Arvuti on aeglane: 12 võimalust kuidas muuta arvuti kiiremaks! - infoViking\nEsileht » Elektroonika » Arvuti on aeglane: 12 võimalust kuidas muuta arvuti kiiremaks!\nArvuti on aeglane: 12 võimalust kuidas muuta arvuti kiiremaks!\nIga arvuti omanik teab, kui ebameeldiv võib olla aeglase arvuti kasutamine. Oled parasjagu olulisi kooli- või tööülesandeid täitmas ja hoog on sees, kuid järsku takistab sind see, et töövahend arvuti on aeglane ja jookseb kokku. Arvuti aeglane töötamine võib lisaks ajakulule valmistada ka palju stressi.\nArvuti aeglasemaks muutumise võivad põhjustada erinevad tegurid alates liigsest kogunenud tolmust kuni erinevate viiruste ja pahavaradeni välja. Küll aga on enamasti võimalik lihtsate lahendustega arvuti kiirusele palju kaasa aidata.\nAllpool käsitleme erinevaid põhjuseid, miks võib arvuti aeglane olla ja kuidas neid põhjuseid lahendada.\nKuidas muuta arvutit kiiremaks?\nTänapäeva arvuti on kompleksne elektrooniline seade, mis pideva kasutamise ja hooldamata jätmise tõttu võib oma töö kiirust märkimisväärselt kaotada. Kindlasti ei tasuks esimese asjana poodi uue järele osta, vaid proovida kõigepealt järgnevaid lahendusi katsetada.\n1. Mittevajalike programmide kustutamine/ eemaldamine\nAbiks võib olla enda arvuti mälumahu kontrollimine. Rusikareeglina öeldakse, et mälumahust vähemalt 15% peaks olema vaba. Juhul kui satud olukorda, kus arvuti on taas liiga aeglane, siis esmalt vaata üle vanad programmid, mida vaja ei lähe ning mis palju mälumahtu enda alla võtavad.\n2. Operatsioonisüsteemi uuendamine\nProovi meelde tuletada, millal viimati võtsid aja, et uuendada arvuti operatsioonisüsteem. Pikemat aega paigaldatud süsteemil jooksval arvutil võivad aja jooksul tekkida programmide ja väiksemate uuenduste kaudu tekkida sisesed loogikavead, mis arvutilt palju energiat nõuavad.\nProbleemi lahendamiseks tasub üle vaadata, millal viimati süsteemi uuendasid ning vajadusel ta uuendada.\n3. Ajutiste failide kustutamine\nMõned allalaetavad rakendused sisaldavad endas ajutisi faile. Enamasti need pole märkimisväärselt suured, kuid aja jooksul võivad erinevate programmidega kaasa tulnud ajutised failid kuhjuda ja võtta enda alla suure osa mälumahust. Ning just liigne mälumahu koormamine on levinud arvuti aeglustaja.\n4. Arvuti käivitamisel avanevad programmid\nAvamisel aeglase arvuti käivitamist on võimalik kiirendada järgneva lihtsa nipiga. Mõned programmid on seadistatud selliselt, et nad avanevad automaatselt arvutiga samal ajal. Selle tõttu peab arvuti enda käivitamisele lisaks ka kulutama energiat eri programmidele ning iseenesest mõistetavalt võtab see rohkem aega.\nSeetõttu tasub kaaluda, kas mõni neist ise avanevatest programmidest on selline, mida alati kohe vaja ei lähe. Juhul, kui antud programme ei lähe koheselt tarvis, tasub nende automaatne avamine välja lülitada.\n5.Viirused ja pahavara\nVeidi keerulisem põhjus, miks on arvuti aeglane, võib olla erinevates pahavarades ja viirustes. Viiruseid ja pahavarasid on täiesti erinevaid ning neist paljude tõttu võib olla arvuti väga aeglane. Viiruste eemaldamiseks on tihti vaja spetsialisti abi, kuid parim on neid üleüldse ennetada.\nEnnetamiseks tasub paigaldada arvutisse usaldusväärselt firmalt korralik viirusetõrje ning jälgida, et see oleks sisse lülitatud.\nVeidi keerulisema terminiga kõvaketta defragmentimine vähendab failide killustatust kõvakettal. Defragmentimine võib arvutite töö efektiivsusele olla kasulik, kuna järjestikku kirjutatud failide lugemisel on kõvaketta töö protsess kiirem. kui kõvaketta erinevatest punktidest liikumise kaudu failide lugemisel.\n7. Arvuti energiaplaan\nLihtne ja tihti tähelepanuta jääv faktor on energiaplaani valik. Sisselülitatud erinevad energiasäästmis režiimid võivad küll energia säästmiseks head olla, kuid seda tehes aeglustavad nad arvuti tööd. Energiasäästurežiimi kasutades on arvuti aeglane, mistõttu tuleks valida selline töörežiim, mis ei piira arvuti efektiivsust.\nRegistri puhastus Ccleaneri abil on üks kiiremaid ja tõhusamaid viise koheselt arvuti töö kiiremaks muutmiseks. Antud tarkvara eemaldab kasutuseta failid kõvakettalt vabastades sellega vajalikku ruumi. Lisaks puhastab ta interneti ajalugu ning küpsiseid.\nDisk Checki abil on võimalik kõvakettast analüüsida vigade suhtes ning need ka eemaldada. Tegemist on CHKDSK, mis on kaasas kõigi Windows versioonidega, seega puudutab see eelkõige Windows süsteemi kasutajaid.\n10. Arvuti puhastamine tolmust\nProbleemi lahendamiseks tuleb lisaks tarkvaraliste põhjuste otsimiseks kaaluda ka füüsilisi arvuti töö häirijaid. Peamine neist on aja jooksul kogunev tolm. Arvuti puhastamine tolmust võib lisaks arvuti efektiivsuse kohesele parandamisele ka pikendada märgatavalt ta eluiga. Sellest, kui tihti ja kuidas täpsemalt puhastada, on põhjalikumalt kirjas järgnevas artiklis: Arvuti puhastamine.\n11. Liiga vähe RAMi\nMuutmälu, tuntud ka kui RAM, on üks olulisim komponent arvutite puhul võimaldamaks selle ladusat toimimist andmeid töödelda. Kui seda pole piisavalt, võtavad kõik protsessid kauem aega. Erinevate nõudmistega arvuti kasutajad vajavad erineval hulgal muutmälu mahtu, mistõttu võib olla mõnele piisav kõigest 2GB RAMi, kuid teistsugusele kasutajale koguni 8GB.