Emotionaalinen absolutismi Brodskyn mukaan :: digivallila.com\nEmotionaalinen absolutismi Brodskyn mukaan\nMiksi nykyaikana rakastetun ja muusan välinen suhde menee usein päällekkäin? Antiikin aikana niin ei tapahtunut, koska muusalla ei ollut varsinaisesti ruumiillista hahmoa, sillä Zeuksen ja Mnemosynen (muistin virkistämiseksi muistin jumalatar) tyttärenä hänessä ollut mitään konkreettista; ainoa tapa, jolla hän ilmaisi itsensä kuolevaisille, etenkin runoilijalle, oli äänen kautta: sanelemalle hänelle milloin minkäkin säkeen. Antiikin ajan suhtautuminen runoilijoihin oli yleensä ylevä ja järkevä. Runoilijoita kunnioitettiin jumaluutta (kreikkalaisille jumala oli ns. predikaattikäsitys enemmän kuin konkreettinen jumala tai jumalat; hehän olivat monijumalaisia) lähellä olevia hahmoja. Maailman (tunne)kirjallisuudessa on kautta historian pitkän sivun pohdituttanut levottomia mieliä lopullinen kysymys rakastetun ja muusan välisestä suhteesta, erosta ja lopulta myös kohtalosta.\nYksi viimeisistä suurista runoilijoista, Nobelilla palkittu maanpakoon silloisesta Leningradista pakotettu dissidenttirunoilija, Joseph Brodskyn arvio kolmenkymmen vuoden takaa on lajinsa parhaita, jos vielä ottaa ymmärryksen alkeiden lähtökohdaksi Brodskyn toteamus siitä, että meillä kaikilla useampia syitä pysyä aloillamme kuin lähteä marssimaan. Tai tuo edellä mainittu ajatus muusasta kielen äänenä, jota runoilija kuuntelee: juuri se sanelee Brodskyn mukaan hänelle seuraavan säkeen. Ja luultavaa hänen mielestään on myös, miksi muusa on naispuolinen, koska kieltä kreikankielinen sana glossa on feminiininen - vaikka käsitys on nykyhetken maailmassa sukupuolittuneena auttamattomasti jo menneen ajan kielellisiin kiemuroihin kuuluneena vanhentunut, ymmärrän sen pehmeänä ja rakentavana vastaan miehinen ärjyminen, uho sekä kreikkalaisen maailman vakavailmaiset ja yksitotiset spartalaiset ja Peleponnelaissota-myytit.\nAntiikin ajan runoilijan kirjoissa ainoa naishahmo hänen rakastettunsa lisäksi oli usein hänen oma muusansa eli runottarensa. Muusa ei ole Brodskyn mukaan vastuussa ainoastaan hänen tunteidensa koostumuksesta, vaan myös siitä, miten runoilija valitsee intohimonsa kohteen ja miten hän sitä tavoittelee. Juuri muusa tekee hänet fanaattisen määrätietoiseksi ja muuttaa hänen rakkautensa oman monologinsa vastineeksi Brodskyn mukaan, jonka huomiot runoilijasta tehtävänsä ja ymmärryksensä osalta yksiavioisena- ja kielisenä ovat kiinnostavia: se mikä tunneasioissa on itsepintaisuutta ja pakkomiellettä on pääasiallisesti sanellut hänen mukaansa muusa, jonka valinta on aina esteettistä alkuperää ja hylkää siksi muut vaihtoehdot. Tavallaan rakkaus on yksijumalainen kokemus. Brodsky jopa väittää tämän pohjalta runoilijalla olevan kyky olla uskollinen tuhlaantuu hänen muusaansa, kuten annetaan ymmärtää Byronin versiossa runoilijan romanttisesta ohjelmasta - mutta se pitäisi hänen mukaansa paikkaansa vain, jos ihmisen kieli todellakin olisi hänen itsensä valitsema. Juuri siksi voi sanoa: eläköön rakastetun ja muusan välinen ero. Brodskyn mielestä nykyaikaisessa mielikuvituksessamme rakastettu ja muusa menevät usein päällekkäin. Yksi syy on romanttinen rakkaus tai sen kuvitelmat.\nBrodsky puhuu emotionaalisesta absolutismista, jonka voimakkuus on sellaista, että se toisinaan ampuu kaiken lähellä olevan yli ja usein varsinaisen maalinsakin yli. Tulkitsen sen niin, että se on tavallaan myös eräänlainen pakkomielle, jonka uhrina ja kourissa runoilija ei voi ajatella järkevästi vaan on tunteen vallassa kuin valmiiksi ohjelmoitu tekemään omasta tahdostaan välittämättä juuri niin kuin tunne hänelle sen sanelee. Brodsky kirjoittaa muusan nalkuttavasta ja itseään siteeraavasta äänestä, joka vie runoilijan niin epätäydellisten kuin täydellistenkin liittojen tuolle puolen, yli perinpohjaisten katastrofien ja onnen hurmion - todellisuuden kustannuksella, sisältyipä tuohon todellisuuteen hänen tunteisiinsa vastaava, oikeasti olemassa oleva romanttisen halun tai ei. Toisin sanoen Brodskyn mukaan viritys kohoaa itsetarkoituksellisesti, ikään kuin kaikki kieli kuljettaisi runoilijan, varsinkin romanttisen runoilijan, sinne mistä se oli peräisin, missä alussa oli sana tai erotettavissa oleva ääni. Brodsky väittää siinä olevan syy moneen epäselvyyteen ja runouden taipumus metafysiikkaan, sillä jokainen sana haluaa palata lähtökohtaansa, vaikkapa vain kaikuna, joka on loppusoinnun ääni. Ja toisaalta runoilijaa vaivaa kirous päästä koko ajan sinne, minne muut eivät ole vielä ehtineet. Sinne päästyään hän saa kuitenkin selville, ettei ketään ole paikalla, paitsi ehkä sanan alkuperäinen merkitys tai tuon alun perin kuultavissa ollut ääni.\nViimeinen suuri humanistikirjailija ja parantumaton romantikko, Thomas Mann tiesi omasta epäonnisuudestaan jalon tosirakkauden tiellä yksinäisen ajatusten olevan raskaita ja omalaatuisia, joissa oli aina hiven surumielisyyttä, koska oli huomannut yksinäisyydessä syntyvän omintakeisia ajatuksia, rohkeata ja outoa kauneutta sekä runoutta, mutta myös siihen aikaan moraalisesti tuomittua nurjaa luonnottomuutta ja luvattomuutta, mitä häpesi ja piilotteli. Brodsky tajusi tämän tunteen yhdistävän uskonnollisen mystikon ja pakanallisen sensualismin niin, että runoilijalla on siksi hänen mielestään usein myös (turhaan?) elostelijan maine. Siksi Brodsky väitti runoilijalla olevan vähemmän kaunopuheisten lähimmäistensä kanssa yhteistä se, että hänen elämänsä oli myös hänen panttivankinsa eikä päinvastoin. Ongelma ei ratkea sillä, mutta voidaan kysyä myös, miksi meidän kaikkien mielestä rakastettu on pääosassa, vaikka rakastetun ja muusan välinen ero on viime kädessä tämä: jälkimmäinen ei kuole. Samaa pätee Brodskyn luonnehdintaan muusaan ja runoilijaan: kun runoilija on kuollut, muusa löytää itselleen uuden puhetorven seuraavasta sukupolvesta. Tämä on sekä lohdullista että paljastaa elämän auringonlaskuluonteen; sillä vaikka me häviämme, aurinko laskee ja aina sitä ihastelee joku meidän jälkeemme ensimmäistä kertaa, kuten Brodsky ennen ja me hänen jälkeensä, jonkun meidän jälkeemme tulevan silmin historian hämärässä ja siihen häviämässä vähin äänin jälki jättämättä jälkeemme, vaikka niin kuvittelemme.\nBrodskyn mukaan muusa oleilee aina kielen lähettyvillä eikä tunnu panevan pahakseen, vaikka häntä erehdyttäisiinkin luulemaan arkisen näköiseksi tytöksi, sillä tällaisesta erehdyksestä huvittuneena hän koettaa oikaista sen sanelemalla suojatilleen, milloin Paradison sivuja, milloin Thomas Hardyn runoja vuosilta 1912-193 eli niitä joissa ihmisen intohimon ääni antaa myöten lingvistiselle välttämättömyydelle - mutta ilmeisesti turhan takia. Nykyisin sanottaisiin henkilö ja tulkittaisiin tätäkin romanttisen homouden ansana kulttuurin pehmeänä mädättäjänä. Brodsky kirjoitti arvionsa vuonna 1990. Kirjoitus on julkaistu suomeksi Brodskyn kirjassa "Keräilijän kappale" (Tammi 1997) luvussa "Altra Ego". Jos kirjasta pitäisi lukea vain yksi luku, olisi se tuo mainitsemani. Brodsky pohtii tässä laajassa esseessään runon elämää ja oikeutusta sekä mitä jäi jäljelle runoilijan arvostuksesta ranskalaisten romantikkojen ja symbolistien suureellisen elehdinnän jäljiltä. Pinnallinen ja kouhkaava rappioromantiikka oli ennen yksi sellainen vallitseva piirre. Päässä jomottaa. On krapulaa. Jo kolmatta viikkoa. Eilen oli yhdet avajaiset. Ylieilen lopettajaiset. Sitä ennen eilen runopiirin kevätjuhlat. Ja sitä ennen ties mitä, millä ei ole niin väliä, kun ei muista, tai jaksa muistaa, koska ei ole ihan pakko - tekstit ovat yhtä nasevia kuin krapulaisten jutut aamukaljalla:\n"Kuules mää on postinkantaja, jolla on suuria haaveita itsestäni, ja vaikka mää oon syntynyt moottorisaha toisessa kädessäni, niin mää on suuri runoilijakusettajasirkka, joka soittaa päivät pitkät salolla ja sitten tule syödyksi."\nRunoilija on narri Rimbaudin ja Verlainen tapaan ja hänestä tulee aina myös suuri rikollinen. Hesiodos väitti kuuluisassa teoksessaan "Työt ja päivät", Homeroksen kertovan runokielen hengessä, että röyhkeydestä ja jumalattomuudesta koitui aina loppujen lopuksi rangaistus, joka tosin joskus antoi odottaa itseään valitettavan kauan aikaa, koska tuomarit olivat lahjottuja ja oikeus toimi aina vahvemman puolesta. Brodskyn mukaan ajatus, että runoilija on parantumaton Don Juan, on suhteellisen tuoretta perua: monien muiden kansan mielikuvituksessa laajalle levinneiden käsityksien tavoin se näyttää hänen mielestään olevan teollisen vallankumouksen sivutuote - kumouksen, joka juuri aiheuttamiensa äkillisten väestönkerääntymien ja lukutaidon nopean kasvun kautta synnytti kansan mielikuvituksena tunnetun ilmiön. Brodsky on harvinaisen oikeassa, kun hän sanoo, että asian voi ilmaista toisinkin: tämä mielikuva runoilijasta näyttää saaneen alkunsa pikemminkin lordi Byronin Don Juanin saavuttamasta yleisömenestyksestä kuin sen tekijän omista romanttisista kokemuksista, jotka ehkä olivat kunnioitusta herättäviä, mutta eivät vielä siihen aikaan yleisön ulottuvilla. Sitä paitsi Brodskyn mielestä jokaista Byronia kohti me saimme aina yhden Woodsworthin.\nBrodskyn muisteleva esseekokoelma on napakka ja samalla laajaa kuvaa elämänkierrosta mieleemme piirtävää älyllistä, ja kaikkien luutuneet tyhmyytemme sekä luovan ihmisen villin luonnon jähmettävän pikkuporvarillisuuden kumoavaa tekstiä. Brodsky asettuu parjattujen runoilijoiden puolelle, sillä hän ymmärtää halun kyseenalaistaa ja väheksyä runouden arvovaltaa, joka, paitsi että se kilpailee valtion arvovallan kanssa, asettaa kyseenalaiseksi myös ihmisyksilön sinänsä, hänen saavutuksensa, hänen henkisen turvallisuudentunteensa ja vieläpä hänen merkityksensä. Voi hyvin ajatella, että Brodsky puhuisi tänään "totuudenjälkeisen ajan" kylmää nihilististä teloitusilmapiiriä vastaan nähden vapaan runon olevan vastavoima ja vastakohta tylsyyteen pakottavalle kurittajanihilistiselle pakkoyhteiskunnallemme, missä näkymätön valta piiloutuu aina yhtä ovelasti mieliimme, jota rangaistaan huomaamattomalla ja hienovaraisella kontrollilla, juuri medioiden ihmistä pienentävän ja mielikuvitusta kuristavalla kädellä. Jokainen porvari oli hänelle runoilijoita inhoava Platon. Vapaasti hengittävä runous vastaan jäykkä kontrolloitu mieli-asetelma, ei ole muuttunut mihinkään modernin runon isänä (Pahan kukka) pidetyn runoilija Charles Baudelairen vuonna 1887 tekemästä terävästä huomiosta kaupallista tylsyyslatteutta ja mielenikävää rahastuksen nimissä levittäneestä pahansuopaisesta juoru- ja paskalehdistöstä mihinkään:\nRunoilijoiden halveksiva kohtelua oli antiikin aikana harvinaista. Jopa jumalolennot itsekin olivat usein heidän kuulijoinaan, kuten Orfeus-myytti todistaa, Brodsky muistuttaa, ettei Orfeus ollut mikään Don Juan. Hän on vaimonsa Eurydiken kuolemasta niin suunniltaan, että hänen valituksensa raastavat itse Olympoksen korvia, ja nämä antavat hänelle poikkeuksellisen luvan mennä manalaan hakemaan vaimonsa takaisin. Mutta ei homma onnistu alkuunsakaan - onneksi, sillä muuten meillä ei olisi tätä kaipuun ylistysvirttä lohtunamme, kun itse kaipaamme niin, että se sattuu ja on joskus ääritapauksissa jopa kuolemaksi. Orfeuksen ehdottomuus ja kuuliaisuus omaa romanttista minäänsä ja kaipuutaan kohtaan todistaa runoilijoiden intohimon yksiavioisen luonteen - eräänlaisen emotionaalisen absolutismin tärkeyden. Juuri siksi hänen näkynsä ja oivalluksensa saattavat johtaa hänet Brodskyn mukaan joko hybriksen valtavaan kasvuun tai - vielä todennäköisemmin - yhä syvempään nöyryyteen sen voiman edessä, jonka hän aavistaa piilevän noiden oivallusten j näkyjen takana.\nBrodsky varoittaa runoilijaa, jota saattaa vaivata käsitys, että kieli, joka on kaikkea muuta vanhempi ja elinkelpoisempi, antaa hänelle, äänitorvelleen, sekä viisautensa että tietonsa tulevaisuudesta. Ja vaikka hän olisi kuinka seurallinen tai vaatimaton luonteeltaan, tällainen luulo eristää hänet vielä kauemmaksi sosiaalisesta taustastaan, joka epätoivoisesti koettaa saada hänet takaisin ajamalla yhteisen nimittäjänsä hänen nivustensa läpi. Runoilijan ei tarvitse, kuten moni ulkokohtainen akateeminen, muiden äänellä kirjoittava runoilija luulee, amerikkalaisen runoilija Raymond Carverin mukaan, leikkiä kulmakunnan fiksuinta tyyppiä, ja ihan kuten myös runoilija Jukka Koskelainen kirjoitti: "runous ei ole korkeampi tiedostamistapa", vaikka hän itse runoja kirjoittaakin. On edelleenkin perin kummallista, että suomalaiset nykyrunoilijat eivät ymmärrä deweyläisesti, että kokemusta voi sanoa esteettiseksi, vain jos se on totta, miellyttävä ja itsessään haluttava. Brodsky ottaa esimerkin muuttuvuudesta, joka on hänestä se seikka, joka elävöittää kasvot runoilijan silmissä ja joka kajahtelee melkein käsin kosketeltavasti Yetsin kuuluisistä säkeistä:\n"Niin moni hymyäsi suopeaa, kauneutta kasvojesi rakasti; yksi taas matkalaista sielusi surua kasvoillasi vaihtuvaa."\nSe, että lukija pystyy eläytymään näihin säkeisiin, osoittaa Brodskyn mukaan hänet yhtä alttiiksi muuttuvuuden vetovoimalle kuin mitä runoilijakin itse on. Emerson, vapaiden sielujen ja villien runoilijoiden pahimman vihollisen eli historian ja kaikkien historismien kiihkeä vihollinen, totesi parhaiden kirjojen saavan meidät vakuuttuneiksi siitä, että yksi luonto kirjoitti ja sama luonto lukee. Harold Bloom rakensi hienon synteesin Baconin, Johnsonin ja Emersonin terävistä huomioista kehottamalla etsimään sellaista mikä tulee sinua lähelle, mitä voidaan käyttää asioiden punnitsemiseen ja harkitsemiseen, ja mikä puhuttelee sinua ikään kuin teillä olisi yksi ja ainoa, ajan tyranniasta vapaa luonto. Tämä tarkoittaa käytännöllisesti ilmaistuna: löydä ensin Shakespeare ja anna hänen löytää sinut. Brodsky puhuu muusasta Yeatsin nelisäkeen avulla, juuri niin kuin se ilmenee kaikki edellä mainitsemani kirjoittajat julistaen ihmisen ajattelun ja kokemuksen autonomiaa eli vapautta emotionaalisessa absolutismissa. Se kuulostaa Brodskyn mielestä hetkeltä, jolloin tunnistaa jonkin elämänmuodon toisessa: runoilijan omien äänijänteiden värinän rakastettunsa kuolevaisissa piirteissä tai epävarmuuden epävarmuudessa; toisin sanoen väräjävälle äänelle kaikki kokeilunluontoinen ja horjuva on kaikua, joka toisinaan on korotettu alter egoksi, tai, kuten sen kuuluu olla Brodskyn mielestä kieliopillisen suvun mukaan, altra egoksi.


