Lelujen yö museolla Pepe-apinan kanssa\nOletko miettinyt, mitä lelut tekevät öisin, kun olet nukkumassa?\nEntä mitä tapahtuu museossa, kun valot on sammutettu ja ovet lukittu yöksi? Siitä otettiin selvää, kun rohkeita leluja tuotiin museolla asuvan, 1970-luvulla syntyneen Pepe-pehmoapinan luo seikkailemaan lokakuun viimeisenä viikonloppuna.\nPepe sai vieraakseen myös useita ennen tuntemattomia sukulaisiaan!\nLeluja sai tuoda museolle torstaina ja perjantaina museon aukioloaikana. Ikähaitari lelujen omistajilla vaihteli kahdesta vuodesta noin 70-vuotiaisiin. Itse vierailevat lelut olivat samoin iältään parivuotiaasta lähes seniori-ikäisiin. Joukossa oli paljon eri eläinkuntien edustajia, nalleja, satu- ja sarjakuvahahmoja sekä viimevuosina syntyneitä uudenlajisia, isosilmäisiä pehmoja.\nEräästä yökyläläisestä kerrottiin, että hän pitää paljon vanhoista rakennuksista. Siksi Vantaan kaupunginmuseo, Tikkurilan vanha asema olikin hänelle erityisen mieluisa ja mielenkiintoinen yökyläpaikka.\nPepe oli ottamassa vieraita vastaan ja samalla jokaiselle lelulle täytettiin oma tunnistekortti. Siihen omistaja piirsi muotokuvan lelustaan ja kirjoitti ylös tärkeitä tietoja lelun hoidosta, esimerkiksi jos hän tykkää nukkua erityisen pehmeässä paikassa, jonkun kaverin vieressä tai laput silmillä ja ketä pitää mielellään silitellä mahdollisimman paljon. Näin Pepe osasi järjestää kullekin lelulle sopivaa tekemistä vierailun ajaksi. Erityisiksi lelujen lempiasioiksi kirjattiin muun muassa haliminen, pusut, leikkiminen, matkustaminen, sisällä lenkkeily, liila väri sekä tykätyt herkut kuten makaroni, jäätelö, lankamadot, banaanit ja juusto. Lupa annettiin esimerkiksi poikkeuksellisesti iltapalakeksien napostelulle, jos Pepekin sai syödä niitä.\nLeluilla oli hyvin selkeitä ja inhimillisiä mielipiteitä myös siitä mistä he eivät pitäneet. Kiusaaminen tai yksin jääminen, roskaaminen, lumipalloilla heittely, tylsyys, möröt tai riitely oli monilla epämielekkäiden asioiden listalla. Tältä listalta löytyi myös vähän tarkemminkin eriteltyjä asioita kuten korppikotkat, kasvissyöjädinosaurukset, HIFK tai paistinpannulla keitetty puuro. Suurin osa yövieraista ei pitänyt myöskään vedestä, niinpä iltasuihkut jätettiin itsestään selvästi pois ohjelmasta.\nTämä Nalle on asunut aikoinaan museorakennuksessa, Tikkurilan vanhalla asemalla yhdeksän vuoden ajan. Nyt oli nostalgista päästä istuskelemaan entisen kodin ikkunalle.\nMuseon Pepellä on jo useamman vuoden kokemus museotyöstä, joten hänen vieraakseen oli turvallista tulla. Hänen kanssaan pehmojen ja muidenkin lelujen oli mukava liikkua niin näyttelyssä, toimistossa kuin kokoelmatiloissakin. Pepe kuuli myös jonkun kuiskauksen, että koska lelun yövierailu meni niin hyvin, niin omistaja itsekin uskaltaa kokeilla yökylään menemistä.\nVierailun aikana oli kamera mukana koko ajan, joten kuviin ikuistettiin kaverikuvia ja tunnelmia muistoiksi. Sitten samalla kun yökyläiset haettiin kotiin, kotiväelle näytettiin kuvia yöllisistä seikkaluista. Näitä kuvia voi käydä katsomassa lisää osoitteesta\nYökyläily museossa oli niin kivaa, että Pepe kutsuu kavereita yökylään toistekin!\nKiitos kun kävitte! Aappa, Aarak, Ananas, Apina Taru, Apsi Apina, Auto, Ariel, Barbapupu, Fifi, Glamour, Hedvig, Na, Nalle, Miia, Mursu, Mönkä, Kaakao, Kaaleppi, Kappu, Lamba, Lenni, Iinu, Läpsy, Tipi, Långben, Pepi, Pii, Pikku-Nalle, Plopsy, Putte, Rege, Rekku, Repe-koira, Rotuska, Sanni, Siiri Hiiri, Tyrannosaurus Rex ja Vihertassu.\nMuseon kokoelmatilojen hyllyistä löytyi monenlaista kiinnostavaa.\nKuunneltiinkohan kokoelmatiloissa yöradiota?\nTeksti: Marjo Eerikäinen\nLähettänyt Vantaan kaupunginmuseo klo 13.28 Ei kommentteja:\nSvenska veckan ja Vantaan ruotsalaisuus\nTällä viikolla vietetään jälleen Svenska veckan -viikkoa, jonka aikana on ympäri maatamme tarjolla monenlaisia kulttuuritapahtumia ruotsiksi. Svenska veckan on 2000-luvun juttu, sillä viikkoa on vietetty ensimmäisen kerran syksyllä 2000. Ruotsalaisuudella on kuitenkin hyvin pitkät perinteet, sillä tänne nykyisen Vantaan alueelle saapui ruotsalaissiirtolaisia jo satoja vuosia sitten keskiajalla.\n"Svenskarnes inflyttning". Taru ruotsalaisten saapumisesta Suomen alueelle Svenska litteratursällskapetin ja V.E.V Wessmanin vuonna 1928 julkaisemana. Teos on osa laajaa suomenruotsalaisten alueiden perintöä käsittelevää kirjasarjaa nimeltä Finlands svenska folkdiktning.\nTarkkaa ajankohtaa tai syytä ruotsalaisten tulolle ei tiedetä. 1800-1900-lukujen vaihteessa V.E.V. Wessmanin Vantaalla (silloinen Helsingin maalaiskunta) keräämän perimätiedon mukaan syy oli tämä: Ennen aikaan oli käräjillä päätetty, että vanhemmat ihmiset laitetaan lämpimään veteen ja isketään suonta ja näin tapetaan. Eräänä kertana yksi käräjöitsijöistä palasi kotiin käräjiltä ja hänen luokseen tuli naishenkilö kyselemään kuinka vanhuksille kävisi. ”Niin kuin ennenkin, heidät tapetaan”, käräjöitsijä vastasi. ”Se oli huono päätös”, nainen sanoi ja lähti kuninkaan puheille. Tämä sanoi, että ei ole aikaa jutella naisen kanssa, mutta pyysi häntä tulemaan toiste uudelleen ja silloin hänen tuli tulla ei uutena ei eikä alempana, ei päivällä eikä yöllä, ei ratsastaen eikä kävellen. Nainen tuli sitten kun oli uusi syttyminen hämärässä illalla, tukien yhtä polveansa vuoheen. Kuninkaalle hän sanoi: ”On olemassa maa tuolla toisella puolella, lähetä heidät sinne ja anna mukaan vähän muonaa ja jotakin, jolla aloittaa.” Kuningas piti neuvoa hyvänä ja noudatti sitä. Sillä tavoin ruotsinkielinen väestö aloitti asumisen täällä maassa.\nOli syy ruotsalaisten saapumiselle mikä tahansa, he saapuivat tänne luultavasti 1200-1300-lukujen taitteessa. Omasta näkökulmastaan he saapuivat uudelle maalle ja siksi isoa osaa Suomen etelärannikkoa kutustaan edelleenkin nimellä Nyland, eli Uusimaa. Sekä Uudenmaan, että Helsingin kaupungin vaakunoissa näkyy edelleen ruotsalaissiirtolaisten vene, jolla he tulivat tänne veden yli.\nRuotsalaiset perustivat Uudellemaalle kyliä. Niitä löytyy edelleen Vantaaltakin runsaasti, kun kaupungissa liikkuu ja katselee ruotsinkielisiä paikannimiä. By- tai böle-päätteiset paikannimet ovat suurimmaksi osaksi ruotsalaissiirtolaisten perustamia kyliä. Usein kylän nimessä esiintyy jonkun varhaisen uudisasuttajan nimi, kuten Håkan, Simon tai Mårten. Miettikääpä vaikka paikannimiä Håkansböle (Hakunila), Simonsböle (Simonkylä) tai Mårtensby (esiintyy nykyään paremmin muodossa Mårtensdal, eli Martinlaakso).\nRiikka Väisäsen kirjoittamassa Kolme kylää -teoksessa esitellään Vantaan kaupunginmuseon tekemiä arkeologisia tutkimuksia kolmella eri keskiaikaisella kyläkohteella.\nVantaan kaupunginmuseo on suorittanut arkeologisia kaivauksia usealla vanhalla kylätontilla ja löytänyt niissä paljon tietoa kylien arkielämästä. Kaivauksilla on löytynyt myös merkkejä ruotsalaissiirtolaisia edeltävistä suomea puhuvista hämäläisperäisistä asukkaista. Museon tutkimuksista voi lukea tarkemmin Riikka Väisäsen kirjoittamassa Kolme kylää -kirjassa, jota voi ostaa esimerkiksi Tikkurilan vanhan aseman pienestä museopuodista.\nVantaan Svenska veckan -ohjelmaan voi tutustua tarkemmin täältä:\nMikäli historia kiinnostaa on torstaina esimerkiksi tarjolla luento Stenkullabergets årtusenden – från mammutar till vår tid.\nLähettänyt Vantaan kaupunginmuseo klo 12.08 Ei kommentteja:\nValokuvaa Vantaa: Koivukylä\nValokuvaa Vantaa -kierrosten idea lähti kaupunginmuseon #ThrowbackVantaa -näyttelyn tapahtumasuunnittelusta. Näyttelyn ”päähenkilö” kotiseutuneuvos Lauri Leppänen muutti Vantaalle ja toimi Veromiehen koulussa opettajana, kun sai tehtävän toteuttaa Vantaalle kotiseutukuvasto yhdessä opettajakollegansa Viljo Holopaisen kanssa. Miehet pyöräilivät 1950-luvulta lähtien ympäri Vantaata ottaen valokuvia vantaalaisista rakennuksista ja ympäristöistä. Leppänen totesi: ”Valokuvaaminen auttoi minua juurtumaan Vantaalle”. Tämä on myös Valokuvaa Vantaa -kierrosten taka-ajatus. Vaikka pääasiassa niillä keskitytäänkin oppimaan valokuvaamisesta.\nThrowbackVantaa -näyttelyssä on kotiseutuneuvos Lauri Leppäsen valokuvia Vantaalta 1950-1970-luvuilta sekä museon valokuvaaja Antti Yrjösen valokuvia samoilta kuvauspaikoilta kesältä 2017. Kuva: Antti Yrjönen/Vantaan kaupunginmuseo.\nValokuvaa Vantaa -kierroksia on tehty Tikkurilassa, Myyrmäessä, Korsossa, Helsingin pitäjän kirkonkylässä, Hakunilassa, Aviapoliksessa ja Vantaankoskella. Tämä vuoden viimeinen kierros järjestetään lauantaina 27.10. kello 13:30-15:00. Virallisten kaupunginosarajausten mukaan kierros kierretään Koivukylän, Rekolan ja Asolan kaupunginosissa. Kierrokset ovat herättäneet paljon mielenkiintoa niin kaupungin historiaa kuin sen tallentamista kohtaan. Kierroksilla otettuja valokuvia voi mielellään lähettää valokuvaaja Antti Yrjöselle.\nValokuvaa Vantaa -kierroksia on tehty jo seitsemässä eri paikassa Vantaalla. Kuva: Antti Yrjönen/Vantaan kaupunginmuseo.\nKoivukylän kierrokselle lähdetään Koivutorilta, Koivukylän kirjastolta. Paikka sijaitsee Koivutorin ostoskeskuksessa. Rakennus edustaa 80-luvun postmodernismia, jonka leimaavia piirteitä ovat julkisivujen punatiili, runsaat portaikot ja runsas detaljien käyttö. Alkuperäiset suunnitteluideat ovat yhä hyvin hahmotettavissa rakennuksesta, vaikka muutostyöt ovatkin muuttaneet kokonaisuutta jonkin verran. Koivutori täydentää kaupunginosan alkuperäisen lähiösuunnitelman, jossa korostuu kevyen liikenteen reittien merkitys, 1960-luvulta lähtöisin oleva kompaktikaupunki-ideologia sekä 1980-luvun postmodernismi. Koivutorilla on katsottu olevan rakennustaiteellista arvoa sekä merkittävää kaupunkikuvallista arvoa. Vantaan kaupunginmuseo on ehdottanut rakennuksen suojelua kaavaluonnoksessa vuonna 2013. Ainakin portaikko ja osa rakennuksen ja rakennelmien alkuperäisestä arkkitehtuurista tulisi säilyttää.\nKoivutori on esimerkki kompaktikaupunki-ideologian yhdistymisestä 1980-luvun postmodernismiin. Kuva: Antti Yrjönen/Vantaan kaupunginmuseo.\nKoivutorin portaikon ylätasanteelta siirrytään ylikululle, jonka jälkeen saavutaan Havukosken kerrostaloalueelle. Havukoski on osa lähiörakentamisen historiaa ja rakennukset edustavat varsin puhdaspiirteistä suomalaista rakentamistapaa 1970-luvulta. Julkisivujen tehostevärit, levyt, detaljit ja vähäeleistyys kertovat oman aikansa ihanteista. Alue on yhtenäinen, mistä syystä se on pääosin suojeltu asemakaavalla. Suojelulla pyritään edistämään alueen alkuperäisen kaupunkirakenteen, alueen yhtenäisyyden, arkkitehtuurin ja alueen luonteen säilymistä korjaustenkin edessä. Yleiskaava 2020 -hankkeen yhteydessä suojelurajausta kuitenkin tarkennetaan käsittämään vain erityisen arvokkaat kohteet ja niiden lähikorttelit.\nHavukosken kerrostaloalue rakenteilla vuonna 1973. Kuvassa Paimenenkatu 1. Kuva: Vantaan kaupunginmuseo.\nLounaaseen kävellessä saavutaan Koivukylänväylälle ja virallisesti Koivukylän kaupunginosaan. Täältä, aivan kaupunginosan reunoilta, on tehty muinaisjäännöslöydöksiä. Jo 1930-luvulla löydettiin Storskogenin varhaiskampakeraaminen asuinpaikka, joka sijaitsee nykyisen Haavikkotien molemmin puolin. Tien länsipuolella sijaitsee nykyään omakotitaloalue ja itäpuolella alueen kohdalla on sekä Rantapuisto että Jalavapuisto. Toinen muinaisjäännös, kivikautinen asuinpaikka, on löytynyt Koivukylänväylän ja Asolanväylän risteyksestä heinäkuussa 2018 tehdyssä inventoinnissa. Paikalla on mäntyä kasvava hiekka- tai soraharjun jäänne ja asutus on todennäköisesti kattanut koko mäkialueen.\nEdetessä Asolanväylää takaisin kohti pohjoista, tullaan vanhalle rintamamiestaloalueelle Asolaan. Asola on malliesimerkki talkoilla rakennetusta rintamamieskylästä. Kaupunginosan synnyn ja asuttamisen historia ulottuu sodanjälkeiseen siirtolaisten ja rintamamiesten asuttamiseen ja maahankintalakiin. Sotien jälkeen maatalousministeriön asutusasiainosasto eli ASO teki piirustukset taloihin, jotka rakennettiin tarvikkeiden puutteesta huolimatta hyvin ripeästi. Asuminen alueella alkoi heti vuoden 1947 syksyllä ja jo kesällä 1951 alueella oli toistasataa valmista rakennusta. Yksinkertaisiin asumuksiin ei kuulunut nykajan mukavuuksia, kuten vesijohtoa tai sisävessaa - ei aina edes keskuslämmitystä. Rakennusaikana alueen nimi oli Kyrkoby, mutta se vaihtui pian asukkaiden tahdosta Asolaksi. Alkuperäinen omakotitalokanta on säilynyt harvinaisen hyvin, mutta tonttien jakaminen on tiivistänyt aluetta huomattavasti, jonka myötä myös alkuperäinen metsäluonto on lähes hävinnyt.\nOmakotitalo Asolassa vuonna 1955 tai 1956. Kuva: Vantaan kaupunginmuseo.\nEteenpäin pohjoiseen kävellessä saavutaan vanhalle Rekolan kartanolle, joka kylläkin sijaitsee nykyään virallisesti Asolan kaupunginosassa. Alueen tarina juontaa vuoteen 1401, jolloin Anders Räckhals, Hans Madelin ja Michel Rederwijn lahjoittivat Helsingin pitäjän kirkolle maata taatakseen kuoleman jälkeiset sielunmessut itselleen ja perheilleen. Alue jaettiin vuonna 1776 isossa jaossa Övre Räckhalsiin (Rekola) ja Nedre Räckhalsiin (Hiekkaharju). Vuonna 1880 tilan vuokralainen Alexander Kavaleff rakennutti päärakennuksen Rekolan juna-aseman länsipuolelle. Tila oli vielä 1800-luvun lopulla merkittävä, mutta nykyisin sen loppuvaiheista ei ole tarkkaa tietoa.\nRekolan kartano vuonna 1956. Kuva: Lauri Leppänen ja Viljo Holopainen/Vantaan kaupunginmuseo.\nVuonna 1906 Kirkkoneuvosto myi tilasta viisi hehtaaria epilepsiayhdistykselle, joka muutti alueelle 1909. Samalla vuokralainen Karl Oskar Olenius jatkoi maanviljelystä ja rakennutti nykyisen jugend-tyylisen päärakennuksen vuonna 1901 sekä navetan vuonna 1907. Epileptikkoyhdistys rakennutti tilalle pienen villan vuonna 1910, mutta yhdistyksen toiminta päättyi vuonna 1918, ja seurakunta osti alueen takaisin. 1900-luvun aikana päärakennuksessa toimi venäläisten emigranttien vanhainkoti, Tikkurilasta siirretty lastenkoti, vuodesta 1937 Valtion Tikkurilan maatalouskoelaitos, kansakoulu ja seurakunnan käytössä kirkkona ja diakoniatyössä aina 1969 saakka. Nykyisin rakennus toimii SPR:n turvatalona.\nNiin kauan kuin maapallolla on ollut elämää, on ravinto ollut yksi hengissä pysymisen edellytys. Sen eteen on metsästetty, kalastettu, keräilty ja viljelty. Sitä on paistettu, keitetty, kuivattu tai syöty raakana. Ruualla on käyty kauppaa ja sen ääreen on kokoonnuttu. Se jakaa mielipiteitä ja herättää tunteita. Sille on nyrpistelty ja se on saanut veden herahtamaan kielelle. Sitä on ollut liikaa tai liian vähän. Sen puute on aiheuttanut surua ja tuskaa.\nElintarvikekuponki vuodelta 1917 / VKM\nRuoka ei ole itsestäänselvyys. Jokainen joutuu päivittäin miettimään, mitä suuhunsa laittaa. Tiedostava ihminen pohtii ruuan alkuperää ja vaikutusta ilmastoon sekä omaan ja läheistensä hyvinvointiin. Ja tekee päätöksensä siltä pohjalta. Hyväosaisen on helppo valita. Entä silloin, kun raha ei riitä ruokaan tai maa ei ole tuottanut satoa? Kun sattuu elämään olosuhteissa, jossa päivittäisen ruoka-annoksen eteen täytyy tehdä paljon töitä?\nPulavuosien ruokaohjeita selaillessa alkaa väistämättä verrata mennyttä nykyiseen. Kun nykyään ruokaa tuotetaan yli tarpeiden, eikä se jakaannu tasaisesti, oli vielä 1900-luvun alkuvuosikymmeninä elintarvikepula Suomessakin todellista. Ruoka oli niin sanotusti ”kortilla” eli elintarvikekorttia vastaan sai tiettyjä ruoka-aineita. Tällä säännöstelyllä pyrittiin tasapuoliseen ruoan jakamiseen kansalaisten kesken.\nMitä olivat pula-ajan ruokatrendit? Ei ollut härkistä, nyhtistä, vihersmoothieta tai proteiinivanukasta. Ei tunnettu käsitteitä lakto-ovo-, pesco- tai sipsikaljavegaani. Ruokaa syötiin, että vatsa täyttyi ja työtä jaksoi tehdä. Ruoka oli enimmäkseen lähi- ja kausiruokaa. Tehtiin itse, säilöttiin, säännösteltiin ja syötiin lautanen tyhjäksi.\nPula-ajan leivontaohjeet -vihkosen leivonnaiset, pölkyt ja kyrsät, voivat nykyihmisen silmin näyttää erikoisilta, mutta samoja ohjeita voisi noudattaa tänäänkin, ehkä hieman soveltaen.\nKuva Antti Yrjönen / VKM\n½ l graham- tai vehnäjauhoja\n1 kup siirappia\nTehdään tavallinen taikina, joka vaivataan hyvin. Taikina pannaan voideltuun maitokannuun tai kannelliseen purkkiin. Saa kohota 3 tuntia ja keitetään vesihauteessa liedellä noin 5 tuntia.\nPiimää, suolaa, ohrajauhoja\nPiimään sekoitetaan suola ja ohrajauhoja, kunnes saadaan pannukakkutaikinan vahvuinen seos. Paistinpannu rasvataan ja siihen levitetään ohuelti seosta. Paistetaan nopeasti uunissa hiilloksen päällä. Syödään heti kuumina.\nKaupunginmuseon arkiston resepteissä on ohjeita myös säilöntään. Syksy on hyvä aika tarttua siihenkin toimeen. Säilöminen on ollut ja on hyvä keino säästää rahaa sekä varmistaa ruoan saanti talvikuukausina. Pullot ja purnukat täyteen -lehdessä on pari ajankohtaista säilöntäohjetta:\nKaalista poistetaan vihreät lehdet, kupu halkaistaan neljään lohkoon, lohkot pannaan saaviin ja mieto suolavesi kaadetaan päälle. Saa jäätyä. Parasta raakasalaattina, mutta sopii kaikkiin kaaliruokiin. Jos pitää kuminan mausta, voi kotoista kuminaa panna lohkojen väliin mausteeksi. Nopeatekoista ja hyvää.\nOmenoista poistetaan pilaantuneet kohdat ja siemenkodat. Kasarin pohjalle pannaan tilkkanen vettä sekä omenapalaset ja keitetään hiljalleen kiinteäksi soseeksi. Pannaan kuumana puu- tai lasiastiaan, joka suljetaan heti. Puolukkakerros soseen pinnalla ehkäisee homeen muodostumisen.\nJa koska ilmasto lämpenee, halusimmepa tai emme, on tämän ”kevytmielisen” jälkiruoan ohje erityisen ajatuksia herättävä. Voiko tulevaisuuden lapsi enää syödä tätä pula-ajan herkkua? Ohje on kirjasta Kortiton ruoka ja miten käytän korttiannokseni.\nMehulumi eli kevytmielinen jälkiruoka\nTuli kerran lumituiskussa lapsivieraita, jotka pyysivät jotain oikein hyvää. Ikkunalle putoili suuria, pehmoisia lumihiutaleita, maljakko pantiin siihen ja kun se oli vallan täysi, tiputettiin varovaisesti makeata mehua, kunnes se oli imeytynyt lumeen. Ja vähän sokeria pantiin päälle. – Kyllä se oli hyvää. Likaista lunta ei tietenkään saa käyttää.\nMaistuisikohan näille lapsille lumisodan jälkeen kevytmielinen jälkiruoka? Kuvassa Leppäkorven koulun oppilaita\n1960-luvulla. / VKM\nLähettänyt Vantaan kaupunginmuseo klo 8.43 Ei kommentteja:\nTunnisteet: arkistot, elintarvikekortit, historia, ilmastonmuutos, pula-aika, pula-ajan reseptit, ruokaohjeet, säännöstely\nValokuvaa Vantaa: Vantaankoski\nVantaanjoen kosket ovat houkutelleet vesivoiman valjastamiseen jo 1500-luvulta lähtien. 1700-luvun lopulla Vantaankoskelle perustettiin hopeasulattamo, mutta teollinen metallinjalostus päästi käyntiin vasta Vantaan ruukin perustamisen jälkeen vuonna 1837. Ruukissa sulatettu malmi oli peräisin omasta pitäjästä, Hämeenkylästä ja Munkkiniemestä. Rautaruukin tarpeisiin valmistui myös kivistä muuraamalla tehty Vantaankosken pato vuosien 1837 - 1938 välillä.\nVantaan ruukki oli merkittävä teollisuuslaitos, ja 1800-luvulla siellä valmistettiin muun muassa tykinkuulia ja pommeja Venäjälle. Masuunin lisäksi ruukkiin kuului yli 30 teollisuusrakennusta, esimerkiksi valimo, rouhinvalssi ja pasutusuuni sekä joukko asuin-, konttori- ja talousrakennuksia. 1830 - 1840-luvuilla ruukki oli tärkeä työllistäjä alueella. Toiminta kuitenkin ajautui vararikkoon ja loppui vuoteen 1860 mennessä. Sata vuotta myöhemmin ruukin viimeisetkin rakennukset purettiin Kehä III:n rakentamisen tieltä.\nVuonna 1882 tehtailija W.W. Wahlberg perusti kosken itärannalle Dahlforsin viilatehtaan ja myöhemmin 1890-luvulla hankki koko vanhan ruukin alueen. Wahlberg rakennutti alueelle huvilamaisen asuinrakennuksen talous- ja työväenrakennuksineen ja terassipuutarhoineen, mutta myös uusi useita alueen teollisuusrakennuksia. Vuonna 1903 Wahlberg rakennutti alueella olleen hirsisen viilatehtaan paikalle kivisen tehdasrakennuksen. Viilatehdasta laajennettiin useaan otteeseen; ensimmäisenä rakennettiin kaareva ja matala lisäosa vuoteen 1912 mennessä. Entisen ruukin yhä toiminnassa olleen myllyn paikalle rakennettiin uusi mylly vuonna 1892 joen oikaisu- ja ruoppaustöiden yhteydessä. Myllyyn perustettiin sähkölaitos vuonna 1914, minkä lisäksi rakennuksessa toimi trasselitehdas ja erilaisia muita yrityksiä ainakin 1970-luvulle asti. Sekä viilatehdas että mylly ovat joutuneet tuhopolton kohteeksi. Viilatehdas on kunnostettu Kuninkaan Lohet -ravintolaksi vuonna 2002 ja myllyn tulevaisuus ja käyttö ratkeavat vuonna 2018. Molemmat ovat suojeltuja rakennuksia.\nNykyinen viilatehdas on vuodelta 1903, mutta jo sitä ennen alueella sijaitsi viilatehdas, ruukki sekä useita myllyjä. Kuva: Antti Yrjönen/Vantaan kaupunginmuseo.\nAluetta halkoo historiallinen Kuninkaantie, joka risteää pian viilatehtaan jälkeen pohjoiseen, Voudintieksi. Tien alkupäässä sijaitsevat kaksi entistä ruotsinkielistä koulua: Vantaankosken kansakoulu ja alakoulu. Vuonna 1891 valmistunut kansakoulu on uusrenessanssi-tyylinen puukoulu, joka perustuu samoihin tyyppipiirustuksiin kuin Tolkbyn kansakoulu, Västra finska folkskola ja Dickursby skolan. Nykyään rakennus toimii ravintolana ja on useista muutoksista huolimatta säilynyt hyvin. Suurista luonnonkivikvaadereista muurattu kivijalka, vaalea ja vaihtelevasuuntainen laudoitus julkisivuissa ja kookkaat ikkunat kertovat alkuperäisestä ilmeestä, kun taas itäpäädyn suuri laajennus sekä kuistin portaikko ovat lisäyksiä myöhemmältä ajalta. Alakoulurakennus taas edustaa 1900-luvun alun vaatimatonta jugendia. Se poikkeaa massoittelultaan ja kattomuodoltaan muista vantaalaisista kouluista.\nVantaankosken ruotsinkielinen kansakoulu on valmistunut vuonna 1891.\nVantaankoskella on myös kolme keskiaikaista kantatilaa, joista Nystuga on yksi. Nystuga viittaa tilojen jakautumiseen, ja se oli aikoinaan Malmilla sijainneen rusthollin eli ratsutilan aputila. Rakennuksen kivijalasta hahmottuu kolme eri rakennusvaihetta, joista vanhin on 1880-luvulta. Rakennus on suojeltu, ja se edustaa talonpoikaista rakentamistaitoa parhaimmillaan sekä 1900-luvun alkupuolen klassismia: sileäksi käsiteltyjen valkoisten puupylväiden kannattama aumattu katos ja savitiilikatot antavat tästä viitteitä. Päärakennuksen lisäksi kokonaisuuteen kuuluu lato, makasiini, navetta-talli, luhtiaitta, sauna sekä metsästysmaja.