\nOlenemata RAMi mahust, tasub jälgida enda arvutiga käitumise ja selle töö efektiivsuse vahelist seost. Juhul kui arvuti on aeglane ainult siis, kui parasjagu erinevad programmid ja mitmed vahelehed avatud on, tuleks hoida samaaegselt vähem asju avatuna, kuna antud arvuti muutmälu maht ei pruugi olla selleks piisav.\n12. Driverite probleemid\nAntud probleemide seas võivad olla erinevad tõrked, nagu riistvaraline probleem või et draiver või draiveritarkvara ei tööta. Tõrke lahendamiseks tuleks proovida draiverit värskendada või see desinstallida ning uuesti alla laadida. Probleemi püsimisel tuleks võtta ühendust spetsialistiga.\nKukalt kratsima panev küsimus sellest, miks on arvuti aeglane, kimbutab aeg-ajalt kõiki arvutit kasutavaid inimesi. Õnneks on tihti võimalik lihtsa vaevaga tõsta arvuti töökiirust suurel hulgal.\nParaku on ka keerulisemaid põhjuseid, mille põhjal tuleb rohkem vaeva näha, et teada saada, mida teha kui arvuti on aeglane. Kuid kindel on see, et esimese asjana ei tasu poodi uue järele joosta, vaid kõigepealt eelnevalt nimetatud lahendusi kasutada.\nArvuti mälu tüübid – millised on olemas ja kuidas need töötavad?\nKuhu viia vana televiisor – Juhend koos nõuannetega\naprill 12, 2022 mai 22, 2022 infoViking\nEelmine: Kuidas valida jooksulint koju?\nJärgmine: Arvuti ei lähe käima – mida teha?\nArvuti puhastamine tolmust - Põhjalik juhend!\nArvuti ei lähe käima – mida teha?\nKlaviatuur ei tööta - mida teha, kui nii juhtub?\nArvuti mälu tüübid - millised on olemas ja kuidas need töötavad?\nPrinteri ühendamine arvutiga - kõik võimalused


Mustjalas käib igavene võitlus ehituskeeldude pärast\n– 14/11/2011Rubriik: Maakond\nJAMA: Nüüdne volinik Enno Kolter oli vallavanem siis, kui Küdema lahe äärsete detailplaneeringutega jamad algasid. Maatalituse juhataja Ilmar Pungar (paremal) peab ametkondadega aastaid visa vaidlust.\nKüdema lahte teatakse peamiselt kui Saaremaa Sadama asukohta. Paljude hinnangul on sealne kant Saaremaa üks looduskaunimaid. Väikesed käänulised lahesopid, ilus männimets, kiviklibune rand. Ranna ääres mõned võrgukuurid ja kalapaadid. Idüll missugune. Kes siis ei tahaks suvilat sellisesse kohta?\nKuid siin on üks “aga”. Iga mees mereäärsele maatükile ehitada ei saa. Merest 200 m kaugusele ulatub saartel ranna ehituskeeluvöönd, mille vähendamiseks tuleb keskkonnaametilt saada eriluba. Selle loa saamise ja mittesaamise ümber kogu tegevus käibki.\nRiita laotud palgid\nKuressaares tuntud ettevõtja Guido Grassi ettevõttele kuulus selle sajandi alguses Tiidu-Kiuna kinnistu Ninase külas, ilusas metsatukas. Maatükk asub Mustjalast Tagaranda suunduva riigimaantee ja mere vahelisel alal. Ninase poolsaare üldplaneeringu kohaselt on kogu ala rannaäärne kaitsemets ja ehituskeeluvöönd. Teisisõnu – ehitada sinna ei tohi!\nJuba kümme aastat tagasi tehti maatükile detailplaneering, kus sooviti muu hulgas ehituskeeluvööndi vähendamist, et sinna endale suvila ehitada. “Onni, kust kalal käia,” ütleb Grass ise.\nKõik sujus, linnulennul kahe ja poole kilomeetri kaugusele plaaniti ehitada Saaremaa Sadamat. Nüüdseks on sadam ammu valmis ja ootab juba muutmist ristlussadamast kaubasadamaks.\nÜmberkaudsetes randades on mere äärde majade ehitamiseks lube saadud küll.\n2004. aasta maikuus jõudis Grassi postkasti keskkonnaminister Villu Reiljani allkirjaga kiri, äraütlemisega: ” /…/ ei pea võimalikuks nõustuda ehituskeeluvööndi vähendamisega. /…/” Põhjuseid oli toodud mitmeid. Suurimaks etteheiteks taotlusele oli, et kinnistul on ehitustegevust juba alustatud.\nGrass ei salgagi, et vedas krundile palkmaja. “Mul oli maja tellitud, Venemaalt tuli. Kuhu ma oleks ta siis pannud?” küsib Grass. “Panin palgid üksteise peale ja katuse ka, et vihm neid ei rikuks,” räägib ettevõtlik mees.\nMinister Reiljan heitis vallale ette sedagi, et Mustjalal polnud selleks hetkeks üldplaneeringutki (menetlus alles käis – toim). Olid vaid eesmärgid, millele Grassi tellitud detailplaneering ministri hinnangul risti vastu rääkis.\nÜldplaneeringu puudumine oli tegelikult Grassile ka kasulik, sest seetõttu ei olnud vallal mingit võimalust detailplaneeringu algatamisest keelduda.\nProbleem oli Reiljani silmis ka see, et Grass soovis tulevikus oma maatüki kaheks jagada ja seega oleks tekkinud kaks ehitusala. Teavad ju kõik, et ehitusvõimalus tõstab maahinda kõvasti, eriti ehituskeeluvööndi alal.\nVald lõpetas detailplaneeringu menetlemise ja asi jäi soiku. Grassi sõnul anti talle soovitusi, et kui ta näiteks maatüki maha müüks, võiks uus omanik uuesti proovida. N-ö puhtalt lehelt.\nÜsna tavaline asi\nKuna krundil olid juba hooned, oleks need saanud detailplaneeringuga tagantjärele seadustada. Ebaseaduslike ehitiste tagantjärele seadustamine detailplaneeringute kaudu ei olnud Eesti riigis siis ega ka ole praegu mingi pretsedent. Leidub lausa firmasid, kes “seadustamise” teenust avalikult pakuvad.