Hankkeet maksuhakemus | Liiveri - Seinäjoen Seudun Kehittämisyhdistys\nOlet täällä: Etusivu » Hankeinfo » Hankkeet maksuhakemus\nMaksunhaun ajankohta ja hakutapa\nTuen maksun edellytyksenä on, että maksuhakemuksen perusteena olevat toimet on toteutettu, laskut maksettu ja kulut on kirjattu hakijan kirjanpitoon. Maksua on haettava vähintään kerran vuodessa. Viimeinen maksuhakemus on tehtävä neljän kuukauden kuluessa hankkeen päättymisestä. Maksua haetaan erillisellä maksuhakemuksella.\nKustannusperusteisessa ja Flat-rate -kustannusmallissa maksuerän suuruus perustuu maksuhakemuksessa esitettyihin hyväksyttäviin toteutuneisiin kustannuksiin. Tuki maksetaan tukipäätöksen tukiprosentin mukaisesti. Kehittämishankkeissa maksuerien määrä voi olla enintään neljä erää vuodessa. Investointihankkeissa voi olla yhteensä enintään kuusi maksuerää. Viimeisen erän suuruus tulee olla vähintään 20 % tuen määrästä.\nTavallisimmin maksuhakemuksen liitteeksi tarvitaan kirjanpidon ote, kopiot laskuista ja kopiot maksutositteista sekä muita hanketyypistä riippuvia liitteitä.\nYhdistykset voivat hakea tuen ennakkomaksua tukipäätöksen saamisen jälkeen. Ennakonmaksu on harkinnanvaraista.\nEnnakko voi olla enintään 20 % myönnetyn tuen määrästä. Ennakkohakemukseen ei sisällytetä kuitteja tai muita hankkeen toteutumiseen liittyviä asiakirjoja, mutta hakemus pitää perustella (muun muassa hakijan tulot ja varallisuus, riski hankkeen toteutumatta jäämiselle). Viranomainen voi edellyttää vakuuden asettamista. Ennakon lyhentäminen alkaa heti tuen ensimmäisestä maksuerästä. Maksuerien lukumäärää laskettaessa ennakko luetaan yhdeksi maksueräksi.\nHankkeiden maksuhakemuksiin liittyviin kysymyksiin vastaavat taloussuunnittelija Raija Ojaniemi (040 176 0862) tai suunnittelija Telle Lemetyinen (040 579 0615).\nMavin ohje maksuhakemuksen tekemiseen Hyrrässä\nNäitä lomakkeita saatat tarvita, teet maksuhakemuksen sitten sähköisesti tai paperiversiona. Alla mainitut lomakkeet löytyvät sekä suomi.fi -palvelusta


It-osaaja työpaikat - 1301 It-osaaja nykyistä työpaikkailmoitusta | Jooble\n1 301 työpaikkailmoitusta\n...analytiikkapalveluita. Profitlaisen tunnistaa ystävällisestä ja avuliaasta asenteesta sekä asiakkaita että kollegoita kohtaan. Sinä, Informatica-osaaja, liity tiiviiseen ja pidettyyn asiakastiimiimme kehittämään sekä kasvattamaan liiketoimintaamme. Mikäli sinulta löytyy kokemusta...\nTyönantaja/Ilmoittaja: Pajatsalo-portti Oy\n...Metallialan osaaja, Pajatsalo-portti Oy, Mikkeli Haetaan Kesäksi 2020 metallialan osaajaa. Työhön kuuluu teräksien sahaamista mittakuvien mukaisesti, pintakäsittelyä, tuotteiden kuljetusta sekä oman taidon mukaan hitsaamista ja metallin muotoilua sekä tuotannon avustajan...\nPalkkahallinnon asiantuntija, Mepco-osaaja\nHaemme Mepco-palkanlaskijaa innokkaaseen Espoon tiimiimme! Palkkahallinnon asiantuntijamme työskentelevät itsenäisesti sähköisten palkanlaskentapalveluiden parissa tehostaen asiakkaiden palkanlaskennan prosesseja. Palkka-asiatuntijana vastuullasi on nimettyjen asiakasyritysten...\n...Oletko sinä uusi työvalmentaja Taitamon IT-tiimiin? IT-tiimi on osa Joensuun kaupungin työllisyyspalvelujen Taitamo-yhteisöä. Taitamo-yhteisö tarjoaa yksilöllistä, uuden oppimista tukevaa työ-, yksilö- ja ryhmävalmennusta. Toiminta on tarkoitettu joensuulaisille työttömille...\n...Centralen för förvaltningstjänster i Borgå stad söker en It-specialsakkunnig till ICT-serviceteamet. Arbetet börjar enligt överenskommelse. Du kommer att arbeta i ett team med it-sakkunniga som producerar ICT-tjänster för Borgå stads enheter. Till dina uppgifter...\nSijainti: Lohja, Finland Työsuhteen kesto yli 12 kuukautta Työpaikan kuvaus Haemme parhaillaan automaatio-osaajaa teollisuuden sähkö ja automaatioalan yritykselle Lohjalle. Asiakkaamme toimipiste sijaitsee Lohjalla, mutta työtehtävää voi hoitaa...\nEtsimme Kuopion toimipisteeseemme kokenutta voimalaitosautomaation suunnittelijaa vakinaiseen työsuhteeseen. Millaisia työtehtäviä tarjoamme? Pääset mukaan monipuolisiin ja mielenkiintoisiin suunnittelutehtäviin. Suunnittelijan tehtävässä toimit voimalaitosteknologian...\n...asiakaspalvelutiimin vetäjäksi 10.6.2021 saakka. Oletko Sinä etsimämme positiivinen ja reipas joukkuepelaaja, jolla on monipuolinen it-alan osaaminen ja kyky luotsata erinomaista palautetta saava asiakaspalvelutiimimme aina vain parempiin tuloksiin? Sinä et hätkähdä...\nAbout Maxima: Maxima is an established US-based Global IT solutions provider servicing our clients around the world. In Europe, we are looking to hire an IT Cloud Manager to join our project in Vantaa, Finland. By Joining Maxima you will have the opportunity to work alongside...\n...Haemme It-erityisasiantuntijaa vakinaiseen työsuhteeseen Porvoon kaupungin hallintopalvelukeskuksen ICT-palvelutiimiin. Työn aloitus sopimuksen mukaan. Tehtävässä työskentelet osana it-asiantuntijoiden tiimiä, joka tuottaa ICT-palveluja Porvoon kaupungin yksiköille...\n...Etsimme IT-asentajia marraskuulle 2020 kestävään määräaikaiseen työsuhteeseen pääkaupunkiseudulle. Toimeksianto on osa henkilöstövuokraustamme, jolloin tulet työllistymään Barona IT Oy:lle, mutta työskentelemään asiakasyrityksessämme. TYÖTEHTÄVÄT Tehtävänkuvaan...\nToimistoalan osaaja AK-isännönti Oy:lle.\nTyönantaja/Ilmoittaja: OivaTyö Oy\n...Yritys on Isännöintiliiton sekä Suomen Yrittäjien jäsen. Tutustu yritykseen OivaTyö Oy hakee nyt AK-Isännöinnille toimistoalan osaajaa laskutukseen, myyntireskontran hoitoon ja perintätoimintoihin Saarijärven toimipisteelle. Voisit olla etsimämme henkilö, jos...\nTyö on luonteeltaan keikkatyötä. Baronan kautta pääset työskentelemään monipuolisesti erilaisissa ravintola-alan tehtävissä. Tarjolla on keikkoja blokkaamisesta valkoisten pöytäliinojen ääreen, yksittäisistä keikoista pidempiin määräaikaisiin työsuhteisiin. Barona on...\nEtsimme Raision Terveelliset elintarvikkeet -yksikköön rohkeaa ja innostunutta RUOKATEKNOLOGIAN OSAAJAA Raision vahvat brändit Elovena ja Benecol ovat liiketoimintamme kivijalka. Terveellisen ruuan ammattilaisena osana kategoria- ja tuotekehitystiimiä pääset mukaan...\nMatkailun digitaalisen myynnin ja markkinoinnin osaaja\nTyönantaja/Ilmoittaja: Leppävirran kunta\n...Leppävirran kunnassa on haettavana MATKAILUN DIGITAALISEN MYYNNIN JA MARKKINOINNIN OSAAJAN TOIMI Haemme Leppävirralle matkailumyynnin ja -markkinoinnin ammattilaista, jolla on luovaa otetta ja osaamista nostaa alueen yritysten matkailuliiketoiminta uudelle tasolle...\nIT Support Specialist, Helsinki\n...financial year 2019, the company had 1,100 employees, over one million loyal customers and 277 stores. We are looking for an IT support specialist to be part of Group IT team to focus on application support and development. What matters in our environment is...\n...Työtehtävät Voit työllistyä monipuolisesti eri tehtäviin, kuten – IT-lähitukeen – Service deskiin – IT-asiantuntijaksi – Ohjelmistokehittäjäksi jne. Edellytykset Etsimme asiakkaillemme reippaita, aktiivisia ja oma-aloitteisella asenteella varustettuja...\n...Suuret koneet eivät tuota ongelmaa vaan viihdyt niiden parissa? Etsimme nyt pääkaupunkiseudulle asiakkaillemme raskaan teollisuuden osaajia eri työtehtäviin, niin vakituisiin kuin määräaikaisiin työsuhteisiin. Hakijoilta toivotaan kokemusta raskaanteollisuuden parista...\nYli 3843 hakijaa on jo tilannut Jooblen työpaikkahälytyksen sopivista työpaikoista.


