Päevakaja: PÄEVAKAJA NR 19077 | ERR | Digihoidla\nAvaleht → Uudised → Päevakaja → Päevakaja: PÄEVAKAJA NR 19077\nPäevakaja: PÄEVAKAJA NR 19077\nToimetaja Mall Mälberg * TV3 uudiste poole pöördus hiljuti kuriteo ohvriks langenud inimene, kellelt varastati mobiiltelefon. Ohvri lootus oli, et see leitakse mobiilpositsioneerimise abil kiiresti üles. Siiski tuli politseist vastus, et võõrastesse kätesse jõudnud telefoni mobiilpositsioneerimise abil otsima ei hakata, kuna see riivab varga õigusi isikuandmete kaitsele, ega ole politsei jaoks kõige efektiivsem viis. Priit Pärkna, Põhja Prefektuuri kriminaalbüroo juht; Margitta Otsmaa * Brüsselis oli eile ja täna koos Euroopa Liidu ja USA julgeoleku ning andmekaitse töörühm, mille eesmärk on selgitada välja USA jälgimisprogrammide sisu ja eesmärgid, ning see, kas need on riivanud EL-i kodanike põhiõigusi. Erkki Koort, siseministeeriumi asekantsler * Londonis toimuvad suured pidustused Prints Williami ja Cambridge'i hertsoginna Catherine'i poja sünni puhul. Londonis elav eestlanna Lagle Heinla * Rahvusvahelisest uuringust selgub, et Eesti laste internetikasutus sarnaneb Ida- ja Kesk-Euroopa omale. Veronika Kalmus, TÜ meediauuringute professor; Malle Hallimäe, projekti "Targalt internetis" koordinaator; Piret Ehrenpreis * Viljandimaal Kõpu mõisas toimuvas 17. ETNO laagris õpivad paljude riikide noored naabrite pärimusmuusikat. Margit Kuhi, laagri juht; õpetaja Jaan Jaago; Marina Eltemerova, Marimaalt; Ragnar Kond * Eestisse saabus täna rühm Hiina kultuurimänedžere. Madis Kolk, Eesti Kontsert; Margit Vissak * Sport: Nõmme Kalju peab täna jalgpalli meistrite liiga eelringis korduskohtumise Helsingi HJK-ga. Igor Prins; Merili Luuk * Ilmateade. Sünoptik Maile Meius.\neesti poliitika/ poliitikud ilm/ ilmateade korrakaitse/ päästetööd kultuur lapsed muusika side/ kommunikatsioon sport uudised välisriikide poliitika/ poliitikud\nMälberg Mall, Pärkna Priit, Otsmaa Margitta, Koort Erkki, Heinla Lagle, Kalmus Veronika, Hallimäe Malle, Ehrenpreis Piret, Kuhi Margit, Jaago Jaan, Eltemerova Marina, Kond Ragnar, Kolk Madis, Vissak Margit, Prins Igor, Luuk Merili, Meius Maile


Küsimustele vastab nõukogu liige Jüri Kõre\nJüri Kõre on Tartu Ülikooli sotsioloogia ja sotsiaalpoliitika instituudi sotsiaalpoliitika õppejõud ja Tartu abilinnapea sotsiaal- ja tervishoiu valdkonnas. Kliinikumi nõukogusse kuulub ta 2007. aastast, esindades Eesti riiki.\nOlete Tartu Ülikoolis sotsiaalpoliitika õppejõud, kuidas kasutate erialaseid teadmisi kliinikumi nõukogus?\nSotsiaalteadused on ju esindatud kliinikumi igapäevases juhtimises sotsioloogiamagister Mart Einasto isikus, nii et iseenesest on selline kompetents kliinikumis kõrgel tasandil olemas!\nKui rääkida konkreetselt nõukogust, siis ega igal istungil ei ole päevakorras selliseid punkte, mille üle otsustamine eeldaks sotsiaalteadlase kvalifikatsiooni. Nõukogu otsused on valdavalt strateegilised, majanduslikud, organisatsiooni korraldust puudutavad ja nad peavad kindlustama selle efektiivse toimimise. Seega on keeruline hinnata, kas mulle on nõukogu liikmena tegutsemiseks rohkem kasuks omavalitsusjuhi või teadlase pagas. Aga õppejõu ja pisut ka uurijana on mul olemas ülevaade tervishoiusüsteemide korraldusest, rahastamisest, tervishoiu juhtimisest, ühe või teise mudeli tugevustest-nõrkustest.\nPraegu kui päevakorras on patsiendi omaosaluse suurendamine teenuste eest tasumisel, tasuks minu arust kaaluda prantsuskeelses Euroopas rakendatava kliendikeskse rahastamismudeli mõningaid aspekte. Selles mudelis on teatud juhtudel patsient mitte lihtsalt raha maksja, vaid kaasotsustaja, mida ja kuidas tervise parandamiseks ära teha.\nTartus on hea võimalus probleemi lahendamiseks kasutades just selle kliendikeskse tervishoiumudeli põhimõtteid. Meil on polikliinik, samas on ka polikliinikuga samas majas töötavad perearstid. Polikliiniku ruumides oleks võimalik korraldada kõigi linlaste jaoks töövälisel ajal perearstide vastuvõtt.\nSüsteem põhineks valikuvõimaluse pakkumisel. Lähed töövälisel ajal perearsti süsteemi valvearsti, asendusarsti vms esmatasandi spetsialisti juurde. Tasuta vastuvõtt (tegelikult 3 eurot visiiditasu) on garanteeritud. Kui inimesel on põhjust arvata, et tal on tõsisem haigus vms (näiteks on perearsti saatekiri eriarsti juurde, aga see aeg on kusagil tulevikus) ja ta soovib minna EMOsse, siis on see tema valik. Kui EMO visiit osutub põhjendatuks, siis maksad 3 eurot nagu perearsti juures. Kui visiit polnud põhjendatud ja oli perearsti kompetentsi kuuluv juhtum, siis on visiiditasu 29 eurot. Selliseid kliendi valiku ja kaasotsustamise momente on prantsuse süsteemis palju ja see muudab süsteemi efektiivsemaks kui meie "saksa" süsteem.\nLoomulikult on nõukogu päevakorras selliseid teemasid, mis on mulle meelepärasemad või omasemad. Olgu need siis kliendi rahulolu puudutavad iga aastased küsitlused, milliseid olen ka ise korraldanud. Või kliinikumi lühema- või pikema ajalised arengukavad, milles erialase aspekti kõrval on sees sotsiaalne ja majanduslik vaatenurk. Meenub, et 2000. aastate algul püüdsin ma haiglavõrgu ja hooldusravi võrgu arengukavade Lõuna-Eesti osade tegijaid kallutada koduõendusteenuse jms kavandamisel välismaiste eeskujude kopeerimise kõrval suuremal määral arvestama meie hoolekandekorraldust, perekonna- ja eluasemesituatsiooni jm sotsiaalseid näitajaid.\nEsindate kliinikumi nõukogus Eesti riiki olles samas Tartu abilinnapea sotsiaal- ja tervishoiuvaldkonna eest vastutades, kuidas ühildate neid erinevaid rolle kliinikumi nõukogus?\nAbilinnapea ametikohale valiti mind siis, kui ma juba olin juba kliinikumi nõukogus ja see roll on ajaliselt selgelt piiratud (oktoober 2013). Küllap ei näinud mind riigi esindajaks nimetanud sotsiaalminister selles kahetises positsioonis suurt vastuolu ja hindas nõukogu koosseisu stabiilsust.\nOmavalitsus ja omavalitsusjuht on kehtiva Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse mõttes eikeegi, seadus ei anna neile meditsiini alal vähimatki korralduslikku õigust. Ainuke võimalus protsesse või arenguid mõjutada on valdkonna rahastamise kaudu.\nNäiline konkurentsi koht on linnal kliinikumiga ambulatoorse arstiabi valdkonnas. Ambulatoorse eriarstiabi teenust osutab Tartus ka linnale kuuluv OÜ Tartu Linna Polikliinik. Paraku on muinasjutu tegelasi mängu võttes tegu Suure Peetri ja Väikese Peetriga. Haigekassa, kes nende kahe moonakotte täidab (määrab teenust ostes tulud), pigem suurendab igal aastal Suure ja pigem ei suurenda Väikese Peetri leivakotti. Samas, linna eelarvest ei saa polikliinik eurotki lisa, küll jõuab oluline osa linna tervishoiu rahast kliinikumi kassasse.\nKuidas saaks Tartu linn ja Eesti riik kaasa aidata kliinikumi arengule ning millised on riigi ja linna ootused kliinikumile? Milline võiks olla kliinikumi roll Tartu linnas ja Eesti riigis?\nPraegusel etapil, kui väga suures mahus kasutatakse Euroopa Regionaalarengu Fondi raha tervishoiu infrastruktuuri kaasajastamiseks, ei peaks iga päev ja tund kritiseerima riiki vähese tähelepanu pärast meditsiinile.\nTeisalt ei saa eitada, et tervishoiu organisatsioonis on lahendusi ootavaid teemasid. Kliinikumi käsitletakse kui Eesti haiglavõrgu osa ja esimeses tähenduses pole see vale. Samas on ülikooli kliinikum igal pool meie naabermaades tervishoiusüsteemi tipp. Selle positsiooni kindlustab asjaosalise enda tase ja pingutus ning ühiskonna poolne tunnustus (rahastamine!). Kliinikumi positsioon Eesti haiglavõrgu tipus pole nii tugev kui võiks olla ja see on ülesanne muuhulgas nõukogule.\nKui rääkida riigi poolsetest ootustest, siis neid võib loetleda palju, aga võib piirduda ka üheainsaga. Kliinikumi võimaluseks on olla mitte ainult rahvuslik, vaid üha rohkem rahvusvaheline „mängija". Nüüd, kui üle-euroopaline turg tööle hakkab, tuleb saavutada olukord, et haigekassa raha ei liiguks Eestist välja, vaid vastupidi, eelkõige just haiglate kaudu märkimisväärses mahus Eestisse sisse.\nTartu linn on otsesel või kaudsel moel aidanud Maarjamõisa luua sellise meditsiini ja teaduslinnaku, millise analoogi niipea Eestisse ei teki. Loomulikult ootavad kõik osapooled, et sellest füüsilisest lähedusest tekiks eri subjektide vahel sisuline koostöö, sünergia, areng.\nRääkides Tartu linna ja kliinikumi ühistest huvidest rõhutaksin ma regionaalarengu aspekti. Tartu peab käsitlema ja esitama senisest aktiivsemalt teatud regionaalse arengu ja poliitika seisukohti. Me olime paar aastat tagasi üsna optimistlikud Tartu lennuliikluse perspektiivi osas. Hea lennuühendus, see on näiteks üks tegur, mis toetab kliinikumi arengut. Ometi on riik välja öelnud lahenduse, kuidas saaks jalad alla Tartu lennuliiklusele. See on liinide-lendude sisseostmine. Seda lahendust peaksid kõik Tartu mõjukad subjektid, nii äri- hui avalike huvide esindajad, nõudma ja toetama.


Ülevaade Elektromagnetrelvad Elektromagnetrelvad on sisuliselt elektromagnetkiirgusrelvad. Kitsalt elektromagnetrelva puhul peetakse ena‑ masti silmas nn Gaussi relvi, kus kuuli või mürsu väljalennutamiseks kasuta‑ takse elektromagneteid. Need on või‑ melised andma püssirohulaengust olu‑ liselt suurema algkiiruse. Tegemist on konventsionaalse relva edasiarendusega ja Gaussi relvad ei kuulu nn humaansete relvade kategooriasse ning neid me pi‑ kemalt ei käsitle. Esimesi eksperimente elektromag‑ netenergia rakendamiseks viis läbi kuulus serbia päritolu Ameerika füüsik Nikola Tesla (1856–1943).14 Katsed vii‑ di läbi Tesla laboratooriumis Colorado Springsis. Peamiselt olid uuringud seo‑ tud suunatud välgulöökide tekitamise ja juhtmevaba elektrienergia ülekande võimaluste uurimisega. Esmakordselt täheldati võimsa elektromagnetimpulssi (EMI) kahjus‑ tavat toimet elektriseadmetele esimesel tuumarelvakatsetusel 16. juulil 1945. Hiljem, 1958. aastal, kui lõhati tuuma‑ pomm 43 kilomeetri kõrgusel Vaikse\nookeani kohal, tekkisid tõsiseid häired Hawaii saarte tele- ja raadiosidesead‑ metes ning elektrivarustussüsteemides. 18 tunniks läksid rivist välja Austraalia raadionavigatsiooniseadmed. Veel tõsi‑ semad tagajärjed olid 1,9-megatonnise termotuumalaengu õhkimisel 400 km kõrgusel 1962. aastal. Lisaks sellele, et ulatuslikul territooriumil halvati raa‑ dioside- ja -navigatsiooniseadmed, lõ‑ petas töö üheksa Maa orbiidil tiirlevat satelliiti. Tuumaplahvatusega kaasneb väga intensiivne, samas ülimalt lühiajaline (sajad nanosekundid) elektromagnet impulss. Tekkiv elektromagnetväli on piisavalt võimas, tekitamaks elektrijuh‑ tides lühiajalist ülekoormust. Efekt sar‑ naneb paljuski äikesetabamusega, kuid on hoopis võimsam. Elektromagneti‑ lisest vastupidavusest sõltuvalt võivad\nväga paljud elektrilised ja elektroonili‑ sed seadmed saada tõsiselt kahjustatud või hävitatud. Eriti kergesti halvatavad on vastuvõtuseadmed (tele- ja raadio‑ vastuvõtjad, radarid jne). Seadmete var‑ jestamine tagab vaid osalise kaitse, sest nii sissetulevad kui ka väljuvad juhtmed käituvad EMI vastuvõtuantennidena. Praeguse seisuga on võimsate elektromagnetimpulsside genereerimise tehnoloogia jõudnud tasemeni, mis või‑ maldab luua üsna töökindlaid elektro‑ magnetrelvi.15 Esmakordselt katsetasid elektromagnetrelva sõjalisel eesmärgil Ameerika Ühendriigid 1991. aastal Iraagis. Rünnaku tulemusena viidi paa‑ riks tunniks rivist välja Bagdadi raadio‑ jaam. Järgnevad katsetused rünnakutel Jugoslaaviale 1999. aastal ja Iraagile 2003. aastal viisid mõlemal juhul rivist välja tele- ja raadiosideseadmeid ja kah‑ justasid tsiviilobjektide elektrisüsteeme. Sõjaliste struktuuride kahjustused ei ol‑ nud märkimisväärsed. Elektromagnet‑ relvade kasutamine on efektiivne eelkõi‑ ge industriaalselt ja tehniliselt arenenud\n14 Tema kohta vt nt Nikola Tesla. Wikipedia: The Free Encyclopedia. URL (kasutatud oktoobris 2012) http://en.wikipedia.org/wiki/Nikola_Tesla. 15 Kopp, Carlo 1996. The Electromagnetic Bomb – a Weapon of Electrical Mass Destruction. GlobalSecurity.org. URL (kasutatud oktoobris 2012) http://www.globalsecurity.org/military/library/report/1996/ apjemp.htm.\nElektromagnetkiirguse spekter Kas läbib Maa atmosfääri?\nKiirguse tüüp Lainepikkus (m)\nNähtav valgus 0,5x10-6\nLainepikkuse ulatus Ehitised\nSagedus Sõdur NR 1 (69) DETSEMBER 2012\nObjektide temperatuur, mille juures kiirguse lainepikkus saavutab haripunkti\n1K -272 °C\n100 K -173 °C\n10 000 K -9 727 °C\n10 000 000 K -10 000 000 °C