\nSellele, et detailplaneeringuga seadustatakse ebaseaduslikke ehitisi, on tähelepanu juhtinud ka riigikontroll, kes taunib hoonete tagantjärele seadustamist. “Ehituskeeluvööndis asuva ebaseadusliku ehitise seadustamine peaks olema võimalik vaid siis, kui selleks oleks luba saadud ka seadusi järgides,” kirjutab riigikontroll ühes aruandes.\nSeda, kas Grass oleks saanud ehituskeeluvööndi vähendamise ka siis, kui ta poleks sinna maja viinud, ei oska praegu keegi öelda. Fakt on see, et Grassi “onni” loeti kogu menetlemise suurimaks patuks.\nGuido Grass müüski nõuandeid kuulates Tiidu-Kiuna maha Lenne Uusnale, jäädes ise volitatud esindajaks. Nüüd oli aeg minna detailplaneeringutega uuele ringile.\nKolm aastat pärast ministri keeldumist esitas Mustjala vald taotluse Tiidu-Kiuna maaüksusel uue detailplaneeringu algatamiseks. Viidates kõigele eelnevale, ei kiitnud toonane keskkonnaamet uue detailplaneeringu algatamist heaks.\nKäiku läks uus plaan, kuidas oleks võimalik Tiidu- Kiuna ebaseaduslikud ehitised seadustada ja vaidlused ära lõpetada.\nMärtsis 2009 algatati uus detailplaneering, kus lisaks Tiidu-Kiuna omanikule Lenne Uusnale oli veel seitse sama lahe äärset maaomanikku. Üks nendest ka Guido Grassi firma Raintal Invest, kes ostis endale Tiidu-Kiunaga piirneva maatüki.\nMuide, üks maaomanikest on ka Mustjala valla maatalituse juhataja Ilmar Pungar, kes tegeleb kõikide planeeringutega. Ninase ja Kugalepa küla Laheääre detailplaneeringu omanike esindajaks on määratud Allan Niils, samuti üks sealne maaomanik.\nVald algatas detailplaneeringu koostamise 2009. a märtsis. 22,6 hektari suurusel planeeringualal soovitakse maa kasutusotstarbe muutmist, ehitusalade ja muu taristu määramist. Asja tipp peaks aga olema ehituskeeluvööndi vähendamine.\nPlaanitavate suvilate maht on üsna kopsakas. Kaheksa kinnistu asemel tahetakse välja mõõta 14 maaüksust ja neist 13-le ehitataks majad peale. Kokku kerkiks Küdema lahe äärde 11 elamut, 25 kõrvalhoonet, 9 paadikuuri ja rajataks 11 puurkaevu.\nKeeluvööndi vähendamist soovitakse peamiselt 70 meetrini elumajadel ja 50 meetrini võrgukuuridel. Ühel maatükil ka 130 meetrini.\nTuuakse välja kõikvõimalikud põhjendused, kuidas ja miks on valla arvates võimalik, vajalik ja kasulik selles piirkonnas säärane planeering teha. Ehitustingimused on pealtnäha loodussõbralikud, inimasustus tooks alale vaid kasu, kõik ranna- ja kaldakaitse eesmärgid oleksid täidetud.\nDetailplaneeringus on ka huvitavaid põhjendusi ja otsitud tagauksi. Näiteks ehituskeeluvööndi vähendamist paadikuuri tarbeks 50 meetri peale põhjendatakse, et üldplaneeringu kohaselt võib lautrite alale ehitamist lubada, kui on tegemist kalamajandusega seotud hoonetega. Kuna lautri võib oma maatükile teha igaüks (see pole ehitus, vaid kivide käsitsi ümberpaigutamine), tekib ka õigustatud ootus ehitada paadi- ja võrgukuur. Kui mere ääres on aga võrgukuur, siis miks ei võiks seal olla ka maja?!\nTuuakse sisse ka see, et detailplaneeringu lõunanaaber, vaid poolteist kilomeetrit planeeringu põhjatipust allapool asuv Ilmari kinnistu sai 2005. aastal Villu Reiljanilt loa vähendada ehituskeeluvööndit 70 meetri peale. Muidugi elamute ehitamiseks. Tõe huvides võib lisada, et tänaseks pole seal ehitamiseks siiski veel läinud.\nAsjaajamine venib kasulikult\nEdasine on iga planeerimisprotsessis osaleja õudusunenägu, kuid naljakal kombel tuleb neile osaliselt ka kasuks.\nJuba kuu aega enne planeeringu koostamise algatamise otsust Mustjala vallavolikogus (märtsis 2009) saadeti keskkonnaametile seadusest tulenev päring, kas peaks tegema ka keskkonnamõju strateegilise hindamise (KMH).\nSee dokument peab näitama, mis mõju on võimalikel tegevustel piirkonnale ning kas seal leidub näiteks looduskooslusi, mis võiksid ehitamist takistada. Sisuliselt võiksid sellised leiud ehitusetegevusele kriipsu peale tõmmata.\nSiinkohal astus mängu keskkonnaameti ametnik, kes lihtsalt ei vastanud kirjadele. Tegi ta seda siis tahtmatult või tahtlikult, ei oska keegi öelda.\nAprilli alguses saadeti vallamajast keskkonnaametisse järelepärimine, kas KMH on siis vajalik või mitte. Keskkonnaamet vaikis. Mai lõpus 2009 võttis vallavolikogu vastu otsuse, et lähtuvalt teadaolevatest andmetest ei ole KMH-d teha vaja. Vallal ei jäänudki tegelikult midagi muud üle, sest omavalitsus peab planeeringuga edasi minema.\nKeskkonnaameti arvamus laekus alles kolm ja pool kuud (!) pärast vallavolikogu otsust. Usutavasti ei olnud tegu postisüsteemi nõrkusega.\nNagu arvata oligi, tõi amet välja põhjused, miks on KMH-d siiski vaja: oht looduskooslustele, seadusest tulenevate ranna- ja kaldakaitse eesmärkidega vastuolus olemine ja et paadikuur ei ole tegelikult kalakasvatusehitis. Kõige tipuks märgiti, et osa planeeringualast asub Natura 2000 võrgustikku arvamiseks esitatud Küdema linnulahe alal. Juba ainuüksi viimane tõik pidi tingima KMH algatamise. Sama ametniku koostatud kirjas märgiti, et vald on planeerimisel teinud “jämeda vea”.\nIlmar Pungar tunnistab, et viga oligi seotud paadikuuri ehituse tõlgendamisega tollaegse seadusandluse järgi. Hiljem viga parandati.