\nTeollisuuden lisäksi Vantaankoskella toimi myös vapaapalokunta, joka perustettiin vuonna 1909. Samalla koskelle rakennettiin kalustovaja lahjoituksista ja arpajaisista saaduilla voitoilla. Vaja rakennettiin Erikaksen tilan maille, Kuninkaantien varrelle. Vuonna 1951 palokunta sai käyttöönsä ensimmäisen oman sammutusauton, joten vajaa piti laajentaa. Rakennusta lämmitettiin Wahlbergin myllyn turbiinin tuottamalla sähköllä. Vuonna 1966 valmistui uusi paloasema, ja vanha asema jäi pois käytöstä muutamaksi vuodeksi. VPK sai vajan takaisin käyttöönsä, kun varsinainen palokunta otti uuden paloaseman käyttöön. Korjaustöiden vuoksi rakennus ei ole alkuperäisessä kunnossa, mutta siitä huolimatta rakennus on suojeltu.\nWanda Frivilliga Brandkårin eli vapaapalokunnan talo vuodelta 1909.\nLähettänyt Vantaan kaupunginmuseo klo 13.14 Ei kommentteja:\nVantaan kaupunginmuseo tutki kesäkuussa 2018 Hämeenkylän kartanon vanhaa autioitunutta tonttimaata arkeologisten kaivausten avulla. Vanha kartanon paikka sijaitsee nykyisin Kakolanmäen pohjoisrinteellä, Pikkujärven kosteikkoalueen vieressä. Kartanon käyttöaikana Pikkujärvi on vielä ollut järvi. Tutkimukset rahoitti Vantaan historiatoimikunta.\nKesän 2018 kenttätöitä Tavastkullassa.\nKuva: Riikka Väisänen / VKM\nNykyinen Hämeenkylän kartano sijaitsee tästä vanhasta Tavastkullan rusthollin tonttimaasta noin kilometrin lounaaseen, Kehä III eteläpuolella. Ei ole aivan täyttä varmuutta siitä, milloin kartano on siirtynyt nykyiselle paikalleen. Vielä vuoden 1749 karttaan se on merkitty vanhalle paikalleen Kakolanmäelle. Nykyiset kiviset Engelin suunnittelemat päärakennukset ovat valmistuneet 1820–1830-luvuilla. Vanha tonttimaa on siis todennäköisesti autioitunut joskus 1700-luvun ja 1800-luvun vaihteessa tai 1800-luvun alkuvuosikymmeninä. Tähän viittaavat myös muutamat kaivausten aikana tehdyt löydöt: kolme 1800-luvun alkupuolelle ajoittuvaa venäläistä kopeekkaa, ruotsalainen ¼ killinki vuodelta 1806 sekä tiili, jossa on vuosiluku 1793. Selvästi alueella on ollut jonkunlaista toimintaa vielä 1800-luvun alkuvuosikymmeninä.\nTavaskullasta löytynyt tiili (KM41556:1417).\nKaivausten tarkoituksena oli saada tietoa kartanon arkielämästä 1500–1700-luvuilla. Historiallisten lähteiden mukaan tonttimaalla olisi ollut asutusta ainakin 1500-luvun lopulta asti, jolloin Tavastkullan säteri perustettiin. Mahdollisesti paikalla on voinut olla myös tätä vanhempaa asutusta, koska keskiajalla ennen kartanon perustamista on alueella voinut sijaita talonpoikaistila, jonka maat lopulta yhdistettiin osaksi kartanoa. Löytöjen perusteella kaivausten aikana tutkitut maakerrokset ja rakenteet ajoittuivat kuitenkin kartanon viimeisimpään käyttöaikaan, 1700-luvun lopulle ja 1800-luvulle. Tätä vanhempaa asutusta ei vielä kesän kenttätöiden aikana saatu paikallistettua.\nTuttuun tapaan valtaosa kaivausten löytömateriaalista muodostui keraamisten astioiden paloista. Kuten oli ollut kaupunginmuseon aikaisemmilla keskiajalle ja uuden ajan alkuun ajoittuvilla tutkimuskohteilla Gubbackassa, Mårtensbyssä ja Kirkonkylässä, myös Tavastkullassa olivat sekä punasavi- ja kivisavikeramiikka että fajanssi hyvin edustettuina. Mutta 1700-luvun puolivälin jälkeen ilmestyi uusi keramiikkatyyppi, piiposliini, jota alettiin valmistaa Englannissa. Piiposliini mullisti keramiikan tuotannon, kun pystyttiin valmistamaan massatuotantona fajanssia vahvempaa ja halvempaa keramiikkaa. Tavastkullan 1700-luvun lopulle ja 1800-luvun alkuun ajoittuva löytömateriaali pakotti meidät tutustumaan tarkemmin tähän tälle ajanjaksolle hyvin tyypilliseen keramiikkatyyppiin, jonka aikaisemmin oli pystynyt sivuuttamaan vain yksittäisillä maininnoilla modernimpina löytöinä vanhemman seassa. Nyt valtaosa keramiikkamateriaalistamme koostui siitä.\nPieni bolus-koristeinen punasavivati tai -lautanen (KM41556:657).\nPikaisen vilkaisun kirjallisuuteen ja internetin ihmeelliseen maailmaan jälkeen totesimme, että termin piiposliini sisälle mahtuikin montaa eri tyyppiä, joita oli valmistettu eri aikoina 1700-luvun puolesta välistä lähtien. Lisäksi erot näiden erilaisten piiposliinien välillä olivat pieniä ja liukuvia kun ne jatkuvasti muuttuivat erilaisten tyyppien kehittyessä toinen toisensa perään. Näitä olivat mm. ”creamware”, ”pearlware”, ”queensware”, ”whiteware”, ”ironstone” tai ”stone china” – ja oli sekä maalaamattomia että käsin maalattuja astioita, kohokoristelua, siirtokuvakoristelua, ja sitäkin montaa eri väriä. Ja sitten oli vielä posliinit; varsinainen kova posliini ja niin sanottu pehmeä posliini, tai ”bone china”. Ei ihme, että astioiden paloja tuijotellessa meinasi välillä mennä sekaisin, että mitä mikäkin oli, ja miten erottaa ne toisistaan – varsinkin kun palojen pieni koko ei aina helpottanut tunnistusta, ja kun kuulemma niitä oli muutenkin vaikea erottaa toisistaan arkeologisessa materiaalissa. Erilaiset koristelutavat vaikuttivatkin helpommalta tavalta lähestyä asiaa.\nTavastkullasta löytyneitä eri tavalla koristeltuja piiposliiniastioiden paloja.\nKaikesta uudesta informaatiotulvasta huolimatta onnistuimme tunnistamaan ainakin muutamia varhaisimman piiposliinityypin eli ”creamwaren” paloja. Ne ovat väriltään kellertäviä ja usein maalaamattomia. Usein niissä oli reunareliefikoristelua. Tunnistimme myös niin sanotun ”pearlwaren” paloja, jotka pystyttiin erottamaan hieman sinertävän lasitteensa perusteella. Sinertävä väri tuli lasitteeseen lisätystä koboltista. Yrityksenä oli tuottaa mahdollisimman tarkka vastine kiinalaiselle tuontiposliinille. Tavastkullan astian paloissa oli sekä sinisellä, mustalla, ruskealla, violetilla, vihreällä ja punaisella tehtyä siirtokuvakoristelua. 1700-luvun loppupuolella varhaisimmat siirtokuvat olivat joko sinisellä tai mustalla tehtyjä. 1800-luvun alkupuolella väriskaala laajentui ja esimerkiksi vihreä väri tuli käyttöön 1820-luvulta lähtien. Posliinin ja piiposliinin myötä astiamuodotkin lisääntyivät ja syntyi varsinaisia astiastoja. Myös Tavastkullan kaivauksissa löydettiin perinteisempien patojen, kulhojen, kannujen ja vatien lisäksi paloja esimerkiksi lautasista, kahvi- ja teekupeista, sekä kastikekaatimista. Kaivauksien aikana löytyi piiposliinin lisäksi myös varsinaisten posliiniastioiden paloja, joista osa oli mahdollisesti kiinalaista tuontia, mutta osa saattoi olla jo 1700-luvun eurooppalaista valmistustakin. Tähän viittaisi ainakin ns. ”saksalaiset kukat” aihe, jota maalattiin astioiden koristeeksi valmistuksen alettua Euroopassa, ja kun ei enää haluttu vain kopioida itämaisia kukka-aiheita.\nVasemmalla kiinalaisen tuontiposliinin paloja, ja oikealla todennäköisesti sen eurooppalaisia vastineita.\nUusi opittu piiposliini-informaatio mielessä oli pakko kurkistaa myös kaupunginmuseon aikaisempien tutkimuskohteiden löytöjä, varsinkin Kirkonkylän ja Mårtensbyn koekuopista ja pintakerroksista löytyneitä keramiikan paloja, jotka voisivat ajoittua samaan aikaan Tavastkullan löytöjen kanssa. Ja totta tosiaan, niistä oli löytynyt hyvin samankaltaisia piiposliini- ja posliiniastioiden paloja – jotkut voisivat olla jopa samoista astiastoista kuin kartanon pöytään katetut. Vanhemman keskiaikaisen ja uuden ajan alun keramiikan lisäksi Vantaan tutkimuskohteet antavat siis loistavan vertailumateriaalin myös uudemmalle keramiikalle, jos joku tutkija joskus sellaisesta kiinnostuu!\nLähettänyt Vantaan kaupunginmuseo klo 15.03 1 kommentti:\nTunnisteet: arkeologia, Hämeenkylän kartano, kaivaukset, piiposliini, Tavastkulla\nNykyisen Aviapoliksen suuralueen keskiaikaisia kyliä ovat Voutila (Brutuby), Ylästö (Övitsböle) ja Tolkinkylä (Tolkby). Voutilan ja Tolkinkylän nimet juontuvat yhteiskunnallisesti tärkeässä asemassa olleista henkilöistä: Tolkinkylässä asui tulkki (ruots. tolk), Voutilassa keskiajan ruotsalaisten uudisasukkaiden asuttamisesta vastannut henkilö (ruots. bryte) ja Ylästö taas tulee kylän perustaneesta Övidh -nimisestä miehestä. Samoin suuralueella sijaitsevassa Veromiehenkylässä on asunut verottaja. Kylät ovat olleet olemassa viimeistään 1400-luvulla.\nNykyinen Lentokentän kaupunginosa on toiminut koko Aviapoliksen suuralueen kehityksen veturina. Vuonna 1952 avattu Helsinki-Vantaan lentoasema, suuret valtaväylät 1960-luvun lopulta sekä vuonna 2015 avattu kehärata ovat houkutelleet alueelle työpaikkoja. Kolmasosa koko Vantaan kaikista työpaikoista sijaitsee Aviapoliksen suuralueella.\nPian lentokentän avajaisten jälkeen Veromiehen alueelle rakennettiin Aero Oy:n korjaamohenkilökunnalle tarkoitettu asuinalue, Aerola. Kyseessä on ainut Vantaalle valmistunut Alvar Aallon suunnittelema kohde. Aerola valmistui vuoteen 1955 mennessä. Aerolaan kuuluu kaksi rinteeseen porrastuvaa kaksikerroksista asuinrakennusta sekä niiden välissä oleva sauna- ja pesutuparakennus. Rakennuksissa on yhteensä 20 asuntoa, ja koko kokonaisuus on suojeltu asemakaavassa. Rakennusten ja pihapiirin korjaustoimet tulee olla sellaisia, että niiden rakennustaiteellinen ja kaupunkikuvan kannalta merkittävä luonne säilyy.\nAerola on Alvar Aallon ainut Vantaalle valmistunut kohde. Se valmistui vuosien 1953-1955 aikana lentokentän korjaamohenkilökunnan asunnoiksi. Kuva: Mikkö Mälkki / Vantaan kaupunginmuseo.\nAsuinrakentamisen sijaan alue on tunnetumpi työpaikka- ja teollisuusrakennuksistaan, ja siellä on myös useita modernin teollisen rakennusperinnön kohteita, kuten Auramo Oy:n kaksi rakennusta vuosilta 1964 ja 1970, sekä Wihuri-konsernin rakennukset 1950- ja 1960-luvuilta. Ne edustavat alueen ensimmäisten teollisten rakennusten kerrostumaa ja niiden arkkitehtuurissa on vielä vanhan ajan teollisten rakennusten tunnelmaa punatiilineen. Rakennukset ovat esimerkkeinä siitä, että 1960-luvulla myös teolliseen arkkitehtuuriin panostettiin. Tekniset innovaatiot, kuten pitkän jännevälin teräsbetonikaarirakenteet, veivät omalta osaltaan teollista kehitystä eteenpäin. Samassa korttelissa sijaitsee myös Wihurin Autola, joka on valmistunut 1970-luvulla.\nWihuri Oy:n punatiilirakennukset henkivät 50-60-luvun tunnelmaa. Kuva: Mauno Mannelin / Vantaan kaupunginmuseo.\nOy Vesijohtoliike-Huber Ab (alkujaan Helsingin Vesijohtokonttori) oli Suomen ensimmäinen LVI-alan yritys, jonka perusti Suomen ensimmäsen vesijohdon rakentaja Robert (Bob) Huber vuonna 1879. Huberin vesijohtoliike muutti Helsingistä maalaiskuntaan 1960-luvun puolivälissä. Niin kutsutut Huberin hallit vihittiin käyttöön lokakuussa 1966. Valmistuessaan ne olivat isoimmat LVI-alan hallit Suomessa. Huberin hallien kokonaisuus on teollisuusrakentamiselle ilmeeltään epätavallisen arkkitehtoninen, ja kaarikattojen rivistöt ovat myös maisemallisesti vaikuttavia. Hallit odottavat korjausta parhaillaan.\nKaarikattojen rivistö on vaikuttava. Kuva: Amanda Eskola / Vantaan kaupunginmuseo.\nVain parisataa metriä Wihurin tehtailta pohjoiseen sijaitsee Teilimäki, tie, joka on nimetty vanhan mestauspaikan mukaan. Paikka on merkitty vuosien 1775 - 1777 aikana tehtyyn karttaan ”galgplats” ja sen yhteyteen on piirretty hirsipuu. Itse mestauspaikka on hävinnyt rakentamisen alle. Vuoden 1825 jälkeen Suomessa ei ole pantu toimeen kuolemanrangaistusta (pl. sota tai muu poikkeustila), mutta siitä huolimatta mestauspaikalla kerrotaan olleen näkyvissä teilaukseen käytettyjä puurakenteita vielä 1900-luvun alussa. Haastattelujen mukaan mestatut haudattiin aikanaan mestauspaikasta vajaa 1,5 km pohjoiseen sijaitsevalle Ruskeasannan hautausmaalle, jossa myös lainrikkojia poltettiin roviolla. Muistelujen mukaan viimeinen nainen, joka teloitettiin mestauspaikalla, oli lapsensa tappanut äiti. Äiti niiasi papille ja hyvästeli kansan. Tämän jälkeen häneltä katkaistiin pää. Tapauksen oli omin silmin nähnyt Kirkonkylässä Björnsissä asuneen Fredrik Olanderin (s. 1833) isoäiti.\nVuosien 1775-1777 kartassa näkyy nykyisellä Teilimäellä sijainnut teloituspaikka.\nAviapoliksen aluetta kehitetään korkeatasoiseksi asuinalueeksi, jonka rakennusten värit ja materiaalit halutaan soinnuttaa yhteen vanhaan rakennuskantaan. Myös alueen toiminnallisuutta halutaan lisätä. Tietysti museon näkökulmasta kaupungin kehittämisessä halutaan tuoda esiin myös sen historiaa ja säilyttää sen eri kerroksia näkyvissä. Nykyisellään Aviapoliksen historia on huonosti tunnettu, mutta potentiaali tunnettuuden parantamiseen on kenties suurempi kuin millään muulla alueella Vantaalla: asukasmäärien lisäksi kasvussa on lentokenttävierailijoiden määrä, joka lähenee tänä päivänä jo 19 miljoonaa kävijää vuodessa.\nLähettänyt Vantaan kaupunginmuseo klo 14.55 Ei kommentteja:\nSuomalaisen Kirjallisuuden Seura (SKS) juhlistaa 50-vuotiasta Martinlaaksoa ja julkaisee lähiöstä ensi vuonna kirjan. Kirjassa tuodaan esiin erityisesti lähiössä varttuneiden nuorten tarinoita 1970–1980- luvuilta. Kirjan kirjoittaa itsekin Martinlaaksossa varttunut Jukka Ahonen.\nVantaan kaupunginmuseo auttaa keräämään kirjaa varten kuvia martsarilaisilta vuosien varrelta. Kuvia vastaanotetaan 17.9. - 31.10. Lue tarkemmat ohjeet tekstin lopusta.\nKuva martsarilaisista lapsista kerrostalojen pihalla Raikurinne 1:ssä 1970-luvun lopulla.\nKuva: Salpa Oy, Vantaan kaupunginmuseo.\nAloitammekin kuvakeruun seuraavista teemoista 1970-1980-luvuilta:\nKotipiha: rakentaminen, lasten leikit, yhteisöllisyys. Tarinankulun takia haussa on erityisesti kuvia Raappavuorenreunalta tai Raiviosuonmäeltä.\nTiilikoulu: koulumatka, välitunnit, koululaiset, luokat, juhlasali, ruokala, ajan henkeä kuvaavat vaatteet ja tavarat.\nMartinkeskus: arki, kaupoissa käynti, liikkeet, kiipeilyteline, myyjät ja erityisesti ossulla hengailevat nuoret, “ossun jengi”.\nKaltsit: nuorten toilailu, lempi, bändit, vaput, kesäillat.\nMartinlaakson koulu: käytävillä notkuvat oppilaat, luokat, opettajat, auditorio, ruokasali, punaiset katokset.\nJuha Lehti esiintyy Jäähyväiset Martinkeskukselle -konsertissa syyskuussa 2016.\nLaajavuoren koulun purkaminen\nMartinkeskuksen hautajaiset. Täsmänä graffiti formulakuskeista ja Juha Lehti esiintymässä.\nMuuttuva Martinlaakso. Kuvia maahanmuuttajista, uusista rakennuksista.\nJa viimeisenä täsmäkuva:\nHurriganeksen keikka sunnuntaina 12. lokakuuta 1975 kerrostalon kerhohuoneella.\nElämää Martinkeskuksessa 1970-luvulla.\nPyydämme lähettämään kuvat sähköpostilla lokakuun loppuun mennessä osoitteeseen martsari50@gmail.com. Tässä vaiheessa riittää kännykällä otettu kuva alkuperäisestä otoksesta. Laita mukaan tietoja kuvasta (aihe, vuosi ja kuvaaja, jos tiedossa). Otamme yhteyttä lähettäjään, jos kuva valitaan kirjaan. Kirjaan valitut kuvat digitoidaan Vantaan kaupunginmuseolla ja tallennetaan myös Vantaan kaupunginmuseon kuva-arkistoon.\nLähettänyt Vantaan kaupunginmuseo klo 14.37 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kuva-arkisto, kuvakeruu, Martinkeskus, Martsari\nTervetuloa Hakunilaan! Toisin kuin ehkä ensisilmäykseltä luulisi, on alueella pitkä ja merkittävä osuus Vantaan historiassa. Hakunila ja Sotunki ovat todennäköisesti kuuluneet samaan kantakylään, sillä vielä 1700-luvulla kylät muodostivat jakokunnan ja kylillä oli yhteiset metsät. Hakunila on luultavasti saanut nimensä Hokon -nimisen maanviljelijän mukaan, joka muutti Sotungista ja perusti uudisasutuksen eli ”bölen”. Hakunila on eriytynyt omaksi kyläkseen ehkä 1400-luvulla.\nKierroksemme lähtee käyntiin Hakunilan kirkolta. Rakennus valmistui alun perin seurakuntakeskukseksi vuosien 1975–1976 aikana, jolloin myös Hakunilan kerrostaloalueen rakennustyöt olivat käynnissä. Seurakuntakeskuksen suunnitteli arkkitehti Pauli Halonen. Rakennus vihittiin kirkoksi vasta vuoden 1994 laajennuksen myötä. Kirkolta siirrymme Hakunilan ostoskeskukselle, joka on niin ikään valmistunut osana kaupunginosan keskuksen rakentamista.\nArkkitehtitoimisto Erkki Karvisen vuosina 1980–1988 suunnittelema ostoskeskus on jaettu kolmeen tasoon: jalankulku ja varsinaiset liiketilat sijaitsevat tori- ja ylätasolla, alatasossa on pääasiassa huolto-, varasto- ja paikoitustiloja. Torilta pääsee kävelysiltoja pitkin ympäröiville asuinalueille. Tämä on tyypillistä 1970-luvun lähiösuunnittelulle (nk. kompaktikaupungit), jossa jalankulku ja autoilu pyrittiin pitämään erossa toisistaan. Ostoskeskus on peruskorjattu vuonna 1995. Nykyään sen seinää peittää Anetta Lukjanovan muraaliteos Fasaanit ja rakennuksen pylväikköä koristaa kuvataiteilija Laura Lehtisen muraali. Hakunilaan on tehty useita muitakin muraaleita vuonna 2017 osana Seinähullu Vantaa -hanketta.\nHakunilan ostoskeskus rakenteilla vuonna 1981. Kuva: Kari Autero / Vantaan kaupunginmuseo.\nHakunilan ostoskeskus vuonna 2017. Kuva: Antti Yrjönen / Vantaan kaupunginmuseo.\nVain muutaman askeleen päässä keskuksesta sijaitseva Skomarsin torppa muistuttaa alueen alkuperäisestä maisemasta ja rakennuskannasta ennen lähiörakentamista. Se on alkujaan 1800-luvulla kuulunut Håkansbölen kartanon maihin. Alun perin rakennus tunnettiin nimellä Haagan sotilastorppa (Haga soldattorp), sen jälkeen rakennus nimettiin torpan asukkaan lempinimen mukaan ”Frändikseksi”. Nykyisen nimensä torppa sai 1920-luvulla Frändiksen naapurista puretulta suutarin talolta (skomakare). Skomarsin torppa peruskorjattiin vuonna 1938 Håkansbölen kartanon työntekijöiden asunnoiksi. Samalla rakennusta laajennettiin, hirsiseinät laudoitettiin ja torppa sai nykyisen ulkomuotonsa. Kaupunki on korjannut rakennusta 1984, 2003 ja 2014. Kulttuurihistoriallisesti arvokas rakennus on asemakaavamääräysten mukaan säilytettävä ja se on ensimmäisiä asemakaavalla suojeltuja rakennuksia Vantaalla.\nSkomarsin takaa kulkee Ratsumiehenpolku, joka on osa historiallista Sotungintietä. Vielä 1930-luvullakin tiestä kerrotaan, että se on ollut Malmarsin krouvista Hakunilaan saakka niin pimeä, ettei talvisin nähnyt eteensä kulkea. Sotungintien varrelle on rakennettu myös Nissbackan kartano, joka on oletettavasti yksi Sotungin kylän alkuperäisistä kantatiloista. Nissbackan kartano on alkujaan muodostunut kahdesta tilasta: maastossa ylempänä sijaitsevasta tilasta eli Över Nissbackasta ja alemmasta Nedre Nissbackasta. Suomen suurruhtinaskunnan aikana Nissbackan omisti majuri Jacob Reinhold de la Motte (1753-1830), joka rakennutti kaksikerroksisen, hirsisen päärakennuksen vuonna 1796 Nedre Nissbackaan. Sen ympärille rakennettiin säännöllisen muotoinen, geometrinen puisto. Rakennusta ei ole enää jäljellä, mutta osa puiston vanhoista saarnista ja lehmuksista elää edelleen. 1800-luvun alussa Över ja Nedre Nissbackan tilat yhdistettiin.\nNissbackan kartanon omistajat vaihtuivat tiuhaan, kunnes tilan omistajuus siirtyi Ramsay-suvulle vuonna 1894. Nissbackan uusi, arkkitehti Waldemar Aspelinin suunnittelema hirsirakenteinen päärakennus valmistui vuonna 1913 mäelle, missä Över Nissbackan tila oli aikaisemmin sijainnut. Joulukuussa 1934 Nissbackan kartano tuhoutui tulipalossa, ja komeasta rakennuksesta jäi jäljelle kivijalka, kellarikerros, portaat ja eteläinen sisäänkäynti pylväineen. Sotien jälkeen Nissbackan tilan maita luovutettiin siirtolaisten asutukseen ja teollisuuden tarpeisiin. 1970-luvulla kaavoitussuunnitelmat ulottuivat historialliselle kartanoalueelle saakka, jolloin kuvanveistäjä Laila Pullinen-Ramsay yhdessä puolisonsa Carl-Magnus Ramsayn kanssa päättivät perustaa veistospuiston säilyttääkseen kartanoalueen kulttuurikäytössä. Sekä kartanon rauniot että puistoalue on nykyään suojeltu asemakaavassa.\nLaila Pullisen veistospuisto Nissbackan kartanon pohjoispuolella, vuonna 1988. Kuva: Juhani Laitinen / Vantaan kaupunginmuseo.\nKun Sotungintieltä poiketaan ja kävellään kohti Urheilupuiston suuntaan, päädytään lopulta Håkansbölen kartanolle. Nissbackan ja Håkansbölen kartanoiden väliin jäävä alava alue on entistä merenpohjaa. Håkansbölen kartanosta on kirjoitettu paljon, ja se on valtakunnallisesti merkittävä rakennussuojelukohde, joka tosin voisi olla vieläkin paremmin tunnettu. Kartanon päärakennus on arkkitehti Armas Lindgrenin suunnittelema, ja se valmistui 1908. Rakennusta ympäröivät lukuisat ulkorakennukset sekä vuonna 2011 kunnostettu kartanopuisto.\nEnnen nykyistä päärakennusta paikalla on ollut uusklassinen 1842–1844 valmistunut rakennus, mutta tilan historia ulottuu vieläkin pidemmälle, ainakin 1500-luvulle saakka. Nykyisen jugend-tyylisen päärakennuksen läheisyydessä sijaitseva Pehtorin talo on kunnostettu vastikään kahvilaksi, ja myös muut ulko- ja talousrakennukset odottavat korjaustöiden käynnistymistä vielä tämän vuoden aikana. Kartanoalueeseen kuuluu tallit, leikkimökki, sepänpaja, aitta ja pyykkitupa. Päärakennuksen katto ja julkisivut on korjattu vuoden 2005 jälkeen, jolloin rakennus siirtyi Sanmarkin suvulta kaupungin omistukseen, mutta sisätilat odottavat vielä konservointia.\nHåkansbölen kartano keväällä 2017. Kuva: Antti Yrjönen / Vantaan kaupunginmuseo.\nKirjoittaja on Vantaan kulttuuriympäristölinjaukset -hankkeen projektikoordinaattori ja toinen Valokuvaa Vantaa -kierrosten oppaista.\nLähettänyt Vantaan kaupunginmuseo klo 11.19 Ei kommentteja:\nLähettänyt Vantaan kaupunginmuseo klo 8.46 Ei kommentteja:\nMarkku Hynninen lastaa esineistöä kuljetettavaksi Suomen ortodoksiseen kirkkomuseoon Riisaan.\nTaiteilija ja keräilijä Risto Vilhunen on päättänyt testamentissaan lahjoittaa ikonit ja muun kristillisen esineistön Suomen ortodoksiseen kirkkomuseoon Riisaan. Osa Vilhusen ikonikokoelmasta on ollut tallennettuna Vantaan kaupunginmuseon kokoelmiin.\nViime viikolla 96 kokoelmaan kuulunutta esinettä noudettiin Vantaan kaupunginmuseon säilytystiloista Kuopiossa sijaitsevaan Riisaan. Loput 900 esineen laajuisesta ikonikokoelmasta ovat Vilhusen kodissa, josta ne siirretään Kuopioon myöhemmin. Aineiston siirto tukee valtakunnallista museoiden välistä tallennusvastuuta (TAKO), jonka mukaan Riisa tallettaa ortodoksista aineistoa Suomessa.\nVantaan kaupunginmuseoon tallennettuun Risto Vilhusen kokoelmaan kuuluu edelleen maya-, inka-, afrikkalais- ja kiinalaisesineistöä sekä koti-irtaimistoa. Kokoelma on ollut esillä Vantaan kaupunginmuseolla vuonna 2015 Hullun keräilijän aarteet -näyttelyssä. Nyt kokoelmaan pääsee tutustumaan Vantaan kaupunginmuseon Finna-palvelussa.\nEsimerkkejä Riisaan siirretyistä esineistä\nMatkaikoni. Kuva: Mikaela Ihander / VKM\nMessukasukka. Kuva: Mikaela Ihander / VKM\nPyhä Yrjö -ikoni. Kuva: Pekka J. Heiskanen / VKM\nLähettänyt Vantaan kaupunginmuseo klo 10.18 Ei kommentteja:\nTunnisteet: esinekokoelmat, ikonit, kokoelmat, kokoelmatyö, ortodoksisuus\nLähettänyt Vantaan kaupunginmuseo klo 10.40 Ei kommentteja:


Yhdessä yhtenä – Siikajoen Yrittäjät ry | MainosDraivi\nVuosi starttasi omalta osaltani käyntiin puheenjohtajan pestissä Siikajoen Yrittäjät ry:ssä. Mielenkiinnolla katson, että mitä kaikkea vuosi tuo tullessaan tällä ainutlaatuisella matkalla. Määränpää ei ole niin tärkeä, kuin itse matka. Matka kyllä opettaa, ja kanssakulkijat opastavat, että mihin toimeen tulee tarttua. Ja niihinhän sitten tarvittaessa tartutaan! Puheenjohtajan ei tarvitse kaikkea tietää, eikä osata, kun rintarinnan on osaavia sekä kykeneviä tiimityöskentelijöitä. Tavoitteena on tekemisen meininki hyvässä pössiksessä!\nSuuri rutistus Siikajoen Yrittäjille tulee olemaan vetovastuu seutukunnallisista yrittäjäjuhlista marraskuussa. Se on tärkeä tapahtuma meille yrittäjille ja tietysti kunnalle. Tämän vuoden teemoina meillä Siikajoen Yrittäjillä on paikallisuus sekä aitous, joiden on tarkoitus myös näkyä tässä arvokkaassa juhlassa.\nSiikajoen Yrittäjien slogan kuuluu: yhdessä yhtenä. Tätä toimintaa tehdään yhdessä ja hyvä tiimi sekä luotettavat kumppanit ovat toimivuuden kannalta kaiken perusta.\nElinehto on, että kunta pysyy elinvoimisena ja siihen tarvitaan kaikkien panosta: kunnan, yrittäjien ja kuntalaisten. Mitä enemmän käytetään paikallisia palveluita, niin sitä elinvoimaisempana kunta pysyy. Kaikin puolin kaikkia hyödyttää, että paikallisia palveluita käytetään! Silloin Siikajoella on hyvä yrittää sekä elää.\nMeille yrittäjille on ensiarvoisen tärkeää, että yhteistyö kunnan kanssa on toimivaa sekä sujuvaa. Viime vuoden aikana yhteistyön toimivuutta tuli rakennettua Siikajoen Yrittäjien tiedottajan tehtävissä. Pohja toiminnalle on luotu ja aika näyttää, että mitä se saa aikaan. Kunnanjohtajan oivallista sanontaa lainaten: yrittäjät tulevat toimeen ilman kuntaa, mutta kunta ei tule toimeen ilman yrittäjiä.\nPaikallislehden kanssa sujuva kommunikointi ja välittömät välit edesauttavat meitä yrittäjiä näkymään kuntalaisille. Yhteistyö hyvässä hengessä luo aina rakentavaa toimintaa ja mikä on parempi paikka meille yrittäjille näkyä, kuin oma paikallislehti!\nMutta kuten isännällekin kotipirtissä tulee toisinaan todettua: ”Jos ei suusta tule mitään fiksua sanottavaa, niin silloin on parempi olla hiljaa.” Kaikella rakkaudella. Ja nyt tällä yleisellä höpöttäjällä, jota myös yleiseksi kailottajaksi kutsutaan, ei ole enempää sanottavaa. Toistaiseksi.\nPS. Korjaus kolumniin, marraskuu 2019: Siikajoen Yrittäjät ry on vetovastuussa 2020 Raahen seutukunnan Yrittäjäjuhlista, sillä luovutimme vastuun juhlista tänä vuonna Raahen Yrittäjät ry:lle, yhdistyksen täyttäessä 40 vuotta. Onnittelut vielä! Oli ilo olla mukana juhlatoimikunnassa, oppi tulevaa vuotta ajatellen paljon.\nKirjoittaja Kirsi Kivioja 7.2.2019


