pakanuudesta. Malliesimerkki tästä on oppi sielun kuolemattomuudesta. 1800-luvulla muutamat Raamattua tutkivat vilpittömät miehet perehtyivät tuohon opetukseen tarkoin ja havaitsivat, ettei sille löytynyt tukea Jumalan sanasta. Henry Grew, George Stetson ja George Storrs paljastivat sen pelottomasti kirjoituksissaan ja esitelmissään Saatanan edistämäksi valheeksi. * Heidän työnsä vaikutti syvällisesti Russelliin ja hänen läheisiin tovereihinsa.\n8 Tämä pieni raamatuntutkijoiden ryhmä huomasi, että eräät muutkin opit, jotka liittyivät sielun kuolemattomuuteen, olivat hämmentäviä ja valheellisia. Ihmisille opetettiin esimerkiksi, että kaikki hyvät menevät taivaaseen ja että Jumala kiduttaa pahojen kuolemattomia sieluja ikuisesti helvetissä. Russell tovereineen paljasti rohkeasti nuo valheet lukuisissa artikkeleissa, kirjoissa, kirjasissa ja traktaateissa sekä sanomalehdissä julkaistuissa saarnoissa.\n9. Miten Vartiotorni osoitti kolminaisuusopin vääräksi?\n9 Raamatuntutkijat osoittivat vääräksi myös kolminaisuusopin, jolla oli vankka asema. Vuonna 1887 Vartiotornissa * (engl.) todettiin: ”Raamatusta käy selvästi ilmi Jehovan ja Herramme Jeesuksen erillisyys yksilöinä ja heidän suhteensa täsmällinen luonne.” Lehdessä hämmästeltiin sitä, että ”ajatus kolmiyhteisestä Jumalasta – kolme Jumalaa yhdessä Jumalassa ja samalla yksi Jumala kolmessa – on saanut niin huomattavan aseman ja laajan hyväksynnän”. Sitten siinä lisättiin: ”Tämä kuitenkin vain osoittaa, miten syvää unta kirkko nukkui, kun vihollinen kietoi sen erheen kahleisiin.”\n10. Miten Vartiotornissa osoitettiin, että vuosi 1914 olisi tärkeä?\n10 Kuten Vartiotornin silloinen koko nimi Zion’s Watch Tower and Herald of Christ’s Presence (Siionin Vartiotorni ja Kristuksen läsnäolon airut) osoitti, tuo lehti oli hyvin kiinnostunut Kristuksen läsnäoloa koskevista ennustuksista. Lehteen kirjoittaneet uskolliset voidellut huomasivat, että ”seitsemää aikaa” käsittelevä Danielin profetia liittyi siihen, milloin messiaanista valtakuntaa koskevat Jumalan tarkoitukset täyttyisivät. Jo 1870-luvulla he sanoivat, että seitsemän aikaa päättyisivät vuonna 1914. (Dan. 4:25; Luuk. 21:24.) Vaikka veljemme eivät silloin vielä täysin ymmärtäneet, mitä tuo tärkeä vuosi merkitsi, he julistivat laajalti sitä, mitä tiesivät, ja heidän työllään oli kauaskantoiset vaikutukset.\n11, 12. a) Keille veli Russell antoi kunnian siitä, mitä hän opetti? b) Kuinka tärkeää työtä Russell tovereineen teki vuotta 1914 edeltävinä vuosikymmeninä?\n11 Ei Russell eivätkä hänen uskolliset toverinsakaan ottaneet itselleen kunniaa siitä, että nuo tärkeät hengelliset totuudet löydettiin ja ymmärrettiin. Russell antoi paljon tunnustusta edeltäjilleen. Ennen kaikkea hän antoi kunnian Jehova Jumalalle, joka vastaa siitä, että Hänen kansalleen opetetaan tarvittavat asiat silloin kun sen on tarpeen tietää ne. Jehova eittämättä siunasi Russellin ja hänen tovereidensa pyrkimyksiä seuloa totuus esiin valheiden joukosta. Vuosien mittaan he erottuivat kristikunnasta yhä selvemmin.\nVeli Russell ja hänen läheiset toverinsa puolustivat rohkeasti Raamatun totuuksia.\n12 Puolustaessaan opillisia totuuksia rohkeasti vuotta 1914 edeltävinä vuosikymmeninä nuo uskolliset miehet tekivät todella hämmästyttävän työn. Vartiotornissa 1.11.1917 (engl.) sanottiin: ”Miljoonat ihmiset ovat nyt vapautuneet ahdistavasta pelosta, jota opetus helvetistä ja muut väärät opit heissä herättivät – –. Totuuden tulvavedet, jotka alkoivat kohota yli 40 vuotta sitten, nousevat edelleen, kunnes ne peittävät koko maan. Vastustajien on turha yrittää estää totuutta leviämästä kautta maapallon. Se on sama kuin yrittäisi lakaista valtameren aaltoja rannalta pelkällä luudalla.”\n13, 14. a) Miksi voidaan sanoa, että ”sanansaattaja” valmisti tien messiaaniselle kuninkaalle? b) Mitä voimme oppia toistasataa vuotta sitten eläneistä veljistämme?\n13 Mitä ajattelet, olisivatko Jumalan palvelijat olleet valmiita Kristuksen läsnäolon alkamiseen, jos he eivät olisi osanneet erottaa Jeesusta hänen Isästään, Jehovasta? Eivät varmasti. He eivät olisi olleet valmiita myöskään, jos he olisivat uskoneet kuolemattomuuden kuuluvan automaattisesti kaikille – vaikka se on kallisarvoinen lahja, joka annetaan suhteellisen harvoille Kristuksen seuraajille – tai jos he olisivat ajatelleet Jumalan kiduttavan ihmisiä helvetissä ikuisesti. On selvää, että ”sanansaattaja” valmisti tietä messiaaniselle kuninkaalle!\n14 Mitä voimme nykyään oppia toistasataa vuotta sitten eläneistä veljistämme? Meidänkin täytyy lukea ja tutkia innokkaasti Jumalan sanaa (Joh. 17:3). Sitä mukaa kuin tämä materialistinen maailma riutuu hengellisesti, meidän hengellisen ruokahalumme tulisi jatkuvasti kasvaa. (Lue 1. Timoteuksen kirjeen 4:15.)\n”Lähtekää siitä ulos, minun kansani”\n15. Mitä raamatuntutkijat ymmärsivät vähitellen? (Ks. myös alaviite.)\n15 Raamatuntutkijat opettivat, että oli välttämätöntä irtautua maailmallisista kirkoista. Vuonna 1879 Vartiotornissa (engl.) puhuttiin ”Babylon-kirkosta”. Tarkoitettiinko sillä paavinvirkaa tai ehkä roomalaiskatolista kirkkoa? Protestanttiset kirkot olivat satojen vuosien ajan selittäneet, että Raamatun Babylon kuvasi profeetallisesti juuri katolista kirkkoa. Raamatuntutkijat ymmärsivät kuitenkin vähitellen, että nykypäivän Babyloniin kuuluivat kaikki kristikunnan kirkot, koska ne kaikki opettivat sellaisia valheellisia oppeja kuin edellä käsiteltiin. * Ajan mittaan julkaisuissamme osoitettiin yhä suoremmin, mitä Babylonin kirkkoihin kuuluvien vilpittömien ihmisten oli tehtävä.\n16, 17. a) Miten Raamatun tutkielmia -sarjassa ja Vartiotornissa kehotettiin ihmisiä irtautumaan väärästä uskonnosta? b) Mikä heikensi noiden varhaisten varoitusten tehoa? (Ks. alaviite.)\n16 Esimerkiksi Raamatun tutkielmia -kirjasarjan kolmannessa osassa, joka julkaistiin englanniksi vuonna 1891 (suom. 1912), käsiteltiin Jumalan näkemystä nykypäivän Babylonista ja todettiin: ”Koko järjestelmä – järjestelmien järjestelmä – on hylätty.” Sitten kirjassa kehotettiin kaikkia niitä, jotka eivät hyväksyneet sen vääriä oppeja ja tapoja, erottautumaan siitä.