\nArvatavasti oleks keskkonnaameti õigeaegne vastus kogu planeeringule vee peale tõmmanud. Ent nüüd ei olnud vald enam millekski kohustatud.\nMustjala vallavalitsus saatis ametile vastuse, et hoopis keskkonnaamet on asjadest valesti aru saanud.\nVallale saatis kirja Eesti looduse fond, mille jurist tõdes, et KMH mittealgatamine oli küll häbiväärne, ning soovitas, et vald laseks nüüd mõnel eksperdil lihtsa eelhinnangu teha.\nMTÜ Balti Keskkonnafoorum esindaja Merle Kuris kinnitas vallale omakorda, et kavandataval hoiualal ei plaanita mingeid erilisi piiranguid. Vald uuris ka ise kaitsealuste liikide esinemist ja tõdes, et vaid ühele väikesele alale on planeeritud käpaliste püsielupaik. See märgiti ka detailplaneeringus Kasspeksa maatükil ära.\nKas viivitamine päästab jälle?\nKMH kaelast ära, asuti koostama detailplaneeringut. 2010. aasta aprillis toimus vallas eskiislahenduse esmane arutelu. Otsustati jätkata menetlust ja koguda kokku kooskõlastused. Sealhulgas keskkonnaametilt. Ametilt vastust ei tulnud ja vald luges seegi kord vastavalt seadusele mittevastamise vaikivaks nõusolekuks. Selle õiguse annab vallale seadus. Üks tõke oli jälle ületatud.\nDetsembris 2010 võttis vallavolikogu detailplaneeringu vastu ja saatis avalikule arutelule ja väljapanekule. See toimus jaanuaris-veebruaris 2011, keegi midagi vastu ei väitnud. Järgmise käiguna küsis vald tänavu jaanuaris keskkonnaametist luba ehituskeeluvööndit vähendada.\nKuu aega hiljem pikendas keskkonnaamet menetlustähtaega kuni maini 2011. Põhjuseks vaatluste läbiviimine. Sellele järgnes taas vaikus. Mais 2011 saatis vald taas järelepärimise, et kaugel asjad on. Vastuseks vaikus. Uuesti kirjutas vald juunis 2011. Vaikus.\nSeptembris pöördus Mustjala vald juba keskkonnaminister Keit Pentuse poole, kurtes, et keskkonnaamet ei pea tähtaegadest kinni, kuigi vallavalitsus on korduvalt, nii kirja kui ka telefoni teel vastust palunud.\n“Muutusi pole märgata,” kurdetakse Ilmar Pungari koostatud ja vallavanem Kalle Kolteri allkirja kandvas kirjas.\nÜhtlasi läks vald välja täispangale ja küsis ministrilt, kas neil on kogu selle viivitamise peale õigus taotlus ise lahendada. Nagu seda on sama juhtumi puhul varemgi tehtud. See oleks tähendanud, et ehituskeeluvööndi vähendamisega on asjad korras ja ühel pool.\nLõpuks sai vald ühel oktoobripäeval lausa kaks vastust. Keskkonnaamet teatas eelmisest kirjast kaheksa (!) kuud hiljem, et pikendab tähtaega veelgi. Kirjas seisis vabanduseks, et ametnikud olid puhkusel ja üks ametnik ei saanud oma tööga hakkama.\nSaarte Häälele teadaolevalt sunniti too ametnik septembris 2011 töölt lahkuma. Tegu on sama mehega, kelle tööülesanne oligi Mustjala planeeringut menetleda.\nKeskkonnaministeeriumi vastuses öeldi vallale, et neil ole mingit õigust asja ise lahendada. Ministeeriumi asekantsler Andres Talijärv väitis, et keskkonnaametil ei olegi seadusejärgset tähtaega, kui kaua võib asja menetleda. Lubatud tähtaegadest mittekinnipidamist võib käsitleda vaid viivitusena, ei millegi muuna.\n28. oktoobril saatis keskkonnaamet otsuse ehituskeeluvööndi vähendamise kohta: “EI tohi!”\nMustjala valla maatalituse juhataja ja ühe maatüki omanik Ilmar Pungar on Saarte Häälega kohtudes üsna nõutu. Tema sõnul ületab keskkonnaameti asjaajamine igasuguse taluvuspiiri. Ta ütleb, et ehituskeeluvööndi vähendamisest keeldumine ei ole tema arvates piisavalt põhjendatud ning arvestamata on jäetud kõik valla esitatud aspektid.\nTema sõnul kavatseb vallavalitsus veel kord pöörduda keskkonnaameti poole palvega esitatud seisukohad üle vaadata ja täpsustada.\nPungar ei mõista, miks ei ole kaalutletud iga planeeritud maatükki eraldi, nõusoleku keeluvööndi vähendamiseks saab ju anda ka osaliselt ja see annaks vallale võimaluse detailplaneeringu osaliseks kehtestamiseks.\nOma rollist kogu protsessis arvab Pungar, et eks sel ole kehva maik juures, et ka tema on maaomanik ja samal ajal valla kirjade kokkusättija, kuid samas on ta kodanik ja omab samasuguseid õigusi.\nTiidu-Kiuna endine omanik Guido Grass laiutab otsuse peale samuti käsi. Grass räägib, et ainuke keskkonnaameti ametnik, kes viitsis kohal käia ja asju uurida, oli seesama nüüdseks töölt lahkunud ametnik. Ning Grassile teadaolevalt oli ta andnud ka positiivse hinnangu. Miks see kuskil kõrgemates koridorides negatiivseks muutus, Grass ei tea.\nSamas ütleb ta nagu Pungargi, et tema jaoks on kõige suurem küsimärk see, miks ei anta vastuseid ega põhjendata asjaolusid. Maaomanikud tellivad tema sõnul kümnete tuhandete kroonide eest detailplaneeringuid ja uuringuid, kuid vastu saavad vaid ebamääraseid otsuseid.\nGrass tunnistab, et tegi valesti, et viis kunagi ammu sinna platsile maja. “Ma olen karistada saanud. Trahvi saanud, avalikkuse ja meedia hukkamõistu pälvinud. Miks ei lasta mul asja seaduslikult korda ajada?” küsib ta. “Ega ma ei taha sinna mingit mõisa või kummitehast ehitada!”\nTa ütleb muigamisi, et kui ikka luba ei saa, tuleb oma väikestele 24-ruutmeetristele majadele rattad alla panna ja siis nad ei ole enam ehitised. Oma maatükil koormaga järelhaagise hoidmist ei keela keegi.