Ruotsinkielinen alkuteos: Missdåd\nSuomentanut: Taija Mård\nn kesä 1992 ja nuori toimittaja Sara Kvist on saanut ensimmäisen pestinsä paikallislehdestä.Muutto pääkaupungista Pohjanmaalle sopii mainiosti, sillä hän tapailee paikkakunnalla hevostallia pitävää Robertia.\nEnsimmäinen työtehtävä on jokavuotinen reportaasi keskikesän juhlinnasta.\nMutta tänä vuonna juhannus on erilainen – metsästä löytyy naisen ruumis.\nMukavasti erilainen ja tyyliltään vanhanaikainen rikostarina on piristävä poikkeus raakuutta täynnä olevassa dekkarimaailmassa. Kesäisestä tunnelmasta huolimatta – tai ehkäpä juuri siksi, Kuolonkielot sopii luettavaksi myös pimenevinä syysiltoina.\nDekkarit Karin Erlandsson Kustantamo S&S Käännetyt kaunokirjat Lainatut kirjat


Valmistajan mukaan, Technical Spec:\nOnko täysin mahdoton ajatus lisätä mainontaa foorumiin kustannusten kattamiseksi, jos jäsenmaksuilla tätä ei enää voi rahoittaa.\nEn nyt sitä mainontaa sinänsä himoitse, mutta jos vaihtoehdot ovat\n* Foorumi mainoksilla.\n* Ei foorumia ollenkaan\nTänä aamuna (vai olikohan aamuyötä, huomasin aamuviiden jälkeen) koko sivusto oli hiukan heikossa hapessa. Osoite fcma.fi johdattikin jonnekin "Blue1 Pilots Association" sivuille. Taitaa olla samalla palveluntarjoajalla? Muutaman tunnin kuluttua alkoi kuitenkin toimimaan. Foorumi viimeisimpänä. Tark...\nAihe: 2015 Tapahtumakalenteri\nRe: 2015 Tapahtumakalenteri\nolisi kiva jos tuossa listassa kaikilla tapahtumilla olisi myös paikkakunta mainittu.\nAihe: 1966 Mustang cabrio\nRe: 1966 Mustang cabrio\nSami Pennanen kirjoitti: Jotain pientä eroa on noiden vuosimallien välillä ...\nTuolla oli aika hyvin selostettu juuri ko vuosimallien pienet erot.\nhttp://www.mustangclub.fi/public/ford-m ... n-syntyma/\n.... Itselle vaan tuli ensimmäisenä mieleen jostain syystä pinnavanteiden kehät. Lähinnä mietin, että saisiko tuolla kuitenkin jotain tuollaistakin tehtyä. Materiaalia menisi tietysti hukkaan paljon enemmän jos se vaikka onnistuisikin. Eli jatketaan halvan sorvauspalvelun etsimistä. -Niko Sorry oik...\nPystyykö tuolla tekemään alumiinista sorvattuja kappaleita? Tyyliin vanteiden kehiä jne? -Niko Minusta tuo kuvan mukaan näyttää enemmänkin jyrsimeltä, eli siinä pyörivällä terällä työstetään kappaletta. Sorvissahan työstettävä kappale pyörii ja terä ei. Eli ei ole oikea työkalu sorvaamiseen. Joku m...\nVesa Viitala kirjoitti: ...\nEhei oo nipponi...\nValmistusmaa sama kuin Mazdalla, mutta ei Japani ???\nNippon = Japani japanin klielellä.\nVaroitus: Aiheen vierestä. ... Kattoverhoilu. Huono kamera näköjään tekee lankojen väliin kummallisia laineita joita ei oikeasti ole. ... Moire kuvio, interferenssi, laskostuminen. digivalokuvauskäsite. http://fi.wikipedia.org/wiki/Laskostuminen Kun kohteessa on säännöllinen kuvio (kankaan langat, t...\nTuossa on kyllä isompi ero kuin pelkkä n. 4% mittakaavaero. (Mittakaavaerohan on 24/25 = 0.96 eli 4% pienempi tai 25/24 = 1.04166666 eli 4.16666% suurempi riippuen siitä kumpaa vertaa kumpaan) Eli visuaalisesti jos 600 tähteä pienennetään kumpaankin mittakaavaan, niin tämä on ero: 600:24 = 25 tähteä...\nAihe: Mikä lähtökohdaksi Saab 9000?\nRe: Mikä lähtökohdaksi Saab 9000?\nEikö tämä koko ketju kuulu enemminkin "Onko tätä olemassa" osastoon, kun sitä rakentamista ei ole edes aloitettu.\n"Please visit allpar.com to see this image and more..."\nEi toimi kuvan suoralinkitys.\nedit: Korjattu kuva toimii.\nAihe: 1/12 Lotus 72D\nRe: 1/12 Lotus 72D\nRe: Mikä auto ?\nVai jos sittenkin ;) Hyvin samannäköinen , hieman paremmassa hapessa oleva kuva toisaalla väittää taas " 1899 Quick Runabout " http://earlyamericanautomobiles.com/1890a.htm http://earlyamericanautomobiles.com/images/autos4231.jpg Tuskin ennen sarjatuotannon keksimistä nykyisen kaltainen merkki - mal...\nTaitaa olla suosittu tapahtuma tulossa. Lahdesta ei tunnu löytyvän. ensimmäistäkään vapaata hotellihuonetta lauantaiksi.\nPerjantai-illaksikin taitaa olla vain yksi ylihinnoiteltu (179€/yö) huone enää.\nAihe: Kurtis Kraft 500C 1955\nRe: Kurtis Kraft 500C 1955\nTapani kirjoitti: .... Onko tuo reikä käynnistyskampea varten? ...\nAi se se tietenkin onkin. Minä luulin sitä konetykin piipuksi kilpakumppaneita varten.\nSpWa kirjoitti: ...Laitas Olli sitten seuraava kun Matti jätti väliin.\nJohan minä jo kerran itseni täällä nolasin.\nhttp://forum.fcma.fi/viewtopic.php?f=2& ... 86#p109186\nEi kai tästä uusintaa kaivata.\n'61 Rampula? Rampula? Rampula Ambassador? :shock: Onko tuo virallinen merkki? Ei google löydä... . PS: joo löytyi ja ihan tuttu merkki, mutta ei kaikkien kikottimien kaikki lempinimet ole kaikille tuttuja, niin jos edes siinä vastauksen oikeaksi kuittaamisviestissä voisi olla merkki ja malli oikeas...\nUnohtuiko joku työturvallisuusjuttu kohdassa 0:47?\nAihe: Lontoon bussi\nNyt toimii nuo molemmat linkit. ...nimenomaan NUPUKIVEÄ . Se MUKULAKIVI on sitten ... Se on joskus pienestä kiinni, kuten esim. jos sinulla on joku eväste/cookie, joka tallettaa sisäänkirjautumiset sivustoille, niin kaikki kyseisen sivuston materiaali avautuu sinulle pelkällä klikkailulla. Kukaan mu...