21.8.1968 – Kirjavia ajatuksia\nKalevi Suomela 20.8.2018 15.50\nHuomenna siis on tuo käänteen tehnyt päivämäärä, jolloin Neuvostoliiton ja Varsovan liiton maiden tankit vyöryivät Tshekkoslovakiaan ja tukahduttivat ilmiön, jota jo silloin kutsuttiin Prahan kevääksi. Siitä on nyt kulunut 50 vuotta.\nHyvä ystäväni Max Rand kirjoitti, että se päivä tappoi uskon sosialismiin – Maxin juttu taisi olla Jaakko Okkerin toimittamassa Huutomerkki-kirjassa, jonka titteli oli lyhyesti 21.8.\nMietin ja kyseenalaistin mielessäni jo silloin tuon Maxin sanoman – mutta samalla ymmärsin häntä. En usko, että Max oli koskaan pitänyt Neuvostoliiton ”sosialismia” aidosti sosialismin nimen ansaitsevana poliittisena järjestelmänä ja kulttuurina. Mutta hän ja monet aikalaiset, itseni siihen joukkoon mukaan lukien, olivat 60-luvulla sitä mieltä, että Neuvostoliitosta voi kehittyä sosialismia, että siinä on potentiaalia.\nVarsinkin Nikita Hrustshovin aika Neuvostoliiton johdossa oli luonut uskoa tuohon potentiaaliin. Samaan aikaan amerikkalainen politologi Walt Whitman Rostov lanseerasi käsitteen konvergenssi, jolla hän tarkoitti Neuvostoliiton ja lännen yhteiskuntajärjestelmien samankaltaistumista ja lopulta niiden suurimpien erojen poistumista. Neuvostoliitto kehittyisi demokraattiseksi ja länsimaat kapitalismia säädellen sosiaalisiksi hyvinvointiyhteiskunniksi. Jo silloin sekä Neuvostoliitossa että Yhdysvalloissa oli yhteiskuntatieteilijöitä, jotka näkivät Pohjoismaiden poliittisessa kulttuurissa tavoiteltavan tulevaisuuden.\nJo vuoden 1952 kansannousu Itä-Saksassa oli riisunut nonien lännen vasemmistolaisten uskoa Neuvostoliiton positiiviseen potentiaaliin. Monille Unkarin kansannousun tukahduttaminen vuonna 1956 antoi tuolle uskolle lopullisen kuoliniskun. Esimerkiksi Englannin kommunistisessa puolueessa – joka maan poliittisesta järjestelmästä johtuen olikin enemmän yliopistoväen ja älykköjen yhteenliittymä kuin eurooppalainen työväenpuolue – jäsenkirjoja palautettiin joukkomitassa. Sen seurauksena syntyi New Left. Siinä piirissä ei enää uskottu, että sosialismia edistävä dynamo on Neuvostoliitto. Yhteiskunnallista edistystä olisi vastedes rakennettava Neuvostoliitosta riippumatta ja siihen tukeutumatta.\nSuomessa oli syksyllä 1944 syntynyt Skdl. Sen synnyn taustalla oli hävitty (tai näkökulmasta riippuen: torjuntavoitettu) sota Neuvostoliittoa vastaan ja tarve rakentaa naapurimaan kanssa terve ja rauhanomainen naapuruus. Synnyn taustalla olivat tietysti myös 30-luvun ns. kommunistilait, joilla oli kielletty Sosialistisen työväenpuolueen toiminta. Kielletty kommunistinen puolue oli saanut vapaat toimintaoikeudet ja toista sataa SDP:n perusjärjestöä oli siirtynyt Skdl:n perusjärjestöiksi. Skp:stä oli tullut Skdl:n kollektiivijäsen.\nVaaleissa, jotka käytiin maailmansodan vielä jatkuessa (Suomessakin Saksaa vastaan Lapissa) uusi puolue Skdl sai maanvyörymävoiton ja neljänneksen eduskunnan paikoista. Ihmiset olivat noudattaneet laajasti presidentti Paasikiven toivomusta, että eduskuntaan on saatava paljon uusia kasvoja.\nVuonna 1956 Paasikiven seuraajaksi ulkopolitiikan johtoon valittiin tasavallan presidentiksi Urho Kekkonen. Se tapahtui Skdl:n aktiivisella tuella. Kekkosen valinta sinetöi hänen ulkopoliittisen johtajuutensa seuraavaksi neljännesvuosisadaksi. Se merkitsi myös ns. Paasikiven-Kekkosen linjan syntyä ja Skdl:n ehdotonta sitoutumista sen tukijaksi. Jos Skdl:n synnyttämisen tärkeimpänä tavoitteena pidetään Suomen uuden realistisen idänpolitiikan aikaansaamista ja sen jatkuvaa noudattamista, niin Skdl oli valtava menestystarina.\nMutta kansandemokraateilla, joiksi Suomen Kansan Demokraattisen Liiton Skdl:n jäseniä alettiin kutsua, oli myös sisäpoliittisia tavoitteita, ei vain ulkopoliittisia. Suomeen sosialismi oli tullut 1900-luvun alussa Karl Kautskyn ortodoksi-marxilaisessa muodossa. Pähkinänkuoreen puristettuna se oli tarkoittanut, että tuotantovälineet tuli ottaa valtion haltuun, mutta rauhanomaisesti ja demokratia (siis kaikkien poliittisten puolueiden toimintavapaudet) säilyttäen. Kapinavuoden 1918 kokemukset vakuuttivat Suomen koko työväenluokan siitä, että Kautskyn formula sosialismista on – paitsi ainoa mahdollinen – myös eettisesti ainoa oikea.\nVuonna 1944 SDP:n ja Skdl:n jäsenistöllä ei juurikaan ollut eroja sosialismin sisällön käsittämisessä. Mielipide-erot koskivat ulkopolitiikka, ennen kaikkea ns. idänpolitiikkaa. Seuraavien vuosikymmenien kuluessa sosialismin edistäminen käytännössä tarkoitti kummassakin puolueessa hyvinvointivaltion rakentamista. Sosiaalidemokraateille hyvinvointivaltiosta tuli aidosti sosialismin korvike ja suuri osa heistä hylkäsi sanan sosialismi tavoitteeksi asetettavan yhteiskunnallisen tilan nimenä.\nKansandemokraattien asenteiden kehitys oli konstikkaampaa. He kaikki halusivat säilyttää sanan sosialismi. Kommunisti halusivat kuitenkin monimutkaisten puolueideologisten syiden takia kieltää muilta kansandemokraateilta koko sanan käytön. 60-luvun puolivälissä Skdl:n johtoon noussut Ele Alenius oli toista maata. Hänen mielestään sosialismi tuli kirjoittaa Skdl:n ohjelmalliseksi tavoitteeksi.\nOlivatpa Skdl:n jäsenet ja kannattajat kommunisteja tai ei, useimmat heistä olivat omaksuneet Ele Aleniuksen asenteen sosialismiin. Ei siis ollut mikään ihme, että Aleksander Dubcekin ja Prahan kevään puheet ihmiskasvoisesta sosialismista puhuttelivat Skdl:n väkeä laajasti. Nehän todistivat, että ”sosialismissa” sen neuvostoliittolaisessakin muodossa oli todella potentiaalia.\nSitten tuli vuoden 1968 elokuun 21. päivä ja Varsovan liiton panssarit jyrisivät Prahan kaduille. Suomessa useimmat puolueet ja puoluejohtajat valittelivat tapahtunutta, mutta jo selkäytimiin painuneen Paasikiven-Kekkosen ulkopoliittisen linjan mukaisesti hillitysti ja sordino päällä. Epätoivoisimmat tshekit toivoivat USA:n ja Naton väliintuloa. Yhdysvaltojen ja Länsi-Euroopan maiden johtajat tuomitsivat äänekkäästi Varsovan liiton toimet, mutta minkäänlaista sotilaallista mobilisaatiota ei tapahtunut. Kylmän sodan hiljainen keskinäinen yhteisymmärrys reviireistä piti.\nSuomessa äänekkäimmin ja jyrkimmin Tsekkoslovakian miehityksen tuomitsivat Skdl:n ja Skp:n puheenjohtajat Ele Alenius ja Aarne Saarinen. Alenius jyrkemmin kuin Saarinen. Niissä lausunnoissa purkautui hirvittävä pettymys. Molempien lausunnot vastasivat myös laajasti puolueen jäsen- ja kannattajakunnan mielialoja. Eikö potentiaali ollutkaan totta? Oliko totta vain kylmä valtapolitiikka, jossa ideologia on pelkkää sumutusta?\nPettymys Nikita Hrustshovin syrjäyttämiseen vuonna 1965 oli saanut aikaan kiehunnan Skp:ssä. Puolueen jäsenten enemmistö halusi itsenäisemmän Skp:n ja etäisyyttä Nkp:hen. Se johti puheenjohtaja Aimo Aaltosen syrjäyttämiseen ja Aarne Saarisen valintaan hänen tilalleen. Tsekkoslovakian miehityksessä Skp:n syrjäytetty vähemmistö näki tilaisuutensa tulleen. Nyt testattaisiin suomalaisten kommunistien lojaalisuus ”maailman ensimmäistä työväenvaltiota” ja sen johtavaa puoluetta Nkp:tä kohtaan. Vastoin puolueen enemmistön kantaa he julistivat Tsekkoslovakian miehityksen oikeutetuksi. Seuraavan vuoden puoluekokouksessa Skp:n jakautuminen kahtia sinetöitiin lopullisesti seuraaviksi kahdeksi vuosikymmeneksi.\nMikä on tuon tarinan opetus? Se avautui yhä selvemmin tulevien vuosikymmenien aikana. Vuonna 1989 murtui Berliinin muuri ja alkoi Neuvostoliiton Itä-Euroopan imperiumin hajoaminen. Kaksi vuotta myöhemmin hajosi Neuvostoliitto. Sosialismia voidaan rakentaa vain demokratian oloissa; demokratia on sosialismin tärkein edellytys. Vai onko tämä sittenkään tarinan opetus?\nOn paljon ihmisiä, joiden mielestä tarinan opetus oli, että sosialismi oli alunperinkin pelkää utopiaa ja totta on vain kapitalismi. Demokratia? No joo,totta kai, mutta yhteiskunnan perusolemus on kapitalistinen talous. Ymmärtäkää hyvät ihmiset asioiden tärkeysjärjestys! Vai onko tämäkään tarinan opetus?\nMinusta todellinen opetus on tuo pettymys, joka on saanut ihmiset hautaamaan sosialismin ihanteen. Meidän on noustava tuon pettymyksen yli; ja ymmärrettyämme, että sosialistista yhteiskuntaa voidaan rakentaa vain demokraattisessa yhteiskunnassa, on jatkettava hyvinvointivaltion kehittämistä ja sellaisen kansainvälisen järjestelmän kehittämistä, jossa jokainen kansakunta voi ponnistella oman hyvinvointivaltionsa rakentamiseksi. Täydellisemmäksi, paremmaksi, oikeudenmukaisemmaksi ja viisaammaksi jokaisen ihmisen elää. Se on sosialistinen agenda tänään.\nEdellinen artikkeli:Kapitalismi kuriin!\nSeuraava artikkeli:Paikallinen sopiminen


Kauko ohjattava jatkojohto | Liikenne Suomessa\nKauko ohjattava jatkojohto\nLC-sarjan kauko – ohjattava Schuko- jatkojohto Johdoton- ohjausjärjestelmään. Voidaan ohjata maksimissaan kuudella eri kauko -ohjaimella. Yhteensopiva kaikkien Nexa kauko -ohjaimien kanssa. Kauko – ohjattava haaroituspistorasia on näppärä ratkaisu esim. Sopii 19" kiskojen väliin vaakasuoraan.\nVirrankatkaisijan puute estää palvelinpuiston sammuttamisen vahingossa. Sytytä ja sammuta valoja helposti kaukosäätimellä. Lajittelu, oletustapa, Lajittelu:. Olohuoneessa on jatkojohto kytkimellä, mutta parempi olisi kiinteä.\nHalpa ja helppo tapa on ostaa kauko – ohjattava kytkin pistorasiaan. Lexxa 3-osainen kauko – ohjattava lampunkantasarja E27. Hinta näkyy vain kirjautuneille asiakkaille.\nLyhyen pistokkeellisen jatkojohdon hinta on noin 7-8 euroa, jonka takaisinmaksuaika on alle. Wifi pistorasiaa voit etäohjata mobiililaitteella ns. Voit myös ajastaa virtapistokkeen päälle ja pois haluamasi aikana ja. Mikä olisi edullisin tapa toteuttaa kauko – ohjattava off-on-off kytkin? Moduulikontaktoreita DIN-kiskoon.\nOPAL IP44 – kauko -ohjaimella voi ohjata useampaa pistorasiaa. Kytke laite langattomaan pistorasiaan ja käytä kauko -ohjaimella. Dickie sea lord kauko – ohjattava vene 1:48 is rated 5. USB-liitinosan voit myös upottaa esim. Jokaiselle pistorasialle on asetettava oma koodi.\nPistorasiat toimivat langattomasti kaukosäätimen avulla. Jatkojohto ammattikäyttöön ja vaativiin olosuhteisiin. Vaihdettavissa oleva, kestävä 3-osainen ruuvattava pistorasia itsestään sulkeutuvilla jousikansilla. Laita digiboksi kauko – ohjattavan virtakytkimen perään, jolla virrat saa pois esim. Asian ajaa myös virtakytkimen sisältävä jatkojohto.\nSisäjatkojohdot Jatkojohdot litteällä pistotulpalla Jatkojohdot kytkimellä. Huum tuo uutta laatua saunomiseen. Huumin kiukaat tarjoavat ainutlaatuisen saunaelämyksen, niissä yhdistyvät tuhatvuotiset perinteet ja nykyaikainen.\nTällä ylijännitesuojalla säästät myös energiaa kätevästi. Laite voidaan asettaa pois päältä kun sitä ei käytetä. USB kauko -ohjaus mahdollistaa sinun ohjata. Kaikenlaiset sähkötarvikkeet, esim. EG 1-osainen maadoitettu jatkojohto 3m.\nEG Pistorasia kauko – ohjattava 3kpl Ulkokäyttöön.


Yritysesittely | HippoSport\nValtava ja kodikas myymälämme on Espoon Kilossa hyvien kulkuyhteyksien varrella sijaitseva 600m² vanha riihi, joka on kunnostettu museoviraston luvalla ratsastustarvikeliikkeeksi.\nLaaja valikoimamme on kilpailukyvyltään verraton ja löydätkin meiltä kaiken mitä ratsastukseen tarvitset jalustimista kannuksiin, suitsista turparemmiin ja harjapakeista ratsastushousuihin. Myymälässämme on useita tuhansia tuotteita, ja varastossamme saman verran. Kun tulet meille niin sinua palvelee aina ystävällinen, avulias ja asiantunteva myyjä, joka löytää sinulle parhaiten sopivat tuotteet.\nVoit katsoa esittelyvideomme täältä: Hipposport elämysostoksille\nItsellesi löydät kaikki asusteet ja varusteet mitä tarvitset kisamatkalle, tallille tai vaikka kaupunkiin, sillä valikoimamme kattaa niin ratsastus- kuin vapaa-ajan muodin. HippoSportista löydät jotakin vaikka et ratsastusta harrastaisi!\nHevosellesi löydät kaikki tarvikkeet jokaiseen vuodenaikaan, perustarvikkeista tuoreimpiin uutuuksiin ja rehuista timanttiotsapantoihin.\nTarjoamme upean valikoiman myös koiralle! Meiltä saat mm. Jahti & Vahti koiranruoat sekä useita eri koiranherkkuja, leluja, petejä, loimia ja takkeja! Tule sovittamaan koirasi kanssa, koirat ovat tervetulleita liikkeeseemme!\nHippoSport on vuonna 1990 perustettu perheyritys. HippoSport perustuu laadukkaisiin tuotteisiin, laajaan valikoimaan sekä asiantuntevaan ja ystävälliseen palveluun. Valikoimamme on alan laajin, tuotteemme kattavat ratsastajan, hevosen ja koiran tarpeet niin tallille kuin vapaa-aikaankin.\nValtava myymälämme on Espoon Kilossa hyvien kulkuyhteyksien varrella sijaitseva 600m² vanha riihi, joka on kunnostettu museoviraston luvalla.\nMaahantuomme ja edustamme ylpeinä useita alan laadukkaimpia merkkejä, ja suosittelemmekin näitä aina ensimmäisenä tarpeisiisi.\nDeNiro - Nahkasaappaat, chapsit ja kengät\nBucas - Loimet, satulavyöt, kuljetussuojat, satulahuovat, pintelit, riimut ja riimunnarut\nDöbert - Suitset, raipat, otsapannat, nahkavyöt, nahkariimut, apuohjat ja muut nahkavarusteet\nEuro-Star - Ratsastusvaatteet, mm. housut, paidat ja takit, loimet, satulahuovat, pintelit, riimut ja muut tekstiilit\nEQUI2000 - Lisäravinteet, vitamiinit ja kivennäiset\nGera - Suojat ja bootsit\nLikit - Hevosnamit ja -lelut, sekä hevosille että koirille\nMattes - Lampaankarvatuotteet, mm. satulahuovat ja romaanit, myös normaaleja satulahuopia, korvahuppuja ja muita tuotteita\nRSL - Hansikkaat ja plastrongit\nSanita - Tallipuukengät\nSoubirac - Nahkasaappaat, chapsit ja kengät\nStassek - Hoitotuotteet hevosille, koirille, nahkatarvikkeille ja muille varusteille\nWatson - Peurannahkahanskat\nLaaja valikoimamme on kilpailukyvyltään verraton ja löydätkin meiltä lähes varmasti mitä tarvitset. Sinua palvelee aina ystävällinen, avulias ja asiantunteva myyjä, joka löytää Sinulle parhaiten sopivat tuotteet. Koulutamme henkilökuntaamme jatkuvasti - niin palvelukyvyn kuin asiantuntevuuden osalta. Meillä käy säännöllisesti eri tuotemerkkien edustajia antamassa koulutusta uusista tuotteista sekä täydennystä entiseen valikoimaan. Henkilökuntaamme käy myös ulkomailla huippukoulutuksissa, joista saamme mukaan kansainvälistä osaamista maailmalta.\nMeille on tärkeintä se että Sinä saat palvelua joka täyttää odotuksesi ja tarpeesi, ja että ostosreissusi on rutiinin sijasta elämys!\nAlla muutamia palautteita asiakkailtamme, jotka puhuvat puolestaan:\n"Mielestäni maailman paras heppa-kauppa! Niitä on tullut kierreltyä ja voinut todeta että valikoimanne kestää aina vertailun. Go Hipposport!"\n”Tänään sain jälleen asiakaspalvelua joka vastasi odotuksiini ja ylitti ne. Teiltä on helppo ostaa ja tästä ei palvelu enää paljon parane.”\n"Halusin vielä tulla sanomaan; ISO Kiitos Atelle ja Samille! Olimme tässä 12.11. satulan sovituksessa ja haluan vielä kiittää erinomaisesta palvelusta! Tässä ylimielisyyden maailmassa on niin ihanaa ja tulee hyväolo, että joku vielä haluaa oikeasti auttaa ja palvella asiakkaita! Satula on sopinut äärettömän hyvin, hevonen on tyytyväinen ja palasi kisoissa taas omalle tasolleen, liikkuu kauniisti ja ratsastus tuntuu mukavalta, tyttäreni kertoo! Joten täältä Karkkilasta Pilpalan rajalta terveiset ja oikein Hyvää Joulua! Me palaamme nuorikkomme kanssa keväällä satula asioissa ihan varmasti teille!"\n"Kiitos teille satulan toppauksesta. Taas taattua Hipposportin huippulaatua ja asiantuntemusta, bonuksena mukavaa ja kiireetöntä asiakaspalvelua alusta loppuun. Satula istuu juuri niin kuin toppaaja kertoi sen kuuluvan. Nyt kelpaa ratsastella ja hevosenikin kiittää!"\n”Olen aina saanut teiltä erittäin hyvää ja asiantuntevaa palvelua, siksi jaksan raahautua länteen, vaikka itse idästä.”\n”HippoSportissa on niin ystävällinen palvelu, että ihan kympin voin antaa. Myös toimitukset ovat erittäin nopeita, siitä toinen kymppi. :)”\n”Kiitos kaunis taas kerran nopeasta ja hyvästä palvelusta :)”\n"Hipposportissa on AINA niin ystävällinen ja osaava palvelu!"\n"Ystävällinen ja nopea palvelu, suosittelen! Kiitos saappaidenvenytyksestä, nyt istuu hyvin!"\n"Laadukkaat tuotteet ja erittäin hyvä palvelu."