\nNii Ilmar Pungar kui ka Guido Grass märgivad, et mis saaks vallal selle vastu olla, kui elanikke juurde tuleb. See hoiaks ka tolle metsatuka ja ümbruskonna parema valve all.\nGrass ei kavatse asja niisama jätta. Ta plaanib tellida korraliku eksperthinnangu, mis lükkaks keskkonnaameti põhjendused ehk ümber. Samuti kavatseb ta kirjutada keskkonnaministrile ja vajadusel ka kohtusse minna.\nKohtusse mineku kasuks räägib äsjane riigikohtu lahend, kus Pärnumaal sai üks firma keskkonnaministeeriumi vastu õiguse. Seda samuti ehituskeeluvööndi vähendamisest keeldumise ja ministeeriumi poolse asjaajamise venimise tõttu. Kohus nõudis ministeeriumilt välja kõik arendaja tehtud kulud ja ehituskeeluvööndi osas tehtud otsuse uuesti läbivaatamist.\nMustjala saaga jätkub. Lõppu pole veel näha.\nÜldplaneering – ruumiline planeering, mille eesmärk on valla või linna territooriumi arengu põhisuundade ja tingimuste määramine. Üldplaneering tugineb valla või linna arengustrateegiale ja peab olema kooskõlas valla või linna (kohaliku omavalitsuse) arengukavaga. Üldplaneering valmistab ette alused detailplaneeringute koostamiseks detailplaneerimise kohustusega aladel ja juhtudel.\nDetailplaneering – ruumiline planeering, mis koostatakse lähiaastate ehitustegevuse ja maakasutuse alusena valla või linna territooriumi osa kohta. Reeglina koostatakse detailplaneering omavalitsuse üldplaneeringu elluviimiseks.\nEhituskeeluvööndi vähendamise saanuks vald tegelikult ära teha juba Ninase poolsaare üldplaneeringu kehtestamisega. Mitu valda seda ka tegi ja praegu pole sealseil maaomanikel mere lähedale ehitamisega probleeme.\nNinase poolsaare üldplaneeringu koostamisel lähtuti Saare maakonna planeeringust, mis määras ehituskeeluvööndi riigimaantee ja mere vahel isegi siis, kui sinna jäi veidi rohkem kui 200 meetrit. Ilmar Pungar ütleb, et oleks võinud sisse anda maakonna planeeringu muudatusettepaneku, mille menetlemine oleks aga palju aega võtnud. Seepärast loodeti, et kui vaja, saab keeluvööndi vähendamist taotleda ka hiljem. Kindlalt ta oma sõnul väita ei saa, et üldplaneeringuga oleks saanud ehituskeeluvööndit vähendada, kuid tõenäoline see vahest olnuks. Ka keskkonnaameti nüüdses keeldumises rõhutakse sellele, et vald on üldplaneeringus ala sellisena (kaitsealune rannamets, mitte ehitusmaa – toim) määranud. Ja nii on.\nTõsi, nüüd on maakonna planeeringu see osa, mis määras ehituskeeluvööndi tee ja mere vahele, kehtetu, kuid üldplaneeringus märgitu kehtib ikkagi.\nÜks Saarte Häälega rääkinud spetsialistidest ütles praeguse seisu kohta konkreetselt: “See on vallaametnike toonane tegemata töö.”\nKõige suurem segadus kogu selles loos on, et kuidas Guido Grass sai oma majad ilma kellegi teadmata püstitada ja miks nad siiamaani veel püsti on.\nGrass ütleb, et alustas hoonestamist heas usus, kuna vallast anti lootust, et ehituskeeluvööndi vähendamise otsus tuleb.\nIlmar Pungar väidab Saarte Häälele seevastu, et tema ei teadnud majade jõudmisest Tiidu-Kiunale midagi. Võta nüüd kinni…\nGrass omakorda osutab, et vald on andnud loa tuua sellele maatükile elektrivool ja rajada puurkaev. Ilmar Pungar ütleb Saarte Häälele, et nende lubade andmine ei ole seotud detailplaneeringutega.\nJärgmine küsimus on, et kuidas ebaseaduslikud ehitised veel 8 aastat pärast püstitamist ikka veel seal maatükil püsti on. Nimelt tegi keskkonnainspektsioon Guido Grassile 2004. aastal väärteomenetluse korras trahvi esimese hoone eest. 2005. a kevadel tegi vald ettekirjutuse hoonete lammutamiseks (tõsi küll, kehtima pole see tänaseni hakanud, kuna ei vald ei suutnud seda hoonete omanikule allkirja vastu kätte toimetada – toim).\n2005. a suvel tuli inspektsioon taas asja uurima ja avastas, et maju on juurde tekkinud. Uute majade suhtes algatati väärteomenetlus ja määrati taas trahv ning alustati haldusmenetlust.\nVahepealsel ajal oli kinnistu müüdud Lenne Uusnale ja seega läks menetlus üle uuele omanikule. Aastal 2007 tegigi keskkonnainspektsioon Tiidu-Kiuna maaüksuse omanikule Lenne Uusnale ettekirjutuse maaüksusel asuvad omavolilised ehitised likvideerida.\nLenne Uusna tegi taotluse menetlus peatada, kuna plaaniti algatada uus detailplaneering. Nii jäigi keskkonnainspektsioon ootele (kui saadakse luba ehituskeeluvööndit vähendada, kaovad juriidiliselt ka ebaseaduslikud ehitised – toim) ja 2009. aastast alates ei olegi midagi toimunud. Nüüd, kui selgus, et ehituskeeluvööndit siiski ei vähendata, menetlus jätkub ning arvatavasti liidetakse nii valla kui ka inspektsiooni menetlused üheks.\nKui Saarte Hääl keskkonnainspektsioonist asja kohta küsis, jõudis meieni signaal, et kohalikud inspektorid on eesotsas pealik Tõnu Ausiga taas Tiidu-Kiunal käinud. “Saaremaa inspektorid käisid tõepoolest kohapeal, aga edasise menetluse käigus tuleb seal kindlasti veelgi käia. Kuna vahepeal on aega mööda läinud, siis tuleb uuesti mõõdistamised teha ja muud asjaolud üle kontrollida,” ütles Saarte Häälele keskkonnainspektsiooni pressiesindaja Leili Tuul.\nKuidas Ilmarile anti?