\n17 Tammikuun 1900 Vartiotornissa (engl.) annettiin neuvoja niille, jotka sanoivat olevansa täysin totuuden puolella ja käyvänsä vain harvoin muiden uskontokuntien kokouksissa mutta jotka silti antoivat nimensä olla kirkkojen jäsenluetteloissa. Kirjoituksessa kysyttiin: ”Onko oikein olla puoliksi Babylonin ulkopuolella ja puoliksi sisäpuolella? Tällaista tottelevaisuuttako – – vaaditaan? Miellyttääkö se Jumalaa, ja hyväksyykö hän sen? Ei varmasti. Liittyessään uskontokuntaan hän [kirkon jäsen] tekee sen kanssa julkisesti sopimuksen, ja hänen tulisi uskollisesti noudattaa kaikkia tuon sopimuksen ehtoja, kunnes hän julkisesti luopuu jäsenyydestään tai peruu sen.” Vuosien varrella tämä viesti esitettiin yhä painokkaammin. * Jehovan palvelijoiden on katkaistava kaikki siteet väärään uskontoon.\n18. Miksi oli välttämätöntä lähteä ulos Suuresta Babylonista?\n18 Jos tällaisia kehotuksia lähteä Suuresta Babylonista ei olisi kaiutettu säännöllisesti, olisiko uudella kuninkaalla Kristuksella ollut maan päällä ryhmä hänen läsnäoloonsa valmistautuneita voideltuja palvelijoita? Ei varmasti, sillä ainoastaan Babylonin otteesta vapautuneet kristityt voivat palvoa Jehovaa ”hengessä ja totuudessa” (Joh. 4:24). Pysymmekö nykyään yhtä päättäväisesti erossa väärästä uskonnosta? Meidän tulisi jatkuvasti totella seuraavaa käskyä: ”Lähtekää siitä ulos, minun kansani”! (Lue Ilmestyksen 18:4.)\n19, 20. Miten Vartiotornissa kannustettiin Jumalan palvelijoita kokoontumaan yhteen palvomaan?\n19 Raamatuntutkijat opettivat, että uskovien tuli mahdollisuuksien mukaan kokoontua yhteen palvomaan. Ei riitä, että tosi kristityt jättävät väärän uskonnon; heidän on välttämätöntä myös osallistua puhtaaseen palvontaan. Ensimmäisistä numeroista lähtien Vartiotorni kannusti lukijoitaan kokoontumaan yhteen palvomaan. Esimerkiksi heinäkuun 1880 lehdessä (engl.) veli Russell kertoi tekemästään puhujamatkasta ja kuvaili, miten rohkaisevia kaikki kokoukset olivat olleet. Sitten hän pyysi lukijoita lähettämään kortteja, joissa he kertoisivat edistymisestään, ja sanoi, että osa niistä julkaistaisiin Vartiotornissa. Miksi? ”Antakaa meidän kaikkien kuulla – –, miten Herra suo teidän menestyä, ja kertokaa, pidättekö kokouksia niiden kanssa, joilla on sama kallisarvoinen usko.”\nCharles Russell ja ryhmä varhaisia raamatuntutkijoita Kööpenhaminassa vuonna 1909\n20 Vuonna 1882 Vartiotornissa (engl.) ilmestyi kirjoitus ”Yhteen kokoontuminen”. Kristittyjä kehotettiin pitämään kokouksia ”keskinäiseksi opetukseksi, rohkaisuksi ja vahvistukseksi” ja sanottiin: ”Ei ole olennaista, onko joukossanne ketään oppinutta tai kyvykästä. Tuokoon jokainen oman Raamattunsa, paperia ja kynän, ja käyttäkää mahdollisimman monia apuvälineitä, kuten sanahakemistoa – –. Valitkaa aihe ja pyytäkää hengen ohjausta sen ymmärtämiseksi. Sen jälkeen lukekaa, ajatelkaa ja vertailkaa raamatunkohtia toisiinsa, niin teidät varmasti opastetaan totuuteen.”\n21. Millaista esimerkkiä Alleghenyn seurakunta näytti yhteen kokoontumisesta ja paimentamisesta?\n21 Raamatuntutkijoiden päätoimisto sijaitsi Alleghenyssä Pennsylvaniassa Yhdysvalloissa. Sikäläinen seurakunta näytti hyvää esimerkkiä kokoontumalla yhteen Heprealaiskirjeen 10:24, 25:n henkeytetyn neuvon mukaisesti. (Lue.) Vuosia myöhemmin iäkäs veli Charles Capen muisteli, millaista oli käydä noissa kokouksissa poikasena. Hän kirjoitti: ”Muistan vieläkin yhden raamatunkohdista, jotka oli maalattu Seuran konventtisalin seinään: ’Yksi on teidän Herranne, niin, Kristus, ja te kaikki olette veljiä.’ Tuo jae on aina pysynyt kirkkaana mielessäni. Jehovan kansan keskuudessa ei ole jakoa pappeihin ja maallikoihin.” (Matt. 23:8.) Veli Capen muisteli myös, miten innostavia ja rohkaisevia kokoukset olivat ja miten tunnollisesti veli Russell pyrki paimentamaan seurakunnan jokaista jäsentä henkilökohtaisesti.\n22. a) Miten uskolliset suhtautuivat kehotukseen käydä kokouksissa? b) Mitä voimme oppia tuon ajan kristityistä?\n22 Uskolliset kristityt noudattivat Alleghenyn seurakunnan esimerkkiä ja annettuja ohjeita. Seurakuntia perustettiin muihinkin osavaltioihin, kuten Ohioon ja Michiganiin, ja sen jälkeen kaikkialle Pohjois-Amerikkaan ja muihin maihin. Olisivatko uskolliset olleet valmiita Kristuksen läsnäoloon, jollei heitä olisi opetettu noudattamaan henkeytettyä neuvoa kokoontua palvomaan? Eivät varmasti. Entä nykyään? Meidänkin on yhtä määrätietoisesti käytävä kaikissa kokouksissa ja käytettävä näin hyväksemme kaikki mahdollisuudet palvoa yhdessä ja rakentaa toisiamme hengellisesti.\n23. Miten Vartiotornissa tehtiin selväksi, että kaikkien voideltujen on saarnattava totuutta?\n23 Raamatuntutkijat opettivat, että kaikkien voideltujen on saarnattava totuutta. Vartiotornissa sanottiin vuonna 1885 (engl.): ”Emme saa unohtaa, että jokainen voidellun ruumiin jäsen on voideltu saarnaamaan (Jes. 61:1), kutsuttu palvelukseen.” Eräässä vuoden 1888 numerossa (engl.) taas todettiin: ”Tehtävämme on selvä – –. Jos jätämme sen hoitamatta ja puolustelemme itseämme, olemme varmasti laiskoja palvelijoita emmekä ole sen korkean aseman arvoisia, johon meidät on kutsuttu.”\n24, 25. a) Mitä muuta Russell ja hänen läheiset toverinsa tekivät kuin kehottivat saarnaamaan? b) Kuinka eräs kolporteeraaja kuvaili työtään aikana, jolloin autot olivat hyvin harvinaisia?\n24 Veli Russell ja hänen läheiset toverinsa eivät ainoastaan kehottaneet saarnaamaan. He alkoivat myös valmistaa traktaatteja nimeltä Bible Students’ Tracts (Raamatuntutkijain traktaatit), joista käytettiin myöhemmin nimeä Old Theology Quarterly (Vanhan jumaluusopin neljännesvuosijulkaisu). Niitä annettiin Vartiotornin lukijoille, jotta he levittäisivät niitä ihmisille ilmaiseksi.\nMeidän on hyvä kysyä itseltämme: onko saarnaamistyö keskeisellä sijalla omassa elämässäni?\n25 Jotkut omistautuivat palvelukseen kokoaikaisesti, ja heitä kutsuttiin kolporteeraajiksi. Heidän joukossaan oli edellä mainittu Charles Capen, joka muisteli myöhemmin: ”Käydessäni läpi aluetta Pennsylvaniassa käytin apunani Yhdysvaltain geologisen tutkimuslaitoksen karttoja. Niihin oli merkitty kaikki tiet, ja siksi pystyin matkaamaan jalan kaikkialle joka piirikunnassa. Kun olin kierrellyt kolme päivää hankkimassa Raamatun tutkielmia -kirjasarjan tilauksia, vuokrasin toisinaan hevosen ja kärryt niin että sain vietyä kirjat tilaajille. Yövyin usein maatiloilla. Se oli sitä aikaa, kun autot olivat hyvin harvinaisia.”\nKolporteeraaja vaunuineen, joiden kylkeen on maalattu ”Aikakausien kartta”\n26. a) Miksi Jumalan kansan piti tehdä saarnaamistyötä? b) Mitä meidän on hyvä kysyä itseltämme?