Uus petuskeem – juhuarmuke tehakse võlglaseks - Eesti Naine - Delfi Lood\nKindlustuslepingute sõlmimisse tuleb lühiajaline paus. Foto: Andres Putting\n„Ma ei näe midagi halba selles, kui meeldiva mehega koos aega veedan ja kui tõesti on hea klapp, siis ka öö koos veedame,” ütleb ühes pealinna koolis töötav Karen. Pereelu pole naine veel proovinud, sest nii õiget meest pole tema teele sattunud.\nKaren on vaba ja rõõmsameelne naine. Tal on palju sõpru ning ka mõned armukesed. Karen pole kunagi kasutanud ühtegi tutvumisportaali. „Milleks need?” muigab ta. „Ma ei vaja oma ellu ühtki meest selleks, et üksinda arvuti taga istuda ja talle kirju kirjutada. Ma tahan ikka väljas käia ja tantsida ja lõbutseda!”\nKaren tunnistab, et Ruudi jäi meelde oma viisakuse ja mõnusa olemisega ning ka sellega, et mees esimesel kohtumisel ühtki seksivihjet ei teinud. „See polegi nii igapäevane,” märgib Karen.\nPeatselt kohtusid nad jälle. Ja siis veel ning millalgi jõudis Ruudi ka Kareni koju. Kuna omavaheline klapp oli lisaks vestlustele ja toidutegemisele ka voodis, hakkas Karenile tasahiljukesi tunduma, et tegu võibki olla selle õige mehega...\nKarenil oli küll pisut kahju, et peab toredast kaaslasest eemal olema, kuid väga kurvaks see teda ei teinud. Paar kuud pole ju teab mis pikka aeg ning tallegi tundus, et Ruudi on nii tore poiss, et tema äraootamine pole mingi probleem.\nParaku läheb lugu nüüd keeruliseks. Ühel õhtupoolikul töölt tulles ja toidupoes makstes kuulis Karen, et tal pole arvel piisavalt raha. Õnneks oli naisel ka rahakotis väike varu, ta tasus toidu eest ning kiirustas koju. Märkimisväärset muret ta ei tundnud, sest oli kindel, et tal on piisav rahavaru, et ülehomse plagapäevani toime tulla. Ta arvas, et ju on pangakaart viga saanud ja streigib.\n„See oli hirmus üllatus,” tunnistab Karen. „Aga ma ikka väga ei muretsenud, sest ma tean, et pole kellelegi võlgu. Autot pole, trahve pole. Sideteenused on makstud, korter samuti, pangalaenu mul pole, nii et karta ei osanud ma midagi. Järgmisel hommikul helistasin kohtutäiturile ja sain teada, et mul on eraisikult võetud laen maksmata ning minu vastu on antud maksekäsk koos kiirmenetlusega ja et sel kuul läheb minu arvelt maha 420 eurot ja kahel järgmisel kuul veel sama suur summa.”\nKaren tunnistab ausalt, et see oli šokk. Üheltki eraisikult pole ta kunagi mingit laenu võtnud. Ja laenaja nimigi oli talle täiesti võõras.\nJahmunud naine otsis abi juristist sõbratarilt. Koos saadi kätte laenuleping, millel ilutses ka Kareni allkiri – õnneks üsna nähtavalt võltsitud. Teise osapoole nimi oli täiesti võõras. Ka guugeldamisest polnud kasu.\nKarenil tuli tõdeda, et ta langes peene pettuse ohvriks, õnneks pääses aga kogemuse ja närvikuluga. „Ja ei mingit Nigeeria printsi või Somaalia libakaptenit! Täitsa ausa moluga eesti mees! Oota vaid, Ruudi, ma ei unusta sind ning leian su varem või hiljem üles,” lubab petetud naine.\nKuidas petuskeem toimib?\n1. On vaja leida ohvriks sobiv tüüp ja tekitada temaga usalduslik, kuid mitte liiga lähedane suhe.\n2. Pettur kaob silmapiirilt ning esitab maksekäsu kiirmenetlusega, aluseks võltsitud laenuleping.\n3. Kohtutäitur alustab menetlust ja arestib „võlglase” arve.\n4. Kui ohver võlga ei vaidlusta, on petturi jaoks kõik korras.\n5. Kui ohver oma õigusi kaitseb, tuleb petturil maksta kohtutäituri tasu.\n6. Kuni keegi politseile avaldust ei tee, pole kuritegu justkui toimunudki.


14. detsembril sai politsei teate, et Kohila vallas eramajas lõi 59-aastane mees oma elukaaslast ja tõukas oma täisealist tütart.\n16. detsembril sai politsei teate, et Rapla maakonnas lõi 38-aastane mees elumaja hoovis oma 31-aastast elukaaslast, kes sai viga.\nLaps sai ülekäigurajal viga\n20. detsembril kell 16.43 juhtus liiklusõnnetus Raplas Viljandi maanteel, kus 58-aastane mees sõitis liinibussiga Iveco Bus Crossway otsa ülekäigurajal teed ületanud 12-aastasele tüdrukule. Jalakäija toimetati Põhja-Eesti Regionaalhaiglasse.\nPliidist sai alguse tulekahju\n14. detsembril kell 15.51 sai häirekeskus teate, et Märjamaa alevis Rohu tänaval asuvast eluhoonest tuleb paksu suitsu. Suitsusukeldusvarustuses päästjad sisenesid majja ning tõid sealt välja kannatanu, kes kiirabi poolt üle vaadati, kuid õnneks ta haiglaravi ei vajanud. Päästjad tuvastasid köögis toidutegemise käigus põlema süttinud köögipliidi ja selle kohal põleva kubu. Lisaks oli tuli tunginud ventilatsiooni kaudu õue ning süüdanud aknaraami. Tulekahju likvideeriti kell 16.40. Täpsemad asjaolud selguvad menetluse käigus.\n18. detsembril kell 23.57 teatati, et Kohila vallas Urge külas põleb saun. Süttinud olid sauna lavaruum ja eesruum. Inimesi põlengu puhkemise ajal saunas ei olnud. Päästjad avasid konstruktsioone ning kustutasid tulekahju kell 1.35. Tulekahju tekkepõhjus on selgitamisel.\nEelmine artikkelJuhtkiri: Milleks meile osavallad?\nJärgmine artikkelFOTOD: Õpilasfirmade laadal võitis südameid seltskondlik kaardimäng


Šokolaadi-karamellikook – Kirsiku retseptiriiul\nMagusad küpsetised, šokolaad / kakao\nPosted by Kirsiku retseptiriiul on 28/11/2013 16/12/2013\nTaaskord magusa lainel. Esimeseks advendiks üks mõnusa karamellise mekiga ja šokolaaditükkidega kook. See on täpselt selline kook, mida saab nautida lihtsalt tee või kohvi kõrvale, kuid samas on selles tugevat potentsiaali olla korralikuks tordipõhjaks, vähemalt mulle küll tuli idee kasutada seda teinekord ka tordipõhjana. Täidis, siis midagi hapukat … vaarikas või mustsõstar ja kreemiks, midagi mahedamat. Aga need, siis hetkel vaid ideed ideed. Seniks aga retsept koogist alljärgnevalt. Ei saa mainimata jätta, et kook ise on üpris üpris magus, nii et mõru kohvi kõrvale täitsa hea amps. Ja soojana oli parim. Kuna teisel päeval oli kook rohkem selline tahke, siis sealt tekkiski mõte seda mõnel teisel korral tordipõhjana kasutada … immutada ja kreemitada ja ka täidisega vahel priisata.\n100 gr tükeldatud piimašokolaadi\nVahusta toasoe või suhkru ja fariinisuhkruga, lisa vahustamist jätkates ükshaaval munad ja hapukoor. Sega omavahel kuivained (jahu, sooda, küpsetuspulber, vanillsuhkur) ja sega taignasse. Sega hulka ka kohupiim ning kõige viimasena tükeldatud šokolaad. Tõsta tainas küpsetuspaberiga vooderdatud lahtikäivasse koogivormi. Küpseta 175°C juures 40 minutit. Ära kooki üle küpseta, ka ahjust välja võttes jätkub selle küpsemine (selline tark lause on pärit originaalretseptist).\nRetsepti päritolu: Pereköögi kokaraamat 2\nEelmine postitus Kalkun pesto ja tomatitega\nJärgmine postitus Leivakotletid


Enamasti moodustab intress protsendi kogu laenust või selle jäägist. Lisaks kiirlaenu on võimalik saada ka nädalavahetuseti, pühapäevale ja isegi pühade ajal. Enne mistahes laenu võtmist peaks inimene põhjalikult järele mõtlema, kas ja milleks tal seda vaja läheb. Laenutaotlus LHV. Soodsaim laenuintress. Näiteks kiirlaen on kõrgema intressiga, kui tarbimislaen või väikelaen. Soovi korral saab laenu taotleda ka laenufirma kontoris koha peal ning palju ettevõtted võimaldavad seda teha ka Postkontorites ja teatud poodides. Mida kiiremini mistahes laenatud summa ettevõttele tagastate, seda odavam see teile tuleb. KKM koosneb peamiseltlaenu intressist, lepingutega seotud tasudest, kuid rolli mängib ka tagasimakseperioodi pikkus. Elus on paraku nii, et varem või hiljem on meil vajaraha laenata, olgu põhjusteks siis õppimine, tervis või kodus vajaminevad remonditööd. Kiirlaenud soomes kiirlaenud soomes elavatale eestlastele. Ilma tuvastamiseta ei saa reeglina kiirlaenu võtta kuna siis ei saa teha õiguslikult kehtivat lepingut ja laenajale ei teki seega kohustus laen tagasi maksta. Kõige suuremaks plussiks ükskõik millise laenu puhul on selle soodsad intressid ja mõistlikud tingimused, sealhulgas igakuine osamakse. Kiirlaenud internetist intressid, kiirlaenu otse internetist taotlemisel ei tohiks otsust teha kuuldud reklaami või pakkumise ajendil, vaid tuleks leida parima intressiga laen. Samuti, kui teil on küsimusi laenu kohta, siis andke sellest haldurile enne laenulepingu allkirjastamist kindlasti teada, sest pärast võib juba hilja olla. Võrdlemisel vaadake intressi, KKM, tagasimakseperioodi valikuid, maksepuhkust ja kõiki teisi näitajaid, mis teie jaoks laenu võtmisel olulised on. Vajaduse korral tuleb esitada ka konto väljavõte.\n. AX : Summary for iluka res fpo - yahoo finance ArtiaClinic ilukirurgia erakliinik, ilus stid ja plastiline kirurgia, dr Katrin Kr nvald. Arm prison Outreach provides resources to prison chaplains include bibles, greeting cards, bible correspondence courses, communion table baptistries collapsible. Kiirlaenud, sms-laenud, väikelaenud, finantsnõu blogi. Artikkel ilmus esmakordselt Äripäevas. Arm technology, join developers from all over the world.\nBigBank on soodsaim bank eestis, mis pakub ülipaindlikke laene kui ka väga hea hoiusega intresse. Samuti on oluline enne suurema laenu taotlemist läbi vaadata on tulud ja kulud. Taotlemisel olge valmis ka selleks, et laenufirma esindaja võtab teiega ühendust ja küsib lisainfot.Laenuvõtmise plussid ja miinusedMistahes laenu võttes, olgu selleks siis väikelaen või tarbimislaen tuleb arvestada, et tegu on finantskohustusega. Enne mistahes laenu väljastamist kontrollitakse inimese eelnevat maksekäitumist ja tausta, see mängib otsuse tegemisel suurt rolli. Kohad kust laenu võtta. Alliku, saue vald, harjumaa. Seetõttu on see laenuteenusena meil kasutusel olnud vaid tosin aastat. Laen ID kaardi tuvastusega. See kerge õhupuhasti laenu saamise moodus võimaldab saada laenu ilma tagatiseta, tõenditeta ja väga kiiresti. Sellele vaatamata on parem esimese korraga soodsam laen võtta.Laenuintress on lisatasu, mida maksate laenusummale peale. Arvestage ka sellega, et suuremad laenud on pikaajalised kohustused, seega võiks kuumakse siiski võimalikult soodne olla, sest kunagi ei tea ette, mida tulevik toob. Samuti mängib suurt rolli teie eelnev maksekäitumine. Kiirlaen kodust lahkumata on võimalik tavaliselt isiku tuvastamisel id-kaardiga. Taotluse esitamiseks tuleb registreeruda kasutajaks laenupakkuja veebilehel, mis krüsokolla võtab kõigest mõne minuti. ; makli tort: malika ester. Laenutaotlus täida internetis, vastuse saad koheselt. Kliendi seisukohalt on soodsad ja paindlikud laenud loomulikult hea võimalus vajalikke toiminguid teha.Suurim miinus kõikide laenude puhul on pikaajaline kohustus neid tagasi maksta. Intress oleneb paljuski ka sellest, millist laenu te võtate. Coop, pank, moneyzen, boonuslaen, kiirlaenud, laenud ilma pangakonto väljavõtteta, tuvastamiseta, kiirlaenud id-kaardiga. Tänapäeval on laenamise suureks plussiks laenuteenuste paindlikus. Aga asi on selles, et me kohtusime seal ühe toreda paariga, proua nimi oli Urve. Enne uue kohustuse võtmist hinnake oma igakuist netopalka ja väljaminekuid, see annab teile ülevaate järele jäävatest ressurssidest. Arm is a third Party Administrator of employee benefits plans. Arm, developer - technical manuals, downloads and developer resources. Ilma konto väljavõtteta ja ilma palga tõendita võib ka kiirlaen saada samuti nagu maksehäirega.\n. See tuleneb asjaolust, et laenumaastikul on palju omavahel konkureerivaid ettevõtteid. Levinumad laenud on: väikelaen, autolaen, kiirlaen, smslaen, tarbimislaenja laen kinnisvara tagatisel.Laenu taotlemine on äärmiselt mugavaks tehtud ja seda on võimalik teha isegi kodust lahkumata. Laenamisel on see üks olulisemaid näitajaid, millel silm peal hoida. Selleks tuleb külastada laenufirma kodulehte, täita ära avaldus ja jääda vastust ootama. Võta kiiresti laenu hoolimata maksehäiretest. Laen kätte kodust lahkumata, olenemata riigist! Arvesta, mis ajaks jõuad tagasi maksta, et ei tekiks suuri lisatasusid. Sellepärast oleks mõistlik enne laenamist põhjalikumat uurimistööd selle tingimuste kohta teha. Kõige parema laenupakkumise saate, kui otsite välja erinevate firmade pakkumised, mis vastavad teie kriteeriumitele ja neid omavahel võrdlete. Kui olete võtnud liiga kalli laenu, siis paljud laenufirmad pakuvad teile näiteks refinantseerimislaenu, mille abil saate selle odavama vastu vahetada. Enamuses ei nõuta väiksete summade laenamiseks käendust ega muud tagatist peale püsipalga, mille tõestuseks võidakse, aga silmaarst ei pruugita nõuda panga väljavõtet. Sms-laen e ja kiirlaene, eriti kõnekeeles, kuid tegelikult ei taodelda kiirlaene sugugi ainult sõnumi teel ning mitmed kiirlaenu pakkujad seda ei võimaldagi


Eraisikute laenuintress taas rekordmadal\nEraisikutele antud laenude kaalutud keskmine intress langes Eesti Panga andmetel septembris uuele rekordmadalale tasemele, 5,67 protsendile. Intressilangus oli möödunud kuul muljetavaldav ? 0,30 protsendipunkti.\nEks intressilanguse peasüüdlane on samuti juba pikemat aegu tuttav eluasemelaenude intress, mis langes 0,1 protsendipunkti võrra, 4,6 protsendile. Kuna eluasemelaenude osatähtsus eraisikulaenude koondportfellis on küllaltki suur (76%), siis selle väikese intressimuutuse mõju isegi kaalutud keskmisele on märkimisväärne.\nEraisikutele antud laenude maht kasvas septembris 4,8 protsenti, 17,29 miljardi kroonini. Sellest suurem (protsentuaalselt) oli eraisikute laenujäägi maht täpselt aasta tagasi, septembris 2002. September on tavapärasest kõrgema laenuaktiivsusega kuu, sest siis pöörduvad pankade poole taas tudengid, kes taotlevad (ja üldjuhul saavad) õppelaenu.\nPeamiselt õppelaene sisaldav muude laenude maht kasvas septembris 9,5 protsenti, mis oli mõnevõrra suurem kui möödunud aastal, aga samal ajal tunduvalt väiksem kui kaks aastat tagasi. Kokku kasvas laenude jääk septembris 1,1 miljardi krooni võrra, 60,8 miljardi kroonini.