Fuji Sakura House, Fujikawaguchiko – hinnad uuendatud 2019\nPakkumised Jaapanis – Fuji Sakura House (Puhkemaja), Fujikawaguchiko\nPuhkemaja Fuji Sakura House\n401-0302 Yamanashi, Fujikawaguchiko, Kodachi 1509, Jaapan – Hea asukoht – näita kaarti\nFuji Sakura House on Booking.com-i külastajaid vastu võtnud alates 23. mai 2018.\nMillal soovid peatuda majutusasutuses Fuji Sakura House?\nMagamistuba 2: 2 Jaapani magamismatti (futon)\nMagamistuba 3: 2 Jaapani magamismatti (futon)\nSelles apartemendis on kööginõud, pliit ja köök.\nViimase 12 tunni jooksul on sihtkohas Fujikawaguchiko 2 majutusasutuses nagu Fuji Sakura House tehtud broneering\nMajutusasutuses Fuji Sakura House pakutavad mugavused Suurepärased mugavused! Keskmine hinne: 8,1\nTähtis teada Fuji Sakura House võtab vastu erisoove – lisa need järgmisel sammul!\nFuji Sakura House aktsepteerib neid kaarte ja jätab endale õiguse enne sinu saabumist sinu kaardilt ajutiselt teatud summa blokeerida.\nPalume majutusasutusele Fuji Sakura House oma eeldatav saabumisaeg ette teatada. Saad oma saabumise aja kirjutada broneeringu tegemisel erisoovide väljale või võtta majutusasutusega otse ühendust, kasutades selleks oma broneeringu kinnituses olevaid kontaktandmeid.\nTegevusloa number: 2156\nMadal hinne sihtkoha Fujikawaguchiko kohta\nKõik arvustuse kirjutajad Pered (7) Sõprade grupid (3) Üksikreisijad (1) Ärireisijad (1)\nKõik hinded Suurepärane: 9+ (6) Hea: 7 – 9 (2) Normaalne: 5 – 7 (3) Halb: 3 – 5 (0) Väga halb: 1 – 3 (1)\n41 inimest otsivad praegu sihtkohas Fujikawaguchiko peatumispaika\nTokyo Haneda rahvusvaheline lennujaam (HND) 92,1 km\nShizuoka lennujaam (FSZ) 94,7 km\nOshima lennujaam (OIM) 97,3 km


Eesti start-up ettevõte asub muuseumitele virtuaalreaalsuslahendust pakkuma - Ärileht - Uudiseid majandusmaailmast\nEsimese virtuaalreaalsust kasutava valmislahendusega plaanib VR Quiz välja tulla järgmise aasta alguses\nEesti start-up ettevõte sõlmis lepingu üle-euroopalise kultuuripärandi platvormi Europeanaga ning asus välja töötama virtuaalreaalsuse tehnoloogial põhinevat prototüüpi koostöös kahe Eesti muuseumiga.\nPrototüübi VR Quiz loojad on virtuaalmängude maailmas plahvatuslikku populaarsust koguva tehnoloogia pannud muuseumikülastajate teenistusse. Seeläbi saavad külastajad virtuaalmaailmas kogeda näituse teemaga seotud atmosfääri ning mängida mälumängu, testides oma teadmisi või õppides midagi uut. Mängus eksponeeritakse digiteeritud kultuuripärandit Europeana vahendusel või muuseumi enda kogudest.\nEsimese omalaadse valmislahendusega plaanitakse välja tulla järgmise aasta alguses. Prototüüpi saavad kõik soovijad proovida sel aastal Eesti Ajaloomuuseumis ning Eesti Rahva Muuseumis.\nVR Quizi edasiarendamiseks ja turuletoomiseks loodud ettevõtte Virtual Heritage ambitsioon on pakkuda seda lahendust muuseumitele kõikjal maailmas ning pikemas perspektiivis jõuda ka online kasutajateni.\nVR Quizi idee pälvis aasta alguses Tallinna Ülikoolis toimunud Loomehäkil kunstilise lahenduse auhinna ja Europeana eripreemia ning vast lõppenud Loomeettevõtluse äriideede arendusprogrammis peapreemia, Digixi, Loov Eesti ja Prototroni auhinnad. Europeana esindaja James Morley sõnul tõi VR Quizi tiim kokku muljetavaldava ringi tehnoloogia ja kultuuripärandi tundjaid, kes näitasid üles ehtsat sisutundmist ning tahet seda kasutada autentse ja kaasahaarava kogemuse loomiseks.


Kartulimardikad ronivad juba mullast välja - Põllumajandus - Maa Elu\nKartulimardikad ronivad juba mullast välja\n26. mai 2016, 8:48\nMais hakkavad kartulimardikad mullast välja pugema ja kel kartulivarred juba rohetavad, tuleb pilk eriliselt terav hoida, sest tänavu võib mõnel pool karta tavapärasest suuremat kartulimardikate lainet.\nEesti maaviljeluse instituudi kartuliteadlane Luule Tartlan selgitab, et kartulimardikad hakkavad mullast välja pugema, kui mulla temperatuur on 14–15 kraadi. See võib Eesti eri paigus juhtuda eri ajal.\nMäletatavasti oli mai algus väga soe ja muld hakkas hoogsalt soojenema, aga kuna kuu keskpail oli jahedam, võibki talvitunud kartulimardikate kurjem rünnak kohe algamas olla.\n„Kartulimardikad talvituvad samas kartulipõllu mullas, kus nad kahjustasid taimi ja sealt nad ka välja ronima hakkavad. Üsna tavaline, et esmalt ronivad välja üksikud vaatlejad ja suurem väljapugemine jääb mai lõppu ja juuni algusse,” selgitab Tartlan.\nValdav osa mardikatest tuleb mullast välja 10–12 päeva pärast esimesi, looduses õitsevad sel ajal sirelid. Kel aga varajane kartul loori all kasvamas, peab veelgi varem jälgima, kas mardikad on juba sooja mulla alt nähtavale ilmunud.\nOlukorra hindamiseks tuleb väga hoolikalt kontrollida eelmise aasta kartulipõlde ja esmajoones neid, mille muld on kergema lõimisega, sest need soojenevad kiiremini.\nKuna Lõuna-Eestis on juba mitmel aastal üles sirgunud kaks põlvkonda mardikaid ja Tartlani hinnangul oli mullu ka Põhja-Eestis kaks põlvkonda mardikaid, võibki tänavugi neid putukaid tavapärasest rohkem olla. „Kui ei tõrjuta ka, siis saab neid veelgi enam. Seega palume kasvatajatelt valvsust,” soovib ta.\nMardikate arv sõltub sellest, kui palju neid mullu oli ja kui palju talvitus. „Kartulimardikas hoolitseb selle eest, et nende hulk aina kasvaks – nad söövad ja paljunevad,” tõdeb Tartlan. „Osa mardikatest paarub juba sügisel ja esimesed munakurnad pärinevad sügisel paarunud emastelt.”\nSee, et kartulimardikad muutuvad paikseks ja nende arv kasvab, on märk vähesest tõrjetööst. Soomes uuriti eelmisel aastal mardikate paikseks muutumist ja leiti, et osa mardikaid pärines juba aastast 2013 või 2014.\nKuna mardikad on väga lühikest aega väljas söömas ja ronivad siis mulda tagasi, samuti nukkuvad mullas, jääb mulje, et neid polegi. See arvamus on aga petlik.\n„Kui leiate kartulipõllult mardikaid, siis esimene nõue: ei tohi neil lasta mulda minna,” rõhutab kartuliteadlane. „Esimesed koorunud tõugud on enamasti koos ja nad ronivad taime latva nooremaid lehti sööma. Sealt on neid kõige kergem kokku korjata.”\nÜks tõuk sööb ligikaudu 30 ruutsentimeetrit lehepinda ja üks mardikas sada ruutsentimeetrit.\nTartlan räägib, et keemiline tõrje on efektiivsem, kui seda teha kohe vastsete ja noormardikate ilmudes. Kui taimedest on juba kahjustunud kaks kuni viis protsenti, on keemiline tõrje õigustatud. Väikeaedades on küll ja küll juhtunud, et kartulitaimedest jäävad pärast mardikate rünnakut alles vaid roodunud varred ja räbaldunud lehed.\nKui näiteks Soomes märgistatakse kartulimardika leiukohad ja taimekaitsetöötajad hävitavad neid, siis Eestis peab igaüks ise selle tööga hakkama saama.\nPõllumajandusameti paljundusmaterjali büroo juhataja Ljudmila Kerge selgitab, et Euroopa Liidus on piirkondi, kus kartulimardikas pole veel levinud ja tõrjemeetmetega on võimalik hoida ala kahjurivabana. „Need on niinimetatud kaitstavad alad. Euroopa Liidus on mitu kartulimardika suhtes kaitstavat ala, sealhulgas Soome. Seepärast ongi Soomes kartulimardika tõrje kohustuslik,” märgib ta.\nEestis loetakse kartulimardikat tavakahjustajaks ja riiklike tõrjemeetmete rakendamist ei peeta vajalikuks, samuti ei koguta riiklikul tasandil kartulimardika levimise andmeid.\n„Kuni 2002. aastani oli kartulimardikas ohtlike taimekahjustajate nimekirjas ning tõrjemeetmete rakendamine oli kohustuslik,” meenutab Kerge. „1990. aastatel hakkas kartulimardikas laialdaselt levima ja sellele ei suudetud piiri panna. Mõnel aastal on neid üle Eesti, vahel ainul mõnes piirkonnas, aga Lõuna-Eestis on need väikeaedade iga-aastane nuhtlus.”\nKui kartulit kasvatada samal kohal kaks aastat järjest, tuleb vagusid väga hoolikalt jälgida ajal, mil mardikad mullast välja tulevad. „Nendel põldudel võivad kartulimardikad mullast välja ronida juba enne kartuli mahapanekut, eriti kui mahapanek hilineb. Olen sellist pilti näinud tootmispõllul,” kirjeldab Tartlan. „Sügisel koristamisel maha jäänud mugulad tärkavad varakult ja mardikad alustavad nende kahjustamist. Eelmise aasta kartulipõldudel saab teha keemilist tõrjet.”\nNiipea kui mardikad mullast välja ronivad, nad ka hävitustööga alustavad, tekitades lehtedesse suuri auke. Munakurnad munetakse viiendal-kuuendal päeval pärast mardikate ilmumist. Munemise aktiivsem periood langeb ajaliselt hobukastani õitsemise lõppu. Vastsed kooruvad 11–12 päeva pärast.\nMunadest koorunud vastsed närivad sama lehe alumise pinna sisse väikesi augukesi. Iseloomulik on, et lehe alumine osa jääb alles ja tekkinud kahjustust kutsutakse seetõttu akensöömaks. Vastsed on aplad, nad ronivad taime latva ja söövad nooremad lehed auklikeks ja sälgistavad leheservad. Juuli alguseks kasvavad vastsed täis ja lähevad mulda nukkuma. Tavaliselt hakkab kartul sel ajal õitsema. Kasvataja aga arvab, et mardikad läksid mujale ja tema põllul neid enam pole. Kahjuks ta eksib. Noormardikad hakkavad mullast välja tulema, kui kartulipõld on täisõites. Ja ring algab otsast peale.\n„Viimastel aastatel on meil arenenud kaks põlvkonda suve jooksul,” hoiatab Tartlan. „Ka 2015. aastal oli augusti lõpupoole ja septembris näha mullast välja roninud noormardikaid. Pika sügise korral võisid noormardikad ka muneda, kuid kolmas põlvkond ei arenenud ja hävis.”\nKui mardikad on piirkonna püsiasukad ja neid näeb seal igal aastal, siis ei tohi tõrjet tegemata jätta, muidu söövad nad lehed ribadeks ja see mõjutab mingil määral saaki – mugulad on kindlasti väiksema kuivainesisalduse ja kehvema kvaliteediga.\n„Korjamine võib tunduda tülikas ja muidugi ongi, aga väikeaias saab hoolika korjamisega enam-vähem hakkama. Korjamine on tulemuslikum, kui seda teha päevas paar korda,” õpetab Tartlan.\nMardikate ärakorjamisel tuleb taimi vaadelda ja mitte väga palju liigutada, sest mardikad võivad muutuda vähemärgatavateks, kukutades end lehtede vahele ja mullale. Sageli kukutavad nad end selili ja nii ei ole muidu silmatorkavad triibud näha.\nKerge soovitab lisaks mardikate ärakorjamisele hävitada ka nende oranžid munakurnad, mis peituvad kartulilehtede alumisel poolel. „Aga tõsi on, et päris võimatu on kõiki mardikaid ära korjata,” nendib ta. „Müügil on taimekaitsevahendid, mida saab kasutada kartulimardika tõrjeks, aga preparaatide kasutamisel tuleb arvestada, et parema tulemuse saab taimi pritsides, kui vastsed on alles koorunud.”\nKui teha keemilist tõrjet esimeste munakurnade ja tõukude koorumise ning esimeste kasvujärkude ajal, saab vähendada järgmiste põlvkondade arvukust.\nKartulimardikatele meeldib rännata. Massilisi väljarändeid teevad nad kevadel mais ja juunis. Selleks on soodsamad äikese-eelsed ja kuivad tuulised ilmad. „Tugevad lõunatuuled võivad tuua meile lisa lõunapoolsetest piirkondadest, eriti Lätist,” teab Tartlan. „Lõunatuultega tuuakse mardikaid just Võrtsjärve ja Peipsi järve vahelisele tuultele avatud alale kuni Soome laheni.”\nKurb tõsiasi on, et kui ühel aastal on mardikad su põllule või aialapile jõudnud, võib karta, et nüüd jäädki nendega võitlema, kui igal aastal samas kohas kartulit kasvatad.\n„Kui neid oli eelmisel aastal, siis nüüd tuleb iga päev kontrollida, kas mullast pole välja roninud mardikaid. Esimestel päevadel on nad väga aeglased ja neid saab kergesti korjata,” annab Tartlan nõu.\nNiisiis on koduaias on tõhusaim tõrje mardikate ärakorjamine, aga lisaks võiks järgmiseks aastaks kõrva taha panna, et eelidandatud seemnekartuli kasvatamisel on taimede areng kiirem ja neil on suurem vastupanuvõime.\nMugulate hilisemal mahapanekul tuleks tärganud tõusmeid kohe mullata, see kaitseb taimi. Pärast kartuli koristamist võiks pealseid hoida mullal, seal võib olla tõukude kasvujärke ning siis on neid võimalik veel hävitada. Üsna sageli on koristamisel näha nukke, ka neid tasub hävitada. Lisaks saab mullaharimisega hävitada hulgaliselt vastseid, nukke ja mardikaid.\nKartulimardikad eelistavad heamaitselisi sorte ja kasvus nõrgaks jäänud kartulitaimi, sest nende lehed on pehmemad. Vananenud lehed ja varred neile ei meeldi, aga kui nälg käes, kõlbavad needki.\nSuuremad kasvatajad teevad reeglina korra või paar hooaja jooksul mardikate keemilist tõrjet, mistõttu on nende kartulipõllud mardikast kahjustamata. „Jälgitakse väga hoolikalt taimiku olukorda ja vajadusel pritsitakse,” kirjeldab Tartlan. „Kuid on ka erandeid, just varajaste sortide kasvatamisel, sest varane kartul läheb kohe müügiks. Nendel põldudel on otstarbekas teha tõrje teise põlvkonna mardikatele ja takistada nende munemist ja mulda talvituma minekut.”\nTartlan tõdeb, et suurtootjate põldudel on mardikaid harva näha, sest kasvatajad on teinud varem ja teevad nüüdki tõrjet õigel ajal ning püüavad ära hoida tõukude ja mardikate muldamineku. Iga kasvataja valib ise pritsimiseks vajaliku preparaadi. Millised on lubatud tõrjepreparaadid mardikatele ehk insektitsiidid, seda saab uurida põllumajandusameti kodulehel.\nÜha sagedamini räägitakse ja kardetakse aineid, millega kartuleid ja muid köögi- ja puuvilju pritsitakse. Tartlan kostab selle peale, et põllumajandusameti spetsialistid kontrollivad väga hoolikalt taimekaitse preparaatide sobivust ja kasutamist ning vajadusel tellitakse jääkide määramine. Kasutatavad tõrjevahendid läbivad ohutuskatsetused.\nKartulikasvatuse tõrjevahendid on kontaktsed ja mõeldud valdavalt pealsete pritsimiseks. „Mugulasaak formeerub mullas ja mugulad ei puutu tõrjevahenditega kokku. Kontroll on vajalik ja ametnikud seda ka teevad,” toonitab Tartlan.\nKerge sõnutsi kasutavad tootjad kartulimardika tõrjeks insektitsiide ja suurt kahju kartulimardikas ei põhjusta. „Tootjad kontrollitakse, mis taimekaitsevahendeid nad kasutavad ja kas taimekaitsepritsid on korras,” kinnitab ta.\nMahekasvatuses peab aga rakendama ennetavaid tõrjevõtteid. Kartulit ei või maha panna eelmise aasta kartulipõldude lähedusse, kui seal elutses mardikaid. Samuti saab parema tulemuse, kasvatades varajasi sorte.\nViljandimaal mahekartulit kasvatav Janek Lass räägib, et siiani pole kartulimardikas kuigi suur mure. Neid küll esineb, kuid mitte massiliselt ja spetsiaalset kartulimarditõrjet nad teinud pole.\n„Jälgime põhitõdesid: viljavaheldus, korralik mullaharimine, sertifitseeritud seeme ning kasvatame maheviljeluses sobivaid sorte Solisti ja Salomed,” lisab Lass.\nKartulimardikale meeldib, kui õhutemperatuur on tõusnud 18 kraadini, siis hakkab emane munema. Munad taluvad paaripäevast nullkraadi kuni miinus 1,5 kraadi. Munadest kooruvad tõugud nädalaga ja vastsestaadium kestab kuni kolm nädalat 20 kraadi juures. „Tõugud söövad nii öösel kui ka päeval, aga temperatuuri langemisel pluss seitsme-kaheksa kraadi juurde nad lõpetavad söömise,” lisab Tartlan.\nÜldiselt ei peaks külm kartulimardikate talvitumist segama ja hukkuda võivad nad siis, kui erakordselt saabub tugev külm ja nad pole veel jõudnud kuigi sügavale mulda minna. Talvitumisel taluvad nad 14–16kraadist külma. Nad on võimelised ronima järjest sügavamale. Talvitumisel võivad hukkuda vigastusi saanud mardikad ning esimese ja teise kasvujärgu tõugud, kes ei suuda sügavamale mulda ronida.\n„Neil on väga hea kohanemisvõime ja talvekülmade eest poetakse sügavamale mulda,” märgib Tartlan. Paremini on nad kohanenud veekogudeäärsetel aladel, nagu Võrtsjärv, Peipsi, Suur-Emajõe piirkond. Nad võivad talvitumiseks valida ka kraaviäärseid alasid ja teisi sarnaseid kohti.”\nPool sajandit siin\nKartulimardikas on Eestit kiusanud 1965. aastast. Kui esialgu pandi suuremale levikule piir ning väiksemaid puhanguid oli enamasti vaid Lõuna-Eestis ja Läti piirialadel, siis 2000. aastast on mardikaid juba rohkesti Lõuna-Eesti ja pisut harvem Põhja-Eesti kartulipõldudel.\n2007. aastal leiti kartulimardikaid rohkesti juba Põhja-Eesti kartulipõldudel.\n„Siis jõudsid nad ka Saku Eesti maaviljeluse instituudi kartuli katsepõldudele, kus esimesed mardikad ilmusid nähtavale 1. juunil,” meenutab Tartlan. „Kartulimardikate juurdetulek kestis 13. juunini ja esimesed munakurnad leiti kümnel taimel 10. juunil. Enam kahjustasid nad varajasi sorte, kahjustused olid suuremad kontrollvariandi lappidel, mis olid väetamata.”\nToona korjati mardikaid iga päev käsitsi ära. Keemiline tõrje tagas kahenädalalise mardikateta aja. „Proteuse OD kasutamisel hävisid mardikad ja munakurnad ei arenenud elujõulisteks. Kõige tähtsam tulemus: nende võtetega õnnestus takistada nende muldaminekut,” räägib Tartlan.\nLooduslikke vaenlasi on kartulimardikal vähe, sest linnud neid süüa ei taha. Samuti on raske leida taimi, mille lõhn neid peletaks. „Pakutakse küll mitmesuguseid taimi, aga kuna mardikad on nii vähe aega mullast väljas, siis kestab taimede mõju lühikest aega ega ole efektiivne. Üks mõjus taim võib olla koirohi, selle lõhn peletab,” pakub Tartlan.\nKartulimardikad hakkavad mullast välja pugema, kui mulla temperatuur on 14–15 kraadi.\nSuurem osa mardikatest tuleb välja 10–12 päeva pärast esimesi, looduses õitsevad sel ajal sirelid.\nKui leiate kartulipõllult mardikaid, ei tohi lasta neil mulda minna.\nNoormardikad hakkavad mullast välja tulema, kui kartulipõld on täisõites.\nKorjamine on tulemuslikum, kui seda teha päevas paar korda.\nMugulaid hiljem maha pannes tuleks tärganud tõusmeid kohe mullata, see kaitseb taimi.\nMahekasvatuses ei või kartulit maha panna eelmise aasta kartulipõldude lähedusse, kui seal oli mardikaid, samuti saab paremaid tulemusi, kui kasvatada varajasi sorte.