\n26 Saarnaaminen noina varhaisina aikoina vaati epäilemättä rohkeutta ja intoa. Olisivatko tosi kristityt olleet valmiita Kristuksen hallituskauteen, jollei heille olisi korostettu saarnaamisen tärkeyttä? Eivät varmasti. Tuosta elämää pelastavasta työstähän piti tulla Kristuksen läsnäolon huomattava piirre (Matt. 24:14). Jumalan kansan oli oltava valmis tekemään siitä keskeinen osa elämäänsä. Meidän nykyään elävien on hyvä kysyä itseltämme: Onko saarnaamistyö keskeisellä sijalla omassa elämässäni? Teenkö uhrauksia voidakseni osallistua siihen täysin määrin?\nJumalan valtakunta syntyy!\n27, 28. a) Mitä apostoli Johannes näki näyssä? b) Millä tavalla Saatana demoneineen reagoi Valtakunnan syntymään?\n27 Viimein koitti merkittävä vuosi 1914. Kuten luvun alussa todettiin, yksikään ihmissilmä ei nähnyt, mitä suurenmoista taivaassa silloin tapahtui. Apostoli Johannekselle oli kuitenkin annettu näky, jossa noita tapahtumia kuvailtiin vertauskuvallisesti. Kuvittele tuo näky mielessäsi. Johannes näkee ”suuren tunnusmerkin” taivaassa. ”Nainen”, Jumalan vaimonkaltainen järjestö joka koostuu taivaassa olevista henkiolennoista, on raskaana ja synnyttää poikalapsen. Pian tuon vertauskuvallisen lapsen ”on määrä paimentaa kaikkia kansakuntia rautasauvalla”. Mutta heti syntymänsä jälkeen lapsi ”temmataan Jumalan luo ja hänen valtaistuimensa luo”. Suuri ääni sanoo taivaassa: ”Nyt on tullut pelastus ja voima ja meidän Jumalamme valtakunta ja hänen Kristuksensa valta.” (Ilm. 12:1, 5, 10.)\n28 Ei ole epäilystäkään, että Johannes näki näyssä messiaanisen valtakunnan syntymän. Se oli todella suurenmoinen tapahtuma, mutta kaikki eivät iloinneet siitä. Saatana demoneineen ryhtyi sotaan uskollisia enkeleitä vastaan, joita johti Mikael eli Kristus. Mikä oli tulos? Raamatussa kerrotaan: ”Suuri lohikäärme heitettiin alas, se alkuperäinen käärme, jota kutsutaan Panettelijaksi ja Saatanaksi, joka eksyttää koko asuttua maata; hänet heitettiin alas maahan, ja hänen enkelinsä heitettiin alas hänen kanssaan.” (Ilm. 12:7, 9.)\nVuonna 1914 raamatuntutkijat alkoivat erottaa Kristuksen näkymättömän läsnäolon tunnusmerkin.\n29, 30. Miten olosuhteet muuttuivat messiaanisen valtakunnan syntymän jälkeen a) maan päällä ja b) taivaassa?\n29 Jo kauan ennen vuotta 1914 raamatuntutkijat olivat sanoneet, että tuona vuonna alkaisivat vaikeat ajat. Mutta eivät edes he itse voineet kuvitella, miten tarkasti ennustus toteutuisi. Saatanan vaikutus ihmiskuntaan lisääntyisi entisestään, kuten Johanneksen näky osoitti: ”Voi maata ja merta, sillä Panettelija on tullut alas teidän luoksenne suuren suuttumuksen vallassa, koska hän tietää, että hänen aikansa on lyhyt.” (Ilm. 12:12.) Vuonna 1914 syttyi ensimmäinen maailmansota ja tunnusmerkki, joka osoitti Kristuksen olevan läsnä mahtavana kuninkaana, alkoi täyttyä maailmanlaajuisesti. Tämän asiainjärjestelmän ”viimeiset päivät” olivat alkaneet (2. Tim. 3:1).\n30 Taivaassa kuitenkin iloittiin, sillä Saatana ja hänen demoninsa oli karkotettu sieltä ikuisiksi ajoiksi. Johanneksen kertomuksessa sanotaan: ”Tämän vuoksi iloitkaa, taivaat ja te niissä asuvat!” (Ilm. 12:12.) Kun taivaat oli puhdistettu ja Jeesus asetettu kuninkaaksi, messiaaninen valtakunta oli valmis toimimaan maan päällä olevan Jumalan kansan hyväksi. Mihin toimiin se ryhtyisi? Kuten luvun alussa jo tuli esiin, Kristus alkaisi ”liiton sanansaattajana” ensi töikseen puhdistaa noita Jumalan palvelijoita. Mitä se merkitsisi?\n31. a) Mitä Malakia kertoi ennalta puhdistamisen ajasta? b) Miten tuo ennustus alkoi täyttyä? (Ks. myös alaviite.)\n31 Malakia kertoi ennalta, että puhdistamisen aika ei tulisi olemaan helppo. Hän kirjoitti: ”Kuka kestää hänen tulemisensa päivän, ja kuka seisoo hänen näyttäytyessään? Sillä hän on kuin sulattajan tuli ja kuin pesijöiden lipeä.” (Mal. 3:2.) Nämä sanat pitivät totisesti paikkansa! Vuodesta 1914 eteenpäin Jumalan kansa kohtasi maan päällä peräjälkeen useita suuria koetuksia ja vaikeuksia. Ensimmäisen maailmansodan aikana monia raamatuntutkijoita vainottiin ankarasti ja vangittiin. *\n32. Millaista kuohuntaa Jumalan kansan keskuudessa esiintyi vuoden 1916 jälkeen?\n32 Myös järjestön sisäpuolella kuohui. Vuonna 1916 veli Russell kuoli 64-vuotiaana, ja se oli monille Jumalan kansaan kuuluville suuri järkytys. Hänen kuolemansa jälkeen kävi ilmi, että jotkut olivat pitäneet yhtä esimerkillistä miestä liiankin tärkeänä. Häntä kohtaan tunnettu ihailu oli saanut ihmispalvonnan piirteitä, vaikkei hän itse ollut halunnut sitä. Monet uskoivat, että totuuden asteittainen kirkastuminen oli loppunut hänen kuolemaansa, ja jotkut vastustivat katkerasti pyrkimyksiä mennä eteenpäin. Tällainen asenne johti luopumuksen puhkeamiseen, mikä aiheutti järjestössä hajaannusta.\n33. Miten täyttymättömät odotukset koettelivat Jumalan kansaa?\n33 Veljiä koetteli myös se, etteivät kaikki odotukset täyttyneet. Vaikka Vartiotornissa oli aivan oikein osoitettu, että pakanain ajat päättyisivät vuonna 1914, veljet eivät vielä ymmärtäneet, mitä tuona vuonna tapahtuisi (Luuk. 21:24). He uskoivat, että silloin Kristus ottaisi voidellun morsianluokkansa taivaaseen hallitsemaan kanssaan. Nuo toiveet eivät toteutuneet. Vuoden 1917 lopulla (suom. 1.7.1918) Vartiotornissa ilmoitettiin, että 40-vuotinen elonkorjuuaika loppuisi keväällä 1918. Saarnaamistyö ei kuitenkaan päättynyt; se jatkui ja menestyi tuon ajankohdan jälkeenkin. Vartiotornissa selitettiin, että elonkorjuu oli kyllä loppunut mutta jäljellä oli vielä jälkikorjuu. Pettymys sai kuitenkin monet jättämään Jehovan palvelemisen.\n34. a) Mikä pelottava koetus tuli eteen vuonna 1918? b) Miksi kristikunta uskoi, että Jumalan kansa oli ”kuollut”?\n34 Vuonna 1918 eteen tuli pelottava koetus. Joseph Franklin Rutherford, joka oli veli Russellin jälkeen alkanut valvoa Jumalan kansan työtä, pidätettiin samoin kuin seitsemän muuta vastuullista veljeä. Heidät tuomittiin väärin perustein pitkiin vankeusrangaistuksiin liittovaltion kuritushuoneeseen Atlantaan Georgiaan. Jonkin aikaa saattoi näyttää siltä, että Jumalan kansan työ oli lamaantunut. Monet kristikunnan papit iloitsivat. He olettivat, että kun ”johtajat” olivat telkien takana ja Brooklynissa sijaitseva päätoimisto oli suljettu ja kun lisäksi saarnaamistyö oli hyökkäyksen kohteena Amerikassa ja Euroopassa, nuo viheliäiset raamatuntutkijat olivat ”kuolleet” eivätkä olleet heille enää uhkana. (Ilm. 11:3, 7–10.) Miten väärässä he olivatkaan!