Ole esimeste seas, kes saab tellida uue T-klassi!\nMitmekülgne, atraktiivne ja turvaline.\nUniversaalne ja Teie vajadustele vastav.\nUus T-klass on täiesti omaette tase. Tutvuge Mercedes-Benzi esimese premium-klassi väikebussiga. Multitalent T-klass on ideaalne kaaslane nii perereisidel kui ka vaba aja seiklustel, pakkudes ruumikust ja funktsionaalsust, mugavust ja ühenduvust ning turvalisust ja kvaliteeti.\nSõiduki mõlemal pool on liuguksed, mis muudavad sisenemise ja väljumise veelgi turvalisemaks ja lihtsamaks. Suured uksed ja sobivas kõrguses istmed pakuvad lisamugavust olukorras, kus sõidukis on väikelapsed, kes ise enda turvavööd veel kinnitada ei oska.\nPole tähtis, kas võtate nädalatepikkusele reisile kaasa surfilaua, maastikurattad või lihtsalt palju pagasit: ruumikas ja paindlik T-klass pakub laia panipaikade valikut.\nT-klassis on olemas kõik, mida Mercedese juures hindate. See avaldab muljet sportliku ja elegantse ilmega, olles sealjuures väikebussile omaselt praktiline.\nT-klassis on olemas kõik, mida Mercedese juures hindate. Atraktiivne välimus peegeldab täielikult Mercedes-Benzi disainifilosoofiat. See avaldab muljet sportliku ja elegantse ilmega, olles sealjuures väikebussile omaselt praktiline.\n17-tollised valuveljed (saadaval lisavarustusena)\nKroomitud tagaluugi iluliist (saadaval lisavarustusena)\nKokkuklapitavad tagaistmed FOLD & LOAD, suhtes 1/3 kuni 2/3\nMuudetav ja mugav.\nMercedes-Benzis naudite iga hetke alates autosse istumisest – Teid ootab ees tasakaalustatud kombinatsioon mugavusest, ruumikusest ja tippkvaliteedist. Kohandage salong vastavalt oma vajadustele ja eelistustele. Salongi saab kohandada paindlikult ja spontaanselt.\nT-klass avaldab muljet esimesest silmapilgust – siin kohtuvad täiuslik vorm ja armastus detailide vastu praktilisusega. Mõlema varustuspaketi – Style ja Progressive – kohandamiseks pakume suurt värvi- ja veljevalikut, mis täidab kõikide soovid. Selline disainivõimaluste valik on premium-klassi väikebusside puhul ainulaadne.\nVarustuse silmapaistvad detailid:\nMercedese tärniga kroomitud iluvõre\nLiuguksed, sõiduki mõlemal pool\nLED-päevatuled (saadaval lisavarustusena)\nT-klassis on piisavalt ruumi perele, sõpradele, poekottidele ja spordivarustusele. Premium-klassi väikebuss pakub tasakaalustatud kombinatsiooni mugavusest, ruumikusest, tippkvaliteedist ja funktsionaalsusest. Paljusid elemente saab uutele transpordivajadustele kohandada paindlikult ja spontaanselt. Lisaks on ka sisekujundus vastavalt Teie eelistustele kohandatav.\nLisavarustuse silmapaistvad detailid\nAktiivne parkimisabi Active Parking Assist (saadaval lisavarustusena)\nAutomaatne kliimaseade THERMOTRONIC (saadaval lisavarustusena)\nJuhiistme kõrguse ja nimmetoe reguleerimine (saadaval lisavarustusena)\nJuhiabisüsteemid ja intelligentne tugi\nMercedes-Benz T-klassi lai valik juhiabisüsteeme, mis on saadaval nii standard- kui ka valikvarustusena, muudavad Teie sõidud turvalisemaks ja veelgi enesekindlamaks. Kaasaegsed juhiabisüsteemid muudavad sõidu turvalisemaks, pakuvad juhtidele väärtuslikku abi ning aitavad roolis värske püsida.\nLisavarustuse silmapaistvad detailid:\nAktiivne sõiduraja hoidmissüsteem\nLiiklusmärkide tuvastaja (saadaval lisavarustusena)\nSõidunauding mistahes teekonnal.\nT-klassil on muljet avaldav manööverdusvõime, agiilsus ja juhitavus – ja seda on palju lihtsam käsitseda, kui T-klassi suurust arvestades võiks eeldada. Tänu Mercedes-Benzile omasele vedrustusele, naudite ülimugavat, stabiilsemat ja turvalisemat sõidukogemust, mis tagab lihtsa juhitavuse ka keerulistes olukordades.\nAvastage universaalne ja Teie vajadustele vastav Mercedes-Benz T-klass.


Turvaseksi kampaania tuletab noortele meelde: kasuta kondoomi! - Uudised ja teated - Otepää Vald\n-14-15-aastaselt on vahekorras olnud 15% noortest, 16-18-aastastest pooled (46%) ja 19-24-aastastest 84%.\n-19-24-aastastest kasutas küsitlusele eelnenud 12 kuu jooksul juhuvahekorras alati kondoomi 47%\n-Kaitsevahenditeta (kondoomita) ehk kaitsmata seksuaalvahekord nakatunud inimesega on üks peamisi HIVi levimise viise maailmas, seda nii htero- kui ka homoseksuaalsetes kontaktides.\n-Eesti on Euroopa Liidu riikide seas jätkuvalt esikohal HIV-levimuse ja uute HIV-juhtude osakaalu poolest elanikkonnas.\n-Terviseameti andmetel diagnoositi 2016. aastal 229 uut HIVi juhtu, neist 49% juhtudest oli HIVi levikuteedeks seksuaalvahekord, 12% juhtudest narkootiliste ainete süstimine, 4% homoseksuaalne levik, 35% teadmata\nToimetaja: MONIKA OTROKOVA 19.06.2017 19.06.2017 427 Vaadatud


| Nicole Richie Archives -\nTag "Nicole Richie"\n40 kilo kaaluv Nicole Richie toitub vaid päevalilleseemnetest, sellerist ja mahlast?\nOmaaegse “Lihtsa elu” staari Nicole Richie kehakaal on langenud 40 kilole, väidab USA ajakiri Star. Sama vähe kaalus 1980. aastate menulaulja Lionel Richie kasutütar 2006. aastal, kui bikiinifotodel sai tema roideid üle lugeda, vahendab Õhtuleht. Tookord möönis Nicole ka ise:\nNicole Richie ja Joel Madden abiellusid\nJuba neli aastat koos elanud “Lihtsa elu” staar Nicole Richie ja laulja Joel Madden abiellusid.\nNicole Richie: ”Ma vastutan oma tegude eest!”\nSarjast ”Simple Life” tuntuks saanud Nicole Richie, kes enne oma laste sündi oli pikka aega pahuksis narkootikumidega, räägib, et ei süüdista oma kunagiste vigade eest mitte kedagi muud kui iseennast, vahendab Ohmygossip.com.\nNicole Richie ja rokkar Joel Madden kihlusid… taas!\nAastal 2005 “Lihtsast elust” tuule tiibadesse saanud kaunis Nicole Richie (28) ja tema elukaaslane, ansambli Good Charlotte laulja Joel Madden (30), kellel on kaks väikest last, soovivad oma suhte ametlikuks teha, vahendab PopSugar.\nNicole Richie viidi tugeva kopsupõletikuga haiglasse\n“The Simple Life” staari Nicole Richie viidi raske kopsupõletikuga Los Angelese Cedars-Sinai haiglasse, vahendab People.\nNicole Richie sünnitas poja – Sparrow James Midnight Madden´i\nNicole Richie ja Joel Maddeni perre sündis uus ilmakodanik – väike Sparrow James Midnight Madden.\nJoel Madden tahab elulooraamatut ja kokasaadet\nAnsambli Good Charlotte rokkar ja Nicole Richie armastatu Joel Madden (30) arvab, et tavaline inimene võiks tema kokandusnippidest paljutki kõrva taha panna, vahendab The Inquisitr .


LIIS HAAB: Ajaloolise tegelaskuju mängimine lisab vastutust. PiibeTeater "Varjud"\nHome/Etendused, Näitlejad/LIIS HAAB: Ajaloolise tegelaskuju mängimine lisab vastutust\nLiisiga vestles Arlet.\n10. oktoobril 2019 esietendus Udriku mõisa aida pööningul Arlet Palmiste näidend „Varjud“. Näidend põhineb tõestisündinud lool, mis toimus Männiku külas 1945.a juunis, kui NKVD haarangu käigus lasti maha 14 sünnipäevale kogunenud külanoort. See oli aeg, kui sõda oli just lõppenud. Sõjaväljal olnud mehed hakkasid koju saabuma. Kevad tõi südamesse armastuse ja normaalne elu hakkas taastuma. Nõugugude Liitu on nimetatud rumaluse impeeriumiks ja eks ta seda ka oli, sest kõik haritlased küüditati või vangistati ja riiki hakkas valitsema harimatu pööbel, kelle tegevuses puudusid loogilised ja mõistlikud põhjused. „Varjud“ on näidend armastusest, reetmisest ja ajastu õudusest.\nLavastuse ühes peaosas teeb kaasa vabakutseline näitlejanna Liis Haab, kes on teleekraani kaudu tuttav paljudele eestlastele.\nKus sinu lapse- ja nooruspõlv möödusid?\nSündisin ja kasvasin Ida-Virumaal. Elasin Jõhvi külje all ja käisin 12 aastat Jõhvi Gümnaasiumis. Koolivaheajad veetsin aga maal, Kiviõli lähistel Soonurmes ja Raplamaal Kabalas, vanaemade juures. Seega olin tuttav nii väikelinna- kui ka maaeluga ja sellega kaasnevate kohustustega.\nKas mängud heinaküünis ja jooksmised kastesel murul on sulle tuttavad?\nVägagi tuttavad. Mõlema vanaema juures käis suviti kõva heinategu. Soonurme vanaema juures oli suur laut ja küün. Selles küünis sai palju õe ja tädilastega hüpata kuhjalt kuhjale ja mängida. Kord juhtus ka nii, et kukkusin mängu käigus pea ees sügavale heinakuhjade vahele ja lausa minestasin. Lastel oli tol ajal palju väiksem kontroll ja igasuguseid ohtlikke asju juhtus, aga õnneks pääsesime elu ja tervisega. Samuti polnud mingi probleem ujuda kohtades, kust tavaliselt traktorid läbi sõitsid… ikka jäime terveks. Kui üldse ei viitsinud tööd teha, siis kahjuks juhtus ka, et pakkisime seljakotti natuke leiba ja pudeliga piima ja asusime terveks päevaks matkale. Piim läks palaval päeval muidugi hapuks ja vahepeal tuli salaja käia ikkagi vanaema juures söömas ja siis sai töö meid jälle kätte.\nKastesest murust jäi meile väheks. Vanaema lubas meil ikka paduvihmaga õues ringi joosta… Teine vanaema seevastu kartis isegi soojal päeval täiesti ujutavasse jõkke meid lubada, aga läksime muidugi ikka.\nPeale sõda saabusid noored mehed koju ja leidsid eest neid oodanud neiud ja ammused armastused. Suvi oli siis just alanud. Ka sinu tegelane leiab oma esimese armastuse. Kas sa ise oma esimest armumist mäletad? Mina tunnen, et see on midagi, mis jääb inimest saatma läbi elu?\nVäga raske on pigem öelda, mis on see kõige esimene armumine. Kas 2.klassis kahe kõige tublima poisi vahel kaalumine on päris armumine? Ilmselt mitte.\nMina jälgin oma esimese armastuse käekäiku tänu facebookile pidevalt ja mul on väga hea meel, kui tal hästi läheb. Lavastuse „Varjud“ tegevus algab II maailmasõja lõpuga ja sündmused jõuavad kesta enne traagilist lõppu vähem kui kuu. Kas sõda sinu perekonda ka puudutas? Või nõukogude okupatsioon, kas kedagi teie perest küüditati?\nEi, mina olen oma „sõjakogemused“ saanud vaid abikaasa vanaema jutustustest, ilukirjandusest ja ajalootundidest. Mulle väga meeldivad raamatud, mis on kirjutatud mingisse konkreetsesse aega ja omandavad seeläbi palju põnevamad mõõtmed ja aitavad aru saada, kuidas tolle aja inimesed mõtlesid ja mis hirmu ja survega nad arvestama pidid.\nLiis Haab, Jaanus Nuutre ja Merike Kernu, “Varjud” Udrikul 2019.a.\nAjalugu kipub korduma. Me elame tegelikult õnnelikul ajal. Mida oleks meil täna sellest loost õppida?\nSuurte protsesside vastu väike inimene paraku ei saa. Aga kui me teame, et ühiskondlik muster on kriisiaegadel väga habras, siis praegusel „heal ajal“ peaksime just ehitama üles mõistvamat ühiskonda, mitte kiitma takka sellele vastandumisele, mis praegu toimub. Las kõikidele jääb õigus mõelda omi mõtteid hukkamõistu saamata, me olemegi erinevad, erineva hariduse, perekondliku tausta, maailmavaate, religiooniga, aga me kõik oleme inimesed ja oluline on jääda empaatiliseks.\nVäga ilusti öeldud ja jääb vaid sinuga nõustuda. Sa mängid „Varjudes“ koos harrastusnäitlejatega? Neil on sinult kindlasti palju õppida, aga kas ka sinul neilt?\nMeil pole kahjuks olnud aega omavahel kuigipalju suhelda – käime kõik koos sama asja ajamas ja kuna nendel on ka „päris tööd“, on aega vähe ja kasutame proovi aegu maksimaalselt lavastuse välja toomise tarbeks.\nKas oled varem harrastajatega koos töötanud? Mis mulje trupp sulle on jätnud?\nEi, selline kogemus on mulle esmakordne. Harrastusnäitlejad on tublid ja julged, et sellise väljakutse vastu võtsid. Teatrikoolis õpime 4 aastat ja ikka põeme ja õpime terve elu edasi. Nemad peavad vaid oma elukogemuse, lavastaja ja meie nõuannete abil hakkama saama. Sa kirjutasid näidendi üsna keerulisel ja rusuval teemal, nii et lihtne neil muidugi ei ole. Eks see on kõigile keeruline aeg, kuhu end sisse mõelda.\n“Varjud” 2019.a. Udrikul\nEtendusi mängitakse Kadrina vallas, Udrikul? Eestimaa on täis imelisi kohti ja kauneid mõisasid? Palju sul on aega rännata ja endasse koguda reisimuljeid. Tutvud sa enne ka piirkonna ajalooga?\nLiiga palju vast veel reisida ei ole jõudnud, kuid korra-paar aasta jooksul ikka üritame reisi ette võtta, abikaasa poolt on siis nii mulle kui lastele tasuta ajaloo tund ja kuulame muidugi huviga, sest see annab reisile tohutult juurde.\nMind ennast väga erutavad lood elust. Näitlejad jutustavad ju laval lugu. Kas teadmine, et see lugu põhineb ajalool, annab sulle lisaimpulsse?\nLisaimpulsse… ei tea, aga vastutust lisab kindlasti. Vastustust selle päris Valve (Valve on Liisi tegelase nimi lavastuses) ees, et põhjendada publikule ta keerulisi valikuid, anda edasi seda „normaalsust“, sest see oli nende inimeste reaalne igapäevane elu, millega harjud, nagu halva ilmaga.\nLavastus on traagiline ja proovid võivad muserdada, aga mis sind täna rõõmustab?\nVäiksed asjad. See kui lapsed on rõõmsad, abikaasa tuleb varem töölt koju, ilm on ilus, on head tööd ja valitseb tasakaal.\nAga teisipidi. Mis sind ärritab?\nProovin vähem ärrituda üleüldse.\nNäeme laval !\nBy Arlet Palmiste|2020-03-10T16:50:24+00:00märts 10th, 2020|Etendused, Näitlejad|0 Comments\nAbout the Author: Arlet Palmiste\nPiibeTeatris kaasategev näitleja ja lavastaja Jaanus Nuutre räägib enda elust Vainupeal ja tegemistest teatris\nLavastaja Erik Ruus – Elukõver käib ikka üles ja alla.\n53475723 | E-post: piibeteater@gmail.com | Sääsküla Huviklubi MTÜ