sunnuntai 18.4.2021 | 06:01\nTi 2.3.2021 klo 20:00\nSunnuntaina vietettiin suomalaisen kulttuurin päivää, ja aivan ansaitusti kerrattiin Suomen kansalliseepoksen Kalevalan ja myös Kantelettaren koonneen Elias Lönnrotin (1802–1884) elämänvaiheet. Moni tuntee ja tietää Lönnrotin kustantajana ja toimittajana, mutta hän oli myös lääkäri.\nLönnrot kohtasi elämässään lukuisia menetyksiä, koska moni nykyaikana rokotteilla kukistettu tauti jylläsi vapaasti. Jo tuolloin osa suomalaisista ohitti saatavissa olevan vähäisen terveystiedon levittämällä perättömiä huhuja ja uskomuksia. Lönnrot korosti hygieniaa, oikeaa ravintoa, raittiutta sekä rokotusten tärkeyttä. Isorokkorokote oli otettu käyttöön jo vuonna 1802. Vuonna 1978 kaikkien lasten rokottamisesta voitiin Suomessa luopua, koska tästä taudista oli päästy eroon.\nMikään Lönnrotin opeista ei ole vanhentunut.\nLönnrot menetti 21 vuotta nuoremman vaimonsa Maria Piponiuksen tämän sairastuttua tuberkuloosiin. Perheen esikoinen Elias kuoli aivokalvontulehdukseen, tytär Maria vuonna 1874 keuhkotautiin, Elina vuotta myöhemmin kurkkumätään ja Tekla 1879 keuhkotautiin. Nykyään Suomessa ei kuolla tuberkuloosiin eikä keuhkotautiparantoloita, kuten Pietarsaaren Östanlidia, enää tarvita. Rokote tuberkuloosia vastaan otettiin käyttöön vuonna 1941, ja kaksi vuotta myöhemmin myös kurkkumätää vastaan kehitetty rokote oli valmis. Tuberkuloosirokotteestakin on luovuttu, sillä nykyään se annetaan ainoastaan riskiryhmiin kuuluville alle 7-vuotiaille lapsille. Samoin kurkkumätä on voitettu vitsaus.\nMyös suomalaisia vammauttaneesta poliosta on päästy eroon rokotteiden ansiosta. Suomi on huomattavasti terveempi maa kuin Lönnrotin aikana.\nRokotusohjelman avulla suomalaisille voidaan myös ostaa terveyttä hyvin edullisesti, kun terveydenhuollon voimavaroja voidaan käyttää infektiotautien sijaan muiden sairauksien hoitoon ja ennaltaehkäisyyn.\nRokotteiden kehitystyön perustana on lääketiede. Silti Suomessakin luentosaleja kiertävät ja asiasta kirjoittavat rokoteohjelmia vastustavat ihmiset, joilla ei ole minkäänlaista lääketieteellistä koulutusta. He kyseenalaistavat rokotteet samalla tavoin kuin ihmiset jo Lönnrotin aikana 1800-luvulla menettelivät; levittämällä huhuja ja uskomuksia faktatietona. Nykyaikana tällainen on vielä helpompaa kuin Lönnrotin eläessä.\nLönnrot kohtasi elämässään lukuisia menetyksiä, koska moni nykyaikana rokotteilla kukistettu tauti jylläsi tuolloin vapaasti.


Mikä on tärkeämpää kuin tiimin luottamuksen saavuttaminen? - Motimate\nKuinka usein törmäämme siihen, että uusi esimies on valmis hyppäämään ohjaksiin tuntematta henkilökuntaansa? Tarjoamassa kehitysideoita, osoittamassa virheitä tai laatimassa muutossunnitelmia. Liian usein ja tyypillisesti.\n” Hyvälle johtamiselle on tänä päivänä enemmän tilausta kuin tarjontaa on saatavilla ”\nHyvän johtamisen päämääränä on saada ihmiset johtamaan itseään. Johtamista ei tarvittaisi, jos kaikki ihmiset kantaisivat oma-aloitteisesti vastuuta, hakisivat itsenäisesti ongelmiin ratkaisuja, pyrkisivät tavoitteellisesti eteenpäin ilman deadlineja. En kuitenkaan ole tavannut vielä työyhteisöä, jossa johtajalle ei olisi kysyntää. Päinvastoin. Hyvälle johtamiselle on tänä päivänä enemmän tilausta kuin tarjontaa on saatavilla. Samaan aikaan, kun todistamme kaupankäynnin kiristyneen ja markkinoiden täyttyvän toinen toistaan vetovoimaisemmista tuotteista, palaamme takaisin juurillemme. Ihmiset ovat kaiken menestyksen takana. Ilman oikeita ihmisiä, ei hienoinkaan, isolla rahalla tuotettu liikeidea erotu enää markkinoilta. Se on aivan liian helppoa, tylsää ja kaikkien saatavilla.\nJohtamisessa olen törmännyt useasti siihen, miten monet ajattelevat rahan olevan vastaus menestykseen. Meille hoetaan jo lapsena sanontaa raha tulee rahan luokse ja uskomme sen kirkkaasti. Se mikä toimi eilen, ei toimi kuitenkaan enää tänään. Erottuaksesi ja kehittyäksesi tarvitset vahvaa yhteistyötä. Maailmassa, jossa kaiken voi ostaa rahalla, kilpaillaan enää vain ja ainoastaan sillä, mitä rahalla ei saada. Ihmisyyden ydintä on toimia yhteistyössä ja epäilläänkin, että yhteistyö on yksi suurin syy siihen, että olemme ihmiskuntana ylipäätään selviytyneet tänne saakka. Hyvä johtaminen on avain yhdessä tekemisen voimaan. Sitoutunut tiimi on puolestaan avain onnistuneeseen lopputulokseen. Molempia tarvitaan, jotta kasvu on mahdollista.\n” Pelkkä johtajan titteli ei tuo mukanaan kunnioitusta ja hyväksyntää ”\nUskon, että jokainen esimies tunnistaa tämän. Jokainen ymmärtää, että tiimi on vahvempi kuin yksilö. Tuttua on myös se, että pääsemme yksin nopeammin, mutta yhdessä pidemmälle. Haluamme esimieheksi, sillä haluamme johtaa. Haluamme nähdä tiimin onnistuvan ja riemuita yhdessä tekemisen voimasta. Missä siis eksymme niin pahasti reitiltämme, että toimiva yhteistyö on enemmänkin poikkeus kuin sääntö työpaikoilla? Jos johtamisfilosofiani voisi kiteyttää yhteen lauseeseen, olisi se seuraava vastaus kysymykseen. Pelkkä johtajan titteli ei tuo mukanaan kunnioitusta ja hyväksyntää.\nJohtaja luo jokaisen tiimin kanssa luottamuksen aina alusta, vaikka kilometreja johtajana olisi satoja. Johtajuuteen ei ole oikopolkua, kuitenkin kulkusuunta voidaan varmistaa keskittymällä luottamuksen rakentamiseen. Ikävä kyllä, luottamuksen rakentaminen ja sen saavuttaminen ei ole monenkaan esimiehen to do listan kärjessä. Onko kyseessä tittelin huuruttamat lasit vai työntekijöiden aliarvioiminen? Sinänsä sama, kun seuraamus on identtinen. Ilman luottamusta, ei ole johtamista ja ilman johtamista ei ole yhteistyötä.\n” Luottamus kuiskaa korvaamme; älä ohita minua, ilman minua, kukaan ei kuuntele sinua ”\nHyppäämme suoraan johtamiseen odottaen arvostuksen ja hyväksynnän seuraavan perästä. Ohitamme kiireessämme merkittävimmän ainesosan ja suljemme silmämme tärkeimmältä tekijältä. Luottamus kuiskaa korvaamme; älä ohita minua, ilman minua, kukaan ei kuuntele sinua. Mikä on tärkeämpää kuin tiimin luottamuksen saavuttaminen? Kuvittelemmeko, että luottamus syntyy itsestään? Kuvittelemmeko, että tiimi syntyy itsestään? Ilman tiimin luottamusta voimme näennäisesti kuvitella johtavamme. Totuus kuitenkin satuttaisi silmiämme.\nJohtaminen on parhaimmillaan yksinkertaista. Se on tulosta johdonmukaisesti rakennetusta yhteistyöstä. Rakentaminen alkaa aina perustuksista. Talo seisoo koko käyttöikänsä ajan perustustensa varassa. Hyvän rakentamisen ehdoton edellytys on lujat perustukset, sillä perustamisvaiheessa tehdyt virheet käyvät kalliiksi ja ovat vaikeita korjata jälkeenpäin. Työntekijät eivät seiso rinnallasi, eivät takanasi, eivätkä edessäsi, kuten ei talokaan ilman perustuksia.\nKiire johtamaan tuntematta henkilökuntaansa, ei käy pelkästään kalliiksi vaan rikkoo myös luottamuksen. Kunnioitusta ei korjata, se ei asu samassa huoneessa rikkinäisen luottamuksen kanssa.\nVinkkini esimiestyön ensiaskeliin:\n1.Tutustuminen ja tila. Mitä teemme?\nHenkilökohtaiset keskustelut työntekijöiden kanssa\nhalu oppia tuntemaan jokainen ihmisenä\nnöyrä, muttei nöyristelevä asenne\nYhteistyö oman esimiehen & kollegoiden kanssa\nmenneisyys-nykyhetki-tulevaisuus lukujen kautta\n2. Mukana toiminnassa. Miksi teemme?\nkartoittaa tiimin vahvuudet & heikkoudet\nymmärtää suorittavaa työtä\nosoittaa oma sitoutuminen, motivaatio ja halu auttaa kasvamaan yhteisiin tavoitteisiin\n3. Kehityskohteet. Miten teemme?\nTuoda strategia julki\nyhteinen suunnitelma, kuinka voimme kehittää toimintaa\nrutiinien rakentaminen strukturoimalla toiminta\nTietoinen luvuista, kustannuksista ja tehoista\nodotukset jokaiselle työntekijälle\ntyökalut ja seuranta tavoitteisiin\nesimerkki ja auktoriteetti\ntiimipalaverit ja kehityskeskustelut\nNähdä laajasti ja kauas\nlöytää ongelmiin ratkaisut\nuskaltaa kokeilla eri toimintatapoja löytääkseen parhaat toimintamallit\nkantaa vastuu ja kestää painetta\nRakentamisen lähde: https://www.rakentaja.fi\nLue myös aiempi julkaisuni: Miksi työntekijät eivät ymmärä jokaisen työvuoron merkitystä?\n← Miksi työntekijät eivät ymmärrä jokaisen työvuoron merkitystä?\nJohdatko sinä vai johtavatko asiat sinua? →


Muutosjohtamisen oppeja strategian toiminnallistamiseen | Talent Vectia\nEtusivu Näkemykset Blogit Hälvennä sumua, suuntaa fokusta: muutosjohtamisen oppeja strategian toiminnallistamiseen\nYksi johtamisen ja strategian toteutuskyvyn suurimmista haasteista on selkeyden puute. Tämä haaste on tunnistettu jo paljon ennen pandemian aikaa. Kuinka monessa yhtiössä johto tuskailee sen kanssa, miten vähän strategiset tavoitteet ohjaavatkaan organisaation valintoja ja tekemistä? Tai miten usea ylipäätään tietää, mitä pidemmällä tähtäimellä tavoitellaan? Ja kuinka monessa työporukassa samaan aikaan turhaudutaan johdon merkityksettömiin road show -puheenvuoroihin, joista ei löydy minkäänlaista kytköstä omaan työhön? Yksi avaintekijä haasteesta ylipääsemiseen on siirtyä vastarinnasta myötätuuleen – siirtää huomio muutosten johtamisessa ihmisiin.\nEtenkin toimintaympäristön jatkuvassa muutostilassa tarve selkeydelle ja suunnan kirkastamiselle korostuu. Tarvitaan fokuksen suuntaamista olennaiseen, jotta pystytään erottamaan kaikkein tärkeimmät asiat taustahälystä. Kun organisaatiossa vallitsee riittävä yhteinen ymmärrys sen tavoitteista, tarvitaan vielä tukea toiminnan muuttamiseen tavoitteiden suuntaiseksi. Ihmisellä on vahva taipumus palata vanhaan ja uusien toimintatapojen luominen sekä juurruttaminen vaatii paljon huomiota.\nParhaassa tilanteessa koko henkilöstöllä on ollut mahdollisuus osallistua tulevaisuudennäkymien ja muutosajureiden pohdintaan, sekä strategisiin valintoihin. Tällöin strategian sanoitus ja sisältö avautuu koko ”meidän porukalle” paremmin, sillä päätöksentekoon on ollut mahdollisuus osallistua yhdessä. Lähtökohdat ovat toiset, jos strategiaan päästään tutustumaan vasta silloin, kun johto on jo lähdössä jalkauttamaan valmista työtä.\n”Ai mitkä strategiset tavoitteet?”\nMitkä sitten ovat tyypilliset haasteet, joihin strategian toiminnallistamisessa usein törmätään? Yleensä ylin johto ja strategian laatimisen ydinporukka on hyvin tietoinen siitä, mihin muutosvoimiin, mahdollisuuksiin ja näkymiin strategia kytkeytyy. Seuraavan esimiestason joukossa sumu alkaakin sitten merkittävästi lisääntyä. Kun esimiehet ovat valmennuksissamme saaneet tehtäväkseen kertoa omin sanoin yhtiön strategiasta, on moni johtoryhmän jäsen kuunnellessaan saanut voimakkaan herätyksen siitä, miten vähän strategiasta on sisäistetty.\nEnsimmäinen haaste onkin tehdä strategia ”omaksi”, jotta se kyetään sanoittamaan niin, että jokainen ymmärtää mitä strategiset tavoitteet tarkoittavat oman porukan työskentelylle, ja mikä merkitys omalla porukalla on strategian toteutumiselle. Samalla on mietittävä, miten strategian pääviestit on mahdollista yksinkertaistaa mahdollisimman selkeiksi.\nToinen haaste on se, miten jo edellä mainitun ”road show -junan” kadotessa näkyvistä palataan takaisin normaaliin arkeen. Strategisiin tavoitteisiin on muistettava palata ja autettava näkemään tekemisen strategisia kytköksiä. Jos ensimmäiseen haasteeseen on pystytty vastaamaan hyvin, on tämän toisen haasteen taklaaminen jo helpompaa. Yllättävän monessa organisaatiossa linjaorganisaatiolta puuttuu edelleen systematiikkaa ja kykyä kytkeä tekemistä takaisin strategisiin tavoitteisiin. Usein myös unohdetaan, että sitä mikä itselle on selkeää ja prioriteettina itsestään selvää, ei ole tullut riittävästi viestittyä ja perusteltua omien johdettavien kanssa. Tällöin havaitaan, että on tullut oletettua paljon ja askellettua vain omissa mokkasiineissa. On vaikeaa arvioida tekemisen vaikeustasoa toisen näkökulmasta, kun tekeminen omassa mielessä on selkeää.\nKolmas haaste on se, että strategia ei kerta kaikkiaan herätä kiinnostusta tai innostusta. Organisaatioissa saattaa olla jo paljon kokemusta siitä, ettei strategia koske itseä tai se ei johda positiivisiin vaikutuksiin omalla kohdalla. Kannattaa muistaa, että harva meistä innostuu kriiseistä. Alati muuttuvassa maailmassa tarvitaan kriisimoodin korostamisen sijaan uteliaisuuden herättämistä ja aitojen mahdollisuuksien tunnistamista, jotta halu edetä tavoitetta kohti vahvistuu. Lisäksi mittavat tavoitteet tulisi tarpeen mukaan kyetä pilkkomaan osatavoitteiksi, jotka auttavat hahmottamaan mitä kunkin vaiheen saavuttaminen tarkoittaa konkreettisena tekemisenä yksilölle. Aivotutkimuksetkin osoittavat, että mitä lähempänä maali näyttää olevan, sitä kovemmin haluamme ponnistella maaliin saakka. Innostuksen ja motivaation näkökulmasta on tärkeää tehdä näkyväksi se, mitä askeleita ja tekoja olemme jo tehneet tavoitteen saavuttamiseksi. Pysähdytäänkö teillä säännöllisesti miettimään, mikä tekeminen on vienyt kohti tavoitteita ja tuottanut haluttuja tuloksia ja mitä tekemistä meidän kannattaa suunnata uudelleen?\nHaasteita maailma pullollaan – mistä löytyisi ratkaisuja?\nMonet tunnistavat jo entuudestaan nämä aiemmin mainitut tutut kompastuskivet. Mistä löytyisi sitten ratkaisuja, jotka viitoittaisivat onnistumisen tielle? Tässä neljä vinkkiä, miten tuoda organisaatiolle selkeyttä ja vahvistaa yhteisten tavoitteiden toteutumista:\nTuo selkeyttä ja yksinkertaista pääviestit niin, että myös henkilö joka ei ole osallistunut strategiatyöstöön pystyy ymmärtämään ne. Tuo strategiset tavoitteet mukaan myös organisaation tekemiseen ja auta näkemään projektin kytkeytyminen laajempiin tavoitteisiin. Merkityksen vahvistuminen lisää motivaatiota\nIhmisen ajattelu kehittyy kysymysten, ei vastausten kautta. Ihminen muistaa vain noin 10 % kuulemastaan. Herätä uteliaisuus ja lisää ajattelua. Luo paikkoja vuorovaikutukselle ja esitä kysymyksiä yksisuuntaisen viestimisen sijaan. On olemassa hyviä työkaluja, joilla voit rakentaa tehokkaasti paikkoja tuhansien työntekijöiden dialogisille keskusteluille ja haluttujen teemojen työstämiselle myös etätyöskentelyn ja monipaikkaisuuden tilanteissa.\nSparraa tavoitteen ja tekemisen selkeyttä ja anna mahdollisuuksia osallistua päätöksentekoon niin paljon kuin mahdollista. Pysähtykää yhdessä miettimään selkeyttä – onko toimenpiteet tehty sovitulla tavalla ja millaisia kokemuksia niistä on tähän mennessä saatu. Poista esteitä ja suuntaa huomiota tavoitteen saavuttamisen mahdollisuuksiin (ongelmiin keskittymisen sijasta). Kiinnittäkää tässä erityistä huomiota siihen, missä tarvitaan kurinalaisuutta.\nKiinnitä huomiota tunteisiin. Ne antavat paljon informaatiota toimenpiteitä edistävistä ja hidastavista tekijöistä. Muista, että ihminen on herkempi reagoimaan kokemaansa uhkaan kuin mahdollisuuksiin. Jos osaat käsitellä huolia, pelkoja ja ristivetoa aiheuttavia motivaattoreita, vahvistat yhteistä näkemystä suunnasta ja yhteisistä prioriteeteistä. Näin lisäät yhteistä, eteenpäin vievää energiaa.\nKokemuksemme osoittaa sen, että prosessiin kannattaa varata enemmän aikaa kuin haluaisit. Vuorovaikutus on kirjaimellisesti vuorollaan vaikuttamista, mikä harvoin tapahtuu tehokkaalla yksisuuntaisella tiedottamisella. Prosessiin käyttämäsi aika voi kuitenkin osoittautua merkittäväksi investoinniksi: yhteisellä prosessoinnilla vahvistat joukkojesi kyvykkyyttä toiminnallistaa ja toteuttaa strategiaa jatkossa itseohjautuvammin.