\nElpymisen aika koittaa!\n35. a) Miksi Jeesus salli seuraajiensa kohdata vaikeuksia? b) Miten Jeesus auttoi heitä?\n35 Totuuden viholliset eivät voineet aavistaakaan, että Jeesus salli kansansa kohdata vaikeuksia vain siksi että Jehova istui tuolloin ”hopean sulattajana ja puhdistajana” (Mal. 3:3). Jehova ja hänen Poikansa olivat varmoja, että nuo tulikokeet jalostaisivat ja puhdistaisivat uskollisia ja nämä soveltuisivat sen jälkeen entistä paremmin Kuninkaan palvelukseen. Alkuvuodesta 1919 kävi ilmi, että Jumalan henki oli saanut aikaan sen, mitä hänen kansansa viholliset olivat pitäneet mahdottomana. Uskolliset elpyivät! (Ilm. 11:11.) Tuolloin Kristus täytti viimeisten päivien tunnusmerkin tärkeän piirteen: hän asetti tehtäväänsä ”uskollisen ja ymmärtäväisen orjan”, pienen ryhmän voideltuja miehiä, joilla olisi vastuu jakaa hänen kansalleen hengellistä ruokaa oikeaan aikaan (Matt. 24:45–47).\n36. Mikä osoitti, että Jumalan kansa alkoi elpyä hengellisesti?\n36 Veli Rutherford ja hänen toverinsa vapautettiin vankilasta 26. maaliskuuta 1919. Pian sen jälkeen päätettiin pitää konventti syyskuussa. Lisäksi alettiin suunnitella uutta lehteä, joka sai nimen Kultainen Aika. Se tuli Vartiotornin rinnalle, ja sitä oli tarkoitus käyttää kenttäpalveluksessa. * Samana vuonna julkaistiin ensimmäinen englanninkielinen Kiertokirje (suom. 1922; nyk. Kristityn elämä ja palvelus – Työkirja). Se on alusta asti antanut pontta kenttäpalvelukselle. Vuodesta 1919 lähtien henkilökohtaista talosta taloon -palvelusta painotettiin yhä enemmän.\n37. Miten joistakuista tuli uskottomia vuoden 1919 jälkeen?\n37 Saarnaamistyö puhdisti Kristuksen palvelijoita edelleen, sillä tämä nöyryyttä kysyvä työ ei maistunut ylpeille. Ne jotka eivät suostuneet tekemään sitä, erottautuivat uskollisista. Vuoden 1919 jälkeen jotkut heistä alkoivat katkerina panetella ja häväistä Jehovan uskollisia palvelijoita ja he asettuivat jopa vainoojien puolelle.\n38. Mitä Kristuksen seuraajien saavutukset ja voitot todistavat?\n38 Tällaisista hyökkäyksistä huolimatta Kristuksen seuraajat kukoistivat ja menestyivät maan päällä hengellisesti. Heidän jokainen saavutuksensa, jokainen voittonsa, on tarjonnut painavan todisteen siitä, että Jumalan valtakunta hallitsee! Ryhmä epätäydellisiä ihmisiä ei olisi mitenkään voinut saada voittoa toisensa jälkeen Saatanasta ja tästä pahasta asiainjärjestelmästä, ellei Jumala olisi aktiivisesti tukenut ja siunannut heitä Poikansa ja messiaanisen valtakunnan välityksellä. (Lue Jesajan 54:17.)\nVeli Rutherford pitää innostavaa puhetta konventissa vain muutama kuukausi vankilasta vapautumisen jälkeen.\n39, 40. a) Mitä tämä kirja sisältää? b) Miten kirjan tutkiminen hyödyttää sinua?\n39 Seuraavissa luvuissa katsomme, mitä Jumalan valtakunta on saanut aikaan maan päällä sen jälkeen kun se syntyi taivaassa sata vuotta sitten. Kirjan jokaisessa jaksossa käsitellään tiettyä Valtakunnan työn piirrettä. Kussakin luvussa on kertausosio, jonka avulla voimme pohtia, kuinka todellinen Valtakunta on meille. Viimeisissä luvuissa tarkastellaan sitä, mitä on odotettavissa, kun Valtakunta lähitulevaisuudessa tuhoaa pahat ja tuo maan päälle paratiisin. Miten kirjan tutkiminen hyödyttää sinua?\n40 Saatana haluaa nakertaa uskoasi Jumalan valtakuntaan. Jehova puolestaan haluaa vahvistaa uskoasi, jotta se suojelisi sinua ja pitäisi sinut lujana. (Ef. 6:16.) Siksi kannustamme sinua tutkimaan kirjaa rukouksen hengessä. Mieti jatkuvasti, onko Jumalan valtakunta sinulle todellinen. Mitä todellisempi se on sinulle nyt, sitä todennäköisemmin kannatat sitä uskollisesti ja aktiivisesti sinä päivänä, jona kaikki näkevät, että Valtakunta on todellinen ja se hallitsee!\n^ kpl 7 Grew’sta, Stetsonista ja Storrsista kerrotaan enemmän kirjan Jehovan todistajat – Jumalan valtakunnan julistajia s. 45–46.\n^ kpl 9 Lehdestä käytetään tässä kirjassa nimeä Vartiotorni, vaikka nimi on vuosien varrella muuttunut joitakin kertoja. Vartiotorni alkoi ilmestyä suomeksi vuonna 1912.\n^ kpl 15 Vaikka raamatuntutkijat ymmärsivät, että oli irtauduttava maailman ystävyyttä haluavista uskonnollisista järjestöistä, he pitivät vuosien ajan kristittyinä veljinä niitä, jotka eivät olleet raamatuntutkijoita mutta jotka sanoivat uskovansa lunnaisiin ja vihkiytyneensä Jumalalle.\n^ kpl 17 Tällaisten varhaisten varoitusten tehoa heikensi muun muassa se, että ne osoitettiin lähinnä 144 000:sta koostuvalle Kristuksen pienelle laumalle. Kuten näemme 5. luvusta, ennen vuotta 1935 ajateltiin, että Ilmestyksen 7:9, 10:n ”suureen joukkoon” sisältyisi lukemattomia kristikunnan kirkkojen jäseniä ja että heistä tehtäisiin toisarvoinen taivaallinen luokka palkinnoksi siitä, että he asettuisivat lopussa Kristuksen puolelle.\n^ kpl 31 Syyskuun 1920 englanninkielinen Kultainen Aika (nyk. Herätkää!) oli erikoisnumero, jossa kerrottiin lukuisia esimerkkejä siitä, miten raamatuntutkijoita oli vainottu ensimmäisen maailmansodan aikana – väliin järkyttävän raa’asti – Yhdysvalloissa, Kanadassa, Englannissa ja Saksassa. Sitä vastoin sotaa edeltäneinä vuosikymmeninä tällaista vainoa ei ollut esiintynyt juuri lainkaan.\n^ kpl 36 Vartiotorni oli monien vuosien ajan tarkoitettu pääasiassa pienen lauman jäsenten rakennukseksi.\nKetkä valmistivat Jeesuksen tosi seuraajia Jumalan valtakunnan syntymään?\nMillä tavoin tosi kristittyjä valmistettiin Valtakunnan hallituskauteen?\nMikä tekee Valtakunnasta todellisen hallituksen? (Ks. tekstiruutu ” Jumalan valtakunta – todellinen hallitus”.)\nMiten voit jäljitellä sata vuotta sitten eläneitä Kristuksen uskollisia seuraajia tukiessasi Valtakuntaa nykyään?\nJUMALAN VALTAKUNTA – TODELLINEN HALLITUS\nOnko Jumalan valtakunta todellinen hallitus? Mieti muutamia siihen liittyviä piirteitä. Eikö jokainen niistä osoita, että Valtakunta on aivan yhtä todellinen – ja paljon parempi – kuin yksikään ihmisten nykyisistä hallituksista?\nValtaistuimelle vuonna 1914 asetettu Jeesus Kristus on voimakas, oikeudenmukainen, viisas ja armollinen kuningas. Hän on myös nöyrä Jehova Jumalan edessä. (Jes. 9:6, 7; 11:1–3.) Toisin kuin epätäydelliset ihmishallitsijat hän ei voi korruptoitua, eivätkä hänen toimintaansa rajoita erimieliset eduskunnat ja parlamentit tai omaa etuaan tavoittelevat lobbaajat ja ryhmät.