Kuidas 1 kannatavad minu koer gay dvd Sugu võtta seksi Maine\nGay Dvd Sugu\nPaljud vastulause -porno feministsDworkin ja MacKinnon Aastal particularadvocated seadusi, mis on määratletud porno nagu antiophthalmic tegur kodanikuõiguste trauma ja lubatud naisi protsessi pornographers aatomi number 49 kodaniku kohus Antipornography kodanikuõiguste Ordinance, et nad koostasid oli möödunud kaks korda viimase Minneapolis metropol nõukogu 1983. Aastal, kuid pani viimase Linnapea Donald Fraser põhjusel, et metropoli ei anna gay dvd sugu kohtuliku menetluse üle seaduste põhiseaduslikkuse\n200 Cobol Programmid Gay Dvd Sugu Segatud Perl Ja Spetsialiseeritud Katvuse Moodulid\nIsiksus autost, mis on päästetud rongi ületamisest, on Garrison Boyd, debunker. Tema kolju oli pekstud poolt kukuks aed gnome kaas. Kultuse jälgimisfotod näitavad, et Boyd vaidleb Collin Eisleyga. Eisley, masti kinnisvaraarendaja Antioftalmiline tegur Picasso ilutseb oma seina, pakutakse osta rannamaja Claire Renziger. Ta ütles ei. Kuud hiljem süüdistas Boyd teda stressirohkes, et hirmutada teda merchandisingisse, kui ta kuulab kummituse häälitsust ja peksmist., Tema maja Sherlock mõistab ta kuulis Araabia ja jälgi allikas keldris tema naabrite vabastama domiciliate, kus sinna on antioftalmiline tegur värskelt kaevatud tunnel ja off relv (gnome). Tunneli koht on Ruby, maailma kiireim transatlantiline võrgukaabel. Tunneller identifitseeritakse axerophtholi kohaliku anesteetikumi Poe käendaja videosalvestuse kaudu-Nadim Al-Haj. Nadim tõrvikud oma korter hävitada bear witness ja põgeneb koos hanker slim kasti., Sherlock hangib taru (NYPD tehnilise abi Reageerimisüksus) sügavuspsühholoogia jaoks mõeldud paketikujulise seadme põlenud jäänused. TARU inimene selgitab, et rubiin number üks toidab suuri investeerimisfondide ettevõtteid 60 Hudsoni tänaval. Nadim ja Eisley on omavahel seotud : Nadim oli Eisley juht Iraagis, Eisley sponsoreeris tema sisserännet, Eisley tauten omab Nadimi korterit. Sherlock süüdistab Eisley gay dvd Sugu rentides Nadim siduda seadme Ruby varastada kasumlik aktsiaturu andmed., Aga pärast Vangla maja siseringitehingute, režiimi sõita karja oma tehingute ja tema varud ar pime usaldus. TARU ja Mason teatavad, et seade ei tööta-teave läheb sisse ja tuleb välja, ilma et seda oleks rikutud, lihtsalt Mason märgib viivitust 4 millisekundit. Sherlock mõistab, et viivitus on märkimisväärne : 60 Hudson Street 'i arvutiserveritega investeerimisühingud võtavad õendusabi Vantage' i, kuna nad tervitavad andmeid millisekundeid varem kui konkurendid, mis on elektrooniliste arvutitehingute jaoks palju aega., Eisley dim trust haldab varem axerophthol firma, kelle arvuti seade serverid ar mitte 60 Hudson Street. Ta töötas Nadim abielluda seadme kaubelda aega ära oma päevasõidutulede Pank. Pärast seda, kui Nadim tappis Boydi, maksis Eisley talle, et ta vaikiks ja kellel ei olnud mitte-jälgitavat raha, maksis oma Picasso pildiga (the hanker thin box ). Picasso on teatatud purloined, muutes selle unsellable, nii Nadim, kui jahvatatud, soovi teha axerophthol osa välja režiimi, ja Eisley julgustatakse tegema sama., Vahepeal patrull laeva ohvitser Hannah, tüdruk kapten Gregson, küsib Joan teenida juhul.


Perspektiivi vahetus (nr 57/ 11.1.2013) | K&T\nSilmapett, nägemus, reaalsus? Tõlgendus või tegelikkus? Kas tegelik on see, mida me oma silmaga näeme ja katsuda saame, või see, mis meile ootamatutes olukordades või tagantjärele terendub? Kas kaks elusolendit üht asja kaedes võivad seda näha hoopis erinevatest perspektiividest? Või on see isegi vältimatu? Meis tekib lakkamatult palju küsimusi, sest maailma mõista on raske. Kahe elusolendi kokkupuutel, kahe perspektiivi põrkumisel tekivad põimumised, mida me ei oska tihti ette näha ja mõistame vahest alles pika aja järel või tänu selgitavale abile väljastpoolt.\nTartu Ülikooli võrdleva usundiloo doktorant Erki Lind on ette võtnud valgustada Kirik & Teoloogia lugejat omapärasest nähtusest, mis võiks aidata meil mõista, lausa „ümber hinnata olemasolevaid arusaamu inimese kontseptsioonide kohta ja selle kohta, kuidas on mõistetud inimese positsiooni kosmoses ning vahekorda loomade ja vaimudega eelmodernsete ühiskondade kultuurides“. Tänane artikkel on perspektivismist Lõuna-Ameerikas ja Hiinas.\nHaiged inimesed kogevad maailma teisiti kui terved. Aga kus jookseb õigupoolest piir terve ja haige vahel? Kuidas määratleda haigust? Kirik & Teoloogia toimetuskolleegiumi liige Johann-Christian Põder arutlebki arvamusloos selle üle. Vastus pole kaugeltki nii lihtne, nagu võib aimata juba ette. Arvamuslugu vaatleb kahte kaasaegset meditsiiniteoreetilist peasuunda – normatiivset ja naturalistlikku – ning rõhutab erinevaid elutahke põimiva haigusemõiste vajadust ja asjakohasust.\nEELK Elva koguduse õpetaja ja Valga praostkonna praost Vallo Ehasalu kirjutab tänases jutluses Jeesuse ristimisest. Väike seik Jeesuse elus ja lühike lõik Matteuse evangeeliumis võivad pakkuda nii palju, kui küsida, kas vaadata maailma Ristija Johannese või Jeesuse perspektiivist, Vana või Uue Testamendi perspektiivist, meie või prohveti perspektiivist.\nJuhtkirja lõpetuseks olgu eriliselt viidatud rõõmustavale uudisele, et Martin Lutheri valitud kirjutised on lõpuks ometi seni võrreldamatus mahus ja kommenteeritult eesti lugeja ette toodud. Kirik ja teoloogia Eestis, kuid ka kogu meie ühiskond ja kultuur on seeläbi võitnud palju.\nErki Lind, Perspektivismist Lõuna-Ameerikas ja Hiinas.\nJohann-Christian Põder, Mis on haigus? – Mõiste ja mõte.\nVallo Ehasalu, Ja me nägime Tema au… (Mt 3:13–17).