virtsavaivat | Tiia Koivusalo\nKertakaikkisen romuna, kun keski-ikäinen naistenlääkärillä käväisi!\nFlunssa sen kun jatkuu ja mukaan on tullut kaiken maailman jälkiloiset, olisiko korva-ja poskiontelontulehdukset. Jepulis koulut alkoi, lapset sairastui ja äiti. En ole edes tapani mukaan itsesäälikäs tai nuhan myötä herkillä, vaan jo armottoman kyttyyntynyt.\nKaikkea silmäni näkevätkään! Tämä flunssapelastuspakkaus saapui eilen Sugar Helsinki pr-toimistolta ja kirjaimellisesti henkisesti ja fyysisesti pelasti päivän. Ensinnäkin tulivat todella tarpeeseen, toisekseen vain naiset voivat olla näin ajattelevaisia ja hei blogiani aikuisten oikeasti luetaan!\nKiitos Sugar Helsinki, ilahdutitte harmaata pölyttynyttä mummomieltä ja nyt on aseet flunssaan.\nNormihommia täytyy kuitenkin kipeänä suorittaa, koska me äidit vaan ollaan oikeita Kippari Kalleja. No ei tässä kaikki, tietenkin tälle viikolle on varattu gynekologit, lapsen hammaslääkärit ym. ja koomailu punkan pohjalla on osoittautunut mahdottomaksi.\nFlunssa on kuitenkin pienoinen probleemi, sillä olenhan täällä jo monet kerrat jänkyttänyt kroonisista virtsavaivoistani ja onpa aiheesta tehty tubevideokin ja nytpä vihdoin löytyi osaan vaivoista syy.\nPäätin kysyä gynekologilta onko minulla laskeutunut kohtu, koska sellainen vaiva aiheuttaa juuri vastaavia oireita, joita on ollut siitä, kun täytin 40v. Diagnoosin löysin tietenkin googlen ihmemaasta. No ei ollut laskeutuva kohtu, vaan oli laskeutuva joku muu nimeltä mainitsematon. Olin kyllä tavallaan helpottunut ettei ollut se kohtu, koska tunnesyistä en välttämättää haluaisi lasteni ensimmäisestä majapaikasta luopua. Mietin vaan miksei sitä toista laskeutuvaa hommelia ole aiemmin kerrottu tai todettu?\nIstuin siinä lääkärin pallilla sitten hiukan monttu auki tyrmistyneenä ja lääkäri samaan vetoon kertoi, että ”munasarjatkin näyttivät rusinoilta, jännä miten olemattomat ne kuulemma oli” ja jos lopetan minipillereiden syönnin, niin voi jopa olla, ettei kuukautisia enää tulekaan! Siinä kohden huokaisin lääkärille, ”no tämä ei tullut tavallaan yllätyksenä, koska on se liehuva parta”.\nMääräsi kuitenkin kevyemmät minipilsut ja voi tulla tiputtelua, olisiko se jossain nuorekkuuden toivossa toivottavaa jopa? Tai voi olla ettei tule enää ikinä mitään. No nyt on mummovuositesti käynnissä eli lopetin eilen pillerit ja nyt odotellaan.\nYhtä raihnainen, kuin meidän Onni kisu reppana sokeritauteineen. Kuin syksyn lehti.\nMiehelle ehkä soitin nuhaa tihrustaen sellaisen hyvin pienen pikkupikkupuhelun gynekologin jälkeen ja se saattoi mennä jotenkin näin, ”ethän vaihda minua nuorempaan tai tulee turpakeikka!”\nEi se taida tästä enää paremmaksi muuttua, vai muuttuuko? No ainakin korvatulehdukseen on mahdollisuus saada tropit, mutta miten kohottaa tuota nimeltä mainitsematonta ja miten jarruttaa parrankasvua. Lupaattehan kaikki maailman ihmiset kertoa sitten, kun tuo valkoinen joulupukin parta päättääkin muuttua mustaksi tai pitäisikö vaan suosiolla alkaa sitä vahaamaan?\nSiellä, onko laskeutuneita paikkoja, korvatulehdusta, mummovuodet takana tai päällä ja parrankasvu olikaan minkä värinen? Gynekologi muuten lohdutteli, ”miehilläkin on vaihdevuodet”, tuumin siinä samalla, että minkähänlaiset ne miehen vaihtarit sitten onkaan, en ole koskaan moisesta kuullut?\nTorstai on toivoa täynnä, eiks je,\nkohta korvia näyttäämään lääkäriin.


Herännäisnuorten kuoron ja Veisuuveljien yhteinen kevätkonsertti - Vantaan seurakunnat\nHerännäisnuorten kuoron ja Veisuuveljien yhteinen kevätkonsertti/\nHerännäisnuorten kuoron ja Veisuuveljien yhteinen kevätkonsertti\nla 4.5. kello 18.00\nKonsertissa kuullaan perinteisten Siionin virsien lisäksi myös uusia ”villivirsiä” mm. Sirkku Rintamäeltä ja Katja Kailalta sekä perinteisiä rakkaita kevätlauluja. Kuorot esiintyvät sekä erikseen että yhdessä. Herännäisnuorten kuoroa johtaa Nina Fogelberg ja Veisuuveljiä Samuli Korkalainen. Vapaa pääsy.\nJo 1930-luvulla toimintansa aloittaneen Herännäisnuorten kuoron laulajat ovat kotoisin eri puolilta Suomea, mutta opiskelevat pääkaupunkiseudulla. Kuoro on esiintynyt kotimaan lisäksi myös useissa eri Euroopan maissa. Vuosina 2017–2018 kuoro on ollut mukana toteuttamassa musiikkiteatteri Kapsäkissä esitettyä Maija Ruuskasen ja Jaakko Heinimäen Herääminen-oopperaa.\nSyksyllä 2007 Helsingissä toimintansa aloittanut Veisuuveljet on ainoa mieskuoro herännäishenkisten virsikuorojen joukossa. Kotimaan lisäksi kuoro on konsertoinut Upsalassa, Lontoossa, Kanariansaarilla ja Oslossa.\nMolempien kuorojen ohjelmiston rungon muodostavat Siionin virret ja muu kirkkomusiikki. Nämä sopivat erityisesti Herättäjän kirkkopyhien jumalanpalveluksiin, joissa kuorot avustavat säännöllisesti pääkaupunkiseudun ja Uudenmaan kirkoissa. Kuorot ovat myös vuosittain mukana herättäjäjuhlilla. Kuoroilta ilmestyi yhdessä Helsingin Seuratuvan virsikuoron kanssa syksyllä 2017 äänite Uusin kirkkain sävelin, jota on myytävänä konsertin yhteydessä.\nNina Fogelberg on saanut musiikillisen oppinsa Sibelius-Akatemiasta (MuM solistinen ko. 1993, laulun ensikonsertti 1995) ja Ersta Sköndal Högskolasta (Tukholma, kirkkomusiikin ko. 2006) sekä Lontoon Guildhall School of Musicista 1990–1991 (barokki-ja renessanssimusiikki). Hän on esiintynyt laulusolistina mm. HeBOn, Avantin, La Compagnie Inégalen ja RSOn kanssa, ja hänellä on myös takanaan monivuotinen ammattikuorolaistausta mm. Helsingin Kamarikuorossa. Vuosina 1994 - 2006 Nina Fogelberg asui Gotlannissa työskennellen laulunopettajana, laulajana ja kirkkomuusikkona, Suomeen palattuaan hän on toiminut lähes yksinomaan kirkkomusiikin parissa. Nina musisoi 2017 perustetussa keskiaika-ja kansanmusiikkiduo VINDAUMissa, ja esiintyy laulajana poikkitaitellisessa kokoonpanossa Stellamaris yhdessä urkuri Anne Hätösen ja tanssija Amandine Doatin kanssa. 2017 hän aloitti kirkkomusiikin maisteriopinnot Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa, syventyen keskiajan liturgiseen musiikkiin ja kuoronjohtoon, ja on vuoden 2019 alusta toiminut Herännäisnuorten kuoron johtajana.\nVeisuuveljiä on koko kuoron historian ajan johtanut pastori ja kanttori Samuli Korkalainen, joka on koulutukseltaan sekä musiikin maisteri (Sibelius-Akatemia 2004) että teologian maisteri (Helsingin yliopisto 2006). Hän toimi Herättäjä-Yhdistyksen musiikkisihteerinä vuosina 2007–2017 ja osallistui keskeisellä tavalla Siionin virsien uudistustyöhön. Tällä hetkellä Korkalainen valmistelee kirkkomusiikin historian alaan kuuluvaa väitöskirjaa Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa. Hän on aiemmin johtanut myös Herännäisnuorten kuoroa (2002–2014) sekä Herättäjä-Yhdistyksen valtakunnallista kuoroa (2009–2018). Lisäksi Korkalainen on pian kahdenkymmenen vuoden ajan laulanut gregoriaanista kirkkolaulua esittävässä lauluyhtye Schola Sancti Henricissä sekä julkaissut äänitteen Siionin virsistä ja gregoriaanisista kirkkolauluista yhdessä lauluyhtye Vox Silentiin kanssa.\nto 25.7. klo 12.00 -12.45


kolmekymmentä päivää palkkapäivä Lainat - Modest Ajanjaks - www.waytoheavens3.fora.pl\nkolmekymmentä päivää palkkapäivä Lainat - Modest Ajanjaks\nWysłany: Sob 12:46, 08 Lut 2014 Temat postu: kolmekymmentä päivää palkkapäivä Lainat - Modest Ajanjaks\nEnnen pukemista varmista sitkeys laina antajan . Saat arvo noin 100 vain yksi 200. Joten pyyntö paljon olet pystyy takaisin . Joten, jos olet kamppailee menot ohjelmien nähdä mahdollisuudet jotka ovat ympärilläsi , voi tulla puhua meille. Pre-palkka luottokortit ovat yhä suosikki. Jos sinulla on usein työtä tai laittaa yksinkertaisesti , säännöllinen tulojen sekä suorittamalla pankkitili , saatat hankkivat ottolainavaroista suunnitelma täyttääkseen teidän tärkeä taloudellinen vaatimukset [url="http://luotto.tumblr.com"]finnair luotto[/url] apteekin tutkimaan tuotot kuukausittain ja valitse kun velvoitteiden ovat taloudellinen . Muista, että joudut valita laina vaihtoehto alkaen lainanantajan jotka saada vähintään In M In Eee rating . rinnastaa käteisellä voi olla lähettää osana käyttötili sisällä vain tuntia . Faktat harkitsemaan kun huolehtiminen lainat :.\nLaina tarjoajat jotka tarjoavat näiden ei faksauksen käteisennakkoa on liity mukaan täydellinen ratkaisu ei asia ! Nämä lyhytaikaisia ??erän lainat yleensä on tarkoitus apua yksilöiden kamppailemaan nopeat ehdot ja siirtyä kanssa heidän elämäänsä . Tästä syystä , käteisellä sta tulee alle käytetään paljon vähemmän tuottavaa , johtaa vähentämiseksi menot Brings [url="http://lainaaheti101.wordpress.com"]lainaa heti[/url] He myös toimitus erityisesti työkalut kuin laatu laskimet jotka voivat auttaa sinua tehdä tarkkoja osto valinnat perustuvat oman itsesi tarpeisiin . Yhä useammat konkurssi ja default tapauksissa paljastavat enemmän kuluttajille huomannut itse kanssa puute tapoja huolehtia käteistä he ovat velkaa. valtava määrä asunnon ovat vakuutettu Poiketen Federal Housing Administration kiinnitykset .\nSilti se on merkitystä tahansa hakijan katsomaan ympäri , in yksinoikeudella ja true matkapuhelin teollisuus on , ennen tehdä valinta .\nNormaali korkokannan hintaan varten lainanottajan on konsolidointi laina ennustetaan 13. Yleisesti näyttää oikea ehdotuksia ja tietoa kuluessa täydellinen alueet . Näinä myrskyisä vero kertaa , monet ihmiset harkita kauheaa liikenteen omasta luotto-tiedosto ja vastaanottaa vaikeuksia pysyä mukana henkilökohtainen velka vastuut , etenkin monipuolinen maksu talon lainat - joukossa tulkkaus tiedot kiinteistöjen rinta viime vuosina . Tai voimakkaampi, olet kohtaaminen se suora ! Eniten [url="http://pikavippiluottotiedottomal101le.webs.com"]pikavippiluottotiedottomal101le.webs[/url] tuella oikea etsintä , voit varmasti löydät kahvat alennettua hinnat interst. Todellinen syy tätä perustuu tosiasiassa maksut tehdään kokonaan palkka, joten ansiot ovat ohjataan muille kulut ja velvoitteet . By turvaaminen huutokaupoissa kuromaan rahoitus , voit pystyä takaa sinulle eteenpäin kyky nopeasti ja turvataan it tuottaa tuntuva tulos on omaisuuden tai kotiin . Tämä säännöllisyys varmasti tuoda hyvä tulos ja luotto maine .\nVaihtoehtoisesti , Ostin Secret Port mistään massiivinen Raha 20 vuosi . Ajattele sitä näin . Muut kuin lomalla, nämä jälleenrahoituksen vaihtoehtoja myytäväksi monipuolista sovelluksissa kuten rautakauppa , lujittaa velat , vuorovaikutuksessa häät kulut , investoimalla auto tai asunnon ja niin edelleen .