\nÜks asi, mida nii vald kui ka teised maaomanikud rõhutavad, on võrdse kohtlemise põhimõte. Nimelt on samamoodi kehtestatud üldplaneeringut muutev detailplaneering Kugalepa külas asuvale Ilmari kinnistule, kus ehituskeeluvööndit vähendati 70 meetrile.\nIlmari kinnistu ehituskeeluvööndi vähendamine tuli vaid poolteist aastat pärast seda, kui Guido Grassi samasugune soov Tiidu-Kiuna maatüki osas, oli tagasi lükatud. Mõlemad dokumendid kannavad ühe ja sama ministri – Villu Reiljani – allkirja. Ühtegi põhjendust Ilmari kinnistule antud loas pole. Öeldakse vaid, et saab küll.\nSaarte Hääle arupärimisele, et miks üks saab, aga teised mitte, vastas keskkonnaamet, et 2005. a vähendas ehituskeeluvööndit keskkonnaminister.\n“Tolleaegses kirjas on toodud vaid, et nõustumisel on lähtutud looduslikest tingimustest ning olemasolevast teedevõrgust. Miks llmari kinnistul tookord vööndit vähendati, meie selgitada ei oska,” vastas keskkonnaameti pressiesindaja Aet Truu.\nIlmari kinnistu omanik ei ole kohalik, kuid on samas tuntud inimene. Ilmar Haak on Eesti taluliidu endine juhatuse esimees ja kuulunud ka Otepää vallavolikokku. Kui Haagi nime guugeldada, tuleb välja ajaleheartikleid, kus mehe nime mainitakse seoses segaste renditehingutega Otepää linnas.\nHuvitav on ka see, et Ilmari kinnistule antud ehituskeeluvööndi vähendamist on korra juba kasutatud võrdse kohtlemise põhimõtete rakendamiseks Mustjalas. Nimelt palus Saare maavalitsuselt järelevalvet kodanik, kellele Mustjala vald ei andnud luba detailplaneeringut algatada. Maavanem osutas aga juba kehtestatud, Ilmari kinnistu kohta käivale Läkuranna detailplaneeringule ja tegi vallale ettepaneku asi üle vaadata.\nLisaks pikale ehituskeeluvööndi vähendamist keelavale kirjale palus Saarte Hääl keskkonnaametist ka lisakommentaare, et miks taoline otsus ikkagi tehti.\nAllar Liiv, looduskasutuse spetsialist:\nKasspeksa maaüksusel soovitakse vähendada ehituskeeluvööndit 130 meetrini, mujal 50 m. 50 m seetõttu, et tekkivatele maaüksustele soovitakse rajada paadi- ja võrgukuure. Aga igale tekkivale kinnistule nähakse ette õigus ka elamuhoone ja kõrvalhoonete rajamiseks.\nPaljudel maaüksustel on tegelikult ehituskeeluvööndist väljajääv osa olemas, aga ei soovitagi ehitada maantee lähedale, sest sealt tuleb müra ja tolm. Selline vallapoolne argument ei ole põhjendatud. Metsa ehitamine eeldab looduslike koosluste raadamist ning suurendab rannaäärses metsas tormimurru ohtu. Lisaks on nimetatud detailplaneering vastuolus üldplaneeringuga.\nKeeldume ka seetõttu, et seal asub Küdema lahe hoiuala. Lisaks asub detailplaneeringualal mitmeid käpalisi (lisaks Kasspeksa käpaliste püsielupaigas asuvatele) ning III kategooria hoburästa pesapaik.\nLähtuda tuleb ettevaatusprintsiibist, kus rannaalale ehitamine suurendab sealsetele looduskooslustele langevat tallamiskoormust lisaks suurenevale meresõidukite aktiivsusele (kaubasadam ning igale planeeringualale lautri rajamine), mis kindlasti mõjutab Küdema lahe linnualal pesitsevaid ja rändel peatuvaid linnuliike.\nMaris Noor, looduskasutuse peaspetsialist:\nEhituskeeluvöönd teenib eelkõige avalikku eesmärki – et rand ja kallas oleksid avalikkusele avatud, oma loomulikus olekus koos endale omaste looduskoosluste ja eripäraga. Ehituskeeluvööndi vähendamine on erand üldkehtivale normile ning sellise erandi tegemise vajalikkus peab olema hästi põhjendatud.\nKokku tekiks Küdema lahe äärde 11 elamut, 25 kõrvalhoonet, 9 paadikuuri ja 11 puurkaevu.\nLisatud: 14.11.2011 / 15:26\naga miks keelata, kõigil on võimalus käia, ehk ka linnud lendavad edasi.\nLisatud: 14.11.2011 / 16:17\nFilosoof 27 just nimelt oled õigel teel, kui kõrvalkruntidel on vähendatud 20 kuni 70 jm ehituskeeluvööndit, siis peabki võrdse kohtlemise printsiip kehtima kõigi jaoks.\nVeel peaks demokraatlikus riigis olema põhjendatud keeldumine, momendil toimib jätkuvalt ametnike kabineti otsustamise suva, mis mõnele ministrile on halvasti lõppenud.\nPungar aga on haritud inimene ja saab valla asjadega väga hästi hakkama. Ilma selliste meesteta võiks Keedus veel mitu filmi Mustjalast vändata.\nToetus ka vallavanemale, kes ikka rohkem valla asju teab ja korraldab kui mitte vallavalitsus.\nLisatud: 14.11.2011 / 16:39\nsinu loogika järgi võiks kõik rannad ja kaldad täisehitada\nkuidas pungar saab planeeringutega tegelda kui ta ise neid teeb ja tal on maatükk ka seal\nLisatud: 14.11.2011 / 16:57\nKui on ehituskeeluvöönd.Ja sina tahad seda vähendada,siis pead põhjendama.Ja kui keskkonnamet ütleb ära,siis ta ei pea põhjendama,ta ei pea põhjendama seadust.Mingi “korrapära”,et Mustjalas tahetakse kõike ja kõiki väänata.Vaat,ei lähe alati asjad ludinal.Kui palju on Angeste talu tagastamist väänatud,keeratud.Ometi saab see pull juba läbi,kuid milleks seda vaja oli.Vist selleks,et kamp sulisid maapeale tuleks.Oh,neid asju annab üles lugeda.Üht ütlen – jätke järele,niigi olete põrgule lähedal !!! Eriti käib see Pungari ja Kallase kohta.\nLisatud: 14.11.2011 / 16:58\nMis jahuda nende krunitide ja krundikeste ümber – suur mõttetus – Saaremaa sadam on püsti pandud ja ähvardab muide ka teie krundikesi, aga te jääte sadama palgikoormate alla edasi kiunuma.