Pehk ja Avandi Hakkame mehed minema! - Kultuurikava.ee\nPehk ja Avandi Hakkame mehed minema!\nKallid Jaani ja Märdi fännid, tuleme teie juurde heade uudistega!\nKuna see täna piirangute leevenemisega võimalik on, siis liigutame kontserdi Filmimuuseumi kinosaali, et kaitsta teid ilmataadi eest, kes ei ole meid kohe üldse soosinud.\nFilmimuuseum asub maarjamäe lossiõuel, peaväravast jõuab ukseni mööda punast vaipa!


Beetle.EE Foorum • Vaata teemat - Kuidas ukse avamise linki lahti saada?\nKuidas ukse avamise linki lahti saada?\nPostitas eivalj » Laupäev Juul 03, 2010 11:09 pm\nSiuke ilmselt loll küsimus, aga ma ei suutnud välja nuputada, et kuidas saab uksepolstrit eemaldades sisemise ukseavaja lahti (T2-buss) minu väike aju ei suutnud seda välja mõelda ja lõhkuma ka ei tahtnud hakata.\nRe: Kuidas ukse avamise linki lahti saada?\nPostitas Style » Laupäev Juul 03, 2010 11:42 pm\nTeine väike aju proovib appi tulla: kas selle lingialusel kausil pole mingit neljakandilist katet? Mille all on kruvi peidus. Teine variant (krt, ei mäletagi enam bussi ehitust), et see kauss tuleks ettepoole nihutada.\nPostitas ingmar » Pühapäev Juul 04, 2010 9:15 am\nt2'hel on kruviga jah. tõmbad lingid "lahti" asendisse, siis saad riistpea kruvi lahti teha ja siis saad plastkatte ära nihutada\nPostitas martr » Pühapäev Juul 04, 2010 2:52 pm\nvõi on nii, et teed lingi lahtisesse asendisse - urgitsed plastiku august välja ja siis näed kruvi, mille saad lahti keerata\nPostitas eivalj » Pühapäev Juul 04, 2010 8:03 pm\nsee viimane variant on õige jahh... ei julgend ennem nii kõvasti kangutada seda plastsüdamikku.


Ajakirjanik Helen Mihelson pälvis Bonnieri preemia « Hiiu Leht\n09.märts, 2021 Persoon / Uudised\nErki Pärnaku / Õhtuleht\nReedel toimunud Meedialiidu veebitseremoonial andsid Skandinaavia meediakontsern Bonnier ja ajaleht Äripäev üle uuriva ajakirjanduse auhinna. Helen Mihelson on Hiiumaalt sirgunud ajakirjanik, üks neist, kes tänavuse Bonnieri preemia sai.\nJuba jaanuaris avalikustati, et maineka pressipreemia said Stass Kuznetsov, Helen Mihelson, Risto Berendson ja Robin Roots Õhtulehes novembris ilmunud artiklitega sellest, kuidas tollane haridusminister Mailis Reps lasi oma lapsi maksumaksja raha eest sõidutada. Õhtulehe vaatlus ja uurimus paljastasid, kuidas haridusminister väärkasutas riigi vara ja vahendeid. Minister astus nende lugude tõttu ametist tagasi.\nÜlikooliajal käis Helen Hiiu Lehe toimetuses praktikal. Eelmisel aastal lahkus ta Postimehest ja enne, kui asus tööle Õhtulehe toimetuses, tuli korraks Hiiu Lehe peatoimetajale puhkust andma. Olen talle selle eest siiani väga tänulik. Tänases lehes räägib ta, miks valis ajakirjaniku elukutse, mis talle selle töö juures meeldib, mida arvab poliitikutest ja miks on vajalikud maakonnalehed. Ammuste tuttavatena on intervjuu sinavormis.\nMida Bonnieri preemia sinu jaoks tähendab?\nHelen Mihelson: See on väga suur au. Kui peatoimetaja sellest mulle telefoni teel teatas, läksid silmad ikka päris märjaks. Aga ma arvan (ja loodan), et ajakirjanikud ei tee lugusid preemiate pärast. Kõige suurem tunnustus on ikkagi see, kui lugejad meie lugusid loevad. Ja kui need lood neile korda lähevad.\nOn see midagi, millest ajakirjanikuna unistasid?\nVarem ei olnud ma selle peale niimoodi mõelnud. Aga tõsi on, et enne nominentide väljakuulutamist mõtlesin küll endamisi, et tegelikult oleks päris tore nende seas olla.\nMis on ajakirjaniku jaoks veel tähtsam kui preemiad?\nPeemiad on lihtsalt boonus. Tähtsam on püüda (ja ma tean, et see kõlab väga idealistlikult) maailma paremaks muuta. Mäletan, kuidas ülikooli sisseastumiskatsetel küsiti, mis on ajakirjanduse eesmärk, ja kuidas peatsed tudengid üritasid palehigis panna kirja selliseid vastuseid, mis neist võimalikult targa inimese mulje jätaks. Ja kuidas Marju Lauristin siis naeris, sest keegi ei tulnud selle üdini lihtsa vastuse peale, mis asja tuuma hästi kokku võtab: ajakirjanduse eesmärk on Eesti elu paremaks muuta. Lähtun sellest ka ise.\nMida arvasid Mailis Repsist enne selle loo kirjutamist?\nArvasin siis ja arvan ka praegu, et ta on väga kogenud poliitik. Ka pole põhjust kahelda, et ta nautis oma tööd haridusministrina väga ja et ta ka tundis valdkonda hästi. Seda ei ole kõigi ministrite kohta alati öelda saanud.\nKuidas uurimusega paljastunud seigad ja kõik järgnev sinu arvamust temast muutis?\nTuleb tunnistada, et paljud selle ajakirjandusliku uurimuse käigus välja koorunud seigad olid minu jaoks üllatavad. Eeskätt sellepärast, et avalikus teenistuses olev poliitik peaks suutma aru saada, kust läheb piir. Ja et niivõrd kõrges ametis olles tuleks eriti hoolas olla ja jälgida, et ei riivaks Eesti inimeste õiglustunnet. Aga inimlikult saan ma aru, miks need piirid tipus olles hägustuvad.\nMida arvad, miks poliitikud selliseid asju teevad?\nRaske öelda. Kui oled tipus ja kõik on käeulatuse juures ning kõrgemal pole kedagi sulle sõnu peale lugemas, siis ehk ei tundugi siit-sealt sulle mitte kuuluva näpistamine – nagu Repsi puhul oli maksumaksja raha ja riigi vara – kõige suurem katastroof. Inimlikult vägagi mõistetav. Aga just seetõttu peab enesekontroll seda tugevam olema.\nMiks üks Hiiumaa tüdruk valis just ajakirjaniku elukutse?\nMa olen väga tänulik Margit Kagadzele ja Ülle Soonikule, kes keskkoolis meiega karjääriteste tegid. Ma ei olnud varem ajakirjaniku elukutsele mõelnud, aga mäletan, et iga test, mida ma tegin, andis just ajakirjanikuameti parimaks vasteks. Siis hakkasingi mõtlema, et mulle tõesti meeldib kirjutada ja tagatipuks saaksin oma otsatut uudishimu rahuldada. Olen alati mõelnud, et mul on väga vedanud, et keskkooli lõpus teadsin, mida tahan õppima minna ja kelleks tulevikus saada. Pole kordagi kahetsenud.\nKui kaua ajakirjanikuna töötanud oled?\nAlates 2013. aastast. Olgugi, et see ei ole teab mis pikk aeg, olen siiski selle üle väga uhke. Olen nii palju kõrvalt näinud, kuidas noored inimesed löövad ajakirjandusele käega ja lähevad näiteks suhtekorraldajaks. See on ka arusaadav: seal on palgad suuremad ja vähemalt minu peas mõelduna on ajakirjanikuamet oluliselt stressirohkem.\nMeenub, kuidas minu kursusekaaslane, ajakirjanik ja saatejuht Eeva Esse ütles mõni aasta tagasi ühes intervjuus, et meie 80 (!) kursusekaaslasest töötas\nselleks hetkeks ajakirjanduses 3 (!) inimest. See teeb kurvaks, sest minu arust on mul maailma parim töö. Õnneks saan ma peagi külalisõppejõuna oma tööst Tallinna ja Tartu ülikooli tudengitele rääkida. Kui kas või üks inimene mõtleks pärast, et see töö on küll raske, aga ma tõesti tahan seda väga teha, siis olen ma igal juhul õnnestunud.\n2019. aasta lõpus lahkusid Postimehe toimetusest ja läksid tööle Õhtulehte – mis muutus?\nPostimehest lahkumine oli minu jaoks väga raske. Läksin selle reede hommikul tööle teadmisega, et meil saavad toimetuse ja juhatuse vahel olema rasked arutelud, sest rahulolematust oli selleks ajaks väga palju kogunenud. Aga ma ei osanud arvatagi, et panen samal õhtul lahkumisavalduse lauale ja et esmaspäeval pole mul enam kuskile tööle minna. Olin selleks ajaks töötanud Postimehes üle kuue aasta ja selle väljaande ja nende inimestega kokku kasvanud. Postimehest ja selle käekäigust hoolisin ma väga, kõrvaltvaatajana hoolin siiani.\nÕnneks kutsus Õhtulehe uuriva toimetuse juht Risto Berendson mind enda toimetusega liituma. Tagantjärele mõeldes tegin ma “jah” öeldes ainuõige valiku – oleme oma viieliikmelise uuriva toimetuse hästi käima saanud ja Bonnieri preemia on kindlasti ka kinnitus sellest.\nMis uuriva ajakirjanikutöö juures meeldib, mis on raske?\nKellele ei meeldiks uurida, midagi välja kaevata ja mõistatada! Olen mõelnud, et kui ma ei oleks ajakirjanik, siis tahaksin olla arheoloog, sest seal saab samamoodi uurida ja avastada. Naudin väga oma töö juures seda, et see ei muutu kunagi üksluiseks – Eestis on nii palju inimesi, kellel on oma huvitav lugu rääkida. Aga on ka teine sort inimesi, kes tahavad vastutusest eemale hoiduda ja kellelt peab ajakirjanik vastused välja pigistama. Kindlasti on see töö emotsionaalselt kurnav ja nii mõnigi ajakirjanik põleb kiiresti läbi. Aga nagu muidu elus: oma vaimse tervise eest peab hoolt kandma.\nMiks on maakonnaleht tähtis? Kui on.\nMaakonnaleht on väga tähtis! Üleeestilised päevalehed on niigi väga Tallinna-kesksed ja on lausa hädavajalik, et kohalikud lehed elujõulised oleks. Paraku ei ole kohaliku lehe elushoidmine maailma kõige lihtsam ülesanne. Aga ma hoian väga kohalikele lehtedele pöialt, ka Hiiu Lehele. Eestis on väga palju ägedaid kohalikke lehti, millega lugejad on kokku kasvanud.\nKutsusin sind eelmisel aastal Hiiu Lehe peatoimetajaks ja siis ütlesid, et ei taha veel Hiiumaale tagasi tulla. Millal tuleksid?\nKlassikalise vastusena võiksin ju öelda, et kunagi pensionipõlves. Aga aus vastus on, et ma ei tea. Aga kui see koroonaaeg ka midagi positiivset on toonud, siis selle, et distantsilt töö tegemine on uus normaalsus. Ja tänu sellele olen viimasel aastal saanud Hiiumaal veeta terveid nädalaid, mitte ainult nädalalõppe. See ei ole küll kõige originaalsem mõte, aga nii lihtsalt on: mitte kuskil pole nii hea kui Hiiumaal.\nSildid: Bonnier, Helen Mihelson, preemia


Jaapan tahab USAlt Põhja-Korea ohu tõttu võimsat raketiradarit - DELFI\nJaapan tahab USAlt Põhja-Korea ohu tõttu võimsat raketiradarit\nShinzo AbeFoto: Toru Hanai, Reuters/Scanpix\nJaapani valitsus on mures, kuna USA on otsustanud keelduda saareriigi varustamisest võimsa uue raketiradariga, kuigi lähiaastatel sinna paigaldatav ameeriklaste raketitõrjesüsteem on selleta oluliselt vähem võimekas riigi kaitsmisel sõjaliste rünnakute eest.\nTokyo kavatseb Aegise ballistiliste rakettide tõrjesüsteemi (BMD) käiku lasta hiljemalt 2023. aastal, et seista paremini vastu võimalikele ohtudele Põhja-Koreast. Allikate sõnul ei pruugi see aga olla piisavalt efektiivne ilma ameeriklaste veel väljatöötamisel oleva võimsa radarita, mida tuntakse nime all Spy-6 ja millele saareriigi käsutuses olev tehnika kõvasti alla jääb, vahendab uudisteagentuur Reuters.\nAmeeriklased ei ole aga seni andnud rohelist tuld jaapanlaste uue raketiradariga varustamiseks, kuna USA raketitõrjeagentuur (MDA) on vastu liitlaste uute tehnoloogiatega varustamisele enne, kui nad ise on selle kasutusele võtnud, mis teadaolevalt ei juhtu enne 2022. aastat.\nJaapanlastel oleks aga vaja ameeriklaste seisukohta teada juba praegu, sest sellisel juhul hakataks vastavalt sellele projekteerima ka kasutusele tulevat Aegise ballistiliste rakettide tõrjesüsteemi.\nJaapan suurendab regioonis kasvavate pingete ajendil kaitsekulutusi (3) 31.08.2017\nJõunäitamine USA moodi: USA lennuvägi demonstreeris Korea poolsaarel pommitamislendu (99) 31.08.2017\nUSA ja Jaapani kaitseministeeriumid keeldusid kommentaaridest.\nOht Jaapanile suurenes teisipäeval, kui Põhja-Korea tulistas üle saareriigi põhjaosa ballistilise keskmaaraketi. Valitsusjuht Shinzo Abe ütles, et stalinistlik riik kujutab oma tegevusega „Jaapanile enneolematut, tõsist ja sünget ohtu“.