Kuidas kloor oma joogiveest enne tarbimist välja saada?- iNkodu.ee\nViimasel ajal on erinevates Eesti paikades asunud ründele kolibakter. Kohalikud veepuhastusjaamad lisavad seepeale joogiveele kloori, et kolibakteritest lahti saada. Tore, et nendest on võimalik vabaneda, aga kuidas see kloor oma joogiveest enne tarbimist uuesti välja saada?\nVõta Aquaphori kann! Muide, joogiveest eemaldavad kloori väga edukalt ka kõik teised nende tooted. Vaata lisa shop.aquaphor.ee


Koolilõuna kompenseerimine - Saue Linnavalitsus\nPõhikooliõpilaste koolilõuna hinnavahe kompenseerimine\nEesti riik kompenseerib 1.–9. klassi õpilaste koolilõuna maksumusest 0,78 eurot, aga koolilõuna tegelik hind on sellest tunduvalt kõrgem.\nSaue linnas elav põhikooliõpilane, kelle enda ja vanemate (k.a üksikvanem) elukoht rahvastikuregistri andmetel on Saue linn, omab õigust Saue linna eelarvest koolilõuna hinnavahe kompenseerimisele, st et Saue linna eelarvest kompenseeritakse koolilõuna maksumuse osa, mis ületab riigieelarvest antava toetuse maksumuse.\nKoolilõuna kompenseerimiseks ei ole vaja taotlust esitada, kui õpilane õpib Saue Gümnaasiumis ja mõlemad vanemad on Saue linna registris. Kui vanemad on lahutatud või lahku läinud, on vajalik avaldus ja selgitus, miks üks või teine vanema pole Saue linna elanik.\nVäljaspool Saue linna 1.-9. klassis õppiva lapse vanem või eestkostja (eestkostja ei pea olema Saue linna elanike registris) esitab Saue Linnavalitsusele iga õppeaasta alguses - üldjuhul 10. septembriks - koolilõuna kompenseerimise taotluse.\nKui taotlust ei esitata ettenähtud tähtajaks, saab toetust taotluse esitamise kuule järgnevast kuust. Linnavalitsus ei vormista kompensatsiooni määramiseks kirjalikku vastust, kuid teavitab, kui kompensatsiooni maksmisest keeldutakse.\nAvaldus põhikooliõpilase koolilõuna kompensatsiooni taotlemiseks\nKoolilõuna hinnavahe kompenseerimise kord


Eriti osav ma hindama pole, kes kus ja kui hästi midagi pakub ja foorumites arvamuse küsimine on ka selline "pähe pissimine". Seega vaatasin ringi ja uurisin koolitajaid, hindasi ja lugesin kodulehekülgi. RichBrows jäi mulle kohe silma, sest seal oli suurelt reklaam, et nad on ühed teenuse maaletoojatest. Mulle meeldis nende koduleht ja võimalus nende kodulehelt asju tellida. Pealegi oli see lihtsasti loetav ja hästi arusaadavaks tehtud. Meeldis ka see, et hind oli avalikult üleval ja ma ei pidanud selleks liigset vaeva nägema, et hinnavõrdlust teha. Ometi valisin ma ühe kallimatest koolitajatest ja nii saigi aeg kokku lepitud. Väga julgustav oli teada, et tegemist on üpriski individuaalse koolitusega ja maaletooja ise on koolitajaks.\nKoolituse kestvus oli kolm päeva. Seega sõitsin ma truult iga päev 200km ja teenisin vundamendi diplomi. Edasine tuli hilisemate töödega välja teenida ja 6 kuud oli võimalik ka kontaktis olla koolitajaga ning kui ta mu töö heaks kiidab, siis saan ka oma meistri paberi. Nüüdseks on ka see mul olemas (küll alles teel postkasti, aga välja teenitud) ning ma olen rahul, et oman tunnistusi, mis näitavad, et ma pole nurgatagune tegija.\nKuna microblading on luksusteenus, siis ei torma ka kõik kohe tormi selle peale (ogati õigustatud ja ma hindan alati klienti, kellel on palju küsimusi esmalt). Et aga rõõmu valmistada ka lihtsalt kulme tehes, siis otsustasin õppida juurde ka keemilise värvimise ja ma tahtsin väga selgeks saada niiditamise oskust. Seega sai jälle RichBrowsi lehele mindud ja hinda uuritud. Kuna aga microblading koolitus läks juba väga palju maksma, siis tuli hindasi omavahel korralikult võrrelda. Sellel korral tegin ma hinnapäringu ka ProBrowsi firmale, sest nende lehel oli väga palju kirjutatud FullGlami kohta ja võrreldes 3D kulmuhooldusega RichBrowsi lehel, siis tundus, et saan üpriski sama raha eest ProBrowsilt rohkem teada, sellel korral meeldis mulle ka suures mahus pilte koolitustest ja õpilastest. Väga köitis enese turustamise pool ning kuna ma ei tundnud end microbladingu valdkonnas veel enesekindlalt, sest tundsin, et mu oskustest jääb siiski puudu (tahtsin veidi mõõtmist ja kuju juurde õppida), paelus ka see, et keegi teine samuti mulle kulmude mõõtmistehnikat õpetab. Vahel on vaja teise nurga alt näha, et aru saada.\nPäeval mil ma FullGlami õppima suundusin olin ma natuke aadresside tõttu segaduses, aga kui selgus, et koolitajal on kodus väike laps ja selle tõttu toimub ka koolitus kodustuudios, mis on ikkagi stuudio, siis oli kõik mõistetav. Pealegi sulatas laps mu südame. Kuid seda ei teinud mitte ainult tema vaid ka tema ema. Kui Siiri mulle ukse avas, siis olin ma kohe lummatud temast kiirguvast soojusest. Kui RichBrowsi koolitusel Eretit nägin, siis olin samuti lummatud tema ilust, aga samas tundus ta selline range ja distantsi hoidev. Siiri juures lummas mind see, et ta tekitas tunde, et tahaks teda kallistada.\nVõttis veidi aega ja Siiri mõistis, et olin Ereti käe all mõõtmise väga selgeks saanud ja sellega pole mul mingit probleemi (kuigi ma ise seda arvasin), seega sai ta kohe alustada niiditehnikast ja värvide kasutamisest rääkimist. Kuna ma aga palju aega võitsin selle näol, et ma juba mõõta oskasin, siis küsisin ka mõned küsimused microbladingu kohta. Kuigi ma selle eest maksnud ei olnud, näitas Siiri mulle mõnda võtet ja siis taipasin, et ma ei oska ikka üldse õigesti microbladingut teha. Edasi rääkisime me jälle FullGlamist ja kõik selge ning modellile töö tehtud, siis oli turundusest rääkimise aeg. Kusjuures ProBrows on tõesti hingega asja juures ja oli kohe aru saada, et nende eesmärk pole mitte ainult ise teenida vaid panna ka oma õpilased teenima, sest iga õpetaja suurim uhkus on hästi õpetatud ja oma asja oskav õpilane. Kuna mul aga kripeldas, et see, mis kõige hingelähedasem, mul siiski hästi välja ei tule ja nõust ning jõust jääb puudu, siis uurisin kas nad saaks mind koolitada individuaalselt. Olin nõus taas raha välja käima, aga ma tõesti tahtsin kogu südamest osata microbladingut. Siiri oli valmis mind kohe sealsamas õpetama, samal õhtul ja natuke ta seda ka juba teha jõudis, sest tegi minu nähes kliendile microbladingut ja kuna ma polnud kunagi kedagi teist seda tegemas näinud, välja arvatud youtube videotest, siis ma ahmisin iga tema tõmmet nagu õhku sisse. Kuid kell läks nii hiliseks, et mul oli vaja koju sõitma hakata. Siiri andis mulle natuke õppematerjali pihku, et ma saaks microbladingu nippidest ülevaate ja keskööks jõudsin ma koju. Mees oli segaduses, et miks mul nii kaua läks, aga kui rääkisin, et ma sain ka niii palju teada ja mul oli palju teadmata, siis arvas ka tema, et võiksin ikkagi minna lisakoolitusele microbladingu vallas. Sai siis ProBrowsile kirjutatud ja aeg kokku lepitud.\nVahepeal uurisin ma Siiri ja ProBrowsi kohta kes on osa SharpBrowsist, mis on omakorda suur firma Euroopas. Ma vaatasin Siiri tehtud töid ja koolituste pilte kus ta alati ka näidismodellidele kulme tegi. Siiani jooksevad külmavärinad mööda selga kui meenutan kui suure kirega ta oma tööd tegi. Kui palju soojust ja infot ta õhkas. Ausaltöelda tundsin ma ennast temaga väga mugavalt ja juba see kutsus mind tagasi temalt õppima. Uskumatu, et ma varem ei vaadanud tehtud töid koolitajate poolt vaid lugesin vaid nende kodulehekülgedel olevaid jutte. Ma ju ise kirjutan ka siin lugusi. :D\nNüüd olen ma käinud ka Siiri juures Microblading koolitusel ja OMG! Ma tõesti oskan kulme teha ja ma tunnen ennast veel kindlamalt kui kunagi varem. Ma armastan kulme ja ma armastan seda, mida ma oskan ja teen. WOW, mul on microblading selge ja ma oskan ka light microbladingut, mis on uusim viis microbladingu maailmas. Vahva! Ma jäin niii rahule, et see on uskumatu.\nLisaks sain veel turunduse nippe ning väga palju võimalusi pakkusid nad ka omalt poolt. Lisaks ka SharpBrowsi logo all töötamist. St, et ma teen hästi, seda, mida ma teen kui saan sellise loa.\nSeega olen ma neile kahele firmale väga tänulik. Ning kindlasti jätkan ma ProBrowsiga koostööd mida nad mulle pakkusid.\nMuide, Siiri tegi ka mulle kaunid kulmud. ;)\nFullGlam KrissuBrows kulmud light microblading Microblading poolpüsimeik ProBrows püsimeik RichBrows SharpBrows