Vuoden valokuvataidekirja -palkinto jaettiin ensimmäistä kertaa – voittajateoksessa käsitellään syömishäiriöitä valokuvataiteen keinoin | Taiteilija\nKuva Karina-Sirkku Kurzin kirjasta Ungleichewicht.\nValokuvataiteilija Karina-Sirkku Kurz on voittanut Vuoden valokuvataidekirja -palkinnon syömishäiriötä käsittelevällä teoksellaan Ungleichewicht (suom. Epätasapaino). Suomen valokuvataiteen museo ja Valokuvataiteilijoiden liitto jakoivat palkinnon ensimmäistä kertaa. Palkinnon arvo on 10 000 euroa.\nPalkinnolla kannustetaan korkeatasoisten valokuvataidekirjojen tekemistä sekä halutaan herättää yleistä kiinnostusta valokuvataidekirjoja kohtaan.\nPalkinnon on tarkoitus nostaa esiin kirja valokuvataiteen muotona. Tavoite on aktivoida mediaa esittelemään ja arvioimaan valokuvataidekirjoja itsenäisinä taideteoksina.\nVuoden 2017 palkintoehdokkaat olivat joko suomalaisia tai Suomessa asuvia valokuvataiteilijoita, joiden valokuvataidekirjat ilmestyivät ajanjakson 1.1.2016–31.7.2017 välisenä aikana.\nLähde: Suomen valokuvataiteen museo\nKurz on toteuttanut kirjan yhteistyössä syömishäiriöitä sairastavien ihmisten kanssa. Suomen valokuvataiteen museon julkaisemassa tiedotteessa taiteilija kuvailee työskentelyä intensiiviseksi ja kauniiksi, vaikkakin raskaaksi.\n”Olemme kiitollisia, että saimme tuotua yhteisen prosessimme näkyville kirjan muodossa. Kivuliaat tuntemukset ja kokemukset muuttuivat tätä kautta voimaannuttavaksi”, kertoo Kurz.\nHänen mukaansa teoksen tarkoitus ei ole selittää syömishäiriötä vaan avata lähestymiskeino sairastuneiden ihmisten mielentilaan ja kokemusmaailmaan. Palkinnon saajan valinnut amerikkalainen valokuvaaja Alec Soth, kehuu Kurzin teoksen uhmaavan ennakko-odotuksia.\n”Hän on valinnut raskaan, journalistien usein käsittelemän aiheen, mutta lähestyy sitä taiteilijan runollisuudella”, kertoo Soth tiedotteessa.\nVoittaja valittiin viiden finalistin joukosta. Muut finalistit ja teokset olivat Karl Henrik Edlund: Bright Hours, Hertta Kiisti: I Was an Apple and I Got Peeled – But It Was a Good Thing, Ville Lenkkeri: Pikkukaupungin sairaskertomus ja Karoliina Paatos: American Cowboy. Voittajaan ja finalisteihin voi tutustua Helsingin kirjamessuilla 26.–29. lokakuuta Suomen valokuvataiteen museon ja Valokuvataiteen liiton yhteisellä osastolla.


Pesäraunioinen - Honkasen Puutarha\nEtusivu / Sisäkasvit / Viherkasvit / Pesäraunioinen\nSanikkaisiin kuuluva pesäraunioinen viihtyy tasaisen kosteassa mullassa ja pitää sumuttelusta. Liian aurinkoisessa paikassa lehtien väri haalistuu. Lehdet kannattaa pitää pölyttöminä pyyhkimällä niitä kostealla liinalla. Pesäraunioinen on hyvä ilmanpuhdistaja!\nKasvatamme pesäraunioisia omalla puutarhallamme Kangasalla!


Avokado–fetajuustotäyte - Linkosuo\nHienonna fetajuusto haarukalla hienoksi.\nHalkaise granaattiomena ja koputtele lusikalla omenan pintaa siivilän päällä, jotta saat siemenet talteen. Ota myös valuva mehu talteen.\nSekoita mehu avokadojen sekaan ja mausta ne suolalla, pippurilla sekä sitruunanmehulla.\nLisää fetajuusto ja korianteri ja asettele ruisnappien päälle.


William Blackswan – Horrors | KaaosZine\nDemot, Post-Hardcore / Metalcore\nWilliam Blackswan – Horrors\nToimittaja: Tom Frankton\t- 30.12.2016\nTeatraalisuutta löytyy kerrassaan, kun Tampereelta ponnistava William Blackswan julkaisee debyyttisinkkunsa nimeltä ”Horrors”. Teatraalinen ja orkestraalinen metalli on homman nimi, pienien modernien vaikutteiden kera. Yllättävänkin tuoreen ja lupaavan kuuloinen pikkuannos ”Horrors” on, mutta riittääkö se viemään bändiä pidemmälle?\nVastaukseni esittämääni kysymykseen on yksinkertainen: sen verran lupaava pieni pakkaus tämä paketti on, että on jonkinasteinen ihme, että kyseessä on bändin ensimmäinen julkaisu. Etenkin orkestraaliset jousijomputtelut ja pianopimputtelut ovat aivan helvetin hyvän kuuloisesti tuotettuja ja ovat helposti levyn vahvimpia osia. En voi olla mielessäni vertaamatta bändin soundia Dimmu Borgirin vastaavaan äärimetallin ja teatraalisuuden sekoitelmaan. Tuotanto kokonaisuutenakin on varsin oivallisesti hoidettu (myöhemmin mainittua lukuun ottamatta), enkä voi olla ihmettelemättä, kuinka tämä voi olla bändin ensimmäinen julkaisu. Jotain konseptiakin bändin musiikin takaa löytyy, jota bändi sanoo valoittavansa tulevien julkaisujensa myötä.\nVaikka kuinka hyvältä levy kuulostaakin, sisällöstä löytyy pieniä moitteita. Suurin näistä löytyy puhtaan laulun yleisessä soundissa, sillä etenkin hieman matalampaa ja terävemmin ulos isketyt melodiat ”Infected Minds”-kappaleen kertosäkeessä leikkaavat tuotannon läpi hieman ärsyttävästi, rikkoen yhtenäisyyttä. Kyseinen laulutyyli ei muutenkaan tunnu hirvittävän hyvin sopivan soundiin. Epäpuhtaat örinät ja kähinät edustavat kuitenkin senkin edestä bändin vokaalista vahvuutta ja ovat varsin vakuuttavaa kuultavaa.\nMikäli orkestraalinen hevistely nappaa ja kaipaat siihen mukaan pienoisen nipistyksen vahvempaa ja raskaampaakin, on William Blackswan tässä mielessä soundinensa oikein hyvällä mallilla. Pientä kompurointia löytyy puhtaan laulun puolelta, mutta kokonaisuutena ”Horrors” on yllättävän vakuuttava pieni kurkistus bändin soundiin!


Neuvottelut suurista raidehankkeista alkavat lokakuussa - Paikalliset - Turun Sanomat\nNeuvottelut suurista raidehankkeista alkavat lokakuussa\n30.9.2019 14:45 3 kommenttia\nLokakuussa alkavat neuvottelut Turun tunnin juna -hankeyhtiön ja Suomi-rata -hankeyhtiön perustamiseksi. Hankeyhtiöiden tarkoitus ja tehtävä olisi hankkeisiin liittyvä suunnittelu ja suunnittelun rahoittaminen rakentamisvalmiuteen saakka.\nLiikenne- ja viestintäministeriön tiedotteen mukaan yhtiöiden perustaminen edellyttää, että niihin tulee omistajiksi myös muita kuin aiemmin nimeämispyynnön saaneita, hankkeesta hyötyviä julkisyhteisöjä tai julkisesti omistettuja yhteisöjä. Myös muut osakkaat voivat tulla kyseeseen edellyttäen, että yhtiössä säilyy julkisomisteinen määräenemmistö.\nMinisteriö toivoo saavansa tietää, jos myös muut kuin nimeämispyynnön saaneet tahot ovat halukkaita osallistumaan hankeyhtiöiden perustamisneuvotteluihin. Ministeriön mukaan neuvotteluryhmät alkavat työnsä mahdollisimman pian sen jälkeen, kun on saatu tietää, keitä kaikkia niihin osallistuu. Tarkkaa määräaikaa neuvotteluille ei voida ministeriön mukaan asettaa, mutta tavoitteena on saada ne päätökseen kuluvan vuoden aikana.\nNimeämispyynnön ovat viime viikolla saaneet:\nTurun, Salon, Espoon, Helsingin, Hämeenlinnan, Jyväskylän, Keravan, Lahden, Lohjan, Oulun, Porin, Seinäjoen, Tampereen, Vaasan ja Vantaan kaupungit, Valtiovarainministeriö, Finavia Oyj ja Väylävirasto.\nMankala 30.9.2019 15:01\n49% suunnittelurahaa on raavittava kokoon\nTunnin juna tarvitsee suunnittelurahaa ainakin 60-70 miljoona euroa. Puolet tulee valtiolta, mutta mistä loput? Lyökö Turku pöytään 50 miljoonaa?\nEinari 30.9.2019 15:24\nVast: 49% suunnittelurahaa on raavittava kokoon\nEi lyö pöytään kuin 25 miljoonaa. Toiset 25 miljoonaa maksaa tietenkin Helsinki.\nTimo Laihinen 30.9.2019 15:06\nNiin,sitä ollaan sitten tässä vaiheessa.\nJa kun nämät on saatu valmiiksi ,miten monta vuotta on jo mennyt.\nElikkä onko 20v, vai 40v, kun on jotain tuloossa.\nVai tuleeko mitään?\nPäivittyvä koronaseuranta: Suomessa viisi uutta tartuntaa, Varsinais-Suomessa ei yhtään\nVarsinais-Suomessa useita siltatyömaita kesällä – liikenne ohjataan kiertoteille töiden ajaksi\nDarude soittaa linnamaisen vesitornin huipulla – Katso salolainen musiikkifestivaali Oodi suorana lähetyksenä lauantaina


Keski-Suomen Vuoden yksinyrittäksi 2020 valittiin valokuvaaja Emmi Virtanen | Yrittajat.fi\n- Olen todella otettu ja liikuttunut, että minua on ajateltu ja ihmiset ovat ehdottaneet minua Vuoden yksinyrittäjä -palkinnon saajaksi. Ehkä en olekaan yrittämiseni kanssa niin yksin, kuin olin ajatellut. Tämä palkinto on asia, jota en ole voinut itse hakea, en kilpailla siitä, enkä tietoisesti ponnistella sen eteen. Lämmittää tietää, että minut on huomattu ja olen jäänyt jonkun mieleen. Tämä on upea tunnustus, Emmi summaa.\nVirtanen on ympäri Suomea kulkeva kansainvälisestikin palkittu ammattivalokuvaaja. Hänen Intohimonaan on yrityskuvaukset kuten henkilöstö- ja kuvituskuvaukset, sekä Fine Art-potretit yksityisasiakkaille. Valokuvaajana hän on toiminut kymmenen vuotta, joista puolet yrittäjänä.\n- Olen kilpailuhenkinen ja saan kiksejä siitä, että haastan itseäni ja pyrin aina parantamaan osaamistani. Vuonna 2018 voitin Vuoden Muotokuvaaja -tittelin. Minut on myös palkittu Federation of European Photographersin toimesta Qualified European Photographer arvonimellä. Tätä arvonimeä haetaan 20 kuvan sarjalla.\nAmmattilaiselle on aina paikkansa\nEmmi kokee valokuvausalan heitteleväksi, kuvaajia on paljon – niin ammattilaisia kuin harrastajiakin. Kuvilla on suuri merkitys nykypäivänä ja jokaisella on kamera käden ulottuvilla.\n- Ei voi koskaan tuudittautua siihen, että olisi valmis, koko ajan löytyy kehitettävää. Oma pää on suurin haaste. On ollut ihana huomata, miten paljon ala on muuttunut viimeisen kymmenen vuoden aikana. Kuvaajat pitävät yhtä ja suosittelemme toisiamme. Napit vastakkain olemista ei ole.\nVirtanen muistuttaa, että kuvaan ei tarvitse aina olla hyvää syytä: häitä tai esim. valmistujaisia. Kuvausaikoja varataan myös ilman sen suurempaa agendaa.\n- Jos joskus mietit, että olisi mukava saada itsestäsi uusia kuvia omaan käyttöösi, someen, yrityksellesi tai ihan omaksi piristykseksi, varaa itsellesi aika. Käytän kuvauksissa myös yhteistyökumppaneita. Ennen kuvausta voidaan laittaa esimerkiksi hiukset ja meikki kuntoon.\nTulevaisuuden haaveissa yrittäjällä on kehittää itseään yhä eteenpäin. Ottaa osaa kilpailuihin ja päästä ehkä itsekin tuomaristoon.\n- Ala on todella mielenkiintoinen ja taitavia tekijöitä on paljon, olisi kiinnostavaa jossain vaiheessa päästä valokuvauskilpailuihin tuomaroimaan. Minua kiinnostaa myös videomaailma. Ehkä jossain kohtaa otan tarjontaani valokuvausten lisäksi lyhyiden somevideoiden tuottamisen.\nMikä sitten saa Emmin sydämen läikähtämään onnesta?\n- Joka kerta se hetki on ihana, kun asiakas alkaa luottamaan minuun ja pääsee kenties ”musta ei saa hyvää kuvaa” ajatuksestaan irti. Tiedän, että valokuvaan tuleminen ei ole useimmille se mieleisin juttu. Minä olen paikalla myös muusta syystä, kuin painamassa kameran laukaisinta; Annan ohjeita, luon tunnelmaa ja pidän tilanteen rentona. Uskon koko sydämestäni, että jokaisesta saa hyvän kuvan ja kuvauskokemus voi oikeasti olla tosi ihana. Välillä mietin, että onko tämä edes luvallista, että töissä on näin kivaa!