No You Girls Never Know: Tom Waits herkkänä, Florence naamioituna ja Björk kuussa\nTom Waits herkkänä, Florence naamioituna ja Björk kuussa\nKoska tällä hetkellä rästissä olevien velvoitteiden ja toimien lista on Olympiastadionin tornin kokoinen, teen jälleen laiskan miehen teon ja pistän parit biisit tälleen samaan pakettiin.\nAloitetaan Tom Waitsilla, jonka uuden levyn julkaisu ei ole enää kaukana. Bad As Me alkaa näiden esimaistiaisten perusteella vaikuttamaan Waitsin uran helpoimmalta levyltä. Back In The Crowd kun on oikeastaan aika kaunis balladi, missä mariachi-henkiset kitarat luovat hauskan kepeän tunnelman. Hienoa nähdä, että vanhasta räkäkurkusta löytyy myös herkkä puoli.\nFlorence + The Machine on myös julkaissut tulevalta albumiltaan toisen singlen, Shake It Out. What The Water Gave Me oli ja on edelleen huikean hieno kappale, jonka ylittämiseen Shake It Outilla ei ole mitään rahkeita. En nyt sano, että biisi olisi huono, mutta vähän mitäänsanomaton rallatteluhan tuo on. Video tosin tukee hienosti biisiä ja tunnelmaan pääsi paremmin sisään sitä katsellessa.\nTuleva albumi Ceremonials julkaistaan noin kuukauden päästä. Eiköhän lisää paljastuksia tule, kun julkaisu lähenee.\nSitten levyyn, jota ei tarvitse odottaa enää viikkoakaan. Björkin Biophilian biisipaljastukset ovat olleet toinen toistaan parempia, Viruksen ollessa jo klassikko syntyessään. Viikko pari takaperin levyn avausraita Moon sai musiikkivideon, joka voisi olla aika paljon parempikin, kun miettii miten paljon levyyn ollaan satsattu noin muuten. Ainakaan minua ei kiinnosta katsoa säkkärätukkaista Björkiä laulamassa kameralle, kun välillä ruutuun lävähtää kuu. Biisi itsessään on myös vähän tylsähkö yksittäisenä irroituksena, mutta levyn avauksena taas hyvä tunnelmanluoja.\nIhan näin meidän kesken voin muuten sanoa, että Biophilia on juuri niin hyvä, kuin olen uskaltanut sitä hypettääkin. Ehkä voin sanoa sen olevan jopa Björkin paras levy. Mut tää pysyy sit ihan meidän välisenä, okei?\nLähettänyt Lauri klo 21.27\nTunnisteet: Björk, Florence + The Machine, Tom Waits\nIlari 5. lokakuuta 2011 klo 11.23\nÄrsyttävää, että nykyään on vaikea pysyä perässä, mikä onkaan single ja mikä vain maistiainen. Olin väittämässä jo, että Shake It Out olisi ensimmäinen sinkku, mutta lienet lähempänä oikeaa. Wikipedia mainitsee What the Water Gave Me:n promo singleksi ja Shake It Out:n first official singleksi. Just.\nravenwaves 5. lokakuuta 2011 klo 18.03\nIhana Florence <3 Mutta aivan totta, ei Shake It Out ole lähimainkaan niin hyvä kuin What The Water..\nOdotan tuota Björkin levyä vähän ristiriitaisin tuntein..\nLauri 7. lokakuuta 2011 klo 10.09\nIlari: Totta turiset, alkaa maistiaisen ja sinkun erot hämärtymään täysin, kun biisit on joka tapauksessa netissä ja niistä julkaistaan videot jne. Muistelin kyllä, että What the Water Gave Me olisi tullut iTunesiin myyntiin, mikä nyt meinais sit sinkkua. Muistikuvani voivat tosin olla väärätkin. Ja ota tosiaan noista Wikipedian määritelmistäkään selvää.\nReiska: Turhaan odottelet ristiriitaisin tuntein. Se levy on hyvä! Ei yks keikan peruuntuminen tuollaisen tuotoksen jälkeen vituta enää yhtään. Paitsi jos ilmoittaa uuden keikan ja peruu senkin. :D


Testaajahakumme on päättynyt, kiitos kaikille hakijoille! - Ässä Rengas Oy\nHome/Ajankohtaista/Testaajahakumme on päättynyt, kiitos kaikille hakijoille!\nTestiryhmähakumme on päättynyt. Saimme valtavan määrän hakemuksia, kiinnostuneiden suuri määrä yllätti meidät positiivisesti. Iso kiitos kaikille hakemuksensa lähettäneille! Koska hakemuksia saapui paljon, niiden läpikäymiseen menee hetki aikaa. Ilmoitamme kaikille valituksi tulleille viimeistään 8.4. Pysytään kuulolla!\nHaimme 2.4. päättyneellä haullamme kesärengastestaajia alla olevin tiedoin:\nTestaamme uutta kesärengaskumiseosta ja etsimme testiryhmäämme autoilevia kansalaisia ympäri Suomen. Tässä testiryhmässä ei sukupuolella ole väliä ja testiauto voi olla uusi tai vanha, etu-, taka- tai nelivetoinen henkilö- tai pakettiauto. Vaatimuksena testiryhmään pääsyssä on, että ajat paljon ja sitoudut kertomaan kokemuksesi testattavasta rengassarjasta meille kuukausittain. Testiaika on kesärengaskausi 2018 ja testit alkavat heti kelien salliessa. Testiryhmän jäsenenä saat autoosi/omaksesi testaamasi renkaat alleasennettuna, sekä kunnian olla mukana kehittämässä suomalaista osaamista ja työllisyyttä.\nLähetä meille vapaamuotoinen hakemuksesi, jossa kerrot, miksi juuri sinä olisit hyvä testaaja. Kerro ainakin, missä ja kuinka paljon ajat tulevana kesänä ja minkälaisella autolla. Haemme ryhmäämme eri ikäisiä ja erilaisia autoja ja kuskeja, joten hae mukaan rohkeasti!\nLähetä hakemuksesi yhteystietoineen 2.4. mennessä joko sähköpostitse osoitteeseen myynti@assarengas.fi tai postitse osoitteeseen Talvitientie 18, 16900 Lammi.\nTietoa meistä ja testistä:\nÄssä Uusiorenkaat on Hämeenlinnan Lammilla sijaitseva perheyritys. Valmistamme 40 vuoden kokemuksella henkilö- ja pakettiautojen renkaita kierrättämällä vanhat renkaat uusien raaka-aineiksi ja käyttämällä ainoastaan pintakuviointiin neitseellistä kumiraaka-ainetta. Käytämme valmistuksessa ainoastaan myrkyttömiä, PAH-vapaita kumilaatuja ja erillisen tarkistuksen läpikäyneitä rengasrunkoja. Valmistuksemme täyttää ISO 9001 –ja ISO 14001 –mukaiset laatu- ja ympäristövaatimukset ja renkaamme saivat ensimmäisenä Suomessa E108 –hyväksynnän. Jokainen rengas syntyy meillä käsityönä ja se käy kaikissa työvaiheissa läpi huolellisen tarkastuksen. Näin varmistamme, että tehtaastamme asiakkaalle lähtee aina laadukas, huolella valmistettu rengas. Tuotekehityksemme on jatkuvaa ja teemme joka päivä töitä sen eteen, että suomalaiset saavat jatkossakin ajaa kotimaisilla, turvallisilla ja mahdollisimman vähän ympäristöä kuormittavilla renkailla. Laajennamme testiyhteistyötä nyt ammattiautoilijoista myös kuluttajapuolelle, sillä suurin osa renkaistamme pyörii päivittäin henkilöautojen alla.\nTestistä saatavat tulokset käytämme tuotantomme kehittämiseen. Emme julkaise yksittäisen henkilön testituloksia/nimiä tai henkilöä yksilöiviä tietoja missään yhteydessä. Emme luovuta tai käytä yhteystietoja suoramarkkinointiin tai muuhunkaan kuin omaan testitarkoitukseemme. Julkaisemme omassa markkinoinnissamme testituloksia ja mahdollisesti myös testaajien antamia yksittäisiä kommentteja testaajan nimeä paljastamatta. Testaaja täyttää kerran kuukaudessa kaksisivuisen testilomakkeen, jossa hän arvioi renkaan käyttäytymistä eri tilanteissa kouluarvosanoin 4-10.\nTestattavien renkaiden arvot vaihtelevat 235€:sta 440€:oon rengasmallista ja –koosta riippuen. Testaaja saa renkaat haltuunsa ilman veloitusta ja testin päättyessä omakseen. Luovutuksesta muodostuu saajalleen veronalainen korvaus, minkä vuoksi ilmoitamme verottajan vuosi-ilmoituksella luovutetun rengassarjan arvon. Tätä tarkoitusta varten tarvitsemme testaajan henkilötunnuksen. Rengassarjan arvo huomioidaan henkilön kokonaisverotuksen osana, eikä siitä tehdä erikseen ennakonpidätystä/maksua. Esimerkkilaskelma, vaikutus vuosiverotukseen: Henkilön kokonaisveroprosentti on 20%, saadun rengassarjan arvo on 300€, jolloin kokonaisveron määrä saadusta rengassarjasta on 60€. Lisätietoja myynti@assarengas.fi tai p. 03 633 7299.\n-muiden valmistajien renkaat\n-kesä- ja talvirenkaiden vaihdot, vanteilleasennukset\n-renkaiden ja metalliromun kierrätys


ChromeOS ja Ubuntu katosi taivaan tuuliin [RATKAISTU]\nKirjoittaja Aihe: ChromeOS ja Ubuntu katosi taivaan tuuliin [RATKAISTU] (Luettu 7994 kertaa)\n« : 02.05.15 - klo:10.14 »\nUbuntu 14.04 asennettuna Chromebookiin. Kone oli pari päivää käyttämättä, Ubuntu oli ehkä päällä ja kone suspendattu. Akku kuitenkin meni tyhjäksi, ja kun uudelleenkäynnistin, niin Ubuntua ei vaan enää löytynytkään. Virheilmoitus on pitkä, mutta laitan silti näytille, jos jku vaikka osaisi ystävällisesti tulkata että mistä on kyse on miten edetä Ubuntun palauttamisessa?\nchronos@localhost / $ sudo startunity\nCurrent Operating System: Linux localhost 3.4.0 #1 SMP Tue Apr 14 19:01:35 PDT 2015 x86_64\nKernel command line: cros_secure console= loglevel=7 init=/sbin/init cros_secure oops=panic panic=-1 root=/dev/dm-1 rootwait ro dm_verity.error_behavior=3 dm_verity.max_bios=-1 dm_verity.dev_wait=1 dm="2 vboot none ro 1,0 2545920 bootcache PARTUUID=90aaeccd-fe42-b04c-a04d-47a8f6be63d7/PARTNROFF=1 2545920 7dcf9259f374a480bd1e1be97c0f53a6fd42a88a 512 20000 100000, vroot none ro 1,0 2506752 verity payload=254:0 hashtree=254:0 hashstart=2506752 alg=sha1 root_hexdigest=9fc0cd66eb0686fe32f9d9b16a596aeb7cbc9e3b salt=e814ce181d6b67a1354c3fdc02ab33026e45325c997aa40bd931589e8ec53000" noinitrd vt.global_cursor_default=0 kern_guid=90aaeccd-fe42-b04c-a04d-47a8f6be63d7 add_efi_memmap boot=local noresume noswap i915.modeset=1 tpm_tis.force=1 tpm_tis.interrupts=0 nmi_watchdog=panic,lapic iTCO_vendor_support.vendorsupport=3\n(==) Log file: "/var/log/Xorg.1.log", Time: Sat May 2 10:10:31 2015\n(EE) 0: /usr/bin/X (xorg_backtrace+0x48) [0x7f68691d1848]\n(EE) 1: /usr/bin/X (0x7f6869028000+0x1ad539) [0x7f68691d5539]\n(EE) 2: /lib/x86_64-linux-gnu/libpthread.so.0 (0x7f6868124000+0x10340) [0x7f6868134340]\n(EE) 3: /usr/bin/X (0x7f6869028000+0xb57a6) [0x7f68690dd7a6]\n(EE) 4: /usr/bin/X (xf86BusProbe+0x9) [0x7f68690b1099]\n(EE) 5: /usr/bin/X (InitOutput+0x74d) [0x7f68690bf6fd]\n(EE) 6: /usr/bin/X (0x7f6869028000+0x59bab) [0x7f6869081bab]\n(EE) 7: /lib/x86_64-linux-gnu/libc.so.6 (__libc_start_main+0xf5) [0x7f6866b64ec5]\n(EE) 8: /usr/bin/X (0x7f6869028000+0x451ee) [0x7f686906d1ee]\nNot unmounting /mnt/stateful_partition/crouton/chroots/precise as another instance is using it.\n« Viimeksi muokattu: 07.05.15 - klo:21.23 kirjoittanut JussiS »\nVs: ChromeOS ja Ubuntu katosi taivaan tuuliin\n« Vastaus #1 : 02.05.15 - klo:11.53 »\nVeikkaan, että X.org:n binäärit tai joku Ubuntun kirjastotiedosto on korruptoitunut. Joutunet ottamaan omat tietosi talteen Ubuntun kansioista ja asentamaan Ubuntun kokonaan uudelleen.\n« Vastaus #2 : 02.05.15 - klo:21.55 »\nOngelmana tässä on tuo lopputulema:\nUbuntukansiota ei siis saada lainkaan auki, kun se mounttaa tai "another instance is using it".\nJos saisin kansion auki tekisin toki uuden asennuksen enkä kitisisi tässä, mutta kun en saa, enkä oikein tajua mikä tuon ilmoituksen takana on. Olen buuttailut useita kertojha ja ilmoitus pysyy samana, joten en vaan keksi miten tuon "toisen instanssin" pois häiritsemästä - tai jotenkin muuten pääsisi eteenpäin.\n« Vastaus #3 : 02.05.15 - klo:23.13 »\nkun avaan shellin ChromeOS:n puolella, niin pääsen kyllä selailemaan tuota komennon lopussa määriteltyä polkua. Eli Ubuntun kotikansio on siis tallessa tällaisen polun takana:\nNyt kun ymmärtäisi mitä tuolta (tai pari pykälää ylempää (stateful_partition) pitäisi puukottaa, niin sittenhän tämän varmaan siais taas pelaamaan.\n« Vastaus #4 : 03.05.15 - klo:03.18 »\nLainaus käyttäjältä: JussiS - 02.05.15 - klo:23.13\nX-palvelin ei nyt suostu käynnistymään vaan kaatuu johonkin nollapointterivirheeseen. Voi olla aika vaikeaa löytää tiedostoa ja pakettia, jossa vika varsinaisesti majailee. Joku bitti on siis vinossa jossain, mutta virheilmoituksesta ei voi suoraan sanoa, missä. Itse asentaisin suosiolla koko järjestelmän uudelleen.\n« Vastaus #5 : 03.05.15 - klo:16.16 »\nEn itse tunne ChromeOS:ia tai Croutonia, mutta olisiko tästä linkistä hyötyä (oletan ettei ohjeen englanninkielisyys aiheuta ongelmia)?:\nKo. linkki kuuluu crouton-wiki-sivustoon, jota ylläpitävät Croutonin kehittäjät.\n« Vastaus #6 : 03.05.15 - klo:18.03 »\nCroutonin github-sivulla on eilen avattu raportti samasta ongelmasta, joten ehkä vika ei olekaan pelkkä virran katkeamisen aiheuttama tiedostovirhe.\n« Vastaus #7 : 04.05.15 - klo:22.49 »\nohjeet täältä auttoivat hieman eteenpäin:\nPäivitin croutonin ja Ubuntun ohjeiden mukaan. Nyt ei tule herjausta X:n toimimattomuudesta, mutta "sudo startunity"n jälkeen saan tulokseksi mustan näytön. Jotain näytöllä vilahtaa, ja ilmeisesti siellä on Ubuntun työpöydällä joku virheilmoitusikkuna, mutta kun näyttö pimenee, niin en tietty pääse sitä lukemaan.\nPieni askel eteenpäin ...\nPitkän koodijonin lopussa ilmoitus:\ncouldn't enable device 12\nTästä vimpain 12 ei sitten olekaan mitään aavistusta ...\n« Vastaus #8 : 05.05.15 - klo:21.53 »\nNäyttää siltä, että X-palvelin kettuilee edelleen. Pääsetkö lainkaan kirjautumaan Ubuntuun komennolla (ilman X:ää)?\nEdit. Näyttäs olevan tälläinen tuore virheraportti Crouton-sivustolla, vastaa ehkä paremmin sinun alkuperäistä ongelmaa kuin nm:n mainitsema Can't startunity #1715\n« Viimeksi muokattu: 05.05.15 - klo:22.06 kirjoittanut joonas60 »\n« Vastaus #9 : 05.05.15 - klo:23.15 »\nkiitos. sudo enter-chroot toimii. Löysin tuon itsekin ihan äsken ja olen tässä kopioinut home osiosta kansioita ulkoiselle kovalevylle.\nNyt tulee todella tyhmä kysymys: Miten saan kopioitua sellaisen kansion, jonka nimi muodostuu erillisistä sanoista (Arkisto Julkaisut Esitelmä).\nCp ilmoittaa että tuollaista kansiota ei ole olemassa. On siellä pari muutakin tuolla tavalla nimettyä kansiota ...\n« Vastaus #10 : 06.05.15 - klo:02.23 »\nSinun täytynee pistää kansion nimi lainausmerkkien sisälle.\n« Vastaus #11 : 06.05.15 - klo:08.00 »\nKenoviivalla: Arkisto\_ Julkaisut\_ Esitelmä\n« Vastaus #12 : 06.05.15 - klo:11.24 »\nLainaus käyttäjältä: AimoE - 06.05.15 - klo:08.00\nTab-täydennys on kätevä, se lisää tuon kenoviivan automaattisesti.\n« Vastaus #13 : 06.05.15 - klo:23.26 »\nkiitos neuvoista. Nyt on koko vanha home osio kopioitu talteen. Taidan seuraavaksi poistaa croutonin, tyhjentää levyn Ubuntu osion ja asentaa kaiken uudelleen. Voi olla että menee joitakin päiviä ennen kuin ehdin kokeilemaan.\n« Vastaus #14 : 07.05.15 - klo:21.22 »\nKiitos kaikille, jotka osallistuivat keskusteluun. Asiat ratkesivat pikkuhiljaa.\nVaikka X oli alhaalla ja Unity ei siis suostunut käynnistymään, niin\nmahdollisti vanhan osion varmuuskpioinnin. Kiitos tästä vinkistä.\nToinen tieto, jonka tarvitsin, oli noiden useilla sanoilla nimettyjen kansioiden kopiointi. Kiitos tästäkin vinkistä.\nKun olin varmuuskopioinut vanhan osion, poistin Ubuntu osion kokonaan ja palautin Chromebookin puhtaille Google asetuksille.\nJa sitten vaan koko kierros alusta. Devmode päälle ja tällä kertaa asensin xfce:n.\nKaikki vaikuttaa erinomaiselta tällä hetkellä. Ja jatkossa varmaan menee tiputuslaatikkoon säännöllisesti ja paljon keskeisiä tiedostoja. Eipä sitten haittaa systeemit kaatuilevat.\nEli xfce:llä mennään eteenpän.