Kommentaarid - Loodusemees Arne Ader: sanitaarraie nime all on Eesti jaoks märgilise tähendusega maastik lagedaks raiutud - Maaleht\nLoodusemees Arne Ader: sanitaarraie nime all on Eesti jaoks märgilise tähendusega maastik lagedaks raiutud - kommentaare 1-10\nIga hüsteerik võib olla loodusemees.\nSee kommentaar on sisestatud anonüümse kasutaja "otipea" poolt ja on seetõttu nähtav ainult anonüümsete kommentaaride kaustas\nLinnamäel ei ole mitte midagi pistmist RMK-ga. RMK ei halda seda maad ja RMK ei raiu seal puid.\nOtipeale - see, et te 2 korda kuus lätis käite, ütleb Teie kohta nii mõndagi. Mina isiklikult ei raiuks seda linnamäge lagedaks ja mina ei ole ütleja, kas ja kuidas puud seda mälestist ohustasid. Aga mina ei ole ka Otepää valija.\nTHI ja Siim Raie ei puutu mitte kuidagi asjasse, see on ikka väga naeruväärne süüdistada oma kohalikes asjade korraldamises ja korraldamatuses küll endist, küll praegust presidenti. Otsige see projekt ülesse ja vaadake, milline muinsuskaitse asjatundja lähteülesande kooskõlastas.\nJa seda ka et Otepää linnamägi ja paljakstehtud Väike Munamägi on ikka 2 erinevat mäge. Mis muidugi ei õigusta neid otsuseid, mis on tehtud nende paljaksraiumise osas. Aga need otsused on tehtud Teie enda, Otepää inimeste poolt valitud esindajate poolt, ärge seda unustage.\nMeil ei ole enam sügavat autoriteeti, kes oleks koos rahvaga ja ütleks: Nii enam ei saa, sest see pole õige! Minu arvates peaks tal olema ka tugev mehehääl, mis ärataks usaldust.\nKeskpärasusi, paistab, et edutatakse aga aina juurde. On see kellegi huvides?\nSee pole mets, see on muinsuskaitsalune linnamägi. Sellises kohas ei kasvatata metsa, et peita ja lasta kaduda meie minevikul.\nAbsoluutselt õige seisukoht - ei tohi lasta kaduda meie minevikul ka Otepääl.\nKes mäletavad, milliseks "metsaks/padrikuks oli kasvanud Toompea nõlv enne Robert Lepiksoni linnapeaks saamist, ei sooviks sarnast vaatepilti uuesti näha.\nLinnamägi peabki olema oma olemuselt puudest vaba, et saaks seda imetleda. Suvalised isehakanud "loodusemehed" muidugi näevad ainult võimalust populistlikuks eneseimetlemiseks.\nVaevalt seal linnamäel omaaegse kasutuse ajal lage plats oli. Juudid on loomulikult vastu sellele, et eestlaste vabadusvõitluse märgiline koht välja paistab.\nMida siis lõppeks teha et need metsalaastamiseks lõppeksid? Metsavahtisid ja metsamehi likvideerima hakata? Metseveo tehnikat maani maha põletama ? Saekaatritele ja puidutööstustele tuli räästasse panna? RMK koos oma juhtidega füüsiliselt likvideerida? Vastava haldusala ministrile põrgumassin istmiku alla? Igaüks valib loetelust oma võimete kohase…. Hullem kui mafia eelmise sajandi 90.-ndatel. Varas jätab midagigi seemneks , RMK kui kulutuli kes põletab kõik riigi kasumi nimel tuhaks….\nSee kommentaar on sisestatud anonüümse kasutaja "maalt ja hobusega" poolt ja on seetõttu nähtav ainult anonüümsete kommentaaride kaustas\nSee eelmise vabariigi ajal lehmade karjatamine metsades tõigi juurepessu meie kuusikutesse.\nMiskipärast kustutati mu kommentaar ära aga, härra loodusmees, peab pöörduma selliste asjadega mitte meediasse et mõjutada ullikesi ja lollikesi vaid peab KURITÖÖ TOIME PANEMISEST TEAVITAMA keskkonnainspektsiooni...\nSanitar raie et te teaksite ei ole mitte ainult haigete puude välja raie, vaid ka oma ülessande täitnud seemnepuude raie ja veel muudki. Pildil tundub, et säilitati laialehelised puud.\nHuviga ootaks keskkonnainspektsiooni arvamuse ära!!! pole vaja asjatundmatute röökimist ja metsavaenu õhutamist.\nMind täitsa huvitab, kes see metsamees on, kes teiselt pildilt paistva üldilmega raiet lageraieks nimetab?\nSee raievastane hüsteeria on ammu üle igasuguse piiri läinud!\nAnaloog metsa kasvanud linnamäele on ilma veeta vallikraav...


Eesti ja Soome valitsused peavad Tallinnas ühisistungi - Lõunaeestlane\nEesti ja Soome valitsused peavad Tallinnas ühisistungi\nAvaldatud: 7 mai, 2018\nSoome ja Eesti peaministrid Juha Sipilä ja Jüri Ratas. Kujutis: Facebook\nEesti ja Soome valitsus peavad esmaspäeval, 7. mail Tallinnas ühisistungi, millega tähistatakse mõlema riigi 100 aasta juubelit. Istungil arutatakse Eesti ja Soome transpordiühendusi, kahe riigi digitaalset ja kultuurialast koostööd ning ühiseid huve Euroopa Liidus.\n„Kahte vennasrahvast ühendab tugev ajalooline ja kultuuriline sild, mis kutsub järjest tihedamale koostööle ning kannustab meid üheskoos edasi minema,” ütles peaminister Jüri Ratas. „Eesti valitsus ei ole seni ühegi teise riigi valitsusega ühisistungit pidanud ning ühine juubeliistung Soome valitsusega rõhutab meie kahe rahva erilist sidet. Ühisistungil arutame teemasid, mis aitaksid kahel riigil ja rahval omavahelisi sildu veelgi tugevdada ja uusi sildu luua.”\nEesti ja Soome valitsuse ühisistung algab esmaspäeval, 7. mail kell 14 Riigikogu konverentsikeskuses. Enne seda kell 11.30 kohtuvad kahe riigi peaministrid. Kell 17.15 annavad peaministrid Jüri Ratas ja Juha Sipilä ühise pressikonverentsi Kaubandus-Tööstuskojas. Samuti kohtuvad 7. mail kahe riigi ministeeriumite kantslerid.\nPeaministrite pressikonverentsi saab vaadata otseülekandena aadressil https://valitsus.ee/et/pressikonverentsid.\nNii Eestis kui Soomes on praegu võimul Keskerakond.\nArhiiv Vali kuu juuli 2021 (486) juuni 2021 (428) mai 2021 (397) aprill 2021 (474) märts 2021 (572) veebruar 2021 (443) jaanuar 2021 (562) detsember 2020 (596) november 2020 (497) oktoober 2020 (510) september 2020 (530) august 2020 (501) juuli 2020 (501) juuni 2020 (579) mai 2020 (599) aprill 2020 (668) märts 2020 (936) veebruar 2020 (669) jaanuar 2020 (445) detsember 2019 (410) november 2019 (341) oktoober 2019 (379) september 2019 (334) august 2019 (428) juuli 2019 (410) juuni 2019 (511) mai 2019 (518) aprill 2019 (465) märts 2019 (341) veebruar 2019 (296) jaanuar 2019 (319) detsember 2018 (391) november 2018 (389) oktoober 2018 (355) september 2018 (296) august 2018 (354) juuli 2018 (329) juuni 2018 (374) mai 2018 (398) aprill 2018 (354) märts 2018 (302) veebruar 2018 (274) jaanuar 2018 (236) detsember 2017 (259) november 2017 (311) oktoober 2017 (271) september 2017 (68) august 2017 (121) juuli 2017 (111) juuni 2017 (132) mai 2017 (157) aprill 2017 (155) märts 2017 (160) veebruar 2017 (154) jaanuar 2017 (183) detsember 2016 (186) november 2016 (204) oktoober 2016 (103) september 2016 (15) august 2016 (2) juuli 2016 (2) juuni 2016 (2)


Projekti kirjeldus - Super Uudised\nSuhkruta.ee – super uudised\nJoy of Life OÜ, mis tõlkes tähendab elurõõmu, visiooniks on inimeste arengule kaasaaitamine, eesmärgiga saavutada elurõõm, mis on inimeste harmoonilise olemise ja arenemise põhitingimuseks.\nSelleks müüb ettevõte kaupu ja osutab teenuseid, juurutab uusi tehnoloogiaid, viib läbi loenguid ja konsultatsioone, mis aitavad inimestel oma keha, teadvuse ja hinge puhastumisega tegeledes sellise seisundi saavutada. Erilist tähelepanu osutatakse kaupadele ja info kvaliteedile, looduslikele ainetele ja nende toime efektiivsusele.\nSuhkruta.ee uudiste portaali eesmärk on kooskõlas Joy of Life visiooniga. Viimasel ajal kütab suhkruvabade toiduainete teema kirgi ja on tähelepanu all nii riigi kui ka ettevõtete tasemel. Arutatakse küsimusi, mis on seotud suhkrut sisaldavate toodete maksustamisega ja võibolla annab see suhkruvabade toodete tootmisele suurema hoo. See teema on kindlasti väga suure sotsiaalse tähendusega kõikide jaoks, kuna toitumine omab tohutu tähendust inimese tervise jaoks.\nSuhkruta.ee uudiste portaali loomine annab paljudele ettevõtetele võimaluse reklaamida oma suhkruta ja tervise tooteid ja osaleda inimeste elatustaseme tõstmisel ja tervise parandamisel.\nSuhkruta.ee portaal püüab edastada uudiseid, mis aitavad inimestel paremini aru saada Elust ja asjadest, mis on Elu jaoks tõesti tähtsad. Joy of Life OÜ asutaja ja omanik, kes omab Rahva Ravitseja teadmisi, püüab aidata nimesi oma unikaalsete teadmistega.\nSuhkruta.ee uudisteportaal tähendab mitte ainult sõna otseses mõttes suhkruta uudiseid ja tooteid, vaid ka ülekantud mõttes „suhkruta” uudiseid erinevatest eluvaldkondadest, mis on kooskõlas kõige tähtsama elava universumi seadusega – Elurõõm on ennekõike!


MUSTAD RIBAD VIDEOL: TEAD, MIDA NAD ON, KUIDAS SEDA TEHA VÕI PANNA - 2021\nMustad ribad videol: teavad, mis nad on, kuidas neid võtta või panna\nOn üsna tavaline, et vaatate YouTube'i, Facebooki või muude digitaalsete platvormide juures mustade piiridega videot. See juhtub siis, kui peate meediat kohandama erineva suurusega kui see, mis oli salvestatud, et tagada kogu sisu vaatamine. On mõned tööriistad, mis neid baare rakendavad. Kõige tavalisemad on video redigeerimise tarkvara, nagu Apple'i Final Cut ja Adobe'i esietendus. Selles juhendis toimus protseduur Premiere'iga.\nMõista paremini, mis funktsioon on ja kuidas seda kasutada.\nSama isiku paigutamine samasse video\nVideo ülemise ja alumise musta ribaga\nMustade ribade kasutamine on redigeerimisfunktsioon, mis võimaldab videot vaadata muus vormis kui algne suurus, ilma et ükski osa oleks lõigatud. Näiteks on mobiiltelefoniga tehtud salvestused. Kuna paljud inimesed salvestavad mobiiltelefoniga "seisavad" - st portree - režiimi, on vertikaalne - üks võimalikest alternatiividest on lisada mustad ribad video külgedele, muutes selle vormingut.\nNäiteks YouTube'i mängija formaat on 16: 9. Oma kanalile "püsiva" video üleslaadimisel peate lisama piirid. Seega ei lõigata ühtegi video osa ja meediat saab tervikuna vaadata. YouTube'i puhul teeb platvorm ise seda tööd automaatselt.\nMustad ribad video külgedel\nMustade ribade võtmine või paigutamine video\n1. etapp. Avage Premiere projekt ja lisage redigeeritav video;\nLisage oma projektile video\n2. etapp. Loo uus järjestus. Siin on oluline, et video vorming oleks õigesti konfigureeritud. Sellisel juhul jätkame 16: 9 - mis võib olla 1920 x 1080 (Full HD) või 1280 x 720 (HD);\nLoo uus voog\n3. samm. Lohistage video järjestusele. Pange tähele, et selle suurus erineb järjestuse jaoks konfigureeritud suurusest. Seetõttu, mida video ei täitnud, on must;\nLohistage video voogesse\n4. etapp. Video jätmiseks musta servaga muutke kandja suurust, kuni küljed on valmis. Selleks muutke oma video "skaala" - valige see ja lohistage hiirega;\nMuutke video suurust, kuni see jõuab külgservadeni\n5. samm. Kui soovite, tehke see korrigeerimine täielikult, kuni videol ei ole musta serva.\nLõpeta video täielikult\nSeal! Adobe Premiere "Scale" tööriista abil saate oma video oma eelistatavas vormingus jätta.\nKuidas luua fotode jada Adobe Premiere Pro? Vahetage foorumil nõuandeid.