Kirjoittaja tahdonvoimaa » 07 Elo 2009, 23:03\njja lääkärit sanoo, että Triptyleiden vaikutus alkaa vasta kunnolla sen 1-2 viikon päästä. Mut kai se kannattaa kattoo, mihin olo menee ja jossei oo pakko, ei lopeta lääkettä ennen lekurin kans juttelua. Toi on hyvä apu nukahtamiseen, tiedän.\nNo, hyvä jos niissä raajoissa pitovoimaa on kuitenkin! Mut tuntuu sellaisilta holtittomilta ja "hönteiltä". Eli siltä, ettei niit ihan täysin hallitse... Voimattomilta jne. Eikä jaksa yhtään nostaa vaiks käsiä ylös.\nItte en ole saanut kohtausta, enkä selviä oireita, Penttisen (tai muidenkaan tutkimuksesta) mutta tuokin lienee yksilökohtaista.\nMietit, mitä voisit itse tehdä. Totuus on se, ettet muuta kuin koittaa "ulkoistaa" hirveen paskan, yrittää levätä, ottaa troppii ja olla potematta huomaa omaatuntoa tai syyllisyyttä siitä, ettei voi tehdä mitään. Terveys menee kaiken edelle. Voimia!\nKirjoittaja tahdonvoimaa » 07 Elo 2009, 23:09\nJa hei, Treella on ne kaks fyssaria, joille voit tuon oireiston kanssa mennä. Muut saat suosiolla unohtaa tai oireisto vaan pahenee. Been there! Olen testannut ainakin 13 fyssarii tän 6 vuoden aikana ja tavallisesta fyssarist ei ole mitään apua tuossa kunnossa. Pahimmillaan potkasee vaan kohtaukset uudestaan. Eli ne kaks vaihtoehtoa, jotka tiedätkin! Aattelin vaan varmistella, ettet suinpäin mene kellekään, joka ei tajuu mitään selkäydintason retkahdusvammaoireistosta. Öitä!\nKirjoittaja fedja » 08 Elo 2009, 10:00\nPandora kirjoitti: Niin tai siis kyllä ne vähän kantaa, mutta ovat aivan oudot ja voimattomat. Samanlaiset oireethan nyt on kun silloin viimeksi kun tutkittiin niskoja, tosin nyt en sentään saanut kohtausta, joten en usko, että ihan on lääkkeistä, muuta kuin tämä väsymys.\nOk. Minulla tuo lääke aiheuttaa samanlaisia oireita siis hönttiyttä ja voimattomuutta. Mutta näähän on niin persoonakohtaisia. Toivottavasti alkaa auttamaan sulle tuo lääke.\nPandora kirjoitti: Eiks yleensä sitten niskapotilaat mene huonoon kuntoon tutkittaessa? Miten teillä on käynyt? Kai tämä taas menee ajallaan ohi.\nMenen kokonaisuudessaan pystyssäolosta huonoon kuntoon lääkärin vastaanotolla, mutta en ole huomannut, että tutkiminen erityisesti vaikuttaisi. Tosin juuri kukaan ei ole koskenut niskaan moneen vuoteen. Kierrot on katsottu, kun itse päätä käännän. Silloin kun vielä tutkittiin, niin huomasin automaattisesti jarraavani päätä voimakkaasti, kun sitä yritti joku muu kiertää.\nKirjoittaja Pandora » 08 Elo 2009, 13:16\nKiitoksia neuvoista ja kannustuksesta.\nTaidan jättää kirjoittamisen ja netissä olon suosiolta pariksi päiväksi, nimittäin silmissä tuntuu jälleen kipua eikä kohdistaminen tai katseen kääntäminen ilman kipua onnistu. Tosin pahin vaiva taitaa olla tuo oikea käsi, sitä ei parane nyt yhtään ärsyttää. Jalat puutuvat ja niissä on jatkuva kiristävä veto.\nTai ei ollut aamulla ennenkuin nousin syömään aamupalan. Puoli tuntia ylhäällä ja avot. Pää ei enää kanna. Sydän on ilmeisen rasittunut, ei minulla ennen ole ollut sydänoireita, mutta jokin mättää. Toisaalta voi se olla keuhkotkin, mutta en oikein usko. Rasituksestahan nuo kertoo, ei kai muusta sen ihmeemmästä.\nSamaa rataa minä kierrän, kuin edellisestä kohtauksesta. Lueskelin tekstejä ja täytyy sanoa, että alkaa masentamaan. Eilen piruuttain kokeilin, miltä tuntuu makaa ilman tyynyjä selälleen patjalla, täysin luonnottomalta ja kipeältä. Ranka on tosiaan kipristynyt kasaan. Samoin jalan sisäänpäin kierrot tekee tosi kipeää ja kääntäminen on todella tiukkaa. Kaksi hidasta, pienellä liikkeellä jaksan tehdä, sitten on lopetettava, voimat ei riitä.\nMakaaminen kai tekee huonoa, mutta ylösnouseminen ja käveleminen kuinka varovasti tahansa vieläkin huonompaa. Istuessa tulee paine niskaan ja takaraivoon. Eli loppuviimein se on kai sama mitä tekee. Niin ja syödessä pitäisi olla mahdollisimman pehmeää, leukaluut on melkoisen kipeät, nyt ensimmäistä kertaa myös alaleuka.\nTutkimuksesta, minä itse sitä päätä kiersin, mutta kaikenkaikkiaan ne liikkeet on niin rankkoja nyt ja niitä oli paljon, että ei se ole ihmekään että tälläinen olo tuli. Maanantaina soitan ja kysyn ideoita, lopetanko lääkkeen, odotanko miten se vaikuttaa vielä vai pääsenkö toiselle fyssarille ettei tarvitse kuukautta odottaa. Olen melkoisen romuna vaikka kai tästä vielä huonompaankin kuntoon voisi mennä. Harmittaa vain valittaa ja maata, olisi tässä muutakin tekemistä, tosin taitaa olla sen verran pessimistinen olo, että viitsisikö sitä edes tehdä muuta.\nKirjoittaja tahdonvoimaa » 08 Elo 2009, 18:12\nPandora kirjoitti: Kiitoksia neuvoista ja kannustuksesta.Taidan jättää kirjoittamisen ja netissä olon suosiolta pariksi päiväksi, nimittäin silmissä tuntuu jälleen kipua eikä kohdistaminen tai katseen kääntäminen ilman kipua onnistu. Tosin pahin vaiva taitaa olla tuo oikea käsi, sitä ei parane nyt yhtään ärsyttää. Jalat puutuvat ja niissä on jatkuva kiristävä veto.\nJep, iisisti vaan. Älä provosoi itselles uutta kohtausta. Ja jos simmut on kipeet, kannattaa välttää äärimmäistä katseen kohdistusta sivuille. Se venyttää niskan hermokudosta silmien/kalvojen kautta. Ainakin minulla...\nPandora kirjoitti: Tai ei ollut aamulla ennenkuin nousin syömään aamupalan. Puoli tuntia ylhäällä ja avot. Pää ei enää kanna. Sydän on ilmeisen rasittunut, ei minulla ennen ole ollut sydänoireita, mutta jokin mättää. Toisaalta voi se olla keuhkotkin, mutta en oikein usko. Rasituksestahan nuo kertoo, ei kai muusta sen ihmeemmästä.\nSeisominen ja istuminen on pahasta. Kaikki, missä hermokudos "painuu kasaan". Mulla meni 6 kk:tta ennen ku pystyin istuun sillain suht jees. Ja seisomista opetellaan nyt... Muutenki kaikki staattinen pitäis minimoida. Jos istut, istu aina PEHMEÄLLÄ ja älä pitkiä pätkiä. Sama juttu seisoessa. Lenkkarit sisällä jalkaa suosiolla. Parin viikon päästä et voi enää olla ilman. Ja seisoessakin kannattaa koko ajan vähän "stepata" eli liikutella jalkoja.\nNoi sydän/keuhkojutut tulee mahdolisesti yläniskasta, missä on myös autonomisen hermoston keskuksia. Ja nehän on kanssa ottanut hittii kun pää on venyttänyt niskaa. Meitsillä oli myös noita. Älä provosoi niitäkään, ettei oikeesti tuu enää mitään sydänoireita päälle!\nPandora kirjoitti: Samaa rataa minä kierrän, kuin edellisestä kohtauksesta. Lueskelin tekstejä ja täytyy sanoa, että alkaa masentamaan. Eilen piruuttain kokeilin, miltä tuntuu makaa ilman tyynyjä selälleen patjalla, täysin luonnottomalta ja kipeältä. Ranka on tosiaan kipristynyt kasaan. Samoin jalan sisäänpäin kierrot tekee tosi kipeää ja kääntäminen on todella tiukkaa. Kaksi hidasta, pienellä liikkeellä jaksan tehdä, sitten on lopetettava, voimat ei riitä.\nJa älä tee niitäkään kahta, jos olo on noin kurja. Siis kiertoo.keho on varmaan niin ärtynyt, että jopa yksin lonkankierto voi olla liikaa!\nTiedän tunteen, kun ei vaan voi maata ilman tyynyy! Mä aloin tehdä koukistajia ilman tyynyä vasta 9 kk:tta haaverista. Ja kun hermot on kireellä, en voi viel nytkään maata kovalla. Pehmee höyhentyyny liukkaalla tyynyliinalla (silkki, satiini tms) on kova sana.\nPandora kirjoitti: Makaaminen kai tekee huonoa, mutta ylösnouseminen ja käveleminen kuinka varovasti tahansa vieläkin huonompaa. Istuessa tulee paine niskaan ja takaraivoon. Eli loppuviimein se on kai sama mitä tekee. Niin ja syödessä pitäisi olla mahdollisimman pehmeää, leukaluut on melkoisen kipeät, nyt ensimmäistä kertaa myös alaleuka.\nBeen there! Aluksi jauhoin omenat, porkkanat ja jopa tumma leipä piti murustella. No, niin kantsii tehdä, ettei kroppa suutu. Leukakivut on koettu, leukahan yhdistyy ohimoluuhun ja ohimoluu takaraivoon/niskaan jne. Perkeleen rasittava kokonaisuus tuo pää/niska.\nPandora kirjoitti: Tutkimuksesta, minä itse sitä päätä kiersin, mutta kaikenkaikkiaan ne liikkeet on niin rankkoja nyt ja niitä oli paljon, että ei se ole ihmekään että tälläinen olo tuli. Maanantaina soitan ja kysyn ideoita, lopetanko lääkkeen, odotanko miten se vaikuttaa vielä vai pääsenkö toiselle fyssarille ettei tarvitse kuukautta odottaa. Olen melkoisen romuna vaikka kai tästä vielä huonompaankin kuntoon voisi mennä. Harmittaa vain valittaa ja maata, olisi tässä muutakin tekemistä, tosin taitaa olla sen verran pessimistinen olo, että viitsisikö sitä edes tehdä muuta.\nTähän vain yksi ohje: kehitä tekemistä tai uppoa omiin ajatuksiin. Vaikka kuuntelee vaan töllöö, älä katsele. Lainauta jollain äänikirjoja. Kehittele päässä kirjaprojektia. Tuo on pahin vaihe, ku ei voi tehdä mitään, ja sit ainakin pää hajoaa! Ethän vaan kokeile kuinka huonoon kuntoon voit päästä? Se rehkiminen ei ole sen arvoista. Lupaan. Sieltä on aina vaikeampi päästä ylös. Ja toinen: valita pois! Usein se helpottaa. Mitäs sitä riemusta pomppimaan, jos olotila yks v---n perse. Anteeksi. Mut näin se vaan on...\nKoitahan kähmyillä! Ja maanantaina soittoo vaan Eerolle! Sinä nouset sieltä vielä, ihan varmasti. Minäkin olen noussut, vaikka vuosi sitten olin jo lähes haudassa. Vain hengitys ja sydämensyke erotti olotilan mullan alta olevasta. En edes muista viime elokuuta... Muuta ku et makasin porukoitten lattialla pehmeällä patjalla ja tuijotin kattoo ollen valo/ääni yms.Herkkä... Karseeta. Ei voi ees funtsii tota, tai lyö oireet päälle pian, ku stressaa.\nKirjoittaja tahdonvoimaa » 10 Elo 2009, 18:34\nSaitkos lääkäriä kiinni? Onko mahdollisuuksia hoitoon ennen syyskuuta?\nKirjoittaja Pandora » 13 Elo 2009, 10:48\nTiedän tahdonvoimaa, pitäisi ottaa iisisti, mutta joskus se on melko mahdotonta. Olen menossa fyssarille tiistaina, aloitan hoidot vaikka vakuutusyhtiöstä ei ole kuullut mitään. En vain kestä tätä olotilaa enää. Periaatteessa olo on siedettävä, jos ei tarvitse koneella tehdä töitä, ajella autoa tai siivota kotia. Mutta kun elämä ei ole niin yksinkertaista.\nEipä tässä muuta ihmeellistä, samaa rataa kuin edellisen kohtauksen aikana, mutta nyt onneksi ei kohtauksesta ole pelkoa. Yritän nykyään olla netissä mahdollisimman vähän, tämä kirjoittaminen asennossa kuin asennossa valitettavasti on yksi pahimpia oireiden aiheuttajia ja kun töitäkin pitäisi tehdä niin pakkohan se on valita.\nMutta hei, olin eilen työmaalla pitkästä aikaa, olipahan kokemus. No pakolliset kokoukset on nyt pidetty, kai se se pääasia on. Nyt vain toivotaan, että toivun siitä mahdollisimman pian. Ja tänäänkin joutuu ajelemaan pariin otteeseen. Sitä se arki on. Valitettavasti, kun noita lapsia ei voi jättää oman onnensa nojiin.\nKirjaprojekti on muuten hyvä idea, mutta kun siinä pitää kirjoittaa... Netissä on muuten äänikirjoja ilmaiseksi. Itse ajattelin jossain vaiheessa aloittaa englanninopiskelut, kunhan tuo pääkipu taas lakkaa.\nMutta hyvät voinnit teille kaikille, toivottavasti Fedja on jo parempi ja tahdonvoimaa on ollut ilo lukea blogistasi paremmasta olostasi.\nViimeksi muokannut Pandora päivämäärä 13 Elo 2009, 12:56, muokattu yhteensä 1 kerran\nKirjoittaja tahdonvoimaa » 13 Elo 2009, 12:15\nMahtava homma, että saa apua aikaisemmin. Se on totta, että jos mitään ei pysty tekemään, silloin ei ole kunnossa. Hoitojen ja harjoitteiden myötä pikkuhiljaa olo paranee.\nJos mahdollista, kannattaa ottaa kuski muutamille ekoille hoidoille. Olo saattaa olla "hämmentävä". Pahemmin loukkaantuneilla muutaman ekan hoidon aikana ei tapahdu välttämättä mitään, vaan tuloksia alkaa vasta 5 kerran jälkeen. Tärkeintähän CST:ssä on täydellisen mielen tyhjyyden saavuttaminen sekä kehon totaalinen kontrolloimattomuus. Ja hyvin yksilökohtaista kaikki on. Ihan kuten itse vammakin.\nRentouttavia hoitoja! Olet osaavissa käsissä, edelleen! =) Sitten kun pystyt/jaksat/viitsit/haluat, koodaile muutama rivi Kokemuksia ja näkemyksiä craniosacraaliterapiasta- ketjuun. Mutta puhutaan vain fysioterapeutista tai hoitajasta, ei nimeltä ko. henkilöstä, kun olen niin aikoinani luvannut, kun foorumia alettiin aktivoida. Kiitos! [/b]\nKirjoittaja Pandora » 13 Elo 2009, 22:40\nSiis kyllä mä odotan kuin kuuta nousevaa, että saisi jotain tehtyä noiden niskojen suhteen. Tämä on niin tuskaista välillä niin henkisesti kuin fyysisesti.\nTämä päivä on ollut erittäin huono, se nyt oli odotettavissakin. Mutta kai tämä tästä, alan jo oppia tuntemaan elimistöäni ja tietämään miten se mihinkin reagoi. Se on jo jotain.\nValitettavasti nyt näyttäisi siltä, että huonoina päivinä ei tuo 10 mg triptyletiä auta mihinkään. No sen se tekee, että kun sitten joskus aamuyöllä nukahtaa niin nukkuu hyvin, mutta todellisuudessa silloinkaan ei elimistö ei rentoudu ja saa lepoa riittävästi. Silloin kun ei ole rasittanut itseään liikaa niin se riittää, mutta no saa nähdä, olen syönyt sitä nyt 1,5 viikkoa, joten voihan se olla, että vaikutus paranee vielä.\nSuolisto vaan alkaa reistailemaan, no niinhän se viimeksikin näillä vaiheilla, mutta nyt oireet ovat pahemmat eikä yhtään auta se, että en jaksa kontrolloida mitä syön... Minä parka kun lihoan jo ruuan näkemisestä, jolloin ei yhtään ylimääräistä tarvitsisi syödä etenkään kun ei kykene liikkumaan. Huomenna menen kyllä metsään kävelylle vaikka pää kainalossa ja hampaat irvessä.\nTahdonvoimaa kehon totaalinen kontrolloimattomuus kuullostaa täysin utopistiselta, mutta olisihan se hieno tunne. Luulen vain, että olen lyönyt niin lukkoon tuon yläselän ja pään, että sen rentouttaminen on melkoinen työ.\nKirjoittaja tahdonvoimaa » 14 Elo 2009, 00:30\nKyllä sen hiljalleen hoitojen edetessä ja hoitaja-asiakas-suhteen lähentyessä oppii. Siis kontrolloimattomuuden. Mutta vaikeaa se on! Itsekin pystyin rentoutumaan about 5 kerran jälkeen, aluksi jännitin uutta hoitoa ja hoitajaa. Neljä kertaa kävin ilman mitään erityisiä reaktioita. Spinaalishokkihermotasolla oli niin paha, ettei keho pystynyt purkaan sitä heti. Viidennellä kerralla alkoi tulla tulosta. Kroppa vaan tärisi siinä hoitopöydällä ja itkin ja nauroin vuorotellen! Koko keho puutui varpaista päähän... Kuulemma tavallinen reaktio.\nJouduin jäämään makaan viel 15 minuutiks huoneeseen, kun jalat ei kantanu ja maailma oli ihan kenossa. Pikkuhiljaa sit huomasin, että keho ei enää reagoi niin vahvasti hoitoon ja nyt hermosto on tosi rauhallinen. Välillä kädet puuttuu tai kasvot, koska siellä on se mun pahin vamma, C7 ja yläniska. Ehkä joskus nekin häippäsee... Mut se on varma, että pahasti rasittunut keho ei heti anna periks, mut mitä tyhjempi ja kontrolloimattomampi mieli, sitä paremmin CST yleensä toimii.\nMiellyttäviä metsäkävelyitä. Ja rauhallisia. Katohan, ettet jää sinne sit, kun hampaat irvessä oot reissuun menossa. Kuullaan!\nPs. Kysy tiistaina, voitko nostaa lääkkeen kahteen tai lisätä tabun myös aamuun. Miksipä et voisi, jos se on 10 mg:aa. Itse oon vetänyt joskus 4-5 kpl.\nKirjoittaja Pandora » 14 Elo 2009, 12:02\nKuullostaa mielenkiintoiselta hoidolta, tosin reagoinnit ovat varmasti hyvin yksilöllisiä, luulisin.\nTaisi metsälenkki ainakin aamupäivän osalta jäädä. En oikein tiedä missä asennossa olen nukkunut, mutta oikealta puolelta niska ja kaula ovat täysin jumissa, mieletön kipu. No jos tämä nyt olisi se lihaskipuilu-vaihe niin pääsisi siitäkin...\nJaa-a, koko päivän oikealla puolella niskaa on ollut noidannuolen tyyppinen viiltävä kipu ja liikkuminen on melkoisen kivuliasta, kun tuntuu, että joku löisi puukolla niskaan eikä makaaminenkaan tunnu sen paremmalta, asennossa kuin asennossa jomottaa kuin mikäkin.\nEipä taida moista oloa olla vielä ollutkaan. Tai sitten en vain muista.\nNyt kaipaisi kunnon nuijanukutusta, jolloin vain voisi toivoa, että seuraavana aamuna kipu olisi poissa.\nKirjoittaja Pandora » 15 Elo 2009, 14:20\nOtin viime yönä kaksi tripyliä ja tänään vaikuttaisi olevan hieman parempi päivä. Aamulla jaksoin jo pestä koneellisen pyykkiä ja tiskejä sekä käydä kaupassa.\nNyt sitten taas maataan ja jessus tätä päänsärkyä. Se on aivan omituinen, ehkä lääkkeen vaikutuksesta. Jomottaa jostain syvältä, mutta ei iske kuitenkaan päälle, sama on tuon niskan kanssa, välillä tulee kipuvihlaisuja, ja mutta ne vaimenee. Silti toimintakyvyn ne estävät aika tehokkaasti. Nyt otin 3 panadolia vaikka hieman kyllä tuntuu, että ne ovat yhtä tyhjän kanssa. Särkylääkkeitä ei suoliston takia kannattaisi syödä, mutta kyllä ne hieman auttaa.\nHarmitus onkin sitten ihan toista luokkaa, tekisi mieli kirota ja kiukutella oikein kunnolla. Tämä on niin uskomattoman turhauttavaa, kun elämä on ympärillä, olisi vaikka mitä tehtävää ja mitään ei voi tehdä, ei edes vaikka kuinka hitaasti tahansa. Eniten rassaa työasiat, mutta netti nyt vain on vihollinen numero 1. Kirjoittaminen vihollinen numero 2. Liikkuminen vihollinen numero 3. Ja niin edespäin. Nykyään en oikein puhelimessakaan pysty puhumaan, pitäisi etsiä handsfree tai kaiutinominaisuus, en vain oikein jaksa.\nIllalla menen saunaan, jos se hieman helpottaisi. Nyt pieni lepotuokio, jos sitten raahautuisi viimein tuonne metsään, tai sitten en.... Toivottasti tiistain fyssarikäynti vaikuttaisi edes jollakin tasolla positiivisesti. En tajua, miten posiitiivisinkaan ihminen kykenee tälläisen kanssa olemaan masentumatta?\nKu on pakko...\nKirjoittaja tahdonvoimaa » 15 Elo 2009, 17:54\nSitä vaan jaksaa, kun on pakko. Toisaalta myös itsepetoksen voima on uskomaton! Sitä vaan päivästä toiseen hokee itselleen, et kun pari vuotta kärsii, sit saa taas elää. Eihän sitä koskaan voi olla varma, käykö niin, mutta siihen oon tuudittautunut. Mitkä on vaihtoehdot? Eihän niitä ole.\nMut en tosiaan tiedä, mistä ihmeestä oon taisteluvoimaa ja elämäniloo rutistanut, jostain sitä vaan tulee. Ollaan sit kyllä oltu tosi maassakin. Mulle tärkein virstanpylväs oli oman tilan hyväksyminen ja sen myöntäminen, että elämä ei ole sellaista, kuin aiemmin. Mutta kyllä se aikamoista tunnetyötä on vaatinut ja kauan siinä kesti.\nLisäksi auttaa jaksamaan iloinen/osaava ja täysin työkykyinen fyssari, joka on mun suuri idoli. Jos hän pystyy retkun ja muiden vammojensa jälkeen tekeen duunii ja harrastaan kaikkea mageeta, niin mäkin tästä kuntoudun johku kuosiin. Toinen kullanarvoinen lähde on mun ystävä, josta oon blogissakin kirjoittanut. Hän taisteli whiplashin kanssa aikoinaan lähes neljä vuotta ja parani täysin. No, korkkaireita ei voi käyttää, mut se ny on yks paskan hailee, ku raajat ja pää toimii. Sitä kävelee vaikka paljain jaloin nauloissa tai lasinsiruissa tän koettelemuksen jälkeen.\nYstävän kanssa käydyt puhelinkeskustelut ja vihjeet, joita täällä yritän eteenpäinkin joskus jakaa, auttaa kummasti. Myös Fedja on ollut tosi tärkeessä asemassa henkisessä jaksamisessa. Viisaampaa ihmistä saa maailmasta hakea. Ylipäänsä foormilta saa myös paljon elämäniloo ja kipinää, kun kuulee tarinoita siitä, miten ihmiset on kuntoutunut paljon "vaikeammistakin" lähtökohdista..\nLisäks ne pienet hyvät/terveet hetket ja pitkällä perspektiivillä tapahtunut eteneminen saavat nostaan pään pystyyn, vaikka se nuokkuis välillä. Eipä täs oikein vaihtoehtoajaan ole. Jos päästää masennuksen valloilleen, sit ei ainakaan-parannu. Näin mä itselleni aina järkeilen. =) Ja kyllä sitä positiivisinkin ihminen välillä väsähtää, mutta mahdollisuus selviytyä voittajana on suurempi kuin peruspessimistillä.\nKoitaha ny ottaa iisisti sinne hoitoon asti! Muistutat aina ittees, et mitä huonompaan kuntoon rehkit itsesi, sitä kauemmin kokonaiskuntoutus ja normaaliin elämään palaaminen kestää. Jos joku ois hakannut mun päähän ton lauseen vaikka toukokuussa 2008, voisin nyt huomattavasti paremmin. Vaan kun pitää itte jokaisen käydä sekä fyysinen että henkinen kuntoutumisprosessinsa läpi. Siitä ei pääse yli eikä ympäri. =)\nKirjoittaja Pandora » 15 Elo 2009, 21:42\nTotta puhut, itse sitä en ole oikein vielä sisäistänyt missä jamassa olen ja toisaalta olenko edes siinä jamassa kuin esimerkiksi Tahdonvoimaa tai Fedja. Ehkä tiistaina auttaa hahmoittamaan tilannetta, kun fyssarin kanssa päästään puhumaan kuntoutumisesta ja siitä missä kunnossa nuo niskat paranemisen suhteen ovat. Eihän minulle kukaan ole sanonut, kuinka pahasti asiat ovat ja kauan edes jollakin tasolla arvioituna kuntoutuminen kestää.\nNiin, tämän foorumin tuki on ollut uskomaton ja korvaamaton. Se että ei ole yksin ja joku edes tajuaa, minkälaista on elää tälläisen kanssa, kuinka paljon se rajoittaa. Kyse ei ole vain siitä, että niskat ovat jumissa, kyse kun on koko liikuntakyvystä, siitä, että ei voi toimia fyysisesti kuin hyvin rajoitetusti ja toisaalta nyt vasta tajuaa kuinka paljon myös ajattelukykyyn nuo niskat vaikuttavat.\nParhaiten sen näkee, kun poika pyysi tarkistamaan matematiikan laskut, sitä ei vain jaksanut ajatella vaan pää alkoi särkemään ja jotenkin looginen puoli ei toiminut lainkaan. Samoin kun teki töitä, sitä tunsi olevansa putkiaivo, moniuloitteisuus on kadonnut, ihan kuin olisi tullut tyhmäksi. Tosin mitä tässä maatessa muuta voisikaan.\nNiin eihän niitä vaihtoehtoja jaksamiselle olekaan. Tämä oleminen vain on niin uskomattoman tylsää. Pitäisi kai henkistyä ja aloittaa meditointi oikein urakalla, mutta jostain kumman syystä edes se ei onnistu enää. Outoa, kyllä ihmisen nyt yksi mieli pitäisi pystyä tyhjentämään, jos se ennenkin on onnistunut.\nNo kyllähän sen huomaa, heti kun on parempi olo on aivan erilainen mieliala. Tänään teki mielettömän hyvää käydä metsässä, se on sellainen henkireikä, että ei toista ole. Jos huomenna jaksaisi viimein kiinnittää ostamani riippukeinun ja testaisi sellaista pitkästä aikaa. Jos ei muuten niin roikkuisi reunalla ja ottaisi leipäpussin ja nakkelisi leipää kanoille.\nNyt olen oppinut sen, että en vedä itseäni aivan piippuun vaikka kyllähän sitä huomasi tuolla metsässäkin, että itku meinasi tulla, kun tajusi, että se käveleminen on vaan niin tajun raskasta. Mutta olenpahan oppinut pyytämään apua, vaikka kyllähän se luonnonpäälle tänään otti, kun harjasi hiuksia ja tajusi, että ei jaksa itse ja joutuu pyytämään poikaansa harjaamaan omat hiuksensa. Hei haloo. Jo täytyy olla melkoisen surkeassa tilassa. Mutta lähtipähän takut. Jostakin vielä kun löytäisi sellainen hyvä haltiatar, joka siivoisi kodin, pihan ja kanalan. Rahallahan saisi vaikka mitä, mutta sellaista kun ei ole siunaantunut ylimääräisiä.\nEhkä sitä suojelee itseään ajattelemasta tosi asiaa siitä missä jamassa on ja murehtii vain sotkuista kotiansa. Huvinsa kaikella. Mutta nyt ollaan kaukana niskojen tilasta, tämä on jo sielun parantamista tai omaa surutyötä toimintarajoitteisuudestaan. Mutta sauna taisi tehdä hieman tehtäväänsä, tänään taidan saada melko hyvin nukuttua, toivottavasti.\nKirjoittaja tahdonvoimaa » 15 Elo 2009, 23:35\nVain yks nopsa kommentti, ennen Nukkumattia. Ooppa tarkkana riippukeinun kans. Siinä(kin) hermokudos venyy, ku vartalon paino pukkaantuu sillain epätasaisesti. En halua olla tylsä, mutta koettuani tuonkin, en voi suositella! Paras on mulla paksu patja ihan maassa. Jos mahdollista, kantsii kokeilla. Siin ei kudokset veny. Ü Voimia! Ti olet jo paljon tietoisampi kaiken suhteen. Ja tiedän, et ft sanoo: nämä on uniikkeja ja ainakin vuoden voit varata siihen, et kalvot uusiutuu. Nivelsiteet korjaantuu tosi hitaasti, samoin ku hermovamma ja syvät lihakset... Mut pääasia, et saat tietoa! Ü