\nLAINSÄÄDÄNTÖ- JA TUOMIOVALTA\nJeesuksen maanpäällinen elämä ja hänen jättämänsä malli ovat perustana täydelliselle laille, ”Kristuksen laille” (Gal. 6:2; 1. Piet. 2:21).\nJehova on antanut kaiken tuominnan Pojalleen, ja tämä hoitaa tehtävänsä täydellisesti, mihin yksikään ihmistuomari ei kykene (Joh. 5:22).\nJeesuksella on 144 000 hallitsijatoveria, jotka tulevat hoitamaan maapallon hallintoa hänen rinnallaan. Yksi hänen oikeudenmukaisen hallintonsa keskeisistä tavoitteista on sovittaa ihmiset Jumalan kanssa, ja siksi nuo hallitsijatoverit tulevat palvelemaan myös pappeina. (Ilm. 14:1; 20:6.)\nJeesus johtaa voimakkaista enkeleistä koostuvaa Jehovan valtavaa armeijaa, joten hänellä on komennuksessaan kaikkien aikojen vahvimmat joukot. Ne ryhtyvät pian sotaan kaikkea pahuutta vastaan. (Ps. 45:1, 3–5; Ilm. 19:11, 14–16.)\nJeesuksen valtaistuin on hänen Isänsä vierellä taivaassa, Jehovan ”ylhäisessä pyhyyden ja kauneuden asuinsijassa” (Jes. 63:15). Onko tuo paikka todellinen? On, vielä suuremmassa merkityksessä kuin mikään näkyvä pääkaupunki tai hallintorakennus, koska taivaassa mikään ei rapistu (Matt. 6:20).\nALUE MAAN PÄÄLLÄ\nJeesuksen alamaisia elää nykyään ikään kuin ulkomaalaisina kaikissa maissa, ja he ovat niiden lainkuuliaisia kansalaisia. Jehova on kuitenkin antanut heille hengellisen maan eli toiminta-alueen, jolla he toteuttavat Kuninkaan tahtoa (Jes. 60:2; 66:8). Pian koko maapallosta tulee Jeesuksen valtakunnan aluetta (Ps. 72:8).\nJumalan valtakunta täyttää pian Jumalan lupaukset, jotka koskevat kaikkia näitä elämänalueita ja paljon muutakin (Ps. 72:16; Jes. 2:3; 33:24; 35:6; 65:21).\nRaamatussa sanotaan, että ”väen vähyys” on ”ruhtinaan tuho”, kun taas ”kansan paljous on kuninkaan kunnia” (Sananl. 14:28, Kirkkoraamattu 1992). Valtakunnan uskollisten alamaisten määrä on noussut nopeasti lähes kahdeksaan miljoonaan (Ps. 72:8; Jes. 60:22).\nJUMALAN KANSAA VALMISTETAAN VALTAKUNNAN SYNTYMÄÄN\nTälle aukeamalle on koottu Jumalan kansan historiaan liittyviä tapahtumia vuotta 1914 edeltäviltä vuosikymmeniltä. Pohdi, miten ne valmistivat heitä messiaanisen valtakunnan syntymään.\nHenry Grew, George Stetson ja George Storrs perehtyvät tarkoin sielun kuolemattomuutta koskevaan oppiin ja paljastavat sen vääräksi.\n1868 tai 1869\nCharles Russell alkaa tutkia huolellisesti kristikunnan kirkkojen oppeja ja huomaa, että Raamattua on tulkittu väärin. Russellin ”horjuva usko” lujittuu, kun hän kuulee adventisti Jonas Wendellin saarnan.\nRussell kokoaa ryhmän, joka alkaa tutkia Raamattua järjestelmällisesti.\nSielua, lunnaita ja Kristuksen paluun tapaa koskevat totuudet ymmärretään selvemmin.\nBible Examiner -lehdessä julkaistu Russellin kirjoitus osoittaa pakanain aikojen päättyvän vuonna 1914.\nKirjanen The Object and Manner of Our Lord’s Return selventää Kristuksen läsnäoloa koskevia totuuksia.\nVartiotornin ensimmäinen numero ilmestyy englanniksi.\nSuuren Babylonin ymmärretään liittyvän kristikunnan kirkkoihin.\nRussell kiertää Yhdysvaltojen koillisosia ja vahvistaa tutkisteluryhmiä.\nVartiotornin lukijoita varten julkaistaan monisivuisia traktaatteja (joissakin yli sata sivua), jotta he levittäisivät niitä ilmaiseksi.\nVartiotorni kutsuu kaikki lukijat muistonviettoon Alleghenyyn Pennsylvaniaan.\nPalvelukseen kannustetaan kirjoituksissa ”Halutaan 1 000 saarnaajaa” ja ”Voideltuja saarnaamaan”.\nNiitä kristittyjä, jotka eivät vielä pidä säännöllisesti kokouksia, kehotetaan järjestämään niitä.\nVartiotornin artikkelissa osoitetaan kolminaisuusoppi vääräksi.\nVartiotorni-seuran julkaisuja luetaan jo viidessä maanosassa.\nJumalan aikakausisuunnitelma julkaistaan englanniksi (1. osa kirjasarjasta, joka saa myöhemmin nimen Raamatun tutkielmia).\nVartiotorni kutsuu lukijat kolmipäiväiseen ”yleiskokoukseen”, joka pidetään Kristuksen kuoleman muistonvieton yhteydessä. Tästä alkavat vuosittaiset konventit.\nAlleghenyyn Pennsylvaniaan rakennetaan Raamattutalo.\nVartiotorni-seura painattaa kaupallisessa kirjapainossa Rotherhamin käännöksen Uudesta testamentista.\nRussell aloittaa laajat ulkomaanmatkat ”edistääkseen totuuden leviämistä”.\nTornin traktaattiseuran edustajia eli matkavalvojia lähetetään rohkaisemaan seurakuntia.\nVartiotornissa kerrotaan, että jotkut uskolliset tutkivat Raamattua ”sarastuspiireissä”, ja suositellaan, että ”näitä piirejä järjestetään kaikkialla”.\nRussell julkaisee kirjasen Mitä Raamattu sanoo helvetistä? (engl.).\nEnsimmäinen haaratoimisto perustetaan Lontooseen.\nSaarnaamistyötä tehdään jo 28 maassa.\nIlmaisten traktaattien jakaminen sunnuntaisin kadulla kirkkojen lähistöllä vaihtuu tehokkaiksi talosta taloon -kampanjoiksi.\nRussellin saarnoja aletaan julkaista säännöllisesti sanomalehdissä.\nVartiotorni-seuran päätoimisto muuttaa Brooklyniin New Yorkiin.\nRaamatuntutkijat ottavat käyttöön nimen Kansainvälinen Raamatuntutkijain Seura.\nRussell tekee kuuden toverinsa kanssa noin 55 000 kilometrin pituisen maailmanympärimatkan selvittääkseen ”kristillisyyden asemaa ja näkymiä” eri maissa, esimerkiksi Japanissa, Kiinassa, Filippiineillä ja Intiassa.\n”Kuvanäytös Luominen” esitetään ensi kerran 11. tammikuuta New Yorkissa ja seuraavan kuukauden aikana viidessä muussa kaupungissa. Vuoden loppuun mennessä sen on nähnyt eri versioina noin 9 miljoonaa ihmistä Pohjois-Amerikassa, Euroopassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.\nLokakuussa Russell ilmoittaa Betel-perheelle: ”Pakanain ajat ovat päättyneet – niiden kuninkaitten aika on ohi.” Erään paikalla olleen sisaren mukaan hän lisäsi: ”Emme siis tiedä, mikä meitä odottaa.”\nTämä kirjoitus selventää näkemystämme uskollisesta ja ymmärtäväisestä orjasta. Opimme, miten hengellinen terveytemme riippuu tästä kanavasta.\nJaa Jaa Valtakunta syntyy taivaassa