Jälkitoimitus kihlakoristeeseen - Vanillina - Vuodatus.net\nTämän kihlakoristeen kaveriksi piti jo aiemmin tehdä nämä ruusut levykakun kulmiin, mutta angiina sotki suunnitelmat. Kihlajaisia juhlitaan huomenna, joten onneksi vielä ehdin ajoissa.\nEli 2 ruusua joka kulmaan. Yön kähmeessä näitä vääntelin, niin 100% tyytyväinen lopputulokseen en ole.\nHauskasti kävi tuon värjätyn sokerimassan määrän kanssa, sain tehtyä yhden ylimääräisen ruusunnupun, ja 4 terärälehteä vielä ylimääräisenä Joskus tulee värjättyä massaa ihan liian vähän tai paljon. Nyt oli oikein sopivasti.\nOnnea nuorelle parille ja ihania kihlajaisjuhlia koko perheelle\nLähettänyt: vauvapaakari - 9.10.2009 klo 09.43


Volvo XC60 – AutoWiki\nVolvo XC60 on maaliskuussa 2008 Geneven autonäyttelyssä esitelty Volvo XC90:n alapuolelle sijoittuva SUV. Markkinoille auto tuli Euroopassa syksyllä. Valmistajan mukaan malli sijoittuu ns. Small Premium Utility -luokkaan. Tämän XC-sarjan kolmannen jäsenen (XC70 ja XC90) konseptiversio esiteltiin Detroitissa tammikuussa 2007.\n3.1 XC60 Classic\nKonseptiversion ulkomuodossa on nähtävissä selviä vaikutteita Fordin Kinetic Design -muotoilufilosofiasta (esim. Ford S-Max) ja se eroaa selvästi Volvon vanhemmista, konservatiivisesti muotoillusta malleista. Muotoilusta on vastannut Steve Mattinin johtama suunnittelutiimi. Volvo on ilmoittanut mallin edustavan suunnittelulinjaa, jota tullaan seuraamaan myös muissa myöhemmin esiteltävissä malleissa. Jäähdyttäjänsäleikössä oleva Volvon logo on selvästi aikaisempaa suurempi. Konseptiautossa käytetään 20" vanteita, mutta tuotantoversiossa nähdään normaalimman kokoiset renkaat.\nKonseptiautossa esiteltiin kuusisylinterinen bioetanolia polttoaineena käyttävä 3,2-litrainen Flexifuel-moottori. Moottorista irtoaa tehoa 265 hv ja maksimivääntö on 340 Nm. Flexifuel-moottori perustuu vuonna 2006 Volvo S80 -mallissa esiteltyyn bensiinimoottoriin (B6324S). Moottorin suorituskyky on optimoitu E85-polttoaineelle (85 % bioetanolia ja 15 % bensiiniä).\nKonseptimallin kiihtyvyydeksi ilmoitettiin 0-96 km/h 8,2 sekuntia ja huippunopeudeksi 228 km/h. E85-polttoainetta käytettäessä keskikulutus on 12,3 l/100 km.\nMoottorin rakenne R4, yhteispaineruiskutus, DPF, Bi-Turbo R4, yhteispaineruiskutus, DPF, turbo R5, yhteispaineruiskutus, DPF, turbo R5, yhteispaineruiskutus, DPF, Bi-Turbo\nVolvocars.com: The XC60 Concept\nCarscoop: Volvo XC60 Concept\nWorldcarfans 4.3.2008: Volvo XC60 Geneva launch\nC-segmentti 340 / 360\nE-segmentti 760 960 S90 / V90 S80 I S80 II\nNeliveto / J-segmentti XC60\nKeskiluokka S60 (Y20)\nNoudettu kohteesta http://mail.autowiki.fi/index.php?title=Volvo_XC60&oldid=164610\nSivua on viimeksi muutettu 26. syyskuuta 2017 kello 20.38.


PTmode - 4.10.2017\nPekka Salmi (R.I.P.) selitti minulle vuonna 2000, miten suomalainen rahapelimonopoli vielä kaatuu EY-tuomioistuimessa. Tarina kuulosti uskottavalta, joskin myöhemmin osoittautui, että Pekka ei ollut perehtynyt asiaan juuri lainkaan. Olen jo pitkään edustanut kantaa, jonka mukaan vähintään tämä ja seuraava vaalikausi vedetään nykysysteemillä, helposti pidempäänkin. Monopolilla kun on poliitikkojen lähes yksimielinen ja lienee vielä kansan enemmistönkin tuki. EU:lla on juuri nyt ja jatkossakin muitakin murheita.\nPäästyäni RAY:n toimesta korkeimpaan oikeuteen asti 50 euron reikittömän texasturnauksen järjestämisestä ja saatuani kenkää Kaupunkilehtien kolumnistin paikalta Veikkauksen painostuksesta havaitsin rahapelimonopolin varsin aggressiiviseksi toimijaksi. Ymmärrän kyllä, miksi Veikan väki ei halunnut lukea paikallislehdistä ”Veikkaus on löytänyt todellisen sopupelaajan” tapaisia analyysejä. Sen sijaan lehdistön munattomuutta rahapelimonopolin ilmoitusrahojen edessä en ainakaan hyväksy, joskin ymmärrän tässäkin motiivit.\nUuden Veikkauksen muodostamisen jälkeen olen kuullut paljon viestiä, miten sen toimiva johto kiertää kiristämässä urheiluliittoja ryhtymään toimenpiteisiin ulkomaisten peliyhtiöiden kanssa yhteistyötä tekeviä urheilijoita kohtaan. Leo Komarovilla esimerkiksi ei ole asiaa maajoukkueeseen, koska hän teki yhteistyösopimuksen NordicBetin kanssa. Mitä siellä kolme miljoonaa kaudesta saavalla NHL-hyökkääjällä tekisikään, kun SM-liigastakin löytyy kahdensadan tonnin tähtiä.\nKoripalloliitto meni Veikkauksen edessä vielä enemmän rähmälleen. Se mm. vaatii kaikkia pääsarjatason pelaajiaan kieltäytymästä yhteistyöstä Veikkauksen kilpailijoiden kanssa. Naisten ykkösdivarissa käsittääkseni kaikki pelaajat eivät joudu pelaamisestaan maksamaan. Joten onhan se täysin ymmärrettävä vaatimus, että kielletään työllistyminen esimerkiksi ulkomaisen peliyhtiön kertoimenlaskijana tai kommentaattorina.\nSosiaalisessa mediassa aiheesta ovat avautuneet enimmäkseen entiset pelaajat. Nykyisten onkin omalta kannaltaan parempi olla hissun kissun. Veikkaus teloittaa kaikki toisinajattelijat, mikäli suinkin pystyy.\nEspanjan keskushallinto nosti Katalonian itsenäisyyshankkeen realistiseksi vaihtoehdoksi pamputtamalla äänestämään pyrkiviä. Veikkaus taas alkoi kaivaa monopolinsa hautaa ampumalla tykillä hyttysiä. Jopa valtamedia on alkanut kiinnostumaan Veikkauksen gangsterityylistä. M.O.T. saattaa vielä yllättää ja tehdä oikeaakin tutkivaa journalismia populististen salaliittoteoriaohjelmiensa ”Talousennustajat kusettivat kätilöt kikyyn” sijaan.\nSuomen kansan tuki nimittäin menetetään hyökkäämällä ”oikeiden” urheilijoiden kimppuun. Pokerinpelaajista kansa ei piittaa tippaakaan, meitä saa monopoli halutessaan kiusata rauhassa. Olen vahvasti sitä mieltä, että Trump teki virheen hyökätessään NFL:n kimppuun ja Veikkaus teki pahemman alkaessaan ahdistelemaan päivärahoista pelaavia koripalloilijoita. Meidän kotimaan sarjoissa palloa pompotteleviamme on vaikea leimata kiittämättömiksi isänmaataan rakastamattomiksi miljonääreiksi edes omille punaniskoillemme.\nTosin tämä oli vasta pintapisto. Mitään Berliinin muurin murtumisen nopeusluokan kehitystä en ennakoi. Mutta odotan kansan tuen rahapelimonopolille pikku hiljaa murenevan. Tästä tuesta muuten voisi joku puolueeton taho tehdä tutkimuksen. Tällä puolueettomalla taholla en tarkoita sen enempää koti- kuin ulkomaisia rahapeliyhtiöitä.\nKoska teen aina välillä Veikkaukselle korvauksetonta markkinointia, minun piti alun perin kirjoittaa perjantaina Casino Helsingissä alkavista livepokerin SM-kisoista. Tykkään nimittäin ohjelmasta ja minut löytää lauantaista lauantaihin Mikonkadulta. Olen pitkästä aikaa terveenä ja aion puolustaa sunnuntaina H.O.R.S.E:n suomenmestaruuttani sekä tavoitella titteliä muissakin karkeloissa.\nErityisen innolla odotan maanantain kolmensadan pottihiloa ja tietysti myös lauantain sököä. On suorastaan häpeällistä, että en ole viikkoturnausten ulkopuolella koskaan sököä voittanut, vaikka monta olen pelannut. Viidensadan kolmipäiväiseen texasiin tuskin sentään taivun, reunat ne on miunkin mukissani.\nTykkään kovasti kasinon väen itse kehittämästä limiittipelimuodosta, jolla sunnuntaina hevostellaan. Kyseessä on 3-limit, eli viimeisellä kortilla saa lyödä spread limiittinä kolminkertaisenkin ison betsin. Tämä tuo limiittipeliin kivasti tabascoa ja kannustaa aiemmilla kierroksilla löysään vetelyyn. Kyllä monopolityöntekijätkin voivat olla innovatiivisia, sitä ei ole sentään Veikkaus kieltänyt.\nLisäksi piti mainita, että olen pitkästä aikaa nähnyt Casino Helsingin mainoksia. Ne ovat varsin taitavasti tehtyjä, kuten Veikkauksen markkinointi yleensäkin. Hyvin on saatu myös valtaosa kansasta uskomaan, että Veikkauksen peleissä ”Pelimies on erimies”, ”Suomalainen voittaa aina” ja ”Ainoastaan Afrikan neekeri ei veikkaa”. Henkilökohtaisista syistäni toivon, että markkinointi tuo Mikonkadulle uusiakin pelureita. Ei olisi muuten näkemäni mainos mennyt Jouni Laihon aikana läpi. Veikkaus on ehkä sopuisammissa väleissä seuraajansa Saaramia Varvion kanssa.\nKoripalloliitto pyrkii pelaajasopimuksissa kieltämään yhteistyön kansanvihollisten kanssa lisäksi pelaajilta kaljoittelun toisten seurojen otteluissa sekä kaupalliset ja poliittiset tatuoinnit.\nTörmäsin somessa erinomaiseen naisten divaripelaajan vastaukseen liiton pyrkimyksiin:\n”Minusta nuo on ihan OK, jos: 1) pelaajan luopuessa työstään Veikkauksen kilpailijalla Koripalloliitto (tai Veikkaus?) korvaa pelaajalle hänen kauden (tai tulevien vuosien) aikana menettämänsä elannon, 2) pelaaja ei saa nauttia olutta seuratessaan toisen sarjan ottelua niin Koripalloliitto tarjoaa kaikki muut alkoholipitoiset virvokkeet kauden aikana pelaajalle, riippumatta tilaisuudesta tai ajankohdasta, ja 3) pelaajalla ei saa olla “sopimattomia” tatuointeja niin olisi reilua nähdä tarkka lista mitä niihin kuuluu ja liitto tarjoaa toki pelaajalle ilmaisen tatuoinnin poiston ja tatuoinnin uudelleen ottamisen, sekä kaikkien muiden mahdollisten tatuointien ottamisen ikuisesti, siinä vaiheessa kun pelaajan ura on ohi. Tällä tavoin sitoutetaan sitten molemmat tahot tähän ‘työsuhteeseen’.”\n23.9.2015 RAY:n edunsaajien takinkääntö ja Veikkauksen markkinointikielto\n15.2.2017 Rock Pokeri on parasta pokeria