VillaNanna: Mietteitä maailmasta\nvilma jaakkola 28. elokuuta 2016 klo 11.43\nLuin tuon Rosa Meriäisen kirjoituksen ja hämmästelen! Raivostttavaa, en todella voi yhtyä hänen mieipiteeseensä.\nOn hyvä, että köyhyydestä keskustellaan ja se on tuotu esiin. On järkyttävää nähdä miten ihmisiä kohdellaan ja ajetaan leipäjonoihin. Vuokrat ovat naurettavia, jo niiden lasku parantaisi paljon köyhien oloja.\nMutta se, että monet köyhät kamppailee ja pyrkivät parantamaan elämäänsä tavalla ja toisella hyödyntäen kaikkia vaihtoehtoja mitä meille on luotu niin he eivät halua kuulla, että mitään et voi tehdä ja mahdollisuuksia ei ole. Ylipäänsä kuka haluaa kuulla, että mahdollisuuksia ei ole mihinkään?\nMamma A. 28. elokuuta 2016 klo 12.11\nLuin molemmat tekstit ja tuosta blogikirjoituksesta tuli ensimmäisenä mieleen, että varmmasti mukana on monta muutakin asiaa kuin köyhä-rikas asetelma.Mukana voi olla myös eriasteisia masennuksia, jolloin esim. luonnosta ei yksinkertaisesti pysty nauttimaan eikä löytämään iloa elämään.Taustalla voi olla paljon erilaisia ongelmia ja asioita-sekä rikkailla että köyhillä-ja on hankala ajatella asiaa vain köyhä-rikas-vinkkelistä.\nNelli L 28. elokuuta 2016 klo 13.25\nKyllä vain, köyhyyden taustalla on paljon asioita mutta valitettavasti köyhyys aina laitetaan samaan päihde-ja mielenterveysongelmien kanssa. siksi onkin aina muistettava näissä keskusteluissa, että jokainen meistä tuntee saman asian eri tavoin. Mutta siitä huolimatta on aika kammottava ajatus, että jos olet köyhä niin kaikki on vaan paskaa, eikä mitään kannata edes yrittää.\nNiin kuin tuolla jo sanoin, että köyhyyttä on monenlaista ja kokemus köyhyydestä on myös monensorttinen. Keskusteluissa on älähdetty juuri sille, että kaikki köyhät ja köyhyys niputetaan samaan laatikkoon. Eikä monetkaan ajattele, että taustoja on monia.\nMaija/Taajamafarmari 30. elokuuta 2016 klo 12.16\nOn eriasia olla köyhä ja katkera kuin köyhä ja idearikas. Ollaan monesti mietitty kuinka vähällä rahalla ihminen voisi kertakaikkiaan elää jos miettisi luovasti vaihtoehtoja.\nEsimerkiksi asuminen vuoden kaksi asuntovaunussa toisi aivan merkittäviä säästöjä. Tai kimppakämppä.\nLuonnosta saa ruokaa lähes ilmaiseksi jos hyödyntää sitä koko skaalalla. Mutta jos ihminen katkeroituu ja luovuttaa niin mikään ei enää onnistu. Ei edes se luonnosta nauttiminen.\nMahdollisuuksia on aina. Ne pitää vaan löytää ja huomata. Ylipäänsä länsimainen kuluttaminen on lähes vastanmielistä ja silti sitä tulee itsekkin harrastettua. Sitten talo pursuaa niin paljon tavaraa että sitä ajetaan toisesta päästä ulos. Koen aina ahdistusta kun mietin paljonko rahaa on mennyt tavaraan, silläkin rahalla olisi voinut tehdä jotain muuta. Mitä, en oikein tiedä. Menen metsään kävelylle, se ei maksa mitään.\nNelli L 30. elokuuta 2016 klo 14.57\nTotta. Valitettavasti nyt on nähtävillä trendi, että huuhdellaan mieluiten tuota, että ei kannata mikään. Se on väärä linja varsinkin jos tarkoitus on myös saada masennusta vähäisemmäksi.\nUpcyclelina 30. elokuuta 2016 klo 23.04\nTuo blogiteksti (siis ne pätkät jotka tuossa uutisoidussa jutussa oli) ei vaikuttanut minusta mitenkään erityisen uutisarvoiselta ja sen olisi voinut jättää omaan arvoonsa blogien syövereihin... Kirjoittaja vaikuttaa ahdistuneelta ja katkeroituneelta kun mikään ei ole onnistunut. Ymmärrän blogin kirjoittajaa toisaalta, on omassa montussaan josta ei kerta kaikkiaan näe ulospääsyä, mutta en sitä miksi siitä on juttu pitänyt tehdä.\nMeriläisen jutussa oli paljonkin hyvää, mutta ei sitä ehkä kannata lukea sellaisen joka näiden asioiden kanssa taistelee tai voi liittyä ensimmäisen linkin bloggaajan kanssa samaan pöytään katkeroituneena. Itse näen kodin merkityksen enemmänkin itsetunnon kannalta; hyvällä itsetunnolla varustettu uskaltaa helpommin kokeilla uutta ja aloittaa uusia asioita eikä niin lannistu epäonnistumisesta vaan yrittää uudestaan kunnes lopulta löytää sen jutun joka toimii. Huonolla itsetunnolla varustettu joutuu tekemään töitä todella paljon enemmän itsensä kanssa ennen kuin onnistuu - jos siis ensimmäinen, toinen ja kolmas yritys aloittaa jokin asia epäonnistuu. Jos vielä tähän lisäksi on tullut kotoa ajatusmaailma, että "ei meidän suku ole koskaan missään onnistunutkaan, samanlaisia ollaan kaikki" ja ajatellaan toisten menestys jostain annetulta eikä nähdä että se on itse ansaittu ja saavutettu, on kehä valmis. Jos siitä aikoo pyristellä irti niin ei se helppoa ole, mutta ei tokikaan mahdotonta.\nSaikohan tästä mitään selkoa. :D\nNelli L 31. elokuuta 2016 klo 8.49\nSiksi hiukan "ärsyttääkin" kun monet ovat masentuneita ja valmiiksi jo mikään ei tunnu luonnistuvan niin sitten kirjoitellaan, että mikään ei kannata. Kun köyhä olet niin köyhänä pysyt. Viedään loputkin valot tunnelin päästä. Kun pitäisi antaa niitä työkaluja, joilla masentuneetkin voivat itsensä nostaa ylöspäin.\nItse kun sairastuin vakavasti basedowin- tautiin niin menin erittäin huonoon kuntoon, oli aikoja kun en voinut juuri liikkuakkaan kun selkä ei kestänyt (lääkitys tulehdutti selän) niin liikkuvalle ihmiselle se oli vankila. Alko mieli järkkyä aika pahasti, ainoa pakopaikka oli lopulta käsityöt ja bloggaus, jonka aloitin -08 kun tila oli pahimmillaan. Myös samba tuli isoksi osaksi elämää jälleen ja niiden voimalla jaksoin läpi kivun ja liikkumattomuuden ajan.\nMinulla oli aikaa myös miettiä tulevaa ja tein suunnitelman sen mukaan ja suunnitelmassa on pysytty, hitaasti mutta varmasti mennään tässä siihen suuntaan, unelmat jaksaa kannattaa. Kun olin huonoimmillani niin mikään ei ilostuttanut mminua niin kuin se, että avasin parvekkeen oven ja kuuntelin Vaakahuoneesta kuuluvaa jazzia ja katselin kun aurinko vetäytyi puiden taakse piiloon. Se oli aika mahti fiilis, sulki silmänsä ja lähti mielikuvitusmatkalle maailman ääriin.