Heidi Kakko: ZeroTurnaround kiirendas asjade käiku - ITuudised\nHeidi Kakko: ZeroTurnaround kiirendas asjade käiku\nSmartCapi juhatuse liikme Heidi Kakko sõnul leidis ZeroTurnaround ilmselt, et saab Taani ettevõtte Javeleon käest mingid lahendused ostes kiiremini, kui ise välja ehitades.\nMullu 2,5-kordset kasvu näidanud ZeroTurnaround teatas tarkvarafirma Javeleon ja selle patentide omandamisest. Ettevõtte asutanud taani teadlased Allan Gregersen ja Michael Rasmussen liituvad ZeroTurnaroundiga ning kolivad Eestisse.\n”Kuna ZeroTurnaround on Bain Capital Venturesi (BCV) poolt hästi finantseeritud, siis selline ost on nende valdkonnas täiesti loomulik areng. Kui start-upide puhul me teeme finantseerimist tavaliselt vooru kaupa, siis selles segmendis, kus ZeroTurnaround toimetab, siis, kui taanlastel oli midagi unikaalset, mida poleks olnud mõtekas ise välja arendada, siis on see tehing täiesti ootuspärane asjade käik," märkis Kakko ja lisas:"Tavaliselt on kaks valikut, kas ise arendada, mis tähendab aega ja igaljuhul ka raha, või siis osta midagi, mis turu peal juba olemas on. Praeguselt juhul nad hindasid seda, et ostmisega nad saavad sama platvormi ja samad lahendused kiiremini, kui ise arendades. Ju oli siis ka hind õige."\nHinda Kakko enda sõnul kommenteerida ei oska. "Ma pole kursis Taani ettevõtte faasiga. Kuna Taani teadlased said ka osalused, siis tõenäoliselt tehti osade vahetus tehing. Lepitakse kokku, missuguse väärtusega kumbki ettevõte on ja tehakse osade vahetuse tehing. Aga hinna osas ma kommenteerida ei julge. Kuna nad on BCV poolt hästi kapitaliseeritud, siis see ei pruugi ka väikese summaga tehing olla. Kuid varases faasid väga kalleid omandamisi ei tehta. Ma ei julge tehingu väärtust kommenteerida," lisas Kakko.\nUSA riskikapitalifirma Bain Capital Ventures ostis 2011. aasta suvel Tartu idufirmas Zeroturnaround toonaselt Webmedialt ja praeguselt Nortalilt enamusosaluse. Tänase nortali tegevjuhi Priit Alamäe sõnul elavad nad Zeroturnaroundi arengutele kaasa.\n"Meil on väga hea meel, et Nortalist välja kasvanud ZeroTurnaround on tuule tiibadesse saanud ja me soovime neile edu ja jõudu. Investorite ootused on kõrged ja eks juhtkond peab kõvasti pingutama, et nõutud kasvutempot hoida. Bain Capitali finantsmuskel ja kogemus on siin kindlasti abiks," märkis Alamäe.


Ivermectin. Ravim nõudis uue ohvri. - 4 February 2012 - Blog - Personal site\nMain » 2012 » February » 4 » Ivermectin. Ravim nõudis uue ohvri.\nIvermectin. Ravim nõudis uue ohvri.\nArtikkel: Ravim, mis võib ühe koera elu päästa, võib teiselt koeralt elu võtta!\nKopeerin lket.ee lehel oleva kirjutuse ka oma lehe külastajatele, sest 2012 a. alul hukkus Eestis noor collie vet.arsti tegevuse tagajärjel. Siiras kaastunne koera omanikule ja kasvatajale.\nLisan, et raviti rebaste kärntõve, ravimiga, millega ei ravita ei rebaste kärntõve ja veelvähem collielaadseid...\nRavim, mis võib ühe koera elu päästa, võib teiselt koeralt elu võtta!\nCollie-tõugu koerte omanikele on juba aastaid õpetatud – tuleb olla äärmiselt ettvaatlik teatud ravimitega, sest nende kasutamine võib halvimal juhul lõppeda koera surmaga. Tänaseks on uurijad leidnud sellele seletuse – mutatsioon, mida lühendina nimetatakse MDR1 (multi-drug resistance) geenidefektiks.\nJuba paarkümmend aastat on teada, et parasiitide tõrjeks kasutatav preparaat Ivomec (toimeaine ivermectin) on osadele koertele surmav. Selle põhjust ei teatud, sest paljude tõugudega pole seda probleemi iial esinenud. DNA uuringutega leiti aga mitmel koeratõul mutatsioon geenis, mis reguleerib rakkudevahelist transporti. Nimelt geen MDR1 kodeerib raku membraani transpordivalku nimega glükoproteiin-P, mis osaleb aju ja vereringe vahelises barjääris reguleerides erinevate ainete, sealhulgas teatud ravimite imendumist ajukoe ja ringleva vere vahel. Koertel, kellel glükoproteiin P-d kodeerivas geenis on viga, ei sünteesi organism enam toimivat valku ja seega on häiritud teatud ravimite vere- ja ajuvahelise transpordi regulatsioon. See omakorda põhjustab nende ravimite kontsentratsiooni tõusu ajus toksilise tasemeni. Glükoproteiin P reguleerib ka mitmete teiste ravimite transporti läbi aju-vereringe barjääri, kaasa arvatud osade populaarsete käsimüügiravimite.\nMürgistuse sümptomid on: käitumis- ja koordinatsioonihäired, värinad, uimasus, oksendamine, suurenenud süljevoolus, nägemishäired, hingamise peatumine, kooma ja koera surm. Praegu on kinnitust leidnud vähemalt 20 erineva ravimi suhtes tundlikkus, kuid see nimekiri pole kaugeltki lõplik. Tuntuim on juba nimetatud Ivomec®, selle ohtlikkust juba teatakse pikalt ja selle kuritarvitamine on õnneks meil üliharuldane. Küll aga võib olla üliohtlik mitmete inimestele mõeldud ravimite vale kasutamine. Nii on meil apteegis vabamüügis loperamiid, ravimpreparaadi nimetustega Imodium, Lopedium, Loperamid-ratiopharm, Loperamids jm., mida soovitatakse inimestele kõhulahtisuse puhul. MDR1 geenidefektiga koerale võib selle tarvitamine lõppeda isegi surmaga.\nMDR1 geenidefekt on leitud mitmetel Briti saartelt pärit koeratõugudelt, briti karjakoeratõugudest pika- ja lühikarvalisel colliel, bordercolliel, shetlandi lambakoeral, vana inglise lambakoeral, samuti mõnel whippetitõul, austraalia lambakoeral ja ka saksa lambakoeral*. Võimalik, et ajaloo käigus on millalgi ristunud karjakoerte ja hurtade aretusteed. Samuti võib see geenidefekt olla nende koeratõugude mitmenda põlve segaverelistelgi, seega peaksid olema ettevaatlikud ka mõnede segavereliste koerte omanikud ja varjupaikade pidajad.\nRavimid, mida täna kindlalt ei tohi kasutada MDR1 geenidefektiga koeral:\nivermektiin (ravimpreparaatide nimetused: Diapec, Ecomectin, Equimax, Equalan, Ivomec, Noromectin, Paramectin, Qualimex, Sumex, Virbamec)\nmoxidectin (Cydectin, Equest)\ndoksorubitsiin, vinkristiin, vinblastiin, paklitakseel, dotsedakseel, metotreksaat, mitoksantroon jt. (vähiravimid)\ntsüklosporiin-A, takroliimus (immuunsupressiivsed ained)\ndigoksiin, metüüldigoksiin (südameravimid)\nmorfiin ja teised opiaadid, nagu näiteks fentanüül\nverpamiil, diltiatseem, kinidiin (antiarütmilised ravimid)\nondansetroon, domperidoon (antiemeetikumid)\nerütromütsiin, gerpafloxacin, sparfloxacin (antibiootikumid)\nhidantoine, fenütoiin (antiepileptikumid)\nsimetidiin, ranitidiin (H2-retseptori blokaatorid, haavandtõve ravimid)\nHoiatus: Stronghold (toimeaine selamectin), Advocate (toimeaine moxidectin), Milbemax (toimeaine milbemyxinoxim) - nende preparaatide doseerimine peab olema äärmiselt täpne.\nMDR1 geenidefekti môju avaldub ainult juhul, kui koer on saanud mõlemalt vanemalt defektse geeni ehk on selle defekti suhtes homotsügootne. MDR1 defektse geeni kandjatel ehk heterotsügootidel, kellel teiselt vanemalt on saadud terve MDR1 alleel, toimib aju-vereringe barjäär normaalselt ja puudub tundlikkus neile ravimitele. Seda, kas koer on vaba MDR1 geenidefektist, defekti kandja või homotsügootne ehk nn. ravimitundlik, saab määrata geenitesti abil.\nEestis täna selle geenidefekti uuringuid ei tehta. Geeniteste teeb Giesseni Ülikool Saksamaal, kuhu on võimalik saata ka vereanalüüse. Seda võimalust kaaluvad mitmed Soome ja Venemaa collie-omanikud. Kuni aga pole kindlust, kas just minu koeral see mutatsioon on või mitte, tasub olla ettevaatlik ravimitega ja nende doseerimistega. Kindlasti tasub ka konsulteerida oma veterinaariga, kas ta on teadlik ravimite ohutusest konkreetset geenidefekti silmas pidades. Teadus areneb väga kiiresti ja paljudel praktiseerivatel veterinaaridel lihtsalt pole suure töökoormuse tõttu aega end kogu maailma teadusuuringutega kursis hoida. Ja oma kogemusest võin öelda – loomaarst kuulab ja arvestab ka koeraomanikuga, kui ta oma kahtlustega julgeb välja tulla. Koos oma loomaarstiga leiab kindlasti ka oma koerale sobiva ravi, kui see kunagi vajalikuks osutub. Kindlasti aga ei tohi koeri aga omapäi hakata ravima inimestele väljatöötatud ravimitega!\n* Saksa lambakoerad (German Shepherds) on nimetatud MDR1 geenidefektiga tõugude hulka Washingtoni Riikliku Ülikooli (Washington State University) kodulehel, kuid puuduvad Giesseni Ülikooli (Die Justus-Liebig-Universität Giessen) nimekirjas.\nTänan artikli koostamisel abiks olnud farmatseuti Kaire Treid.\nAlgne artikkel on avaldatud ajakirjas KOER 1/2006, praegusel kujul on arvestatud ka bioloog Mari Palgi parandusi-täiendusi.\nViews: 2838 | Added by: Pamparix


TOP: hoolekandeäri on pea eranditult kasumlik\nAet Trisberg • 2. jaanuar\nVanurite ja puuetega inimeste hoolekandeasutuste tegevus on 2017. aasta majandusaruannete järgi igati kasumlik äri.\nPea kõigil vanurite ja puuetega inimeste hoolekandeteenuse osutajatel on 2017. aastast ette näidata kasum, vaid kolm ettevõtet 27st jäid oma tegevusega miinusesse, kirjutab Meditsiiniuudised.ee.\nEaka või puudega inimese alalise hooldusteenuse hinnad Kuuda Hooldekodus algavad 650 eurost kuus. Kallimates hooldekodudes tuleb privaatse toa eest välja käia umbes 1500 eurot kuus.\nÄrikasumi TOP 10 juhib Sotsiaalministeeriumi omanduses olev Hoolekandeteenused AS, mis teenis 2017. aastal 3 137 646 eurot kasumit. Hoolekandeteenused ASi põhitegevus on psüühilise erivajadusega täiskasvanud inimestele hoolekandeteenuste pakkumine, kuid tegutsetakse ka eakatele mõeldud üldhooldusteenuste turul ning hooldatakse puudega lapsi.\nHoolekandeteenused AS on teistest ärikasumi TOP 10 sama valdkonna ettevõtetest kordades suurem oma mitmekümne hooldekodu ja üle 900 töötajaga. Samas opereerivad TOP 10sse jõudnud ettevõtetest koguni pooled vaid ühe hooldekoduga ning suudavad majandada kasumlikult.\nHooldekodude kasumi TOP 10\nÄrikasum, eurodes (2017)\n1 Hoolekandeteenused AS 3 137 646\n2 Lõuna-Eesti Hooldekeskus AS 356 030\n3 Kuuda Hooldekodu OÜ 258 336\n4 Häcke OÜ 207 557\n5 OP Eakatekodu OÜ 94 670\n6 Mulgi Häärber OÜ 82 457\n7 Avitar OÜ 81 540\n8 Kursana Eesti OÜ 78 532\n9 Ilmara OÜ 74 937\n10 Käru Hooldusravi Keskus AS 64 204\nÄrikasumi TOP 10 teisel kohal on esikohast ligi üheksa korda väiksema kasumiga (356 030 eurot) Lõuna-Eesti Hooldekeskus AS, mis opereerib kuue eakatele mõeldud hooldekoduga.\nÄrikasumi TOPi kolmandal kohal on Kuuda Hooldekodu OÜ, mis teenis 2017. aastal 258 336 eurot kasumit. Kuuda Hooldekodu OÜ on üks neist ettevõtetest, mis opereerib vaid ühte Raplamaal asuvat hooldekodu ning selles töötab 17 inimest. Kasumi ja töötajate arvu suhe teeb Kuuda Hooldekodu OÜst suurimat kasumit töötaja kohta teeniva ettevõtte oma valdkonnas.\nMärkimisväärset kasumit töötaja kohta näitab ka ärikasumi TOPi kuuendal kohal olev Mulgi Häärber OÜ, mis opereerib vaid 7 töötajaga, teenides sealjuures üle 80 000 euro kasumit.\nHooldekodude ärikasumi TOP 10 ettevõtetest kaks on kas riigi või kohaliku omavalitsuse omanduses – riigile kuuluv Hoolekandeteenused AS (1. koht) ja Türi vallavalitsusele kuuluv Käru Hooldusravi Keskus AS (10. koht). Ülejäänud kaheksa ettevõtet on eraomandis, neist kuus ettevõtet ainuomandis.