21. aprill 2021(*)\nEuroopa Liidu kaubamärk – Kehtetuks tunnistamise menetlus – Euroopa Liidu sõnamärk MONOPOLY – Absoluutne keeldumispõhjus – Pahausksus – Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 59 lõike 1 punkt b\nHasbro, Inc., asukoht Pawtucket, Rhode Island (Ameerika Ühendriigid), esindaja: barrister J. Moss,\nKreativni Događaji d.o.o., asukoht Zagreb (Horvaatia), esindaja: advokaat R. Kunze,\nmille ese on hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 22. juuli 2019. aasta otsuse (asi R 1849/2017‑2) peale, mis käsitleb Kreativni Događaji ja Hasbro vahelist kehtetuks tunnistamise menetlust,\nkoosseisus: koja president A. Marcoulli, kohtunikud S. Frimodt Nielsen, J. Schwarcz (ettekandja), C. Iliopoulos ja R. Norkus,\narvestades hagiavaldust, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 30. septembril 2019,\narvestades EUIPO kostja vastust, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 8. jaanuaril 2020,\narvestades menetlusse astuja seisukohti, mis saabusid Üldkohtu kantseleisse 7. jaanuaril 2020,\narvestades 9. oktoobril 2020 toimunud kohtuistungil esitatut,\n1 Hageja Hasbro, Inc. esitas 30. aprillil 2010 Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametile (EUIPO) vastavalt nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2009, L 78, lk 1), muudetud redaktsioonis (asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määrusega (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2017, L 154, lk 1)), ELi kaubamärgi registreerimise taotluse.\n2 Kaubamärk, mille registreerimist taotleti, on sõnamärk MONOPOLY.\n3 Kaubad ja teenused, mille jaoks kaubamärgi registreerimist taotleti ja mille loetelu EUIPO menetluse käigus piirati, kuuluvad 15. juuni 1957. aasta märkide registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) klassidesse 9, 16, 28 ja 41 ning vastavad järgmisele kirjeldusele:\n– klass 9: „teadusotstarbelised, merendus-, geodeesia-, foto-, filmi-, optika-, kaalumis-, mõõte-, signaal-, kontrolli-, pääste- ja õppevahendid ning -seadmed; elektrijuhtimis-, -jaotus-, -muundamis-, -akumuleerimis-, -reguleerimis- ja -kontrollseadmed ja -vahendid; heli või kujutise salvestamise, edastamise ja taasesitamise aparatuur; magnetandmekandjad, heliplaadid; müügiautomaadid ja müügiautomaatide mehhanismid; kassaaparaadid, arvutusmasinad, andmetöötlusseadmed ja arvutid; tulekustutusseadmed; elektronmänguseadmed, elektroonilised mängud; arvutimängud; riistvara; tarkvara; kõigi eelnimetatud kaupadega seoses kasutatavad süsteemid; kaardid, disketid/plaadid, lindid, kaablid ja lülitused, mis sisaldavad või on kohandatud andmete või tarkvara edastamiseks; mänguautomaadid; interaktiivne meelelahutustarkvara, st arvutimängude tarkvara, arvutimänguprogrammid, arvutimängukassetid, arvutimängudisketid; virtuaalreaalsuse interaktiivsed videomängud, mis hõlmavad tarkvara ja arvutiprogramme; interaktiivsete multimeediamängude programmid; allalaaditav tarkvara kasutamiseks arvutite ja arvutimängude jaoks, kaasaskantavad mänguseadmed, konsoolmänguseadmed, interaktiivsete ja mobiiltelefonipõhiste mängude seadmed; elektroonilised mängud, sh videomängud; videomängude tarkvara, videomänguprogrammid, videomängukassetid, videomängudisketid kasutamiseks arvutiga, kaasaskantavate mängude seadmed, konsoolmängude seadmed, interaktiivsete ja mobiiltelefonipõhiste mängude seadmed; videoloteriiterminalid; arvuti- ja videomängude aparatuur, nimelt videomänguseadmed teleriga kasutamiseks; mänguseadmed teleriga kasutamiseks; audio- ja videosalvestused; laserplaadid, videoplaadid, heliplaadid, CDd, mänge, filme, meelelahutust ja muusikat sisaldavad CD-ROMid; mängukonsoolid; mobiiltelefoniside seadmed; eelsalvestatud filmid; eelsalvestatud televisiooni-, raadio- ja meelelahutusprogrammid ja –sisu; kõigi eelnimetatud kaupade osad ja tarvikud“;\n– klass 16: „paber, papp (kartong) ja nendest valmistatud tooted, mis ei kuulu teistesse klassidesse; trükised; köitematerjal; fotod; kirjatarbed; kantselei- ja majapidamisliimid; kunstnikutarbed; pintslid (maalimiseks); kirjutusmasinad ja kantseleitarbed (v.a mööbel); õppematerjalid ja näitvahendid (v.a aparaadid); plastist pakkematerjal (mis ei kuulu teistesse klassidesse); trükitüübid; klišeed; kõigi eelnimetatud kaupade osad ja tarvikud“;\n– klass 28: „mängud ja mänguasjad; võimlemis- ja sportimistarbed (mis ei kuulu teistesse klassidesse); jõulupuuehted; videomänguautomaadid; müntkäitatavad mänguautomaadid; kaardimängud; kõigi eelnimetatud kaupade osad ja tarvikud“;\n– klass 41: „haridus; koolitus; meelelahutus; meelelahutuslikud filmid, tele- ja raadioprogrammid; spordi- ja kultuurialane tegevus“.\n4 Kaubamärgitaotlus avaldati 9. augusti 2010. aasta väljaandes Bulletin des marques communautaires nr 2010/146.\n5 Vaidlusalune kaubamärk registreeriti 25. märtsil 2011 numbriga 9071961.\n6 Lisaks kuulus hagejale ka kolm registreeritud ELi sõnamärki MONOPOLY, millest esimene oli registreeritud 23. novembril 1998 numbriga 238 352 (edaspidi „varasem kaubamärk nr 238 352“), teine 21. jaanuaril 2009 numbriga 6 895 511 (edaspidi „varasem kaubamärk nr 6 895 511“) ja kolmas 2. augustil 2010 numbriga 8 950 776 (edaspidi „varasem kaubamärk nr 8 950 776“).\n7 Varasem kaubamärk nr 238 352 on registreeritud klassidesse 9, 25 ja 28 kuuluvate kaupade jaoks, mis vastavad neis klassides järgmisele kirjeldusele:\n– klass 9: „elektronmänguseadmed, elektroonilised mängud; arvutimängud; riistvara; tarkvara; eelnimetatud kaupade juhtimisseadised; kaardid, disketid/plaadid, lindid, kaablid ja lülitused, mis sisaldavad või on mõeldud andmete või tarkvara edastamiseks; videomängud, kõigi eelnimetatud kaupade osad ja tarvikud“;\n– klass 25: „rõivad, jalatsid, peakatted; kõigi eespool nimetatud kaupade osad ja aksessuaarid“;\n– klass 28: „mängud ja mänguasjad; võimlemis- ja sportimistarbed (mis ei kuulu teistesse klassidesse); jõulupuuehted; kõigi eelnimetatud kaupade osad ja tarvikud“.\n8 Varasem kaubamärk nr 6 895 511 hõlmab klassi 41 kuuluvaid teenuseid „meelelahutusteenused“.\n9 Varasem kaubamärk nr 8 950 776 on registreeritud klassi 16 kuuluvate kaupade jaoks, mis vastavad selles klassis järgmisele kirjeldusele: klass 16: „paber, papp (kartong) ja nendest valmistatud tooted, mis ei kuulu teistesse klassidesse; trükised; köitematerjal; fotod; kirjatarbed; kantselei- ja majapidamisliimid; kunstnikutarbed; pintslid (maalimiseks); kirjutusmasinad ja kantseleitarbed (v.a mööbel); õppematerjalid ja näitvahendid (v.a aparaadid); plastist pakkematerjal, mis ei kuulu teistesse klassidesse; trükitüübid; klišeed“;\n10 Menetlusse astuja Kreativni Događaji d.o.o. esitas 25. augustil 2015 määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkti b (nüüd määruse 2017/1001 artikli 59 lõike 1 punkt b) alusel vaidlusaluse kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotluse seoses kõigi selle kaubamärgiga tähistatud kaupade ja teenustega. Menetlusse astuja sõnul tegutses hageja vaidlusaluse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamisel pahauskselt, kuna see taotlus on tema sõnul varasemate kaubamärkide nr 238 352, 6 895 511 ja 8 950 776 (edaspidi koos „varasemad kaubamärgid“) korduvtaotlus ning selle eesmärk on hoida kõrvale kohustusest tõendada nende tegelikku kasutamist.\n11 Tühistamisosakond lükkas 22. juunil 2017 kehtetuks tunnistamise taotluse tagasi. Tühistamisosakond leidis muu hulgas esiteks, et sama kaubamärgi kaitsmine neljateistkümne aasta jooksul ei viita iseenesest kavatsusele vältida kohustust tõendada varasemate kaubamärkide tegelikku kasutamist, ja teiseks et menetlusse astuja väiteid ei toeta tõendid, mis kinnitavad hageja pahausksust vaidlusaluse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamisel.\n12 Menetlusse astuja esitas 22. augustil 2017 EUIPO-le määruse nr 207/2009 artiklite 58–64 (nüüd määruse 2017/1001 artiklid 66–71) alusel tühistamisosakonna otsuse peale kaebuse.\n13 Pooltele teatati 3. augustil 2018, et algatatakse suuline menetlus, et paremini mõista vaidlusaluse kaubamärgi taotlemisel hageja strateegia aluseks olevaid konkreetseid asjaolusid.\n14 Hageja esitas 12. novembril 2018 teatava tema äriühingus töötava isiku ütlused (edaspidi „tunnistaja ütlused“), millele olid lisatud tõendid.\n15 Istung toimus 19. novembril 2018 EUIPO ruumides.\n16 Menetlusse astuja esitas 21. jaanuaril 2019 seisukohad suulise menetluse protokolli ja sisu kohta, milles ta palus, et tunnistaja ütlusi ei võetaks arvesse. Hageja vastas neile seisukohtadele 22. veebruaril 2019.\n17 EUIPO teine apellatsioonikoda tühistas 22. juuli 2019. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus“) tühistamisosakonna otsuse osaliselt, tunnistas vaidlusaluse kaubamärgi teatavate kaupade ja teenuste osas kehtetuks, jättis kaebuse ülejäänud osas rahuldamata ning jättis poolte kulud seoses kehtetuks tunnistamise ja kaebemenetlusega nende endi kanda. Sisuliselt leidis apellatsioonikoda, et kogutud tõendid kinnitavad, et vaidlusaluse kaubamärgiga hõlmatud kaupade ja teenuste osas, mis on varasemate kaubamärkidega kaitstud kaupade ja teenustega identsed, tegutses hageja vaidlusaluse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamisel pahauskselt.\n– mõista kohtukulud välja menetlusse astujalt.\n– mõista hagejalt välja kohtukulud, sealhulgas menetlusse astuja poolt apellatsioonikoja menetlusega seoses kantud kulud.\nKohaldatava materiaalõiguse kindlakstegemine\n21 Arvestades kuupäeva, mil vaidlusaluse kaubamärgi registreerimise taotlus esitati, milleks oli 30. aprill 2010, mis on kohaldatava materiaalõiguse kindlakstegemisel määrava tähtsusega, reguleerivad juhtumi asjaolusid määruse nr 207/2009 materiaalõigusnormid (vt selle kohta 5. oktoobri 2004. aasta kohtumäärus Alcon vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑192/03 P, EU:C:2004:587, punktid 39 ja 40, ning 23. aprilli 2020. aasta kohtuotsus Gugler France vs. Gugler ja EUIPO, C‑736/18 P, ei avaldata, EU:C:2020:308, punkt 3 ja seal viidatud kohtupraktika). Seetõttu tuleb käesoleval juhul materiaalõigusnormide osas mõista vaidlustatud otsuses ja poolte menetlusdokumentides tehtud viiteid määruse 2017/1001 artikli 59 lõike 1 punktile b nii, et nendega peetakse silmas määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkti b identset sisu.\n22 Kuigi hageja palub Üldkohtul tühistada vaidlustatud otsus tervikuna, tuleb märkida, et vastuseks kohtuistungil Üldkohtu esitatud küsimusele möönis ta, et vaidluse ese peaks piirduma vaidlustatud otsuse tühistamisega osas, milles sellega tunnistati vaidlusalune kaubamärk kehtetuks osas, milles see tähistab klassidesse 9, 16, 28 ja 41 kuuluvaid kaupu ja teenuseid, mis on hõlmatud vaidlustatud otsuse resolutsiooni punktiga 1 ja on identsed varasemate kaubamärkidega hõlmatud kaupade ja teenustega.\n23 Menetlusse astuja väitis oma seisukohtade punktides 17–19 ja kohtuistungil sisuliselt, et vastavalt Üldkohtu kodukorra artiklitele 172 ja 177 on hagi ilmselgelt vastuvõetamatu, kuna hagiavalduses ei ole EUIPO nimetatud poolena, kelle vastu on hagi esitatud, ning hagiavalduse puuduste kõrvaldamine kirjaga, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 17. oktoobril 2019, ei kõrvaldanud seda puudust õigel ajal.\n24 Sellega seoses tuleb meelde tuletada, nagu märkis menetlusse astuja oma seisukohtade punktis 20, et Euroopa Liidu kohtul on õigus iga kohtuasja asjaolusid arvestades hinnata, kas hagi võib korrakohase õigusemõistmise kaalutlustel sisulistel põhjustel rahuldamata jätta, ilma et enne lahendataks hagi vastuvõetavuse küsimus (vt selle kohta 26. veebruari 2002. aasta kohtuotsus nõukogu vs. Boehringer, C‑23/00 P, EU:C:2002:118, punktid 51 ja 52).\n25 Käesoleva kohtuasja asjaolusid arvestades on Üldkohus seisukohal, et korrakohase õigusemõistmise kaalutlustel tuleb kõigepealt analüüsida hagi põhjendatust, ilma et enne lahendataks selle hagiavalduse vastuvõetavuse küsimus, sest hagi on järgnevalt väljatoodud põhjustel igal juhul põhjendamata.\n26 Hageja põhjendab oma hagiavaldust sisuliselt kahe väitega, millest esimese kohaselt on rikutud määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkti b ning teise kohaselt õigust õiglasele kohtumenetlusele.\nEsimene väide, et on rikutud määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkti b\n27 Esimeses väites vaidlustab hageja apellatsioonikoja hinnangu, mille kohaselt tegutses ta vaidlusaluse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamisel pahauskselt.\n28 EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad hageja argumentidele vastu.\n29 Kõigepealt olgu märgitud, et määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punktis b nähakse ette, et ELi kaubamärk tunnistatakse kehtetuks EUIPO-le esitatud taotluse või rikkumise suhtes algatatud menetluses esitatud vastuhagi põhjal, kui taotluse esitaja tegutses kaubamärgi taotluse esitamisel pahauskselt.\n30 Sellega seoses tuleb kõigepealt meeles pidada, et kui määruses nr 207/2009 sisalduvat mõistet ei ole selles määratletud, tuleb selle tähenduse ja ulatuse kindlaksmääramisel lähtuda selle mõttest tavakeeles, võttes arvesse nii mõiste kasutamise konteksti kui ka selle määrusega taotletavaid eesmärke (vt 12. septembri 2019. aasta kohtuotsus Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret vs. EUIPO, C‑104/18 P, EU:C:2019:724, punkt 43 ja seal viidatud kohtupraktika).\n31 See kehtib määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punktis b sisalduva mõiste „pahausksus“ kohta, kuna liidu seadusandja ei ole seda mõistet määratlenud.\n32 Kuigi mõiste „pahausksus“ tavakeele tähenduses eeldab ebaausat meeleseisundit või kavatsust, tuleb seda mõistet tõlgendada teisiti kaubamärgiõiguse ehk äritegevuse kontekstis. Siinkohal olgu märgitud, et üksteise järel vastu võetud nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrusel (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146), määrusel nr 207/2009 ning määrusel 2017/1001 on sama eesmärk, milleks on siseturu rajamine ja toimimine. ELi kaubamärgi eeskirjade eesmärk on eelkõige kaasa aidata liidus sellise korra loomisele, mis tagaks, et konkurentsi ei moonutata ja milles on igal ettevõtjal võimalik oma kaupade või teenuste kvaliteedile tuginedes endale klientide leidmiseks registreerida kaubamärkidena tähiseid, mis võimaldavad tarbijal ilma võimaliku segiajamiseta eristada tema kaupu või teenuseid muud päritolu kaupadest või teenustest (vt 12. septembri 2019. aasta kohtuotsus Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret vs. EUIPO, C‑104/18 P, EU:C:2019:724, punkt 45 ja seal viidatud kohtupraktika).\n33 Järelikult on määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punktis b ette nähtud absoluutne kehtetuks tunnistamise põhjus kohaldatav siis, kui asjakohastest ja ühtelangevatest tõenditest nähtub, et ELi kaubamärgi omanik ei ole esitanud selle kaubamärgi registreerimise taotlust mitte eesmärgiga osaleda konkurentsis ausalt vaid kavatsusega kahjustada vastuolus ausate tavadega kolmandate isikute huve, või isegi konkreetset kolmandat isikut silmas pidamata saada ainuõigus muudel eesmärkidel kui need, mis on seotud kaubamärgi ülesannetega, muu hulgas kaubamärgi põhiülesandega tähistada päritolu (12. septembri 2019. aasta kohtuotsus Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret vs. EUIPO, C‑104/18 P, EU:C:2019:724, punkt 46).\n34 Peale selle tuleb lisada, et 11. juuni 2009. aasta kohtuotsuses Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (C‑529/07, EU:C:2009:361) esitas Euroopa Kohus mitu täpsustust selle kohta, kuidas tuleb määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punktis b sisalduvat mõistet „pahausksus“ tõlgendada.\n35 Euroopa Kohtu seisukoha põhjal tuleb taotleja pahausksuse kindlakstegemisel määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkti b tähenduses võtta arvesse kõiki juhtumi puhul asjakohaseid tegureid, mis esinesid tähise ELi kaubamärgina registreerimise taotluse esitamise ajal, ning eelkõige esiteks asjaolu, et taotleja teadis või pidi teadma, et vähemalt ühes liikmesriigis kasutab mõni kolmas isik identsete või sarnaste kaupade jaoks identset või sarnast tähist, mida võib segi ajada tähisega, mille registreerimist taotletakse, teiseks taotleja kavatsust takistada kolmandatel isikutel sellise tähise edasist kasutamist, ning kolmandaks seda, milline õiguskaitse tase on kolmanda isiku tähisel ja tähisel, mille registreerimist taotletakse (vt selle kohta 11. juuni 2009. aasta kohtuotsus Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli, C‑529/07, EU:C:2009:361, punkt 53).\n36 Samas nähtub Euroopa Kohtu seisukoha sõnastusest 11. juuni 2009. aasta kohtuotsuses Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (C‑529/07, EU:C:2009:361, punkt 53), et selles loetletud teguritega on üksnes näitlikustatud asjaolusid, mida saab võtta arvesse otsuse tegemisel kaubamärgi registreerimise taotleja võimaliku pahausksuse kohta kaubamärgitaotluse esitamise ajal (vt 26. veebruari 2015. aasta kohtuotsus Pangyrus vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – RSVP Design (COLOURBLIND), T‑257/11, ei avaldata, EU:T:2015:115, punkt 67 ja seal viidatud kohtupraktika). Nimelt piirdus Euroopa Kohus selles kohtuotsuses vastamisega liikmesriigi kohtu küsimustele, mis käsitlesid sisuliselt seda, kas niisugused tegurid on asjakohased (vt selle kohta 11. juuni 2009. aasta kohtuotsus Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli, C‑529/07, EU:C:2009:361, punktid 22 ja 38). Seega ei välista ühe või teise nimetatud teguri puudumine vastavalt juhtumile omastele asjaoludele tingimata seda, et tuvastatakse taotleja pahausksus (vt selle kohta 7. juuli 2016. aasta kohtuotsus Copernicus-Trademarks vs. EUIPO – Maquet (LUCEO), T‑82/14, EU:T:2016:396, punkt 147).\n37 Sellega seoses tuleb rõhutada, et nagu kohtujurist Sharpston märkis kohtuasjas Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (C‑529/07, EU:C:2009:148) esitatud ettepaneku punktis 60, ei või pahausksuse mõistet määruse 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkti b tähenduses piirata teatud kitsa asjaolude kategooriaga. Nimelt seataks kahtluse alla selle sätte üldistes huvides olev eesmärk takistada kaubamärkide kuritarvituslikku või ausate kaubandus- ja äritavadega vastuolus olevat registreerimist, kui pahausksust saaks tõendada üksnes asjaoludega, mis on ammendavalt loetletud 11. juuni 2009. aasta kohtuotsuses Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (C‑529/07, EU:C:2009:361) (vt selle kohta ja analoogia alusel 3.juuni 2010. aasta kohtuotsus Internetportal und Marketing, C‑569/08, EU:C:2010:311, punkt 37).\n38 Seega võib väljakujunenud kohtupraktika kohaselt määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkti b alusel läbi viidava igakülgse analüüsi raames samuti võtta arvesse vaidlustatud tähise päritolu ja kasutamist alates selle loomisest, selle tähise ELi kaubamärgina registreerimise taotlusega seotud äriloogikat ning nimetatud taotluse esitamisega seotud sündmuste ajalist järjestust (vt 26. veebruari 2015. aasta kohtuotsus COLOURBLIND, T‑257/11, ei avaldata, EU:T:2015:115, punkt 68 ja seal viidatud kohtupraktika).\n39 Arvesse tuleb võtta ka taotleja kavatsust registreerimistaotluse esitamise ajal (11. juuni 2009. aasta kohtuotsus Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli, C‑529/07, EU:C:2009:361, punkt 41).\n40 Sellega seoses on täpsustatud, et taotleja kavatsus asjaomasel hetkel on subjektiivne element, mis tuleb määrata kindlaks juhtumi objektiivsete asjaolude põhjal (11. juuni 2009. aasta kohtuotsus Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli, C‑529/07, EU:C:2009:361, punkt 42).\n41 Pahausksuse mõiste viitab kaubamärgi registreerimistaotluse esitanud isiku subjektiivsele ajendile, nimelt ebaausale kavatsusele või muule kahjustavale eesmärgile. See eeldab teguviisi, mis kaldub kõrvale üldtunnustatud headest kommetest või ausatest kaubandus- ja äritavadest tulenevatest põhimõtetest (7. juuli 2016. aasta kohtuotsus LUCEO, T‑82/14, EU:T:2016:396, punkt 28).\n42 Määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punktile b tugineva kehtetuks tunnistamise taotluse esitaja ülesanne on tõendada asjaolusid, mis annavad alust järeldada, et ELi kaubamärgi taotlus esitati pahauskselt ning taotleja heausksust eeldatakse kuni pole tõendatud vastupidist (vt selle kohta 8. märtsi 2017. aasta kohtuotsus Biernacka-Hoba vs. EUIPO – Formata Bogusław Hoba (Formata), T‑23/16, ei avaldata, EU:T:2017:149, punkt 45 ja seal viidatud kohtupraktika).\n43 Kui EUIPO tuvastab, et juhtumi objektiivsed asjaolud, millele kehtetuks tunnistamise taotleja tugineb, võivad kaasa tuua asjaomase kaubamärgi registreerimise taotluse esitamise ajal omaniku suhtes kehtiva heausksuse eelduse ümberlükkamise, on selle kaubamärgi omanik kohustatud andma usutavaid selgitusi selle kohta, milliseid eesmärke ja äriloogikat selle kaubamärgi registreerimise taotlus järgib.