TOSIMUMMO: Keinutuoli vaihtoi vaatteita\nKeinutuoli vaihtoi vaatteita\nPoika könysi joku päivä ulkoa tullessaan haalarit päällä kiikkutuoliin, ja sattuipa niin ikävästi että haalareihin oli ulkona tarttunut jotain tummaa likaa - miehen työauton alle on kerääntynyt kyseenalainen musta läikkä, jota poika oli tutkinut perinpohjaisesti (liekö autosta itsestään tullutta, vai lokareista tipahdellutta moskaa, mutta likaista ainakin). Sain slaagin kun näin kiikun, kun kaikki valkoiseksi maalatut osatkin olivat mustaa viirua täynnä, ja pehmuste tietysti kaikkein pahiten. Maalipinnasta suunnilleen sai tahrat irti, mutta siihenkin ne tahraiset kohdat jäi näkymään vaalean kellertävinä (ainakin minä näen ne edelleen). Jossain vaiheessa siis myös maalaaminen taitaa tulla uudestaan ajankohtaiseksi.\nTuohon keinutuoliin tehtiin kuitenkin kunnostettaessa sellainen irrotettava istuinlevy, ihan sen vuoksi että on helpompi verhoilla istuinosa myöhemmin uudestaan. Paikallaan tuo istuinosa pysyy kuitenkin mainiosti ilman kiinnitystäkin, eikä sitä vahingossa saa paikaltaan nousemaan. Ja minun mieltymyksilläni on helpompi verhoilla koko istuinosa uudestaan kuin pestä vanha päällinen! ;D\nEli ei muuta kuin hommiin. Viime kesänä liminkalaisesta Sweet Home Willa -sisustusliikkeestä ostettu harmahtava pellava kävi hyvin suunnitelmiin, joten se muuttui nyt uudeksi päälliseksi. Jotain piristystä se kuitenkin kaipasi, ja mielen pohjalle oli jäänyt itämään jostakin sisustusblogista (?) napattu idea istuinpehmusteessa olevasta sabluunatekstistä. Mulle kans!! Eli ei muuta kuin kaivelemaan netistä sopivia fontteja... Jossain verkkokaupassa olisi ollut myynnissä valmis numerosabluuna, jolla oli hintaa joku reilu 44 euroa, mutta eihän minun periaatteillani sellaisia summia sabluunasta makseta. Tallensin kuvan myytävästä sabluunasta tietokoneelle, ja sitä suurentamalla ja käsittelemällä sain tulostetuksi sopivan pohjan omalle tekstille. Hyi minua, melkoinen varas! ;)\nTuohon on piilotettuna myös ihan oikea merkitys, nimittäin meidän hääpäivämme. ;)\nAlunperin olin kuvitellut tekeväni tekstin mustalla painovärillä, mutta eihän minulla mustaa ollutkaan! No, loppujen lopuksi olen ihan iloinen siitä että päädyin olosuhteiden pakosta valkoiseen. Tuo on huomaamattomampi ja käy tuohon kenties jopa mustaa paremmin. Mutta olipa sellaista nyhräämistä noin pienen ja tarkan sabluunan tekeminen, että tuota samaa tekstiä taitaa joskus näkyä meillä muissakin tekstiileissä. Ihan joka risaukseen en vastaavaa viitsi alkaa uudestaan tekemään!\nUusi päällinen muotoutui istuinlevyn muodon mukaan, sentin saumanvaroilla. Sivuille leikkasin 7cm leveää suikaletta samasta pellavasta, yhteensä vajaa kaksi metriä. Pehmusteena istuimessa on muutaman sentin paksuinen superloni, joka on leikattu Kontista ostetusta patjasta.. ;) Se on hiukan etureunastaan pyöristynyt, ja olisin mielelläni uusinut senkin, mutten malttanut odottaa patjakauppaan pääsyä vaan lätkäisin uuden päällisen siihen saman vanhan pehmusteen päälle.\nKulmakohdat on konstikkaita ommeltavia, mutta niistäkin selvittiin taas kunnialla ja saatiin päällisestä oikean mallinen... muistan, miten joskus amiskan alkuaikoina jouduin ompelemaan tuollaiset kulmat monessa osassa - nyt ne menee jo kerta-ajolla, kun osaa taitella kankaan oikealla tavalla tuonne paininjalan alle. Jee, edistystä. ;D\nSellainen pussi siitä tuli!\nHirveä tuo kameran automaattikuvaustoiminto, kun tekee tällaisia keltaisia noista kuvista!!\nSitten vain päällinen kiinni pohjalevyyn niittipyssyn avulla.\nJa uudistunut look on valmis! Ihanaa, se näyttää aivan uudelta taas!\nJa ne kulmakohdatkin tajusivat asettua taas ihan nätisti omiin mutkiinsa:\nPikkuisen minua nyt häiritsee pari juttua tuossa painatuksessa, mutta olkoot nyt vähän aikaa ainakin.. Ensinnäkin tuo Since tulee liian isolla, ja väärällä fontilla, ja sen C ja E ovat turhan kaukana sanan alusta. Ja yleensäkin mietin vielä illalla saatuani tuon valmiiksi, että olisi varmaan ollut parempi ilman kahta tekstiä - ihan vaan tuo "No", ja numerot perään jollain lailla sommiteltuna. Mutta ehkä seuraavalla kerralla! =) Edellinen päällinen ehti olla tehtävissään 1,5 vuotta, saa nähdä kauanko maltan katsella tätä. Yhden päivän homma on tehdä tuohon päälliset, joten ei ole kovin iso kynnys alkaa niitä vaihtamaan (ja jos ilman lapsia duunailisi, niin homman tekisi tunnissa-parissa).\nKuopukselle näytti kelpaavan uudistunut tuoli kosmeettisista epäkohdistaan huolimatta. Nyt tuota tekstiä käydään kolmen lapsen toimesta vähän väliä rappaamassa, joten siihen tullee sopivasti luonnollista kulumaa, kunhan vähän aikaa odotellaan. ;)\nTässäpä vielä teille ihan alkuperäisen keinutuolin kuva.. tällaisena keinutuoli tuli meille pari vuotta sitten, miehen työkaverin/kaverin kautta kuulimme tuosta, ja ostimme sen eräältä vanhalta nurkkiaan tyhjentävältä mummulta kahdella kympillä! Kuvassa maalipinta näyttää suht hyvältä, mutta oikeasti se oli aika hirveä. Kellastunutta, vanhaa järkyttävän-kovaa maalia, jota poistaen vietin pihalla kesän 2009. ;)\nPohjalevy oli haljennut, pehmusteet piti uusia ja, no, tuo keinonahkapäällinen oli naulailtu kiinni aika kyseenalaisella tyylillä. Huomatkaa sivuista tursottavat superlonit!! ;)\nJa kun nyt innostuin, niin laitetaanpa nämä ensimmäisen entrauksen kuvat tähän perään. Hauska muistella näitä itsekin!\nMaalit poistin tosiaan ulkona kuumailmapuhaltimella ja kaapimella kesän 2009 aikana, kasvavan vauvamahan kulkiessa mukana matkassa. Maalin alla oli jonkinlainen tervamaalin tyyppinen tumma pinta...\nPuoliso sahasi keinuun uuden pohjalevyn ja halkaisi paksusta patjasta ohuemman, keinuun sopivan pyllynalusen. Katsokaa tätä luovuutta patjanhalkaisussa! =D Älkää kysykö miten se meni, mutta akun napojen avulla kuumennettiin kuparilanka, joka vetäistiin patjan läpi. Ja se lanka siis sulatti patjan keskeltä siististi kahtia. Aina ei pärjäisi ihan omin avuin, vaikka suurin osa projekteista tulee toteutettua omin päin ilman apua.\nSilloinen uusi LOOK oli tämä:\nKieltämättä tykkään vielä enempi tuosta uusimmasta ulkomuodosta. Ainakin taas vähän aikaa! ;)\nJohanna 5. helmikuuta 2011 klo 13.47\nTulipas kaunis uuden päällisen myötä. Mukavia tällaiset " tuunaus" postaukset, tykkään :)\nMari - Somasti 5. helmikuuta 2011 klo 13.54\nVahingolla oli selvästi tarkoitus! Tuli nimittäin tosi nätti tuon pellavapäällysen kanssa! Mutta mitä? 20 kympillä olette tuon arteen saanut, sitä en olisi halunnut kuulla :) *kade* :)\nkewa 5. helmikuuta 2011 klo 17.00\nKaunis kun mikä!!!\näiti 5. helmikuuta 2011 klo 20.16\nNätti oli ensimmäinenkin mutta vielä hienompi tämä uusi.. selasin noita entisiäkin juttuja ja ihmettelin taitoasi ja ehtimistäsi taas kerran! Mutta niinhän se on että sitä ehtii mitä tarpeeksi haluaa.. ja senkin muistan omista "ruuhkavuosista" että virkisti tehdä jotain näkyvää jatkuvan lastenhoidon ja taloushommien lisäksi. Mutta muista kuitenkin levätäkin!! =)\naNNa 5. helmikuuta 2011 klo 21.52\nKylläpä on keinutuoli muuttanut muotoaan :) Nyt ehdottomasti parhaimmillaan! Huikea muutos! Tykkään!\nTiina 5. helmikuuta 2011 klo 22.15\nÄiti: niin se just on, sitä ehtii mitä tahtoo, tosin se yleensä jostain muusta pois. Mulla vaan tahtoo tuon lepäämisen kanssa olla niin, että ruumis lepää öisin (sen mitä lepää), ja mieli lepää näitä juttuja tehdessä. ;) Valveilla ollessa on tosi turhauttavaa jos ei voi puuhastella mitään.\nAnna 6. helmikuuta 2011 klo 22.18\nMinusta tuo on oikein hyvä noinkin, siis nuo kirjaimet. Ja paljon paremman näköinen kuin entinen!!