Ulkomaalisivellin Mäster Superior Max Blue kulma eri kokoja - Taloon.com\nUlkomaalisivellin Mäster Superior Max Blue kulma eri kokoja\n75 mm 100 mm + 2 € € /kpl 120 mm + 6 € € /kpl\nErgonomisesti muotoiltu, korkealuokkainen sivellin kaikille talomaalityypeille, joka on kestävä ja miellyttävä käyttää. Siveltimellä on vahva RST kaulus. Kulutusta kestävän erikoisharjaksen ansiosta lopputulos on äärimmäisen tasainen ja sivellin on helppo puhdistaa. Maalinnostokyky on täysin omaa luokkaansa. Suositellaan erityisesti puupintaisten talojen maalaamiseen. Sopii jatkovarteen.\nErikoiskäsitelty synteettinen harjas\nErityisesti kaikille talomaaleille\nhttps://www.taloon.com/ulkomaalisivellin-master-superior-max-blue-kulma-eri-kokoja HNA3656070-120 Ulkomaalisivellin Mäster Superior Max Blue kulma eri kokoja https://www.taloon.com/media/catalog/product/cache/3f7ae9cf4e52c7217f96502bc189ce40/H/N/HNA3656070120_1.jpg 16.95 16.95 EUR InStock /Työkalut/Työkalujen tarvikkeet/Maalaustarvikkeet Mäster https://www.taloon.com/media/catalog/product/cache/3f7ae9cf4e52c7217f96502bc189ce40/H/N/HNA3656070120_1.jpg


Opas kulttuurihyvinvointitoiminnan arviointiin | Taikusydän\nOpas kulttuurihyvinvointitoiminnan arviointiin\nArviointi on yksi keskeinen osa kulttuurihyvinvointitoiminnan kehittämistyötä ja toiminnan vakiinnuttamista. Projektien ja toiminnan arvioiminen on kuitenkin usein haastavaa ja aikaa vievää, ja ohjeistusta erilaisiin konteksteihin sijoittuvan kulttuurihyvinvointitoiminnan arviointiin on saatavilla niukasti. Arviointia suunnitellessa voi olla vaikea hahmottaa mihin arvioinnissa tulisi keskittyä. Mitä arviointia suunnitellessa pitää ottaa huomioon? Entä miten arviointi käytännössä toteutetaan?\nErityisesti pohjoismaiseen kontekstiin soveltuvassa kulttuurihyvinvointitoiminnan arviointioppaassa käydään käytännönläheisesti läpi arviointiprosessin toteuttamista vaihe vaiheelta, arvioinnin suunnittelusta tulosten raportoimiseen ja hyödyntämiseen tulevan toiminnan suunnittelussa. Oppaassa esitellään erilaisia arviointimenetelmiä sekä validoituja mittareita, joita voi hyödyntää arviointityössä. Oppaassa pohditaan myös arviointityöhön liittyviä eettisiä näkökulmia.\nJotta arviointiopas palvelisi mahdollisimman hyvin kulttuurihyvinvointikentän moninaisia toimijoita, tausta-aineistoa opasta varten kerättiin toteuttamalla kyselytutkimus Tanskassa, Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa. Kyselytutkimuksen tarkoituksena oli lisätä ymmärrystä ja saada yleiskuva siitä, millaisia kokemuksia ja tarpeita pohjoismaisilla kulttuurihyvinvointialan toimijoilla on arvioinnin suhteen. Kyselyyn vastasi yhteensä 124 pohjoismaista kulttuurihyvinvointialan toimijaa.\nArviointioppaan on laatinut FT, kulttuurihyvinvointistrategi (Region Skåne), vieraileva tutkija (Aalborg Universitet) Anita Jensen. Arviointioppaan suomenkielisen version on tanskankielisen alkuperäisteoksen pohjalta toimittanut Taikusydän. Arviointiopas on tarkoitettu kaikille kulttuurihyvinvointitoiminnan parissa työskenteleville.\nArviointioppaan voit ladata maksutta käyttöösi tästä.\nArviointioppaan ruotsinkielisen version voit ladata tästä.


Tähystysyksikkö (endoskopiayksikkö) | HUS\nSairaalatie 8, A-ovi, 1. krs.\nPuhelin, fax: 019 386 927\nPuhelin, Potilasasiat: 019 380 2250\nKäytössämme on takaisinsoittopalvelu.\nLohjan sairaalan endoskopiayksikössä teemme keuhkotähystyksiä sekä vatsan ja suoliston tähystyksiä.\nKiireelliset päivystystutkimukset teemme ylimääräisenä päivän aikana, jolloin ne saattavat viivästyttää suunniteltujen tähystysten alkamisaikoja. Varaathan tutkimukseen tullessasi on hyvä riittävästi aikaa.\nSaat ajanvarauksen yhteydessä kirjallisen tutkimus- ja tyhjennysohjeen. Jos et pysty toteuttamaan tyhjennystä kotioloissa, voit tehdä tyhjennyksen ennalta sovitusti joko terveyskeskuksen tai sairaalan vuodeosastolla.\nTähystyksen tekee sisätautilääkäri, kirurgi tai keuhkolääkäri ja kaksi sairaanhoitajaa toimivat avustajina. Tavallisimmin teemme vatsan tai suolen tähystyksen epäselvien vatsakipujen, verioksentelun, ripulin ja veriulosteiden takia. Keuhkotähystyksen teemme oireiden selvittämiseksi ja diagnoosin varmistamiseksi. Tähystyksen yhteydessä voimme ottaa näytepaloja limakalvoilta, jotka patologian laboratorio tutkii. Tulosten valmistuttua tähystävä lääkäri arvioi jatkohoidon tarpeen.\nLohjan sairaanhoitoalueeseen kuuluvat Karkkila, Lohja, Siuntio ja Vihti. Lohjan sairaala on päivystävä synnytyssairaala. Sairaala toimii myös opetussairaalana. Järjestämme ympärivuorokautisen erikoissairaanhoidon ja perusterveydenhuollon…


Saako Äiti Pitää Huolta Itsestään - Johanna Tolppola\nYleinen | 11.12.2017\nMulle on aina ollut tärkeää pitää itsestä huolta. Tämä on sellainen asia joka ei muuttunut raskauden tai nyt tuoreen äitiyden myötä.\nOlen aina käynyt säännöllisesti kampaajalla sekä kynsi- ja ripsihuollossa. Ennen raskautta huolenpitoon kuului myös säännöllinen liikunta ja tarkempi ruokavalio.\nMun ripset loihditaan aina kuntoon Sulossa.\nMoni mulle sanoi raskauden aikana, että kun tulen äidiksi, niin ei sitä vaan kerkeä enää panostaa itseensä samalla tavalla. Tottakai äitinä olo vie aikaa ja omat panostusket siirtyy luonnollisesti muihin asioihin ja siinä ei ole mitään pahaa. Aika on kortilla ja elämän tärkeysjärjestys muuttuu. Ykkösenä tulee aina se vauva ja sitten vasta muut. Mulle itselle on tärkeää panostaa lapsen lisäksi myös itseeni. Vaikka lapsi muuttaa paljon elämässä, niin ei sen tarvitse muuttaa ihan kaikkea.\nVaikka olen ollut äiti vasta 5 viikkoa, niin en ole missannut kynsi- tai ripsihuoltoani. Kampaajakin mulla on ensi viikolla. Toki vauva vaikuttaa myös näihin. Kynsissä en esimerkiksi ota enää pitkiä rakennekynsiä vaan kauniit geelilakkaukset ja niiden tekemiseen menee vain yksi tunti. Eli ei tarvitse ministäkään olla pitkään erossa.\nEnnen mulla oli siis tällaiset kynnet. <3\nNyt mulla on siis omat kynnet joiden päällä on kestävät geelilakkaukset. Näiden tekemiseen menee vain tunti ja huollossa käyn 3-4 viikon välein. Molemmat kuvien kynnet on tehnyt Detailed Beauty Salon.\nJoillekin tämä voi kuulostaa pinnalliselta, mutta mulle nämä tuo niin ulkoista kuin sisäistä hyvinvointia sekä edes hetkeksi sitä omaa aikaa. 🙂 Tiedän, että kaikilla ei tähän ole mahdollisuutta. Itsellä on onneksi sellainen tilanne, että voin vauvan ottaa hyvin mukaan tai herra x voi olla vauvan kanssa kotona.\nKun paranen täysin sektiosta niin säännöllinen liikunta tulee takaisin osaksi elämää. Sitä voi onneksi harrastaa niin vauvan kanssa kuin myös ilman häntä. En malta odottaa, että pääse takaisin liikunnan pariin.


Avainsana: vedet | Ympäristö NYT | Page 2\nEtusivu / Postit "vedet" (Sivu 2)\nAamupäivän ajan on ohjelmaa koululaisille erilaisilla toimipisteillä.\nOhjelma on suunniteltu ajatellen erityisesti 4. – 6. -luokkalaisten ikäryhmää.\nIlmoita kouluryhmäsi mukaan täällä\nViimeinen ilmoittautumispäivä on pe 19.4.2019.\nJulkaistu kategoriassa Ajankohtaiset, Ilmasto, Resurssiviisaus, Vaikuta vesiin, Yleinen Avainsanat ilmasto, kiertotalous, resurssiviisaus, tapahtumat, vedet\nIlmiöpohjaista, elämyksellistä oppimista Tuorlassa\nTurun yliopiston tiedekeskus Tuorla on paikka monitieteelliselle ilmiöpohjaiselle ja elämykselliselle oppimiselle. Tuorlan erikoisuuksina ovat planetaario, maanalainen mittaustunneli ja tähtitornit.\nUusissa tiedekeskuksen tiloissa on opetuslaboratorio ja uusinta opetustekniikkaa mm. VR-laseja. Tiedekeskuksessa järjestetään mm. luokkaretkiä, leirikouluja, kesäleirejä ja opettajien täydennyskoulutusta.\nOppimiskokonaisuudet voivat olla kestoltaan puoli- tai kokopäiväisiä, mutta myös lyhyemmät jaksot ovat mahdollisia. Kokonaisuuksia kehitetään parhaillaan, mutta alla on esimerkkejä jo tarjonnassa olevista mahdollisuuksista:\nTutkimuskohteena ääni: miltä puhe näyttää ja kuinka sitä tutkitaan?\nPuheen tuottaminen (laboratoriodemoja ja artikulaation tutkiminen ultraäänilaitteella)\nPuheen akustiikan mittaaminen (oman äänen tutkimusta tietokoneella ja mikrofoneilla)\nÄänen ja puheen havaitseminen (kuulohavaintojen petollisuus ja osaatko olla kuulematta?)\nLaajasti luonnontieteestä – Mitä on kokeellinen tutkimus?\nPlanetaarioesitys (useita eri aiheita): elokuva + interaktiivinen esitys\nTutustuminen observatorioalueeseen (tunneli ja tornit) ja kaukoputkiin\nLaboratoriotyö (esim. tutkimus veden ominaisuuksista ja käyttäytymisestä)\nSukella ihmiskehoon! (VR-lasien käyttöä ja mikroskooppitutkimusta)\nMitä on näkeminen? Mitä me emme näe? (planetaarioesitys ja maanalaisen tunnelin valokokeet)\nMitattu minä (esim. Miten vahva olet ja mikä onkaan keuhkojesi tilavuus? Kuinka korkealle ponnistat?)\nDNAn eristäminen laboratoriossa (vain yläkouluikäisistä ylöspäin)\nJokainen paketti voidaan tehdä ikäryhmän mukaisesti alakoulusta lukiolaisiin.\nHenkilömäärä max. 60\nalle 20 henkilöä 150 euroa\n20-40 henkilöä 200 euroa\n40-60 henkilöä 300 euroa\nLue lisää > tiedekeskustuorla.fi\nJulkaistu kategoriassa Ajankohtaiset, Lähivedet, Ympäristökasvatus Avainsanat vedet, ympäristökasvatus\nRavinteet kiertoon -videoilla esitellään myös uusikaupunkilainen ruuantuotannon symbioosi, yhdyskuntien jätevesien typen ja fosforin talteenoton innovaatio sekä arjen vinkkejä, jotka auttavat vähentämään Itämeren rehevöitymistä.\nKaikki videot hakusanalla YouTubesta ”Ravinteet kiertoon”\nKokeiluja kärkihankerahoituksella (4 videota)\n>> Varsinais-Suomen ELY-keskuksen uutiskirje\nJulkaistu kategoriassa Ajankohtaiset, Lähivedet, Resurssiviisaus, Vaikuta vesiin, Yleinen Avainsanat kiertotalous, resurssiviisaus, vedet\nBlogi: Kokemäenjoen suistossa sydän\nBlogi Kokemäenjoen vesistöalueen ajankohtaisista asioista\nHeli Nukki, Porin kansallisen kaupunkipuisto projektipäällikkö\n“Taidat käydä täällä usein?”, kysyi mieshenkilö Kirjurinluotoon vievän sillan pielessä.\nOikeassahan hän oli. Oli kesä tai talvi, syksy tai kevät, Kirjurinluoto on Porissa minun paikkani. Se on lähellä, vihreä, raikas ja aurinkoinen. Toisinaan taas sumuinen, rauhallinen ja tunnelmaltaan mietteliään odottava. Siellä voin laittaa tossua toisen eteen, istua joen penkalla tai maata puistonurmella kirsikkapuiden alla. Siellä ikuistan hetkiä kameralla, luonnon pieniä ihmeitä, lasten riemua, elämänkulkua. Siellä näen auringon nousevan ja laskevan. Huomaan veden laineilevan, heijastavan, virtaavan. Siellä tuomen tuoksu kantautuu nenääni, aurinko suotautuu kirkkaanvihreiden koivunlatvusten läpi silmiini. Siellä pakkasen huurtamat puunoksat kirkastavat talvipäivän tunnelmani. Siellä havainnoin kanssakulkijoita, ilahdun alueen moninaisuudesta ja vilkkaasta käytöstä.\nKirjurinluoto on tärkeä osa Porin kansallista kaupunkipuistoa. Kansalliset kaupunkipuistot ovat maankäyttö- ja rakennuslaissa määriteltyjä kansallisesti merkittäviä viher- ja kulttuuriympäristöjen muodostamia laajoja ja eheitä kokonaisuuksia. Porin kansallinen kaupunkipuisto on perustettu vuonna 2002. Kokemäenjoki ja sen suisto ovat kaupunkipuiston ja koko kaupungin sydän.\n“Kokemäenjoen vesitietä pitkin asutus, kulttuuri ja uudet virtaukset ovat vuosituhansien saatossa levinneet rannikolta sisämaahan. Jokisuiston monet juovat ja luodot leimaavat aluetta. Porin keskustassa joen pohjoisrannalla kohoavat monumentaaliset teollisuusrakennukset ja etelärannalla porvariston hulppeat kivikorttelit. Ne kertovat teollistumisen ja kaupan kasvusta sekä 1800-luvun arkkitehtuurista. Luodoista, Kirjurinluoto tunnetuimpana, on tullut kaupunkilaisten ja matkailijoiden vapaa-ajanviettoalueita. Suurten festivaalien lisäksi sinne kokoonnutaan viihtymään ja harrastamaan vuoden ympäri. Erityisesti lintuharrastajille suistoalue tarjoaa ainutlaatuisen ympäristön. Jokisuiston luontoon saa lähituntuman veneen tai kanootin kyydistä”, kuvailee maisema-arkkitehti Anne Rihtniemi-Rauh Porin kansallisen kaupunkipuiston roolia kaupunkipuistojen verkostossa.\nTaivaanrannassa hehkuva auringonnousu kutsui minut tänäänkin Kirjurinluotoon vievälle sillalle. Maisema Raumansillan kupeessa on joka päivä samanlainen, mutta erilainen. Eilen vaaleanpunainen, tänään persikkainen, huomisesta en vielä tiedä.\n“Kiitos, niin käyn. Saan täältä virtaa työpäivään. Nähdään taas!”, vastasin Kirjurissa koululaisille liikuntatuntia pitämässä olleelle miesopettajalle.\n>> Vesivisio 2050\nJulkaistu kategoriassa Lähivedet, Vaikuta vesiin, Yleinen Avainsanat vedet