\nLisatud: 14.11.2011 / 17:01\nMaailmas ongi kõik kaldad täis ehitatud, kus ei ole looduskaitse alasi ega kaitse all olevaid objekte. Kõik peaks toimima kaalutletud otsuste järel. Artiklist loengi välja, et kohapel loodusseiret teinud keskkonnaametnik, kes ehituskeeluvööndi vähendamist toetas sai kinga ametist ja kabinetivaikusest X isiku poolt, kes ei teagi kus Mustjala asub, tuli korraldus keelav otsus teha.\nP.S. teadmiseks, et planeeringuid koostavad maakorralduega tegelevad firmad, mitte I.Pungar. Tema ülesanne jälgida detailplaneeringu vastavust planeerimisseadusele .\nLisatud: 14.11.2011 / 17:11\nTuleb välja,et Pungaril veel üks maatükk põske pistetud.Vinge tulnukas,kes siin möllab.Maid peaks tal minu andmetel olema ca 75 hektari ringis.Kuda nad tema kätte sattusid,kelle omad nad olid,kus on omanike järeltulijad?Vastan ise – kaugel maal.Kui nad mitu korda vallas käisid,tudisid ametnikud kollektiivpuhkusel.\nLisatud: 14.11.2011 / 17:26\nKui fotot vaadata,siis võib kolm korda arvata, millega mehed pildistamise eelõhtul tegelesid.\nLisatud: 14.11.2011 / 17:49\n“Nii Ilmar Pungar kui ka Guido Grass märgivad, et mis saaks vallal selle vastu olla, kui elanikke juurde tuleb. See hoiaks ka tolle metsatuka ja ümbruskonna parema valve all.”\n10 punkti sellisele huumorile, meestel naljasoont on, kuid ka huumoriga ei tasuks päris absurdini välja minna.\nLisatud: 14.11.2011 / 18:05\nSee,kes ehitas ilma ehitusloata maja, teadis kindlalt, et saab kasutusloa hiljem kindlasti. Nii need asjad Mustjalas käivad. Imelik on see ,miks keskkonna amet tõrgub? Neid erandeid on ju tehtud küllaga.\nLisatud: 14.11.2011 / 19:54\nSelliste eesmärkidega detailplaneeringu algatamisest oleks vald saanud keelduda.\nLisatud: 14.11.2011 / 09:34\nMehed. raha on see, mis asja Mustjalas korraldab. Ainult raha ja suur raha. Pealegi Pungaril ( mandrilt tulnud mehel ) vanainimestelt ” loobutuid ” maid palju ja need on vaja müüki paisata .\nLisatud: 14.11.2011 / 13:32\nNäe Mustjala. Täpselt nagu vald ise teeb oma inimestega ! Siis on aga kõik ” normaalne”. Samas taotleb vald Küdema lahe teisele kaldale KAITSEALA ja seda 400 meetri ülatuses.\nLisatud: 14.11.2011 / 13:36\nOmad vitsad vist peksavad.\nLisatud: 14.11.2011 / 14:08\nalgul onni vaja ehitada,siis hoopis venemaalt palkmaja. ma ei viitsinudki edasi lugeda. väärtused on igal ühel erinevad. mida siis veel mereäärsest rääkida\nLisatud: 14.11.2011 / 14:44\nOmeti läks lahti, kommentaariumis kestiski vaikus liiga pikalt. Edu!\nLisatud: 14.11.2011 / 14:50\n“Ilmar Pungar… … ütleb, et ehituskeeluvööndi vähendamisest keeldumine ei ole tema arvates piisavalt põhjendatud.”\nfilosoofia on vist ikka selline et mitte vähendamisest keeldumist ei pea põhjendama vaid vähendamist peab põhjendama!\npeavad ikka olema väga mõjuvad põhjused et vähendada, ja teha erand ühele inimesele kes seaduse ees peaks olema võrdne kõigi teiste eesti inimestega.\nLisatud: 15.11.2011 / 12:32\nMillal need Mustjala maakorraldajate sahkerdamised avalikustatakse?\nLisatud: 16.11.2011 / 15:05\nIkka vaikselt ja vastikult urgivad lipsuga mehed meite asju.Mina lippan kusta tel solli.


ISPA ja Ühtekuuluvusfond - Emajõe veevärk\nAvaleht Ettevõttest AS Emajõe Veevärk Loomise lugu ISPA ja Ühtekuuluvusfond\nISPA (Instrument for Structural Policies for PreAccession) oli Euroopa Liiduga liitumise eelne tugiprogramm Kesk- ja Ida-Euroopa kandidaatriikidele, mille raames rahastati transpordisektori ja keskkonnaprojekte Euroopa Liidu (EL) kandidaatriikides.\nEestis käivitus ISPA 2000. aastal, valmistades ette kandidaatriikide ametkondi toetuste vastuvõtmiseks Ühtekuuluvusfondist, mis rahastab sarnaseid projekte Euroopa Liidu liikmesriikides. Seega ISPA tehnilise abi vahendid kulusid Ühtekuuluvusfondi (Cohesion Fund) projektide ettevalmistamiseks. Tänaseks on ISPA asendunud Ühtekuuluvusfondiga (ÜF).\nÜF loodi 1993. aastal Euroopa Liidu Maastrichti lepinguga. EL kaas-finantseerib ÜFi vahendusel investeeringuid suurtesse transpordi- ja keskkonnainfrastruktuuri projektidesse maksumusega alates 10 miljonist eurost (MEUR) ja 80-85% ulatuses. Keskkonnasektoris neelab peamise osa ÜF eelarvest infrastruktuuri kaasajastamine veevarustuses, heitvee puhastamises ning jäätmekäitluses.\nKaas-finantseerimise saamiseks peab toetust taotlev projekt kohustusliku eeltingimusena aitama kaasa EL keskkonnaeesmärkide saavutamisele. Oluline on projekti majanduslik ja sotsiaalne kasulikkus e üheks projekti elluviimise eelduseks on piisavalt suutliku institutsiooni olemasolu. Projekti elluviimine siinkohal ei tähenda kitsalt ehitushanke ja ehitustööde läbiviimist, vaid ka hilisemat haldamist.\nArvestades Euroopa Komisjoni praktikat ei teostata põhimõtteliselt rahalisi makseid enne, kuni pole fikseeritud kasusaaja isik ning varade lõplik kuuluvus. Seega sõltumata Eesti poolsest ÜF taotluste esitamise ajast ning saavutatud kokkulepetest kaasfinantseerimise osas, peab ÜF rahaliste väljamaksete eeltingimusena olema selgus loodava infrastruktuuri omaniku ja tema haldussuutlikkuse kohta.