SARJA "RUPERT THE BEAR" VAATAMINE ONLINES TASUTA\nTere tulemast maagilisse metsalinna, mille elanikud rõõmustavad oma külalislahkusega. Siin elab naljakas karupoeg Rupert, kes juhib autot ja elab väikeses majas. Tal on sõprus nii merineitsi nimega Molly kui ka teiste huvitavate tegelastega. Rupert veedab sageli aega ka oma nõidusõbra Pingpongiga, kes tänu oma võlujõule pani peategelase auto taevasse tõusma ja võttis temaga sõbrad suurele lennureisile kaasa! Peategelased unistavad näha maailma ja saada osa unustamatust seiklusest! Vaatame, mida nad teevad! Silte: Telesari\n© Johnny team 2021 Rupert Karu allalaaditav täielik sari - https://onlinemoviesfreek.com


The Peninsula Chicago Chicago (IL) Ameerika Ühendriigid - Hotellide suurimad allahindlused\nKuva kõik 901 majutuskohta asukohas Chicago (IL).\n108 East Superior Street (at North Michigan Avenue), River North, Chicago (IL), Ameerika Ühendriigid, 60611 - Erakordne asukoht – kuva kaardil\nSaid küsimuse The Peninsula Chicago kohta?\nSuurejooneline suure voodiga luksustuba (Grand Premier King Room)\n531 m² / 5716 ft²\n1 ülisuur voodi või 1 ühein...\nSuurejooneline kaheinimesevoodiga luksustuba (Grand Deluxe Double Room)\nErakordne 10,0 (8 arvustust)\nErakordne 9,9 (5 arvustust)\nNaabrus River North River North Magnificent Mile River North Magnificent Mile River North\nRohkem majutuskohast The Peninsula Chicago\nKui see mida otsid, on mugavalt paiknev hotell Chicago (IL)'s, ära vaata kaugemale kui The Peninsula Chicago. Siit võivad külalised nautida lihtsat ligipääsu kõigele, mida pulbitseval linnal pakkuda on. Neile teist, kes tahavad välja minna, on Saks Fifth Avenue, Neiman Marcus, Ameerika Tüdruku Koht vaid mõned külalistele saadaolevad vaatamisväärsused.\nPeninsula Hotels on tuntud oma kvaliteetse teeninduse ja sõbraliku personali poolest ja ka The Peninsula Chicago vastab sarnastele ootustele. Tasuta WiFi-ühendus kõigis tubades, 24-tunnine vastuvõtt, vahendid erivajadustega külalistele, kiire sisse-/väljaregistreerimine, pakihoid on vaid mõned võimalustest, mis tõstab The Peninsula Chicago esile teiste linna hotellide seast.\nLisaks on kõigil külalistubadel erinevad mugavused. Paljud toad pakuvad isegi lameekraanteleviisor, mullivann, konditsioneer, küte, laud, et rahuldada ka kõige nõudlikumat külalist. Kas oled fitness'i entusiast või otsid vaid viisi end peale rasket päeva lõdvestada - meelelahutust leiad tippklassi teenuste hulgast, nagu treeningkeskus, sisebassein, spaa. The Peninsula Chicago on Sinu sihtkoht Chicago (IL) kvaliteetse majutuse otsinguil.\nTubade arv: 339\nKõik reisijate tüübid (8)Ärireisijad (1)Paarid (2)Grupid (5)\nErik alates Belgia


M&M's Indoneesias: April 2014\nSain nädal tagasi välgunoolega pikku nina - õnneks see kord vastu lennuki oma. Eilsel lennul põrutas läbi öise taeva üks meteoor meist üpris lähedalt mööda (vähemalt mulle jäi mulje, et see põles vaid mõne kilomeetri kaugusel). Lisaks näeb väga tihti püha Elmo tulesid, mida Euroopa kohal õnnestus näha vaid korra. Kindlasti on ka mainimist väärt tohutud äikesetormide valgusetendused pimedusse mattunud Indoneesia kohal. Kuigi natuke igatsen Skandinaavia kohal mänglevaid virmalisi, on kõik siin nähtav lihtsalt imeline...\nMa armastan oma kontoriakna vaadet.\nPosted by Crazy Frog. at 10:09 PM No comments:\nIndoneesias elades oleme harjunud, et eks ikka läheb iga mõne päeva tagant (või siis päevas neli korda) elekter ära. On ka tavaline, et kord kuus lõikab keegi (näiteks trimmerimees) läbi meie telefoni- ja internetikaabli. Muidugi juhtub ka seda, et meie piirkonna veepump ei tööta ja duššiotsikust tilgub vaid natuke vett. Lisaks kaovad vahetevahel ära kõik telekanalid.\nEks me elame need juhtumid üle. Eile oli aga üks tõsiselt suurepärane õhtu - hommikul paigaldati meile maja ette uut kaablit. Seda tehes lõigati läbi meie telefoni- ja internetikaabel ning peksti puruks nii majja tulev veetoru kui ka äravoolu oma. Töölt koju jõudes oli maja ees kaevik ja "purskkaevust" pritsis igas suunas vett (kuna kell oli saanud viis, siis töömehed lõpetasid muidugi tööpäeva). Kui lõpuks diivanile jõudsin läks paariks tunniks elekter ära, seega saime kirja esimese kõige katkestuse ning küünlavalge õhtu.\nHinnake Eesti toimivaid kommunaalsüsteeme!


Hemileccinum impolitum, jood-bolete seen\nHemileccinum impolitum , jood Bolete, on suhteliselt haruldane leid Suurbritannias ja pole kaugeltki levinud mujal Euroopas, kus selle peamised tugipunktid asuvad Kesk- ja Lõuna-riikides. Tema soositud elupaikadeks on lubjarikkad mullad laialehiste puude, näiteks tammede all.\nHarvaesinev leid Suurbritannias ja Iirimaal ning seejärel koondunud peamiselt lõunaosadesse, on Boletus impolitus palju levinum mõnes Kesk- ja Lõuna-Euroopa mandriosas. Seda liiki esineb ka Põhja-Ameerikas.\nHemileccinum impolitum'i kirjeldas esmakordselt 1838. aastal Rootsi suur mükoloog Elias Magnus Fries, kes pani sellele teadusliku nime Boletus impolitus . Praegu aktsepteeritud teaduslik nimetus Xerocomellus pruinatus pärineb Tšehhi mükoloogi Josef Šutara 2008. aasta väljaandest, kes uuris üksikasjalikult selle ja teiste tihedalt seotud puravike morfoloogilist iseloomu - kuna seda toetavad ka DNA uuringud.\nHemileccinum impolitumi sünonüümid hõlmavad Boletus impolitus (Fr.), Boletus suspectus Krombh. Ja Xerocomus impolitus (Fr.) Quél.\nVana üldnimetus Boletus pärineb kreeka bolosest , mis tähendab " savitükk ", samas kui uus perekond Hemileccinum näitab. Spetsiifiline epiteet impolitum on viide jood Bolete korki maalähedasele, viimistlemata või poleerimata välimusele. Kuigi need on söödavad, ei tohiks neid puravikke nende harulduse tõttu söömiseks koguda.\nHemileccinum impolitum kübar on täielikult paisudes läbimõõduga 5–12 cm , savipruun kuni punakasbeež ja algul peenelt sametine, muutudes siledaks ja kuivaks, välja arvatud märja ilma korral. Noortel viljakehadel on ümarad ja kuplikujulised korgid, kuid vanusega arenevad nad sageli veidi ebaühtlaselt, nagu oleksid nad löönud palli-vasaraga. Lõigamisel võib Boletus impolituse kahvatu sidrunkollane liha pärast pikka viivitamist muutuda nõrgalt roosaks või mõnel juhul ka õrnalt siniseks.\nHemileccinum impolitumi torud (pikkusega 5–15 mm) ja ümarad poorid on esialgu sidrunkollased, muutudes enne vananemist sügavamaks kollaseks. Lõikamisel ja õhule sattumisel ei muuda torud värvi oluliselt.\nStipe on joodi Boleteon kahvatukollane, selle alaosas on sageli punane värv ja varre pind on teraline või kergelt flokkoosne (kaetud väikeste villaste või villaste soomustega), kuid ei võrku kunagi. Tüve alumises osas on selle lõikamisel või rebenemisel selge jodoformilõhn.\n5–15 cm kõrgused ja tavaliselt 2–4 cm läbimõõduga varred on tavaliselt enam-vähem silindrikujulised, kuid nende põhjas veidi paksemad.\nSubfusiform, 10-16 x 4-6,5 µm.\nHemileccinum impolitumi eosed , jood Bolete\nNoortel isenditel on mahe maitse ja eristuva lõhnata, välja arvatud juhul, kui varre alumine osa on lõigatud ja sellest eraldub selgelt jodoformne lõhn.\nSeda atraktiivset suurt puravikut leidub kõige sagedamini raskel savimullal tammede all ja aeg-ajalt teistel laialehistel puudel. Väga harva esineb Mandri-Euroopas ka okaspuude all ja siis peaaegu alati männid.\nJaanipäevast sügise lõpuni Suurbritannias ja Iirimaal, kuid mõnikord jätkub uusaasta ka Lõuna-Euroopas.\nPuravik (Boletus delipatus) on väga sarnane ja seda saab Hemileccinum impolitum'ist eristada ainult mütsaküünenaha mikroskoopilise uuringu abil; Puravik (Boletus delipatus) on isegi haruldasem kui jood-bolete ja seda registreeritakse praegu ainult ühest Lõuna-Inglismaa leiukohast.\nSuillelus satanas on kriidine valge kork, punaste pooride ja sibulakujulise punase varrega.\nCaloboletus calopus on kahvatu korgi ja kollaste pooridega; selle võrguline vars on tipu lähedal kollane ja aluse suunas punane.\nHemileccinum impolitum'i peetakse tavaliselt söödavaks, kuigi see pole kuigi meeldiv , kuid harulduse tõttu ei tohiks seda seeni potti korjata.


Merepäevade visiooniseminaril unistatakse üdini eesti laevadest < Kuressaare kolledž < Asutused < Uudised < Uudised < Tallinna Tehnikaülikool - Sinu elustiil!\nViimati muudetud: Anu Tanila, 07.08.2015 13:21\nKuressaare Merepäevade raames(7-8.08.15) panevad laevatootjad pead kokku, et luua võimalikult eestlaste näoga alus. Kohalikud väikelaevatootjad, ettevõtted ja laevaehitajad mandrilt, valdkonnaspetsialistid ning väikelaevaehituse kompetentsikeskuse esindajad saavad kokku ja jagavad oma mõtteid 7. augustil GOSpa konverentsisaalis. “Tösised jutud messis” alustavad kell 10.30. Seminari korraldab TTÜ Kuressaare kolledži väikelaevaehituse kompetentsikeskus.\nSeminari kava ja ettekanded\nSaaremaa väikelaevatootjad toodavad aastas kokku ligi 40 miljonit eurot käivet ja enamik toodangust eksporditakse. Saarelt välja minevad laevad on sihvakad visiitkaardid mitte ainult Saaremaa, vaid kogu Eesti jaoks. Samas koosnevad Eesti laevad tegelikult suures osas välismaistest komponentidest.\nKohalikud tootjad aga hellitavad unistust, et siin valmivad alused oleksid vöörist ahtrini päris eestlased, kuigi ambitsioonikas plaan võib unistuseks jääda. Ometi on juba olemas nutikaid näiteid eesmärgi poole liikumisest. Selleks tuleb aktiviseerida koostööd erinevate sidusgruppidega ja puhuda elu sisse ettevõtetele, kes oleksid valmis vajalikke laevakomponente tootma hakkama.\nAlgus on juba tehtud, näiteks toodab eestlaste Ropeye ülikerget soodisilma ja tuult on purjedesse saamas ka kohalik laevadisain, mille pioneeriks võib pidada TTÜ Kuressaare kolledži vilistlast Tuuli Treid.\nSel sügisel astutakse veel samm edasi, kui kompetentsikeskuses valmib mudelkatsebassein. See annab Eesti väikelaevatootjatele võimaluse toodangu testimiseks ja arendamiseks sisuliselt oma naaberõuel.\nVäikelaevaehitajate ambitsioonidest annavad märku “Ajujahis” karastunud rahvapurjekas Cumulus 164 ja ideestaadiumis on 1,5 miljardit eurot maksev luksusallveelaev Migaloo. Baltic Workboats on oma toodangu toonud ka kohalikele päris lähedale – hiljuti läks liinile siinsamas Saaremaal valminud parvlaev nimega “Kihnu Virve”, mis on ühtlasi ka suurim laev, mis Saaremaa ajaloos ehitatud.\nväikelaevaehituse kompetentsikeskuse juhataja\nKuressaare Sõnumid neljapäev, 06. august 2015.


Eesti krossisõitjad võistlesid maailma tippudega Belgia meistrivõistluste avaetapil\nMoerbeke krossirajal toimus Belgia meistrivõistluste esimene etapp, kus Open klassis, milles osalesid MX1 ja MX2 klassi sõitjad koos, olid võistlustules ka noored Eesti motokrossisõitjad Erki Kahro ja Hardi Roosiorg.\nKvalifikatsioonis näitas Roosiorg 39 sõitja seas 10ndat ja Kahro (mõlemad KTM) 12ndat aega. Avasõidus läks meie sõitjatest paremini Kahrol, kes oli 11., Roosiorg suutis oma kehva avaringi sõidu jooksul heastada ja ületas lõpujoone 17ndana. Kahro tegi teises sõidus oma parima sõidu olles 8., Roosiorg suutis samuti ilma suuremate sekeldusteta end 11ndaks sõita. Viimases sõidus Kahro kukkus sõidu lõpuosas tänu ringiga mahajääja totrale manöövrile, mida eestlane ei suutnud vältida ning mõlemad leidsid end Belgia liivas. Lisaks sõitis Kahrost üle ka tema taga kihutanud Roosiorg, kes oli lõpuks 9. Kahro õnneks viga ei saanud ja oli 11.\nEtapi esikoha sai MX2 klassi maailmameistrivõistluste ülivõimas liider hollandlane Jeffrey Herlings (KTM), kes võitis kõik kolm sõitu sakslase Max Nagli (Husqvarna) ja belglase Brent Van Donincki (Yamaha) ees, Kahro oli kokkuvõttes 10. ja Roosiorg 12.\nMõlemad eestlased sõidavad nüüd Hollandisse Valkenswaardi, kus sõidetakse esimene Euroopas toimuv MM-etapp ja toimub ka Euroopa meistrivõistluste esimene etapp klassile EMX250. Roosiorg asub Hollandis starti MX2 klassi MM-arvestuses ja Kahro EMX250 klassis.