TIETOISUUSTAIDOT JA TYÖELÄMÄ\nMiten sinä viihdyt työpaikallasi? Pidätkö työstäsi, entä koetko antavasi parastasi vai teetkö vain sen mikä on pakko? Millainen ilmapiiri työpaikallasi on ja minkälainen rooli juuri sinulla työyhteisössäsi on?Pystytkö keskittymään meneillään olevaan työtehtävään vai harhaileeko mielesi rakentelemassa pilvilinnoja tai kauhistelemassa jo valmiiksi illan arkirumbaa?\nHaluan tässä kirjoituksessani ottaa kantaa siihen millainen vaikutus työntekijän hyvinvoinnilla ja tietoisuustaidoilla on työhön, sen tehokkuuteen ja tuottavuuteen sekä työntekijöiden vaihtuvuuteen työpaikoilla.\nNykyinen työelämä asettaa runsain mitoin vaatimuksia ja odotuksia tekijöille. Paineensietokykyä koetellaan kiireellä ja aikarajoilla. Usein mielekkyys on kaukana suorituksesta, jolloin pitkäaikasvaikutuksena voi helposti olla uupumusta, muisti-ja keskittymisongelmia. Tilannetta ei auta jatkuvat keskeytykset tai eri kommunikointikanavista syöksyvä informaatiotulva. Riittämättömyyden ja tyytymättömyyden tunne lisääntyy ja sillä on väistämättä suora yhteys myös omaan henkilökohtaiseen elämään. Työ on kuitenkin varsin iso osa ihmisen elämää eikä sen vaikutusta hyvinvointiin voi väheksyä.\nMietitäänpä ensin että mitä tarkoitan tietoisella läsnäololla.Tietoisella läsnäololla tarkoitetaan olotilaa, jossa tarkoituksellisesti kohdistetaan hyväksyvästi mielen huomio meneillään olevaan tapahtumaan tai tekemiseen. Hyväksyvä läsnäolo tarkoittaa vastaanottavaista ja avointa suhtautumista nykyhetkeen ilman ennakko-odotuksia. Tietoinen hyväksyvä läsnäolo on taitoa elää juuri tässä ja nyt. Mieli ikäänkuin tiedostaa itse itsensä. Kun vapaudumme pyrkimyksestämme muuttaa nykyisyyttä, suuntautuu energiamme uudella tavalla. Vapautuvan energian ja kasvaneen keskittymiskyvyn avulla löydämme uusia ja onnistuneita ratkaisuja meneillään oleviin tilanteisiin.\nTyöpaikalla tietoisen läsnäolon taidot edesauttavat oleellisesti työntekijän koko potentiaalin käyttöönottoa. Työntekijä pystyy hyödyntämään työssään omia vahvuuksiaan, osaamistaan ja voimavarojaan. Tietoisuustaito auttaa keskittymään meneillään olevaan tehtävään, jolloin tehokkuus kasvaa kun mieli ei vaeltele omilla teillään. Pystytään tekemään yksi asia kerralla kunnolla eikä lähdetä puuhaamaan montaa asiaa samaan aikaan.\nTavallisesti vietämme suuren osan ajastamme aivojemme automaattiohjauksessa, jolloin mielemme vaeltaa siellä täällä vaikka oleellista olisi keskittyä meneillään olevaan hetkeen ja tapahtumaan.\nMieli on kuin lihas, joka harjoittelemalla kehittyy ja kasvaa. Voimme siis harjoittaa mieltämme tiedostamaan itseään. Näin autamme itseämme palautumaan nykyhetkeen, vähentämään stressintunnetta ja meidän on helpompi jopa käsitellä tunteitamme.\nMeillä jokaisella on syntymälahjana tietoisen läsnäolon taito mutta nyky-yhteiskunnan kiireen tuntu ja vaatimukset ovat vieraannuttaneet meidät itsestämme. Taitoa voi ja kannattaa harjoittaa joko ohjattujen kurssien tai itse keskittymisharjoitusten avulla. Kyse on siis mielen hallinnan taidoista, joita voi harjoitella missä ja millon tahansa, missä asennossa haluaa. Kuitenkin, alussa voi olla helpompi valita rauhallinen ympäristö ja kiireetön hetki, jotta kiireeseen ja vaelteluun tottunut mieli rauhoittuu helpommin tiedostamaan itseään. Taidon harjoittamisessa säännöllisyys on taidon A ja O. Jokainen hetki, jolloin harjoitamme tietoista, hyväksyvää läsnäoloa vahvistaa kykyämme olla läsnä itsessämme.\nTIETOISEN LÄSNÄOLON HARJOITTAMISEN HYÖTYJÄ IHMISELLE ITSELLEEN\n* Parantaa keskittys-, ja stressinsietokykyä\n* Vähentää stressiä ja nopeuttaa suorituksesta palautumista\n* Tunnetaitojen vahvistuminen\n* Läsnäolon taito kasvaa\n* Suvaitsevaisuuden lisääntyminen\n* Hyvinvoinnin ja elämänilon lisääntyminen\n* Vuorovaikutustaitojen vahvistuminen\n* Ja jopa fyysisen kunnon ja vastustuskyvyn lisääntyminen\nSäännöllinen mielen harjoittaminen vähentää ajatusten vaeltelua työskentelyn aikana. Työmuistin kapasiteetti kasvaa , jolloin tiedon käsittelyyn liittyvä suorituskyky paranee. Harjoittelulla on todettu olevan positiivinen vaikutus myös oppimiseen ja muistiin. Tietoisen läsnäolon taito lisää mielen joustavuutta ja luovuutta, jolloin myös esimerkiksi ongelmanratkaisukyky paranee. Tämän avulla teemme myös parempia päätöksiä.Tunnetaitojen vahvistuessa tunnistamme paremmin toisten tunnetilat ja pystymme helpommin asettumaan toisen asemaan. Harjoittelun tuloksena kehittyy myös kyky palautua nopeammin kielteisistä tunnetiloista.\nTietoisen läsnäolon harjoittamisesta on todettu olevan hyötyä ihmisen kokonaisvaltaiselle hyvinvoinnille sekä terveydentilalle.Erityisesti stressiperäisten oireiden kuten unihäiriöiden kohdalla vaikutukset ovat huomattavia. Sairaspäivien määrän on todettu vähenevän ihmisillä, jotka harjoittavat säännöllisesti tietoista, hyväksyvää läsnäoloa ja kuten jo edellisestä voimmekin päätellä, että uupumusriski vähenee tietoisen läsnäolon taidon karttumisen myötä.\nTIETOISEN LÄSNÄOLON HARJOITTAMISEN HYÖTYJÄ TYÖNANTAJALLE\n* Työntekijöiden suorituskyky paranee\n* Työtyytyväisyyden lisääntymisen, johdosta työntekijöiden vaihtuvuus vähenee\n* Sitoudutaan omaan työhön paremmin\n* Uuden oppiminen ja omaksuminen helpottuu ja tehostuu\n* Vuorovaikutustaidot kehittyvät\n* Sairaspoissaolot vähenevät\n* Positiivisuuden kehän syntyminen\n* Riski-ja poikkeustilanteet havaitaan ajoissa\nTietoisuustaitojen harjoittaminen tukee siis työntekijöiden keskittymis- ja suorituskykyä selvästi. Työntekijät ovat yleisesti rennompia ja tyytyväisempiä, joka jo sinällään edesauttaa rasituksesta palautumista sekä vuorovaikutus-, päätöksenteko- ja ongelmanratkaisukykyä. Vuorovaikutustaitojen kehittyessä työpaikan yleinen tunnelma paranee ja kevenee, jolla on suoraan vaikutus myös tuottavuuteen. Vuorovaikutustaitoja tarvitaan oleellisesti työntekijöiden keskinäisessä vuorovaikutuksessa mutta erittäin oleellista yrityksen tuottavuuden kannalta on hyvät taidot asiakkaiden palveluun. Erittäin oleellinen osa työpaikan henkeä on esimiehen vuorovaikutustaidot. Esimies luo työpaikan hengen tuomalla työyhteisöön innostavan- ja ohjaavan otteen. Hyvällä esimiehisyydellä onkin todettu olevan vahva yhteys parempaan työhön sitoutumiseen, pienempään vaihtuvuuteen sekä tavoitteiden saavuttamiseen.\nTulevaisuudessa työtä ja työelämää kannattaa katsoa ihmisen, työntekijän näkökulmasta. Tarvitsemme taitoja, joiden avulla onnistumme pysähtymään, palautumaan sekä olemaan, ajattelemaan ja työskentelemään tietoisemmin sekä rohkeutta ottaa kantaa meitä koskeviin asioihin. Lisääntyvä paine ja moniammatillisuus työelämässä tuovat paineita selvitä hyvinvoivana ja tehokkaana työelämässä. Oppiakseen ja mukautuakseen tulee voida hyvin. Kehittyäkseen ja innostuakseen tulee niin ollen voida hyvin. Tietoinen läsnäolo itsessään tuo elämänlaatua niin henkilökohtaiseen kuin työelämäänkin. Olisikin kaukaa viisasta panostaa koko työyhteisön tietoisuustaitojen ohjattuun harjoittamiseen sekä työntekijöiden yleiseen hyvinvointiin. Näkisin, että työyhteisöissä piilee valtavasti hukkaan heitettyjä taitoja ja loistavia kehittämisideoita, jotka vain odottavat pääsyä tietoisuuteen ja organisaation hyötykäyttöön.\nSurinat seis, kevät on täällä!\nVahvuus piilee heikkoudessa\nKiusaaja työyhteisön myrkyttäjänä