\n44 Nimelt saab asjaomase kaubamärgi omanik kõige paremini EUIPO-le selgitada kavatsusi, mis tal olid selle kaubamärgi registreerimise taotluse esitamise ajal, ja esitada EUIPO-le andmed, mis võivad teda veenda, et hoolimata objektiivsete asjaolude esinemisest, oli tema kavatsus õiguspärane (vt selle kohta 5. mai 2017. aasta kohtuotsus PayPal vs. EUIPO – Hub Culture (VENMO), T‑132/16, ei avaldata, EU:T:2017:316, punktid 51–59, ja selle kohta ning analoogia alusel 9. novembri 2016. aasta kohtuotsus Birkenstock Sales vs. EUIPO (Laineliste ristuvate joontega mustri kujutis), T‑579/14, EU:T:2016:650, punkt 136).\n45 Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb analüüsida hageja eri etteheiteid, mille ta esitas esimese väite raames, mis sisuliselt koosneb kuuest osast.\n– Esimese väite esimene osa, mille kohaselt on pahausksuse hindamist reguleerivaid norme kohaldatud vääralt\n46 Esimese väite esimeses osas heidab hageja apellatsioonikojale esiteks ette, et viimane ei hinnanud igakülgselt kõiki asjas tähtsust omavaid asjaolusid. Ta keskendus põhjendamatult ühele aspektile, nimelt halduslikule eelisele, mis seisnes selles, et ta ei pidanud tõendama korduvalt registreerimiseks esitatud kaubamärgi tegelikku kasutamist, ning jättis tähelepanuta paljud muud asjakohased põhjused, millele ta tugines oma kaubamärgitaotluse strateegia põhjendamiseks.\n47 Teiseks heidab hageja apellatsioonikojale ette, et viimane leidis vaidlustatud otsuse punktis 66, et kõik korduvalt esitatud kaubamärgitaotlused on automaatselt võrdväärsed taotluse esitamisega pahauskselt. See oleks aga vastuolus põhimõtetega, mis on kehtestatud 13. detsembri 2012. aasta kohtuotsuses pelicantravel.com vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Pelikan (Pelikan) (T‑136/11, ei avaldata, EU:T:2012:689), ja millele on tuginenud kohtujurist Sharpston oma ettepanekus kohtuasjas Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (C‑529/07, EU:C:2009:148). Kolmandaks leiab hageja, et väär oli vaidlustatud otsuse punktis 79 esitatud apellatsioonikoja seisukoht, et ta „on samuti möönnud, et [tema] strateegia eelis on see, et ta ei pea tõendama [vaidlusaluse] kaubamärgi tegelikku kasutamist vastulausemenetluses“. Tema sõnul näitavad tõendid, et üks eeliseid, mis on seotud tema kaubamärgitaotluse esitamise praktikaga, võib olla haldustõhusus, kuid tegemist ei ole peamise ega isegi mitte olulise põhjusega.\n48 EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad selle väite põhjendatusele vastu.\n49 Esimese väite esimese osa raames esitatud argumentide põhjendatuse kontrollimiseks tuleb esimesena tuletada meelde, millised on ELi kaubamärgiõiguse põhimõtted ja nende kaubamärkide kasutamise tõendamise eeskirjad. Sellega seoses tuleb esiteks märkida, nagu tegi apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 29, et määruse nr 207/2009 põhjendusest 2 (nüüd määruse 2017/1001 põhjendus 3) tuleneb sisuliselt, et määruse nr 207/2009 eesmärk on tagada moonutamata konkurents. Peale selle on korduvalt otsustatud, et kaubamärgiõigus on oluline osa moonutamata konkurentsi süsteemis, mille loomine ja säilitamine on asutamislepingu eesmärk ning et ELi kaubamärgist selle omanikule tulenevaid õigusi ja võimalusi tuleb analüüsida seda eesmärki silmas pidades (vt selle kohta 6. mai 2003. aasta kohtuotsus Libertel, C‑104/01, EU:C:2003:244, punkt 48 ja seal viidatud kohtupraktika).\n50 Teiseks, nagu apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktides 31 ja 32 sisuliselt rõhutas, siis kuigi määruse nr 207/2009 artikli 9 lõikest 1 (nüüd määruse 2017/1001 artikli 9 lõige 1) tuleneb, et ELi kaubamärgi registreerimine annab selle omanikule ainuõiguse, tuleneb määruse nr 207/2009 põhjendusest 10 (nüüd määruse 2017/1001 põhjendus 24), et ELi kaubamärkide kaitsmine või muude varem registreeritud kaubamärkide kaitsmine nende vastu ei ole põhjendatud, kui kaubamärke tegelikult ei kasutata. ELi kaubamärk, mida ei kasutata, võib nimelt pärssida konkurentsi, piirates nende tähiste ringi, mida teised saavad kaubamärgina registreerida, ning jättes konkurendid ilma võimalusest kasutada seda või sellega sarnast kaubamärki niisuguste kaupade või teenuste siseturule toomisel, mis on identsed või sarnased nendega, mis on hõlmatud asjaomase kaubamärgiga. Järelikult võib ELi kaubamärgi kasutamata jätmine samuti piirata kaupade vaba liikumist ja teenuste osutamise vabadust (vt selle kohta 19. detsembri 2012. aasta kohtuotsus Leno Merken, C‑149/11, EU:C:2012:816, punkt 32).\n51 Kolmandaks, mis puutub ELi kaubamärgi tegelikku kasutamisse, siis olgu tuletatud meelde, et määruse nr 207/2009 artikli 15 lõikes 1 (nüüd määruse 2017/1001 artikli 18 lõige 1) on sätestatud, et „[k]ui omanik ei ole ELi kaubamärki viie aasta jooksul pärast registreerimist liidus tegelikult kasutusele võtnud kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, või kui selle kasutamine on katkematu viieaastase ajavahemiku jooksul peatatud, siis rakendatakse ELi kaubamärgi suhtes käesoleva määrusega ette nähtud karistusi, välja arvatud juhul, kui kasutamata jätmine on põhjendatud“.\n52 Määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punktis a (nüüd määruse 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkt a) nähakse omakorda ette, et „ELi kaubamärgi omaniku õigused kuulutatakse tühistatuks [EUIPO-le] esitatud taotluse või rikkumise suhtes algatatud menetluses esitatud vastuhagi põhjal, kui viie järjestikuse aasta jooksul ei ole kaubamärki liidus kasutatud kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, ja kasutamata jätmisel ei ole mõistlikke põhjendusi“.\n53 Sellega seoses on määruse nr 207/2009 artikli 51 lõikes 2 (nüüd määruse 2017/1001 artikli 58 lõige 2) ette nähtud, et „[k]ui kaubamärgi tühistamise põhjused on olemas ainult mõnede kaupade või teenuste puhul, mille jaoks ELi kaubamärk on registreeritud, kuulutatakse omaniku õigused tühistatuks üksnes seoses asjaomaste kaupade või teenustega“.\n54 Liidu õigusest tuleneva kaitse saamise aluseks oleva kaubamärgi tegeliku kasutamise nõude ratio legis seisneb selles, et ELi kaubamärgi registreerimine EUIPO registris ei tohi endast kujutada registreerimist strateegilisse ja staatilisse talletuskohta, mis tagab passiivsele omanikule ajaliselt piiramatu ainuõiguse. See register peab hoopis tõetruult kajastama neid tähiseid, mida ettevõtjad kaubandustegevuses oma kaupade ja teenuste eristamiseks turul tegelikult kasutavad (vt selle kohta 15. juuli 2015. aasta kohtuotsus Deutsche Rockwool Mineralwoll vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Recticel (λ), T‑215/13, ei avaldata, EU:T:2015:518, punkt 20 ja seal viidatud kohtupraktika).\n55 Nagu apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 35 rõhutas, tuleneb seega ELi kaubamärgiõigust reguleerivatest põhimõtetest ja eespool punktides 49–53 kirjeldatud kasutamise tõendamise eeskirjadest, et kui kaubamärgi omanikule on antud ainuõigus, siis saab seda ainuõigust kaitsta üksnes juhul, kui viieaastase aja jooksul saab omanik oma kaubamärgi tegelikku kasutamist tõendada. Selline kord seab tasakaalu ühelt poolt kaubamärgiomaniku ja teiselt poolt tema konkurentide seaduslikud huvid.\n56 Teisena tuleb meenutada, et eespool punktis 36 viidatud kohtupraktikast tuleneb, et sellise teguri puudumine, mida Euroopa Kohus või Üldkohus pidas asjakohaseks kaubamärgitaotleja pahausksuse tõendamisel konkreetse vaidluse või eelotsuse küsimuse kontekstis, mis neil sel ajal tuli lahendada, ei välista tingimata mõne teise kaubamärgi taotleja pahausksuse tuvastamist teistsugustel asjaoludel. Nimelt, nagu eespool punktis 37 on märgitud, ei või pahausksuse mõistet määruse 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkti b tähenduses piirata teatud kitsa asjaolude kategooriaga.\n57 Kolmandana olgu märgitud, et kuigi kaubamärgitaotluse korduvesitamine ei ole keelatud, võib siiski selline registreerimistaotluse esitamine eesmärgiga vältida varasemate kaubamärkide tegeliku kasutamata jätmise tagajärgi kujutada endast asjakohast asjaolu, et tõendada taotluse esitaja pahausksust (vt selle kohta 13. detsembri 2012. aasta kohtuotsus Pelikan, T‑136/11, ei avaldata, EU:T:2012:689, punkt 27).\n58 Lõpuks tuleb neljandana välja tuua asjaolud, mille põhjal apellatsioonikoda järeldas, et varasemate kaubamärkide korduvtaotlemine osutab hageja pahausksusele.\n59 Esiteks märkis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 71, et hageja tugines mõlemas vastulausemenetluses nii vaidlusalusele kaubamärgile kui ka varasematele kaubamärkidele. Apellatsioonikoda leidis sellega seoses, et otsused, millega hageja nõuded nendes menetlustes rahuldati, põhinesid vaidlusalusel kaubamärgil, kuna selle kaubamärgi tegeliku kasutamise kohta ei olnud vaja tõendeid esitada.\n60 Teiseks märkis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 72 seoses võimalike põhjustega, mis tema väitel õigustasid sama kaubamärgi uue registreerimise taotlemist, et hageja tugines EUIPO talitustes halduskoormuse vähendamisele. Apellatsioonikoda lisas sisuliselt, et ühe tema äriühingus töötanud isiku 19. novembri 2018. aasta istungil antud tunnistaja ütluste kohaselt esitas hageja mitu registreerimise taotlust mitmel põhjusel, mis võisid hõlbustada tema halduskorraldust, kuid nende registreerimistaotlustega ei esitatud identseid korduvtaotlusi, kuna need taotlused olid laiemad ja need olid äriliste põhjustega põhjendatud. Lisaks leidis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 73, et kuna varasematest kaubamärkidest ei ole loobutud, siis on registreerimistaotluste halduskoormuse vähendamisega seotud huvi identsete kaubamärkide kuhjumisega seotud töömahu ja investeeringute suurenemise tõttu keeruline tuvastada.\n61 Kolmandaks märkis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 75 sisuliselt, et 19. novembri 2018. aasta istungil antud tunnistaja ütlustest nähtub esiteks, et võimalus viidata kaubamärgi registreerimisele ilma selle kasutamist tõendamata andis hagejale eelise ning et tegemist on kõigile kaubamärgiomanikele teada oleva aspektiga, teiseks, et tegemist ei ole kaubamärgitaotluste hageja poolt järjestikuse esitamise ainsa ajendiga, ning lõpuks, et kui ettevõtjale kuuluvad erinevad varasemad kaubamärgid, siis on sellel ettevõtjal otstarbekas vastustada hiljem taotletud kaubamärgi registreerimist üksnes hiljutise kaubamärgi alusel, millega seoses ei ole kasutamist vaja tõendada, et vähendada tõendamise ja istungitel osalemisega seotud kulusid selles mõttes, et halduslikult on tõhusam, kui selliseid tõendeid ei ole vaja esitada.\n62 Neljandaks märkis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 77, et tunnistaja ütluste kohaselt oli asjaomasel ajal aktsepteeritud äritava äriühingute poolt registreerimistaotluste esitamine juba liidus olemasolevate registreeringute esemeks olevate kaubamärkide kohta ja nende uute taotlustega varasemate kaubamärkidega kaitstud kaupade või teenuste hõlmamine.\n63 Viiendaks leidis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktides 71–78 nimetatud asjaolusid arvestades selle otsuse punktis 79, et hageja esitas teadlikult kaubamärgi MONOPOLY registreerimise kordustaotluse, et see hõlmaks ka varasemate kaubamärkidega kaitstud kaupu ja teenuseid. Lisaks tõdes apellatsioonikoda, et hageja oli möönnud, et selle strateegia eelis oli see, et ta ei pea tõendama vaidlusaluse kaubamärgi tegelikku kasutamist vastulausemenetluses, mis on üks teguritest, mida hageja kaubamärgi registreerimisel arvesse võttis, ning lisas, et ta ei näe ühtki muud äriloogikat, mis sellise taotluse esitamise strateegia aluseks on.\n64 Kuuendaks leidis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 80, et asjaolu, et hageja väitis, et tegemist on tavalise äritavaga, tähendab selgesti, et selle strateegia kasutamine oli tahtlik.\n65 Kõiki neid asjaolusid arvesse võttes järeldas apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 81 esiteks, et hageja kavatsus oli tõepoolest saada kasu ELi kaubamärgiõiguse normidest, luues kunstlikult olukorra, kus ta ei pea tõendama varasemate kaubamärkide tegelikku kasutamist vaidlusaluse kaubamärgiga hõlmatud kaupade ja teenuste jaoks. Teiseks leidis ta vaidlustatud otsuse punktis 82, et hageja teguviisi tuleb pidada selliseks, mis tuleneb soovist moonutada ja viia tasakaalust välja sellest õigusest tulenev kord kujul, nagu liidu seadusandja on selle kehtestanud.\n66 Hageja argumente tuleb kontrollida eespool punktides 49–65 osutatud asjaoludest lähtudes.\n67 Esiteks, mis puutub argumenti, et apellatsioonikoda leidis vaidlustatud otsuse punktis 66 ekslikult, et ELi kaubamärgi mis tahes korduv taotlus on automaatselt samaväärne pahauskselt esitatud taotlusega, siis tuleb see tagasi lükata, kuna see põhineb vaidlustatud otsuse vääral tõlgendusel. Nimelt tuleb tõdeda, et vaidlustatud otsuse punktides 66–70 piirdus apellatsioonikoda sellega, et kordas ELi kaubamärgi omaniku pahausksuse hindamiseks kohaldatavat kohtupraktikat. Alles vaidlustatud otsuse punktis 71 ja järgmistes punktides analüüsis apellatsioonikoda käesoleva juhtumi asjaolusid kohtupraktikat silmas pidades ja tegi järelduse, et hageja tegutses vaidlusaluse kaubamärgi taotluse esitamisel pahauskselt.\n68 Isegi kui eeldada, et hageja argumenti tuleb mõista nii, et sellega heidetakse apellatsioonikojale ette seda, et viimane üldistas vaidlustatud otsuses, et iga korduv taotlus on tingimata esitatud pahauskselt, tuleb see samuti tagasi lükata.\n69 Nimelt ilmneb eespool punktides 59–64 kokku võetud apellatsioonikoja arutluskäigust üheselt, et ELi kaubamärgi taotluse korduv esitamine ei näita hageja pahausksust taotluse esitamisel, vaid asjaolu, et toimikumaterjalidest nähtub, et hageja soovis tahtlikult kõrvale hoida ELi kaubamärgiõiguse aluspõhimõttest, nimelt kasutamise tõendamise põhimõttest ja saada sellest kasu, seades ohtu liidu seadusandja loodud ELi kaubamärgikorraga seatud tasakaalu.\n70 Sellega seoses tuleb rõhutada, et ELi kaubamärke käsitlevate õigusnormide ükski säte ei keela kaubamärgi registreerimise taotluse korduvat esitamist ja seega ei saa selline taotlus iseenesest tõendada taotleja pahausksust, ilma et sellele oleks lisatud muid asjakohaseid tõendeid, millele kehtetuks tunnistamise taotleja või EUIPO tugineb. Siiski tuleb tõdeda, et käesoleval juhul ilmneb apellatsioonikoja kaalutlustest, et hageja möönis ja isegi väitis, et üks vaidlusaluse kaubamärgi taotluse esitamist õigustav eelis seisneb asjaolus, et ta ei pea selle kaubamärgi tegelikku kasutamist tõendama. Sellist tegutsemist ei saa aga pidada õiguspäraseks tegevuseks, vaid seda tuleb pidada vastuolus olevaks määruse nr 207/2009 eesmärkidega, ELi kaubamärgiõigust reguleerivate põhimõtetega ja kasutamise tõendamise eeskirjadega, millele on osutatud eespool punktides 49–55.\n71 Käesoleva juhtumi konkreetsetel asjaoludel oli hageja korduvtaotlus nimelt suunatud eelkõige sellele, nagu ta ise tunnistas, et ta ei peaks tõendama vaidlusaluse kaubamärgi kasutamist, et pikendada seeläbi varasemate kaubamärkide jaoks määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punktis a ette nähtud viieaastast tähtaega.\n72 Seetõttu tuleb tõdeda, et mitte ainult hageja kasutatud taotluse esitamise strateegia, mille eesmärk on hoida kõrvale kasutamise tõendamise eeskirjadest, ei ole kooskõlas määruse nr 207/2009 eesmärkidega, vaid see meenutab ka õiguse kuritarvitamise olukorda, mida iseloomustab esiteks see, et vaatamata liidu õigusnormides ette nähtud tingimuste formaalsele täitmisele ei ole nende õigusnormidega taotletav eesmärk saavutatud, ning teiseks esineb kavatsus saada nendest õigusnormidest tulenev eelis, luues kunstlikult selle saavutamiseks vajalikud tingimused (vt selle kohta 21. juuli 2005. aasta kohtuotsus Eichsfelder Schlachtbetrieb, C‑515/03, EU:C:2005:491, punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika).\n73 Teiseks mis puutub hageja argumenti, et apellatsioonikoda keskendus põhjendamatult ühele aspektile, nimelt halduslikule eelisele, mis seisnes selles, et ta ei pidanud tõendama korduvalt registreerimiseks esitatud kaubamärgi tegelikku kasutamist, ning jättis tähelepanuta paljud muud kehtivad põhjused, millele ta tugines oma kaubamärgitaotluse strateegia õigustamiseks (vt eespool punkt 46), siis tuleb asuda seisukohale, et arvestades eespool punktides 59–64 esitatud asjaolusid, ei saa põhjendatult väita, et apellatsioonikoda keskendus üksnes sellele aspektile.\n74 Nagu EUIPO rõhutab, võttis apellatsioonikoda muid asjaolusid arvesse vaatamata tõenditele, millest nähtub, et hageja eesmärk oli eelkõige vältida tõendite esitamist vaidlusaluse kaubamärgi kasutamise kohta. Nii tuvastas apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktides 71 ja 80, et hageja kasutas taotluse korduva esitamise strateegiat tegelikult ära kahes vastulausemenetluses, milles ta vältis kohustust tõendada vaidlusaluse kaubamärgi kasutamist.\n75 Lisaks tuleb märkida, et vastupidi sellele, mida hageja hagiavalduses põhjendamatult väidab, ei jätnud apellatsioonikoda tähelepanuta arvukaid muid põhjuseid, millele ta tugines oma kaubamärgitaotluse strateegia põhjendamiseks. Nagu nähtub vaidlustatud otsuse punktidest 61–64, uuris ja pidas ta nõuetekohaseks hageja selgitusi, mille kohaselt oli sisuliselt hageja eesmärk kaitsta kaubamärki MONOPOLY seoses muude kaupade ja teenustega, et järgida tehnoloogia arengut ja tema tegevuse laienemist. Sel põhjusel ei tunnistanud apellatsioonikoda vaidlusalust kaubamärki kehtetuks seoses varasemate kaubamärkidega hõlmamata kaupade ja teenustega. Nagu EUIPO õigesti märkis, ei leidnud apellatsioonikoda siiski, et need selgitused õigustavad vaidlusaluse kaubamärgitaotluse esitamist varasemate kaubamärkidega hõlmatud kaupadega identsete kaupade ja teenuste jaoks. Ta leidis sellega seoses muu hulgas vaidlustatud otsuse punktides 72–74, et vaidlusaluse kaubamärgi taotluse esitamisega kaasneva halduskoormuse väidetavat vähendamist on raske kokku sobitada täiendavate kulude ja halduskoormusega, mis on seotud varasemate kaubamärkide säilitamisega.\n76 Sellest tuleneb, et tagasi tuleb lükata hageja argument, mille kohaselt apellatsioonikoda ei hinnanud igakülgselt kõiki käesoleva asja olulisi asjaolusid, kuna ta keskendus põhjendamatult ühele ainsale aspektile.\n77 Kolmandaks tuleb tagasi lükata hageja argument, mille kohaselt oli sisuliselt väär vaidlustatud otsuse punktis 79 esitatud apellatsioonikoja seisukoht, et hageja on möönnud, et tema taotluse esitamise praktika ainus eelis oli see, et ta ei pidanud vastulausemenetluses kaubamärgi tegelikku kasutamist tõendama (vt eespool punkt 47). Selles osas piisab, kui märkida, et vaidlustatud otsuse punktidest 75, 76 ja 79 nähtub selgesti, et apellatsioonikoda rõhutas, et tegemist on hageja taotluse esitamise strateegia vaid ühe eelise või ühe ajendiga. Pealegi märkis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 76 sõnaselgelt, et „asjaolu, et taotluse esitamise ajendiks ei ole üksnes eelis, et ta ei ole kohustatud tõendama kaubamärgi tegelikku kasutamist, ja ka muud põhjused avaldavad mõju, ei muuda iseenesest sellist strateegiat vastuvõetavaks“.\n78 Eelnevaid kaalutlusi arvestades tuleb esimese väite esimene osa tagasi lükata.\n– Esimese väite teine osa, mille kohaselt hageja tegevusega ei tekitatud mingit kahju\n79 Esimese väite teises osas väidab hageja esiteks, et ta ei saanud mingit eelist oma teguviisist, et saada või säilitada kaubamärk, mille suhtes tal ei ole mingeid õigusi. Teiseks rõhutab ta, et seltskonnamäng „Monopoly“ on nii kuulus, et ei oleks usutav väita, et ta ei ole kaubamärki MONOPOLY mängude jaoks kasutanud. Ta väidab aga, et kui sundida teda tõendama selle kaubamärgi kasutamist seoses seltskonnamängudega kehtetuks tunnistamise menetluses, tooks see kaasa märkimisväärsed kulud. Kolmandaks väidab ta, et kui vaidlustatud otsus jäetaks muutmata, tooks see kaasa EUIPO tühistamisosakonna ülekoormamise asjadega, milles tuginetakse pahausksusele iga kord, kui korduvalt esitatakse identseid või sarnaseid kaupu või teenuseid hõlmav kaubamärgitaotlus. Lõpuks ja neljandaks väidab hageja seoses kahju hindamisega, et vaidlustatud otsus ei sisalda järeldust tegeliku kahju olemasolu kohta, vaid üksnes kaudset järeldust, et kahju võib teoreetiliselt tuleneda sellest, et viieaastast tähtaega võidakse pikendada. Tema arvates ei peaks selline teoreetiline kahju siiski mingil juhul viima järeldusele, et ta on toime pannud pettuse.\n80 EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad selle väiteosa põhjendatusele vastu.\n81 Kõigepealt tuleb tagasi lükata hageja esimene ja neljas argument, mille sisu kohaselt ei andnud tema teguviis talle mingit eelist ega tekitanud mingit kahju (vt eespool punkt 79). Nagu menetlusse astuja sisuliselt väidab, tuleb tõdeda, et ei määrus nr 207/2009 ega kohtupraktika ei anna alust järeldada, et käesoleval juhul on eelise saamine või kahju põhjustamine asjakohane selleks, et hinnata hageja pahausksust vaidlusaluse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamisel.\n82 Teise argumendi osas, mis puudutab kaubamärgi MONOPOLY kasutamist mängude jaoks, leidis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 81 õigesti, et küsimus, kas hageja oleks saanud sellist kasutamist tegelikult tõendada, ei oma tähtsust, kuna hinnata tuleb kaubamärgitaotleja tahtlust. Peale selle, nagu EUIPO märgib, puudutab igal juhul selle kaubamärgi tuvastatud kasutus, millele hageja viitab, üksnes lauamänge, mitte kõiki kaupu ja teenuseid, millega seoses vaidlusalune kaubamärk on kehtetuks tunnistatud.\n83 Lõpuks tuleb tagasi lükata argument, et kui vaidlustatud otsus jäetakse muutmata, koormatakse tühistamisosakond üle asjadega, milles tuginetakse pahausksusele, kuna see argument jääb edutuks. Igal juhul ei toeta seda ükski konkreetne tõend ning seega on tegemist pelgalt spekulatsiooniga.\n84 Sellest tulenevalt tuleb esimese väite teine osa tagasi lükata.\n– Esimese väite kolmas osa, mille kohaselt ei ole iga varasemat kaubamärki eraldi uuritud\n85 Esimese väite kolmanda osa raames väidab hageja esiteks, et vaidlusaluse kaubamärgi taotlus ei vasta sugugi tavapärasele skeemile, kus kaubamärgi korduvtaotlus esitatakse mõni kuu enne viie aasta pikkuse ajapikenduse möödumist. Tema sõnul tegi apellatsioonikoda vea, kui ta jättis tähelepanuta asjaolu, et varasemate kaubamärkide nr 6 895 511 ja nr 8 950 776 registreerimise kuupäeva arvestades ei esitatud vaidlusaluse kaubamärgi registreerimise taotlust kuupäeval, mis on lähedal mõlema varasema kaubamärgi viie aasta pikkuse ajapikenduse lõppemise kuupäevale. Teiseks heidab hageja apellatsioonikojale ette, et viimane käsitles varasemate kaubamärkide taotluste esitamist nii, nagu oleks tegelikult tegemist ühe ja sama taotlusega.\n86 EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad selle väiteosa põhjendatusele vastu.\n87 Mis puutub hageja esimesse argumenti, siis tuleb märkida, et ta väidab õigesti, et vaidlusaluse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamine ei toimunud kuupäeval, mis on lähedal varasemate kaubamärkide nr 6 895 511 ja nr 8 950 776 ajapikenduse lõppemise möödumise kuupäevale. Nimelt, kuna varasem kaubamärk nr 6 895 511 registreeriti 21. jaanuaril 2009 ja varasem kaubamärk nr 8 950 776 registreeriti 2. augustil 2010, siis pikendas vaidlusaluse kaubamärgi registreerimine esimese varasema kaubamärgi kasutamata jätmise tähtaega kahe aasta ja kahe kuu võrra sellega hõlmatud klassi 41 kuuluvate teenuste jaoks ning nendest kaubamärkidest teise kasutamata jätmise tähtaega peaaegu kaheksa kuu võrra klassi 16 kuuluvate kaupade jaoks.\n88 Siiski ei piisa vastupidi sellele, mida väidab hageja, ainuüksi sellest asjaolust, et asuda seisukohale, et ta ei olnud vaidlusaluse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamise ajal pahauskne.\n89 Nagu EUIPO sellega seoses sisuliselt rõhutab, on ajapikenduse kestusest sõltumata oluline taotleja kavatsus registreerimistaotluse esitamise ajal. Tuleb aga meenutada, et hageja möönis ja isegi väitis, et üks eelis, mis õigustas vaidlusaluse kaubamärgi taotluse esitamist, oli see, et ta ei pea vaidlusaluse kaubamärgi tegelikku kasutamist tõendama. Seega, kuigi varasemate kaubamärkide ajapikenduse pikkus ei ole eriti märkimisväärne, sai hageja siiski soovitud eelise, mis seisnes selles, et ta ei pea tõendama kaubamärgi MONOPOLY kasutamist täiendava kahe aasta ja kahe kuu jooksul varasema kaubamärgiga nr 6 895 511 hõlmatud teenuste jaoks, mis kuuluvad klassi 41, ja ligikaudu kaheksa kuu jooksul varasema kaubamärgiga nr 8 950 776 hõlmatud kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 16.\n90 Mis puutub teise argumenti, et apellatsioonikoda käsitles varasemate kaubamärkide taotluste esitamist nii, nagu oleks tegelikult tegemist ühe ja sama taotlusega, siis tuleb see tagasi lükata. Nimelt nähtub vaidlustatud otsuse punktidest 54–62 selgesti, et apellatsioonikoda võttis samal ajal arvesse nii eri kaupu ja teenuseid, mida varasemad kaubamärgid hõlmavad, kui ka nende kaubamärkide taotluse esitamise eri kuupäevi.\n91 Eeltoodust tuleneb, et esimese väite kolmas osa tuleb tagasi lükata.\n– Esimese väite neljas osa, mille kohaselt eirati asjaolu, et hageja kasutatud praktika on tavapärane ja laialdaselt aktsepteeritud\n92 Esimese väite neljandas osas märgib hageja sisuliselt, et apellatsioonikoda ei tohtinud järeldada, et ta tegutses oma varasemate kaubamärkide korduvtaotluse esitamisel pahauskselt, kuna tegemist on tavapärase ja ilmselgelt aktsepteeritud äritavaga. Ta lisab, et talle ei saa ette heita, et ta tegutses pahauskselt, kuna ta tegutses „kooskõlas kohalike advokaatide arvamusega taotluste esitamise kohta üldiselt“. Lisaks väidab ta, et apellatsioonikoda üritas teha temast näidet, et märku anda, kuidas ta kavatseb õigusnorme muuta, mida apellatsioonikoda tunnistas vaidlustatud otsuse punktis 87, milles ta möönis, et ta on ühepoolselt välja töötamas uusi õigusnorme. Lõpuks väidab hageja, et vaidlustatud otsuse muutmata jätmise korral jätaks EUIPO tema enda ja suure hulga teisi ELi kaubamärkide omanikke oma omandiõigustest ilma.\n93 EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad selle väiteosa põhjendatusele vastu.\n94 Kõigepealt tuleb märkida, et selle väiteosa raames hageja esitatud argumendid ei ole millegagi põhjendatud. Ta piirdub väitega, et varasemate kaubamärkide korduvtaotluste esitamine on tavapärane praktika, esitamata selle väite toetuseks ühtegi tõendit. Igal juhul tuleb tõdeda, et ei määrus nr 207/2009 ega kohtupraktika ei anna alust välistada hageja pahausksust põhjusel, et ta järgis tavapärast äritava ja tegutses kooskõlas advokaatide arvamusega. Nagu apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 78 õigesti märkis, ei muuda pelk asjaolu, et teised ettevõtjad võivad kasutada teatavat strateegiat, tingimata seda strateegiat seaduslikuks ja aktsepteerivaks. Nagu EUIPO sisuliselt rõhutab, tuleb seda, kas selline strateegia on määrusega nr 207/2009 kooskõlas või mitte, hinnata juhtumi asjaolusid arvestades. Eeltoodud arutluskäigust nähtub aga, et hageja soovis tahtlikult kõrvale hoida ELi kaubamärgiõiguse aluspõhimõttest, nimelt kasutamise tõendamise põhimõttest, et saada sellest kasu, seades ohtu liidu seadusandja loodud ELi kaubamärgikorraga seatud tasakaalu. Järelikult, kuigi miski ei keela seda, et ELi kaubamärgi omanik võib esitada selle kaubamärgi suhtes korduvtaotluse, tuleb hageja kavatsust pidada määruse nr 207/2009 eesmärkidega vastuolus olevaks (vt eespool punkt 70). Käesoleva asja konkreetsetel asjaoludel ei saa hageja seega selleks, et lükata ümber hinnang, mille kohaselt ta tegutses pahauskselt, tulemuslikult tugineda – eeldusel, et see on tõendatud –, et ettevõtjad toimisid tavapäraselt sama kaubamärgitaotluse esitamise strateegiat kasutades, ega ka asjaolule, et ta tegutses vastavalt advokaatide nõuannetele.\n95 Mis järgmiseks puutub argumenti, et sisuliselt muutis apellatsioonikoda õigusnorme, mida ta olevat vaidlustatud otsuse punktis 87 möönnud, siis tuleb see tagasi lükata. Nagu menetlusse astuja õigesti märgib ja vastupidi hageja väidetele on apellatsioonikoda üksnes kohaldanud kehtivaid õigusnorme ja olemasolevat kohtupraktikat ega ole „õigusnormide muutmist“ mingil moel tunnistanud. Asjaolu, et apellatsioonikoda viitas vaidlustatud otsuse punktis 87 apellatsioonikodade olemasolevale kohtupraktikale, räägib pealegi hageja põhjendamata argumendile vastu.\n96 Lõpuks ei toeta ükski konkreetne tõend väidet, et kui vaidlustatud otsus jäetakse muutmata, võtab EUIPO hagejalt ja suurelt hulgalt teistelt kaubamärkide omanikelt nende omandiõiguse, ning seega on tegemist pelga spekulatsiooniga, mis tuleb tagasi lükata.\n97 Eelneva põhjal tuleb esimese väite neljas osa tagasi lükata.\n– Esimese väite viies osa, mille kohaselt apellatsioonikoda eksis, kui ta tunnistas vaidlusaluse kaubamärgi kehtetuks seoses selle kaubamärgiga hõlmatud „seotud“ kaupadega, kuigi need kaubad ei ole varasemate kaubamärkidega hõlmatud kaupadega identsed\n98 Esimese väite viiendas osas vaidlustab hageja sisuliselt apellatsioonikoja hinnangu, mille kohaselt on ühelt poolt vaidlusaluse kaubamärgiga hõlmatud kaubad „videomänguautomaadid; müntkäitatavad mänguautomaadid; kaardimängud“ ja teiselt poolt varasema kaubamärgiga nr 238 352 hõlmatud kaubad „mängud, mänguasjad“ identsed.\n99 Ta leiab, et nende toodete identsuse tuvastamisest nähtub, et ei tunta asjaomaseid eri turge. Eelkõige rõhutab hageja seoses kaupadega „müntkäitatavad mänguautomaadid“, et need on seotud väga reglementeeritud tegevusega ja on suunatud täiskasvanutele, kes moodustavad erineva avalikkuse sellest, kellele on suunatud mänguasjad või seltskonnamängud. Ta lisab, et müntkäitataval mänguautomaadil mängides tekib küsimus, kas seda seadet tuleb pidada mänguks või mänguasjaks. Seetõttu tekitab selline taotlemise süsteem, nagu on kõne all käesolevas asjas, vältimatult küsimusi, kuna kaubad ei kuulu selgelt ühte või teise klassi.\n100 EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad selle väiteosa põhjendatusele vastu.\n101 Kõigepealt tuleb märkida, et hageja ei ole esitanud ühtegi konkreetset argumenti, et tõendada, et apellatsioonikoda leidis ekslikult, et vaidlusaluse kaubamärgiga hõlmatud „videomänguautomaadid“ ja „mängukaardid“ ning varasema kaubamärgiga nr 238 352 hõlmatud „mängud ja mänguasjad“ on identsed. Ta piirdub ebapiisavalt põhjendatud argumentidega „müntkäitatavate mänguautomaatide“ kohta, mis ei olevat identsed varasema kaubamärgiga nr 238 352 hõlmatud kaupadega „mängud“.\n102 Käesoleval juhul olgu tuletatud meelde, et apellatsioonikoda leidis vaidlustatud otsuse punktis 60 sisuliselt, et üldised mõisted „mängud“ ja „mänguasjad“, mis kirjeldavad teatavaid varasema kaubamärgiga nr 238 352 tähistatud kaupu, hõlmavad kaupu „videomänguautomaadid; müntkäitatavad mänguautomaadid; kaardimängud“. Nii leidis ta, et varasema kaubamärgiga nr 238 352 hõlmatud „mängud“ ja „mänguasjad“ ning vaidlusaluse kaubamärgiga hõlmatud „videomänguautomaadid; müntkäitatavad mänguautomaadid; kaardimängud“ on identsed.\n103 Apellatsioonikoja selle järeldusega tuleb nõustuda.\n104 Kuigi vastab tõele, et kaupu ja teenuseid klassifitseeritakse üksnes halduslikel eesmärkidel, mistõttu kaupu ja teenuseid ei saa pidada sarnaseks üksnes põhjusel, et nad kuuluvad samasse klassi ja neid ei saa pidada erinevaks üksnes põhjusel, et need kuuluvad erinevatesse klassidesse, siis tuleb märkida, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võib kaupu pidada identseteks, kui kaubamärgitaotlusega hõlmatud kaubad kuuluvad varasema kaubamärgiga hõlmatud üldisemasse kategooriasse (vt 7. septembri 2006. aasta kohtuotsus Meric vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Arbora & Ausonia (PAM-PIM’S BABY-PROP), T‑133/05, EU:T:2006:247, punkt 29 ja seal viidatud kohtupraktika).\n105 Nagu väidab EUIPO, tuleb käesoleval juhul aga lugeda vaidlusaluse kaubamärgiga hõlmatud klassi 28 kuuluvad kaubad, milleks on „videomänguautomaadid; müntkäitatavad mänguautomaadid; kaardimängud“ kuuluvaks üldisemasse klassi 28 kuuluvate „mängude“ kategooriasse, mida hõlmab varasem kaubamärk nr 238 352. On ilmne, et väga üldine mõiste „mängud“ hõlmab mitut liiki mänge, sealhulgas neid eespool mainitud mänge, mida hõlmab vaidlusalune kaubamärk. Seega ei saa apellatsioonikojale põhjendatult ette heita, et ta leidis, et klassi 28 kuuluvad kaubad „videomänguautomaadid“, „müntkäitatavad mänguautomaadid“ ja „kaardimängud“ ning varasema kaubamärgiga nr 238 352 hõlmatud ja samuti klassi 28 kuuluvad „mängud“ on identsed.\n106 Lõpuks ei ole asjakohased hageja argumendid, mille kohaselt on „müntkäitatavad mänguautomaadid“ seotud väga reglementeeritud tegevusega ja need on suunatud täiskasvanutele, kes moodustavad erineva avalikkuse sellest, kellele on mõeldud mänguasjad või seltskonnamängud. Nagu eespool punktis 105 on juba tõdetud, on varasema kaubamärgiga nr 238 352 hõlmatud „mängud“ piisavalt lai, et hõlmata vaidlusaluse kaubamärgiga hõlmatud kaupu „videomänguautomaadid“, „müntkäitatavad mänguautomaadid“ ja „kaardimängud“, ning seega selleks, et saaks asuda seisukohale, et nende kahe kaubamärgiga hõlmatud kaubad on identsed.\n107 Eeltoodust tuleneb, et esimese väite viies osa tuleb lükata tagasi.\n– Esimese väite kuues osa, mille kohaselt apellatsioonikoda eksis leides, et hageja teguviis ei võimaldanud suurendada haldustõhusust\n108 Esimese väite kuuenda osa raames vaidleb hageja vastu vaidlustatud otsuse punktis 73 esitatud hinnangule, mille sisu kohaselt oli raske mõista, kuidas tema halduskoormust võib vähendada varasemate kaubamärkidega identse kaubamärgi korduvtaotluse esitamine. Hageja sõnul esitas ta arvukaid tõendeid, muu hulgas tunnistaja ütlused, mis näitavad, et see praktika võimaldas tal olla haldustõhusam, samas kui apellatsioonikoja vastupidine hinnang ei põhine ühelgi tõendil.\n109 EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad selle väiteosa põhjendatusele vastu.\n110 Käesoleval juhul tuleb rõhutada, et vaidlustatud otsuse punktis 73 esitatud hinnang tugineb tõdemusele, et hageja ei ole loobunud ühestki oma varasemast kaubamärgist, mida praegu vaidlusaluse kaubamärk hõlmab. Peale selle rõhutas apellatsioonikoda, nagu väitis ka menetlusse astuja, et „olemasolevate identsete kaubamärkide säilitamine toob kaasa kaubamärkide kuhjumise […], millega suureneb haldustöökoormus ja mis nõuab suuremaid investeeringuid näiteks iga taotletava ja registreeritud kaubamärgi taotluse esitamise lõivu ja seadusjärgse esindajaga seotud kulude tasumist, iga kaubamärgi pikendamise tasude, kaubamärgiomanikust ettevõtja ettevõtte siseste halduskulude ja advokaadibüroo kulude tasumist, identsete ja/või sarnaste kaubamärkide puudumise tagamise järelevalve ja kontrolli kulude tasumist, ning nende kulude tasumist, mis on seotud kõigi erinevate kaubamärkide kaitsmiseks algatatava vastulausemenetlusega“.\n111 Neil asjaoludel ei saa hageja põhjendatult väita, et apellatsioonikoda andis vaidlustatud otsuse punktis 73 esitatud hinnangu, ilma et tal oleks olnud vähimatki tõendit ning tugines üksnes omaenda veendumusele.\n112 Mis puutub hageja argumenti, mille kohaselt ta esitas tõendeid vaidlusaluse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamisega seotud haldustõhususe kohta, siis tuleb märkida, et see argument ei ole millegagi tõendatud. Nimelt piirdub ta märkusega, et esiteks esindas vaidlusaluse kaubamärgi taotluse esitamine „viisi, kuidas hageja haldas oma tohutut kaubamärkide portfelli“, ning teiseks, et ta kasutab arvutipõhist registreerimissüsteemi, mistõttu täiendava kaubamärgi lisamine sellesse süsteemi ei ole halduslikult keeruline toiming.\n113 Lõpuks, mis puutub argumenti, mille kohaselt ei võtnud apellatsioonikoda asjaomase hindamise raames arvesse varasemate kaubamärkide prioriteetsuse küsimuse olulisust, juhul kui nende omanik teeb otsuse nende võimaliku pikendamise kohta, siis tuleb see tagasi lükata, kuna see ei ole asjakohane seoses küsimusega, kas varasemate kaubamärkidega identse kaubamärgi korduvtaotluse esitamine võib vähendada hagejal lasuvat halduskoormust.\n114 Eeltoodust järeldub, et esimese väite kuues osa ja seega esimene väide tervikuna tuleb tagasi lükata.\nTeine väide, et rikutud on õigust õiglasele menetlusele\n115 Teises väites heidab hageja apellatsioonikojale ette esiteks seda, et viimane rikkus tema õigust õiglasele kohtumenetlusele, kuna apellatsioonikoda tugines oma hinnangus selle vaidluse teatavatele aspektidele, mida ta hagejale ei esitanud, rikkudes õigust erapooletule menetlusele, teiseks seda, et ta tegi otsuse esimese astme kohtuna, jättes ta seetõttu ühest edasikaebe astmest ilma, ning kolmandaks, et ta võttis arvesse muid varasemaid kaubamärke puudutavaid kohtuasju, teavitamata sellest hagejat.\n116 EUIPO ja menetlusse astuja väidavad, et teine väide on põhjendamata.\n117 Kõigepealt olgu meelde tuletatud seoses hageja osutatud õiguse õiglasele kohtumenetlusele rikkumisega, et kohtupraktika kohaselt on EUIPO apellatsioonikodade menetluses õigus õiglasele „kohtumenetlusele“ välistatud, kuna need menetlused ei ole oma olemuselt kohtu-, vaid haldusmenetlused (vt selle kohta 12. detsembri 2014. aasta kohtuotsus Comptoir d’Épicure vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – A-Rosa Akademie (da rosa), T‑405/13, ei avaldata, EU:T:2014:1072, punkt 71, ja 3. mai 2018. aasta kohtuotsus Raise Conseil vs. EUIPO – Raizers (RAISE), T‑463/17, ei avaldata, EU:T:2018:249, punkt 22 ja seal viidatud kohtupraktika). Sellest tuleneb, et hageja teine väide, mis puudutab õiguse õiglasele kohtumenetlusele rikkumist, tuleb põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.\n118 Isegi kui oletada, et teist väidet tuleb tõlgendada nii, et hageja väidab, et on rikutud tema õigust olla ära kuulatud määruse nr 207/2009 artikli 75 (nüüd määruse 2017/1001 artikli 94 lõige 1) tähenduses, tuleb see samuti tagasi lükata.\n119 Siinkohal olgu märgitud, et määruse nr 207/2009 artikli 75 kohaselt võivad EUIPO otsuste aluseks olla üksnes põhjused või tõendid, mille kohta huvitatud isikutel on olnud võimalik esitada oma seisukoht. Selles sättes on konkreetselt kohaldatud kaitseõiguste üldpõhimõtet, mis on muu hulgas sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punktis a, mille kohaselt tuleb igaüks ära kuulata enne seda, kui tema suhtes kohaldatakse üksikmeedet, mis võib teda kahjustada (vt 8. veebruari 2013. aasta kohtuotsus Piotrowski vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (MEDIGYM), T‑33/12, ei avaldata, EU:T:2013:71, punkt 16 ja seal viidatud kohtupraktika).\n120 Määruse nr 207/2009 artiklis 75 ette nähtud õigus olla ära kuulatud hõlmab kõiki faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, mis on otsuse aluseks, kuid mitte haldusorgani poolt kavandatavat lõplikku seisukohta (vt 8. septembri 2015. aasta kohtumäärus DTL Corporación vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑62/15 P, ei avaldata, EU:C:2015:568, punkt 45 ja seal viidatud kohtupraktika).\n121 Tuleb lisada, et käesoleval juhul, nagu sisuliselt väidavad nii EUIPO kui ka menetlusse astuja, nähtub EUIPO talitustes toimunud menetluse käigust, et pooltel oli võimalus käesoleva asja eri aspekte arutada. Nii esitas hageja 12. novembril 2018 tunnistaja ütlused. Apellatsioonikoja istung toimus 19. novembril 2018. Menetlusse astuja esitas 21. jaanuaril 2019 seisukohad suulise menetluse protokolli ja sisu kohta, milles ta palus, et tunnistaja ütlusi ei võetaks arvesse, ning hageja vastas sellele 22. veebruaril 2019.\n122 Tuleb aga tõdeda, et hageja ei ole tõendanud, et tal puudus võimalus esitada oma seisukoht vaidluse teatavate aspektide kohta, millele apellatsioonikoda oma lõplikus seisukohas tugines. Seega – sõltumata sellest, et hageja argument, mille kohaselt ei ole tema seisukohta vaidluse teatavate aspektide kohta konkreetselt küsitud, ei ole tõendatud – ei saa see argument olla tulemuslik.\n123 Lõpetuseks ning igal juhul, kohtupraktikast nähtub, et menetlusnormi rikkumisega rikutakse kaitseõigusi vaid siis, kui sellel on olnud konkreetne mõju asjaomaste ettevõtjate võimalusele ennast kaitsta. Kaitseõiguste tagamiseks kehtestatud normide rikkumine võib mõjutada haldusmenetluses tehtud otsuse kehtivust üksnes siis, kui on tõendatud, et haldusmenetluses oleks võidud jõuda teistsugusele lõpptulemusele, kui neid norme ei oleks rikutud (vt 12. mai 2009. aasta kohtuotsus Jurado Hermanos vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (JURADO), T‑410/07, EU:T:2009:153, punkt 32 ja seal viidatud kohtupraktika).\n124 Käesoleval juhul ei viita hageja ühelegi faktilisele asjaolule ega esita ühtegi argumenti, mis tõendaks, et kui apellatsioonikoda oleks temaga vaidluse teatavate aspektide osas konsulteerinud, oleks haldusmenetluse tulemus võinud olla teistsugune. Ta ei esita mingit teavet nende kaitsevõimaluste kohta, millest ta olevat ilma jäetud, ega asjaolude kohta, mida ta oleks esitanud, kui tal oleks olnud võimalus esitada oma seisukoht küsimustes, mis oleks tema arvates tulnud talle esitada.\n125 Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb teine väide tagasi lükata ja seega hagi tervikuna rahuldamata jätta, ilma et oleks vaja teha otsust menetlusse astuja argumendi kohta, et mõned Üldkohtus hageja esitatud lisad on vastuvõetamatud.\n126 Kodukorra artikli 134 lõike 1 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna hageja on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud vastavalt EUIPO ja menetlusse astuja nõuetele välja mõista hagejalt.\n127 Lisaks nõudis menetlusse astuja, et hagejalt mõistetaks tema kasuks välja kulud, mis ta kandis seoses EUIPO apellatsioonikoja menetlusega. Seoses sellega tuleb meelde tuletada, et kodukorra artikli 190 lõike 2 alusel käsitatakse apellatsioonikoja menetlusega seoses kantud poolte vältimatuid kulusid hüvitatavate kuludena. Seetõttu tuleb rahuldada menetlusse astuja nõue mõista hagejalt välja vältimatud kulud, mis ta kandis seoses EUIPO teise apellatsioonikoja menetlusega.\n2. Mõista kohtukulud, sh Kreativni Događaji d.o.o. poolt Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) apellatsioonikoja menetlusega seoses kantud kulud välja Hasbro, Inc‑ilt.\nKuulutatud avalikul kohtuistungil 21. aprillil 2021 Luxembourgis.