Keskmise suurusega kohvrid Wittchen 563P842 melns Wittchen\n>Keskmise suurusega kohvrid Wittchen 56-3P-842 melns\nKeskmise suurusega kohvrid Wittchen 56-3P-842 melns\nSaksa kontserni Wittchen kohvrid on äriklassi valik. Kasutatud kvaliteetsed materjalid ja sõbralik hind võimaldavad kvaliteedi ja usaldusväärsuse poolest konkureerida kõige tuntumate tootjate märgatavalt kallimate mudelitega. Kohver on valmistatud polükarbonaadist. See on üks vastupidavamaid plastiku liike, mida on tugevdatud süsinikkiuga ja on seetõttu väga vastupidav, usaldusväärne ja kauakestev. Selline kohver kaitseb teie esemeid suurepäraselt löökide ja vigastamise eest. Kohver on ette nähtud registreeritavale pagasile. Keskmise suurusega kohvrid on ette nähtud 20–25 kg kaaluvatele esemetele. Kohver on varustatud nelja 360 kraadi pöörleva kummirattaga ja lukuga kohvri lukustamiseks TSA. Wittcjen garantii 2 aastat.\nKeskmise suurusega kohvrid Wittchen 56-3P-842 melns meil on laos!\nJäta kommentaar Keskmise suurusega kohvrid Wittchen 56-3P-842 melns


Eesti tantsijanna Ameerikas: Värskasse ma ei kõlvanud, Las Vegasesse küll! | Elu\nEesti tantsijanna Ameerikas: Värskasse ma ei kõlvanud, Las Vegasesse küll! (116)\nKaja Roomets, 6. september 2013 07:00\nTAGASI KOJU LAS VEGASESSE: Ilus ja töine Eesti suvi on Amira jaoks kohe lõppemas. «Eestis on kahe aastaga läinud palju paremaks. Ja Räpina on läinud ilusamaks! Aga bensiin ja toit on teil väga kallid, lausa uskumatu!» imestab Kersti.Foto: Mari Luud\nAlaliselt juba 13 aastat Las Vegases elav ja mitmel pool maailmas kõhutantsijana tuntuks saanud Kersti Dennis (tantsijanimega Amira) meenutab, et tema tantsijatee algus polnud sugugi kerge. Kui ta 11aastaselt Värskas peotantsutrenni püüdis pääseda, pidas tantsuõpetaja teda selle jaoks liiga paksuks.\nKooli ajal kogetud alandused on Kersti küll andestanud, ent need pole ununenud. "Juba lapsena nautisin tähelepanu ja unistasin laval esinemisest. Haarasin kinni igast võimalusest, oli see siis koolinäidend, luuletuse esitamine, plokkflöödi mängimine või kontserdi teadustamine. Ainult sport ja tantsimine käisid minust ringiga mööda, need polnud minu jaoks."\nKergejõustikutrenni tüdrukut ei võetud, kuigi ta käis palumas: "Sina, Kersti, mine õpi parem klaverit edasi!" Tantsimiseks polnud maakohas eriti võimalusigi, kuid 23 kilomeetri kaugusel Värskas hakkas tegutsema peotantsuring, kuhu kutsuti uusi huvilisi.\n"Olin muidugi kohe platsis! Lugupeetud õpetaja proua Suurmets tiris aga mind kättpidi rivist välja ja tembeldas kõigi ees peotantsu jaoks liiga paksuks." Kersti sõnul läks ta alandusest hoolimata tagasi. "Palusin õpetajat, et kui ma tõesti võistlema ei sobi, lubatagu mul saali taganurgas samme õppida – niisama, enda jaoks. Kuid karm pedagoog kupatas mu saalist välja, keelates tagasi tulla. Minu 11aastane väike süda sai täiesti murtud."\nTantsijaks tänu abikaasale\nNüüd, kus Las Vegase lavad on Amirale avatud juba rohkem kui kümme aastat, tundub Kerstile uskumatuna, et kui ta polnud piisavalt hea Värska jaoks, kuidas sobis ta siis Las Vegasesse? Muusika- ja meditsiiniharidusega naine on aja jooksul pidanud mitmesuguseid ameteid, ent ometi on leidnud end just tantsu läbi.\nLihtsast maatüdrukust metropoli tantsijannaks saanud naise elu meenutab nii Tuhkatriinu kui inetu pardipoja lugu. Oma loo on ta kirja pannud raamatusse "Minu Las Vegas". Räpinas üles kasvanud Kersti, tantsijanimega Amira (araabia keeles: printsess) sattus Las Vegasesse lapsehoidjana.\nTantsijaks saamise juures etendas olulist osa tema abikaasa Mark, on ta oma raamatus kirjeldanud. "Kui tahad kõhutantsijana töötada, tee seda. Kes sind takistab?" ütles Mark lihtsalt. "Kas see on eestlastele omane, et nad keskenduvad sellele, miks ei saa, selle asemel, et mõelda välja, kuidas kõige paremini saaks? Või oled ainult sina selline?" nähvas ta naisele tabavalt. Mark tegi Kerstist ka esimesed kõhutantsufotod ning aitas üles otsida talendiagentuurid, kirjeldab raamat.\nPeale mõningaid avalikke esinemisi läks kõik Kersti elus justkui lahti. "Enne kui arugi sain, hakkas telefon helisema ja mind kutsuti araabia ööklubidesse, erapidudele, sünnipäevadele, pulmadesse, firmapidudele ja bar mitzvah’ pidustustele esinema. Las Vegase kohalik araablaste ühiskond võttis mu samuti kiirelt omaks ning see lisas eneseusku ja indu. Tundsin end äkki kui kala vees. Teadsin, et minu aeg on tulnud," ütleb ta oma raamatus.\nJa oligi. 2002. aastal hääletati Amira juba Arab American Heritage Clubi aastaürituse tantsijaks. Samuti soovitati teda Liibanoni superstaari laulja Elyssa kontserdi tantsijaks.\n2004. aastal ilmus Amiral esimene kõhutantsu-DVD, õpetus algajatele tantsuhuvilistele. Tähelepanuväärne, et kahe aasta jooksul oli see Amazonis müüduim plaat 250 muu kõhutantsuprogrammi kõrval ning ainus, mis hinnatud tubli viie tärniga. Tal on ka oma trupp ja stuudio, kus ta kõhutantsu õpetab.\nSetu-vene juurtega Kersti, kes läbis enne suurt armastust Las Vegases tõelise ellujäämiskursuse, kohtus iiri-mehhiko päritolu Markiga ühe kasiino baaris, kuhu ta oli läinud kurbuse lohutuseks klaverimängu kuulama. "Seisin ukselävel, mul polnud taskus isegi nii palju raha, et osta tass kohvi," meenutab Kersti. Mark tuli oma pianistist sõbrale külla pärast tööpäeva lõppu (ta töötab helirežissöörina USA ühes kuulsaimas šõutrupis Cirque du Soleil). Kuulnud, et Kersti on lõpetanud muusikakooli, tegi Mark pakkumise – Kersti võib tulla tema koju klaverit mängima...\nUnistused läksid täide\n2001. aastal käis Mark Eestis Kersti isalt tütre kätt palumas. Enne seda oli Mark oma Moldovast emigreerunud sõbra abiga mitu kuud õppinud, kuidas seda vene keeles teha, kuna vene keelt mõistab Kersti Piirissaarelt pärit isa kõige paremini.\n"Kolm pulma Markiga! Juulikuus oma kodus Las Vegases. Augustis aga juba Eestis, kus meie abielu pühitses koguduse preester Värska õigeusu kirikus. Enne oli abielu kirja pandud Las Vegase linnavalitsuses ja peetud pulmad Ameerika kombe kohaselt," räägib geenidega Kersti tema ja Marki 2005. aasta suvel peetud pulmapidude kohta.\nRaamat "Minu Las Vegas" viib vägisi mõttele, et tõsielu Tuhkatriinu raamatust innustust saanud kümned noored naised pakivad juba mõttes kohvreid ja unistavad ilusast elust Ameerikas. "Väga paljud on mulle helistanud, soovinud ka privaatkohtumisi," ütleb Kersti. "Olen kuulnud selliseid lugusid, mis pisarad silmi toovad! Kuid inimesed mõistavad, et pudrumäed ei oota neid kusagil. Paljulubav töökoht võib blufiks osutuda, ühel hetkel leiate end rahatult võõral maal tänaval. Kastsin minagi pisaratega Atlandi ookeani, kui lapsehoidja koht üles öeldi ja edasi oli vaid kaks võimalust – kas koju tagasi või ennast tõestada," meenutab ta oma esimest Ameerika aastat.\nProhvetlikuks osutusid abikaasa Marki sõnad nende armastuse alguses: "Elu ei saa kogu aeg allamäge minna, ükskord tuleb põhi vastu ja siis hakkab ta jälle üles minema." Kersti tõus algas sellest päevast, kui tema ellu tuli tants – flamenko, kõhutantsutreeningud ja balletitunnid Eesti endise priimabaleriini Inge Arro-Saarsaluga. Kui temast Amira sai.\n"Minu lugu on täiesti ebatraditsiooniline," tunnistab Kersti. "Ma olen küll väga ambitsioonikas ja sihikindel, aga minu unistused läksid täide rohkem, kui ma seda eales oleksin osanud loota, lootuse piiridest välja!"\nÕnne tõi surnud tantsijanna kostüüm\nOma kõige esimese tantsurüü ost oli Kerstile tähenduslik ja jääb meelde elu lõpuni. Oma varalahkunud kõhutantsijast sõbranna kostüümi pakkus Amirale Las Vegase kõhutantsijate ema Linn. "Linn rääkis, et tema vähki surnud sõbranna viimaseks sooviks olevat olnud, et tema kostüümid tantsiksid edasi."\nKostüümi suurus ja ka hind – 270 dollarit – sobisid Amirale. Hõbedavärvi, läikivate metallnaastudega rüüd selga proovinud, jäi üle vaid rahulolevalt öelda – minu oma! Kuigi Kersti paranähtusi eriti ei usu, leiab ta ometigi, et sel kostüümil on väga hea aura. Alates sellest hetkest, kui ta selle ostis, hakkas tema elu jälle ülesmäge minema. Muuseas, kostüümi eest välja käidud raha läks loomade varjupaigale, ka see oli surmahaigust põdenud tantsijanna viimane soov.\nAastaid hiljem on Amira ostnud endale veel kümneid fantastilisi kostüüme ja nende hinnad on kolm korda esimesest tantsurüüst kallimad olnud. Kuid sellest kõige esimesest, hõbedaselt säravast, ei loobu Amira kunagi.


KEVAD-SÜGIS MÜTS * Inglitiibadega disaintooted\nLipsuga kevad-sügis müts\nIngellik valge lipsuga kevad-sügis müts Wings Sinu väiksele inglile\nMütsi hind 15€\nSuurus --- 32/34 35/37 38/40 41/43\nKirgastes värvides müts Sinu väikse inglikese pead soojas hoidmas... Mõnusalt pehme ja kauni valge lipsuga mütsil saab vajadusel äärt üles keerata, et müts just sulle sobival moel lapsel kenasti peas püsiks. Beebi ja väikelapse jaoks on mütsi kandmine äärmiselt oluline, sest tema pea moodustab kehast protsentuaalselt nii suure osa, mistõttu vajab see kehatemperatuuri ning energiavarude hoidmiseks kindlasti mütsi. Hoia oma pisikes pea soojas Wings ingelliku mütsiga ja lapseke on kohe rõõmsam!\nPakume juurde ka sobivas toonis kevad-sügis beebipapusid, beebikindaid ja väikseid sallikesi. Liskas aitab kirkaid lapsepõlvemälestusi luua terve Wings kollektsioon inglitiibadega pluuside ja satsidega kaunistatud pükstega.\nValge kangas on GOTS sertifikaadiga 100% puuvill (GOTS – Global Organic Textile Standard)\nLilleline kangas on lapsesõbralik oeko-tex sertifikaadiga 100% puuvill\nLilleline kangas on Wings by Palms Art originaaldisainiga ja seda kasutatakse ainult Helg riiete tootmisel\nTagasi kõikide tekstiiltoodete juurde


Doktoritöö uuris toidupatogeenide levimust eesti ja imporditud linnulihas - Põllumajandusuudised\nAutorid: Põllumajandus.ee , põllumajandus.ee • 7. märts 2016\nDoktoritöö uuris toidupatogeenide levimust eesti ja imporditud linnulihas\n„Termofiilsed kampülobakterid on paljudes maades ühed põhilised inimese bakteriaalse mao-peensoolepõletiku põhjustajad ja Euroopa Liidu riikides on kampülobakterioos jätkuvalt kõige sagedamini esinev zoonoos,“ rääkis Eesti Maaülikooli doktorant Kristi Praakle. „Listerioos on nakkushaigus, mille kutsub esile bakter Listeria monocytogenes ja mis ohustab eelkõige immuunpuudulikkusega inimesi.“ Haigusjuhtude põhjuseks on kas bakteriga Campylobacter spp. või bakteriga L. monocytogenes saastunud toiduainete, sh linnuliha, tarbimine. Linnud võivad olla nii kampülobakterite kui ka listeeriate asümptomaatilised kandjad: „Peamiselt saastub linnuliha fekaalse saastumise teel lindude algtöötlemisel tapamajas või ristsaastumise teel linnuliha edaspidise töötlemise käigus.“\nDoktoritöö raames määrati toidupatogeenide Campylobacter spp. ja Listeria monocytogenes levimus nii Eestis toodetud kui Eestisse imporditud toores linnulihas. Geneetilise mitmekesisuse hindamiseks teostati isoleeritud patogeeni tüvede sero- ja genotüpiseerimine ning täiendavalt määrati tüvede tundlikkus antibiootikumide suhtes.\n„Uuritud toidupatogeenid on olulised toidupatogeenid, mis võivad levida saastunud toidu kaudu ning põhjustada inimeste haigestumist. Harvadel juhtudel võivad kampülobakteritest ning listeeriatest tingitud infektsioonid lõppeda inimese surmaga,“ selgitas Praakle uuringu olulisust. „On äärmiselt oluline, et patogeenide levimus toidus oleks võimalikult madal ning arvukus väike, sest inimeste haigestumine sõltub nii patogeenide nakkusvõimest kui arvukusest toidus.“ Doktoritöö raames uuriti toorest liha, kuid kuumutamisega on võimalik patogeenid hävitada ja sel juhul need ohtu inimesele ei kujuta.\n„Antibiootikumidele resistentsuse teema muutub kogu maailmas järjest olulisemaks, sest resistentsete haigustekitajate poolt tekitatud infektsioonid ei allu efektiivsele ravile ning multiresistentsete tüvede korral ei ole antibiootikumteraapia sageli üldse võimalik.“ Just seetõttu on Praakle sõnul oluline teada toidupatogeenide resistentsuse suundumusi, et vajadusel piirata antibiootikumide kasutamist nii veterinaar- kui humaanmeditsiini tasandil. Antibiootikumide kasutamine põllumajandusloomadel ja -lindudel profülaktilisel eesmärgil on Euroopa Liidus keelatud, kuid riiklik kontroll peab tagama, et seda nõuet ka tegelikkuses täidetakse. Doktoritöö tulemused on olulised nii veterinaar- kui humaanmeditsiini tasandil, sest võimaldavad hinnata toidupatogeenidega seonduvaid toiduohutuse riske rahvatervisele.?Doktoritöö juhendajad on professorid Mati Roasto, Marja-Liisa Hänninen (Soome) ja Hannu Korkeala (Soome).Doktoritöö on leitav SIIT.