Helppokäyttöinen & edullinen WiFi valvontakamera Camson D2 testissä\nTuli tilattua alkuvuodesta YI Home Wifi -valvontakamera, joka sattui olemaan tarjouksessa. Asensin kameran kuistille, jotta voisin käyttää sitä ikään kuin ovisilmänä. Yllätyin kameran loistavasta kuvanlaadusta, mutta sen jalusta ei oikein soveltunut seinään tai kattoon kiinnitettäväksi ja aina kun avasi oven, kamera jäi ikävästi sen taakse. Kameran liiketunnistus toimii hyvin, mutta se ottaa vain 5 sekunnin pituisia videoita, jotka tallentuvat vain viikoksi pilveen, jos ei osta lisenssiä. Uusi kamera oli siis hommattava, siitä lisää alla.\nXiaomi Yi Home WiFi valvontakamera on tyylikäs tapaus.\nSitten e-villeltä pamahti seuraava uutiskirje postilaatikkoon tarjouksineen ja siellä oli Camson D2 valvontakamera vielä vähän halvemmalla, kuin tuo aiemmin ostamani YI-kamera. Tilasin kameran heti, koska se näytti siltä, että sen saa kätevämmin asennettua seinään tai kattoon.\nCamson D2 vs. Monta kertaa kalliimpi Xiaomi Yi Home valvontakamera\nKoska minulla on käytössä nämä kaksi kameraa, vertailen välillä niitä keskenään. On kuitenkin hyvä muistaa, että YI:n kamera olisi ilman alennusta moninkertaisesti kalliimpi ja sen resoluutio on 1080p, kun taas Camsonin on 720p.\nCamson D2 valvontakamera ja pakkaus\nSaapuessaan laatikko oli ottanut pienen osuman yhteen kulmaan, ja pahvi oli rutussa. Laatikon sisällä oli kuitenkin toinen laatikko, joka oli myös vähän rutussa, mutta kuitenkin niin vähän ettei isku ollut yltänyt itse laitteeseen asti. Laatikon sisältä löytyi Camson D2 -valvontakamera, USB-virtajohto ja seinäkiinnityspidike tarpeellisten ruuvien ja proppujen kera. Kameran tuntuma on hieman muovinen YI -kameraan verrattuna, mutta toisaalta sen rakenne on myös aivan erillainen. Asennusvälineet vaikuttivat kuitenkin asiallisilta.\nLaatikko oli ottanut matkalla vähän osumaa, mutta onneksi kaikki oli kuitenkin kunnossa.\nPitäisikö tästä kiittää Suomen postia vai ketä? Onneksi kamera oli kunnossa.\nToisin kuin YI:n kamerassa, Camson D2:n virtajohdossa ei ole MicroUSB-liitintä vaan perinteinen pyöreä liitin. Koska olin tehnyt toista kameraa varten pitkän johdon, jouduin tässä vaiheessa vaihtamaan siitä liittimen Camsonin liittimeen.\nTee-se-itse (omalla vastuulla)\nHuomio asiakkaalle! Tällaisia muutoksia tehdessä tuotteen takuu raukeaa, eikä suositella omia viritelmiä mahdollisten sähkösulkujen pelossa. Ammattimies, kuten testaaja ja artikkelin kirjoittaja teki nämä omalla vastuullaan.\nPakkauksesta löytyi myös lyhyet käyttöohjeet muutamalla eri kielellä (mm. Suomeksi). Helpottaa tuotteen asentamista ja käyttöönottoa huomattavasti.\nHelppolukuinen käyttöohje helpottaa käyttöönottoa huomattavasti. Käyttöohje tulee paketin mukana ja voit myös ladata sen tuotesivulta.\nValvontakameran asennus seinään sujui melko vaivattomasti, kunhan vaihdoin pakkauksen ruuvit vähän jykevämpiin. Pidike ruuvattiin vain kahdella ruuvilla kiinni, minkä jälkeen itse kamera kiinnittyi siihen kiertämällä. Kannattaa muuten katsoa mille puolelle johto tulee kiinni, jotta sille jää tarpeeksi tilaa.\nValvontakamera kiinnitettynä terassin seinään\nKuten kuvasta näkyy, en itse ottanut tätä huomioon – onneksi johto kuitenkin jousti sen verran että sain runnottua sen lautojen välistä. (riipppuu tosin mihin on kameraa kiinnittämässä).\nKun valvontakamera käynnistyi, huomasin että sen sininen indikaattoriLEDi on melko kirkas. Erityisesti pimeässä valo paljastaa muuten huomaamattoman kameran, eikä sitä saa mistään pois päältä. Ongelma ratkeaa onneksi helposti pienellä teipin pätkällä 😉 Vink vink!\nYöllä loistava sininen LED-valo paistaa, mutta sen saa peitettyä vaikka teipillä.\nCamsonin sovellus löytyi helposti Play Storesta, ja rekisteröinti oli ihan perus “vahvista sähköpostisi” -setti. Sovellus löysi kameran käytännössä heti, ja parittamiseen ei tarvinut kuin kertoa sille WiFi:n salasana. Hetken päästä naisääni kertoi että ”Connect to router successfully”, ja sitten oli valmista.\nHelppokäyttöinen mobiilisovellus on iso plussa.\nParituksen jälkeen valvontakameran kuvaa pääsee katsomaan sovelluksesta. Sovelluksesta voi räpsiä suoraan kuvia tai videota, tai puhua kameran välityksellä intercom-tyylisesti. Kameraa saa käänneltyä sovelluksesta, mikä on kätevä ominaisuus jos kamera on sellaisella paikalla mistä näkee moneen suuntaan. Itse lähinnä etsin sopivan kohdan ja jätin sen siihen, koska meidän kuistilta ei oikein näe kuin yhteen suuntaan. Sovelluksessa olisikin kiva olla jonkinlainen “lukitse suunta”-toiminto, ettei tulisi vahingossa käänneltyä kameraa.\nCamson komeilee terassin seinässä.\nSovellus on kaikin puolin toimiva, mutta sen käännöksissä ja käyttöliittymän sulavuudessa olisi parantamisen varaa. Nämä pienet puutteet saavat sovelluksen vaikuttamaan hieman amatöörimäiseltä esimerkiksi YI:n vastaavaan sovellukseen verrattuna.\nHuom! Tähän on tulossa parannus, kun tuotetiimimme saa käännettyä sovelluksen suomeksi lähiaikoina!\nLiiketunnistus ja kuvanlaatu\nIlmoitus tunnistetusta liikkeestä tulee puhelimeen Camsonilta selvästi nopeammin kuin YI:ltä, mutta heti sen jälkeen napattua tilannetta ei välttämättä vielä näy sovelluksessa. Arvaisin että tämä johtuu siitä, että videon tallennus on vielä kesken. Live-kuvaa pääsee kuitenkin tietysti heti katsomaan ja mielestäni onkin parempi, että kamera ilmoittaa heti kun liikettä tunnistetaan, eikä vasta tallennuksen jälkeen (kuten YI ilmeisesti tekee).\nSitten kun kuva näkyy, pääsee katsomaan mitä kamera on ottanut talteen. Videoiden tallentaminen ja katseleminen vaatii muistikortin – ilman sitä pääsee katsomaan vain yksittäisiä ruutukaappauksia tilanteista. Kuvattavien videoiden pituutta voi myös säätää, toisin kuin YI:n sovelluksessa. YI:n kameraa en tosin ole käyttänyt muistikortin kanssa – voi olla että siinäkin saa valittua pituuden jos tallennustilaa on riittävästi.\nKuvanlaatu on selvästi rakeisempaa kuin YI-kameran kuva, mikä oli tietysti odotettavissa – onhan siinä kuitenkin huomattavasti vähemmän pikseleitä. Tarkkuus riittää kuitenkin esimerkiksi kasvojen tunnistamiseen kohtuullisen matkan päästä. Kameran hämäränäkö on melko hyvä, ja kuistini näkyy säkkipimeässäkin.\nPäiväkuva lähetettynä puhelimeen\nYökuva lähetettynä puhelimeen\nIso kiitos tuotetestaajallemme Pauli Kettuselle kirjoituksesta!\nTutustu tuotteeseen e-villen verkkokaupassa: Camson D2 WiFi valvontakamera\nTiesithän, että haemme tuotestaajia ja tässä on mallisuoritus kuinka sen pitäisi hoitua. Oletko kiinnostunut elektroniikasta tai muista härveleistä yleisesti? Äidinkieli on kunnossa ja omaat hyvän (kännykkä)kameran kuvia varten? Jos vastaus on kyllä, laita ”työhakemusmainen” sähköposti osoitteeseen: blogi@e-ville.com\n#älykoti\t#valvontakamera\t#wifi-valvontakamera