Kui pole aega lapsega tegeleda, siis pane 30 minutit hiljem laps magama, lühenda “magamaminemisprotseduure”. Võibolla on need protseduurid liiga pidulikud ja pikale venitatud?\nIkka tasub korraks vaadata elukorraldus üle, alustades sellest, et kui palju sellest köögis veedetud ajast on vajalik seal köögis veeta ja kas seda peab alati üks ja sama lapsevanem üksi tegema.\nKa magamaminekuprotseduurid on enamasti lapsega tegelemine – pesu, lugemine, jutuajamine jne.\nLeian, et lapsega ei pea kogu aeg tegelema, et tema kaasmaine kodustesse tegevustesse on ka tegelemine ning et ka lapsel on vaja aega, kus ta saab rahulikult ise oma asju teha.


Välisministeerium rikkus riigihangete seadust kokku 4,5 mln krooni ulatuses - Äripäev\nVälisministeerium rikkus riigihangete seadust kokku 4,5 mln krooni ulatuses\nAuditi käigus leidis riigikontroll üheteistkümnel juhul riigihangete seaduse rikkumisi kokku 4,5 miljoni krooni ulatuses.\nSuurimad rikkumistest on kolimisteenuse ostmine firmalt KLG Eesti 1,3 miljoni krooni eest ning majutus- ja toitlustusteenuste ostmine Reval Hotelligrupilt 0,9 miljoni krooni eest, teatas riigikontroll.\nRiigivaraseaduses toodud nõuet teenida riigi varaga maksimaalselt tulu rikuti kahe rendilepingu puhul.\nTallinnas Tatari tänaval on MB Autokeskuse ASile üüritud 1077 ruutmeetrit hinnaga 26 krooni ruutmeeter ning OÜ-le Staford & KO 1330 ruutmeetrit hinnaga 1 kroon ruutmeeter.\nViimane firma on ministeeriumile ka võlgu elektri eest üle 100 000 krooni, kuid ministeerium ei ole nõudnud tagasi ei võlgu ega ka viivist, kuigi lepingu järgi tal õigus viivisele oleks.\nLisaks sisaldab leping riigile kahjulikku tingimust, mille järgi on rentnikul õigus saada eelisjärjekorras samas hoones teistelt rentnikelt vabanevaid pindu rendile samadel tingimustel ehk sama madala hinnaga.