Syökö vauvasi näitä suosittuja välipaloja? Asiantuntijat varoittavat liiallisen käytön riskeistä – Vauvavuosi.fi\nJoukko asiantuntijoita uskoo supersuosittujen välipalapussien varhain aloitetun, liiallisen ja pitkään kestäneen käytön altistavan lapsen muun muassa napostelemiselle ja ylensyömiselle.\nThe New York Times julkaisi hiljattain artikkelin, jonka mukaan joukko asiantuntijoita pitää vauvojen ja taaperoiden annospussista imeskeltäviä välipaloja joissain tapauksissa haitallisina. Asiantuntijat uskovat, että kyseiset välipalat voivat varhain aloitettuna, liikaa ja pitkäkestoisesti käytettynä opettaa lasta napostelemaan ilman nälkää ja ylensyömään. Pahimmillaan vaikutukset voivat heijastua negatiivisesti kehitykseen, asiantuntijat väittävät.\nKyse on erittäin suosituista välipalatuotteista, joiden sisältö imetään korkin alla olevan osan kautta. Välipalaa tulee suuhun myös avattua pakkausta painamalla. Välipalapussien sisältö koostuu pääosin hedelmistä ja vihanneksista, ja markkinoilla on myös lounaaksi tai päivälliseksi tarkoitettuja aterioita vastaavissa pakkauksissa.\nRauhoitatko lapsen antamalla välipalaa?\nKun pikkuinen kiukuttelee julkisilla paikoilla, osa vanhemmista ojentaa lapselleen avatun välipalapussin. Jos näin toimitaan useita kertoja päivittäin ja tapa jatkuu pitkään, saattaa lapsi yhdistää välipalan saamisen ja rauhoittumisen toisiinsa, kertoo The New York Times. Lapsi saattaa lopulta myös omaksua, että napostelu ilman nälkää kannattaa hetkellisen hyvänolon tunteen takia. Napostelu ei kuitenkaan täytä lapsen psykologisia tarpeita.\n– Jos lapselle antaa välipalapussin, jotta kitinä loppuisi, voi napostelusta tulla päivittäinen tapa tilanteissa, joissa lapsi ei ole nälkäinen, lastenlääkäri Natalie Muth toteaa.\n– Lapset omaksuvat helposti rutiineja, olivatpa ne hyviä tai huonoja.\nJos lapsi saa annospussista imeskeltäviä välipaloja, kun hänellä ei ole nälkä, ruoka ei välttämättä maistu lounaalla tai päivällisellä. Lapsen vastahakoisuus syödä kunnon aterioita voi huolettaa vanhempia.\nThe New York Timesin mukaan annospussista imeskeltäviä välipaloja kannattaa antaa vauvalle maltillisesti erityisesti silloin, kun tämä opettelee nielemään ja pureskelemaan pehmeää ruokaa. Lapsen tapa käsitellä ruokaa suussaan on erilainen, kun murkinan saa lusikalla kuin suoraan välipalapussista, kertoo yksi lehden haastattelemista asiantuntijoista.\n– On todella tärkeää, että lapset oppivat asettamaan lusikalla saamansa ruoan kielelleen, pyörittämään sitä suussaan, työntämään sen suun takaosaan ja sitten nielaisemaan.\nLehden mukaan välipalapussien liiallisen käytön riskinä voi olla, että ruoan pureskelemaan oppiminen viivästyisi. Kyseisten tuotteiden koostumus on usein pehmeä ja jopa juokseva, ja ruokaileminen muistuttaa teknisesti enemmän juomista kuin syömistä. Näin ollen välipalahetki ei välttämättä edistä ruoan pureskelemisen oppimista.\nSyömään oppiminen on myöhemmin yhteydessä puheen kehitykseen. Liikaa annospussista imeskeltäviin välipaloihin perustuva ruokavalio voi pitkään kestäessään heijastua negatiivisesti puheen kehitykseen, uskoo Bostonin lastensairaalassa asiantuntijatehtävissä toimiva Kara Larson. Hän ei kuitenkaan usko, että riski koskee tuotteiden kohtuullista käyttöä.\nMyös ravitsemusasiantuntija Melanie Potock näkee annospussista imeskeltävien välipalojen liiallisessa käytössä riskejä:\n– Lapsen syömään oppiminen on kehitysprosessi, siinä missä ryömimään, kävelemään tai juoksemaan oppiminen. Emme ikinä tekisi mitään, mikä voisi hidastaa esimerkiksi ryömimään oppimista. Ei kannata myöskään tehdä mitään, mikä voi viivyttää syömään oppimista.\nEivät auta uusiin ruokiin ihastumisessa?\nVaikka annospussista imeskeltävässä välipalassa olisi useita terveellisiä ainesosia, eivät ne sekoitettuna keskenään takaa, että lapsi oppii pitämään kyseisistä ainesosista. Usein välipalapussit sisältävät myös hedelmiä, kuten omenaa tai päärynää, ja ne voivat makeudellaan peittää muut maut.\n– Lasten täytyy maistaa ainesosia alkuperäisessä muodossaan, jotta he voivat oppia pitämään niistä myöhemmin, Natalie Muth sanoo.\nLapset tarvitsevat erilaisia ruokailukokemuksia, sillä ne auttavat noudattamaan monipuolista ruokavaliota myös myöhemmin elämässä. Liian yksipuolinen ruokavalio pikkulapsiaikana voi vaikuttaa siihen, miten rohkeasti tai varovaisesti lapsi myöhemmin maistaa uusia ruokia.\nAsiantuntija: Syötä mieluummin lusikalla!\nVälipalapusseja voi antaa vauvalle satunnaisesti ilman huolta asiantuntijoiden nostamista riskeistä, sillä ne koskevat lähinnä tuotteiden varhain aloitettua, liiallista ja pitkäkestoista käyttöä. Melanie Potock suosittelee kuitenkin, että lapselle annettaisiin välipalapusseja mahdollisimman harvoin, sillä turvallista rajaa niiden käytölle on hankala määrittää. Esimerkiksi kotona olisi hyvä syödä pääasiassa perinteisiä välipaloja lusikalla tai sormiruokaillen, ja välipalapussien käytön voisi rajoittaa matkustamisen yhteyteen.\nKara Larsonilla on neuvo vanhemmille: Tarjoile välipalapussin sisältö vauvalle lusikalla aina, kun mahdollista. Tuote kannattaa myös siirtää astiaan, jos vaan mahdollista. Kun lapsi on isompi, anna hänen ohjata välipala itse lusikalla suuhunsa.\nEdit 8.52. Otsikkoa muokattu.\nJos tahdot uutiset vauvaperheitä kiinnostavista ajankohtaisista aiheista suoraan Facebook-feediisi, seuraa Vauvavuosi.fi:tä tämän linkin kautta!\nLiity yhteisöömme myös Instagramissa.\nTagged with:lapsen kehitys, ruokavalio, vauvan ruokavalio, välipala, välipalapussit, välipalat\nEdellinen artikkeliSyntyikö vauvasi yöllä? Tutkijoilla on sinulle kiinnostavaa asiaa\nSeuraava artikkeliLinnanmäellä vauvan kanssa – parhaat vinkit sujuvaan huvipuistopäivään