Photopointi on müügile jõudnud Sony uus suumobjektiiv tootja E bajonetiga poolkaader hübriidkaameratele – Sony E 70-350mm f/4.5-6.3 G OSS. Objektiiv sobib hästi nii spordi, portree, looduse kui ka paljude teiste valdkondade pildistamiseks.\nSony E 70-350mm on APS-C mõõdus sensori ees ekvivalentne 105-525mm-ga ning objektiivile on sisse ehitatud OSS (Optical SteadyShot) pildistabilisaator, mis kompenseerib käest pildistades kaamera värinaid ja mikroliikumisi. See omakorda lihtsustab pika teleobjektiivi kasutamist ning tagab teravad kaadrid ka pikemas asendis. E 70-350mm kasutab võimekat Sony XD (extreme dynamic) tervavustamismootorit, mis tagab teravustamise kiiruse ja täpsuse. Lähim teravustamiskaugus on 110 cm.\nObjektiiv on äärmiselt kerge ja kompaktne – see kaalub kõigest 625g ning on 142mm pikk. E 70-350mm optiline ehitus koosneb 19-st läätseelemendist 13-s grupis, sealhulgas üks asfääriline ja kolm ED-elementi.\nObjektiivi diafragma on 7-labaline, tekitades fotodele ilusa bokeh-efekti. Minimaalne võimalik ava on vastavalt fookuskaugusele f/4.5-6.3 ja suurim ava f/22-32. Objektiiv on disainitud ka ilmastikukindlaks – tihendid hoiavad nii tolmu kui niiskuse objektiivi sisemusest eemal.\nSony E 70-350mm telesuum Photopointi veebipoes 👉\nAPS-C hübriidkaamera objektiividSony E 70-350mm f/4.5-6.3 G OSS objektiivsony e-mount objektiividSony hübriidkaamerate objektiividsony objektiivSony objektiivid