Hambalabor Tallinnas, Tõnismäel\nHambalabori veebileht: www.khl.ee\n1999. aastast tegutsenud Kaarli Hambalabor liitus 2020. aastal Dental Designi hambalaborite grupiga (www.dentaldesign.ee). Dental Designil on hambalaborid Tallinnas, Tartus ja Pärnus. Kaarli Hambalabori töötajad jätkavad hambalabori teenuste pakkumist Dental Designi nime alt.\nHambalaborisse on märkimisväärselt investeeritud, tänu millele toimub tootmine innovaatilisi lahendusi kasutades. Hindame kõrgelt CAD/CAM tehnoloogia tänapäevaseid võimalusi ning võimaldame laborisse saata ka digitaalseid jäljendeid.\nMeie eesmärk on saavutada maksimaalselt parim tulemus, mis iga konkreetse patsiendi puhul võimalik. Hambalabor annab valmis tööle kaasa Tellimusmeditsiiniseadme kinnituskirja, milles me kinnitame et toode on valmistatud patsiendile vastavalt tema raviplaanile. Tellimusmeditsiiniseade vastab olulistele nõuetele, mis on sätestatud meditsiiniseadme direktiivis (MDD) 93/42/EMÜ ja ka meditsiiniseadme seaduse ning selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuetele.


8 värvikat lastetuba - Moodne Kodu\nKui suurema lapse tuba on üldiselt rahulikuma alatooniga, siis väiksem laps igatseb oma tuppa erksamaid toone. Just väiksema lapse tuba ongi see, kus kõige rohkem erksaid värve kasutatakse ja ilmselt ka nauditakse. Kindlasti ei tasu aga värvide virvarriga liiale minna. Vaata pilte kaheksast õnnestunud värvivalikuga lastetoast.\nPildid on kokku pannud amazinginteriordesign.com. Vaata pilte SIIT ja kui sinugi lapsel on kirka värvipaletiga tuba, siis saada meile sellest pilt või pildid märgupealkirjaga "värvikas lastetuba" aadressil moodnekodu@delfi.ee.\nSalatoad, mida endalegi sooviksid — 20 ideed\nIdeid väikepoisi toa sisustamiseks\nIdeid tüdruku toa sisustamiseks


Indigoaalane: Pilvebaleriini lood 8- dumbuser\nPilvebaleriini lood 8- dumbuser\nja mu nogija lõpetaski eksistentsi. Irooniliselt sai ta viimase infarkti Soomes, Nokia esinduse ees. Rünnak hoonele jäi toimumata, kuigi usun, et rahvusvaheline üldsus oleks mulle toetust avaldanud küll.\nViimase remondi järel halastas EMT lõpuks mu peale ja võttis ta tagasi.\nEnne kui edasi vingun, tahaksin vahepeal kiita teenindust. Midagi nii positiivset pole minuga ammu juhtunud.\nSelge, et ma olin kergelt häiritud, kuna poole aasta jooksul oli see juba kolmas kord telefoni remontida. Teenindaja Roman suutis mingi ime läbi paari minutiga pinged maha võtta ja tekitada ühisrinde hoopis Nokia vastu. Rahulik, asjalik, professionaalne... super! Teeninduspunkti pani see, kui ma siis kolmandat korda teenindusse ilmusin ja järjekorranumber mind teise inimese juurde viis. Noormees tuli naeratades ja tundis siiralt huvi, millega mu telefonisaaga lõppes ning rõõmustas koos minuga positiivse lahenduse üle... Väga meelidv kogemus.\nAga siis, oli vaja valida uus. Loomulikult oli mul taaskord kodutöö tegemata. No telefon on ju telefon, eks. Ja õigupoolest polnudki selles hinnaklassis väga valida ka . Seesma mark, mis suht põhjendatult väga enam usaldust ei äratanud, mingi teine Nokia mudel ja ülejäänud puutetundlikud. Müüge mulle ometi, palusin ma teenindajat- mida te ise kasutate?\nMa olen suhtunud seni puutetundliku ekraaniga telefonidesse ettevaatlikult- aga nagu näitas pilk riiulile, siis see on paraku me tulevik. Ja pole vast vahet enam, kas see tulevik jõuab kohale varem või hiljem. Seekord siis jõudis natuke varem. Telefon nägi nii edev välja, et peale kõiki neid vintsutusi, otsustasin, et ma olen seda väärt, Ja siis selgus, et teenindajatüdrukul on endal samasugune taskus. HTC Wildfire S. Tehtud.\nSips-sips näitas teenindaja põhifunktsioonid ära, aga ega ma väga ei süvenenud, elu on õpetanud, et kui ise ikka läbi teed, siis jääb meelde ja saad aru ka. Et siis pikk õhtu juhendiga oli planeeritud.\nLähen siis koju, loen juhendi läbi ja mmm..... Kirjas on kuidas panna sisse aku, juristi tungiv nõuanne andmekaitse osas ja reipad soovitused selle kohta, kuidas jääge sõpradega kontakti, pildistge, tähistage ja jagage ning nautige rakendusi koos sõpradega... , ehk siis kuidas internetis tegutseda, aga rohkem mitte midagi!\nKuidas saan ma kõne vastu võtmata jätta, kuidas helinat vaigistada, kuidas sõnumeid saata...\nTelefoni ingliskeelsel kodulehel oli küll kröömike rohkem infot, aga nuta või naera- täpselt juhendi järgi toimides, vabandust, aga minul küll selliseid valikuid, nagu lubatud, ette ei tulnud...\nIlmselt on tootja eeldanud, et selliseid riistu ostavad vaid noored, nutikad ja kõhnad inimesed, kel baasteadmised ammu olemas, või? Mu enesehinnang sai järgmise löögi sellega, et selgus- mul on liiga paksud sõrmed. Juhuslikult avastasin, õnneks, natuke hiljem, et kui telefoni pöörata, siis läheb klaviatuur õige pisut suuremaks. Aga. Jah. Ma olen jäme-näpp. Ma ei julge mõeldagi neile talvepäevadele, kui numbreid peab toksima kinnastatult. Või autosõidu ajal? (Ups, autos ju enam ei tohigi).\nAga see selleks. Ma olen tegelikult üsna nõutu. Kuigi ma olen selles EMT kontoris juba omainimene:), on ikkagi natuke piinlik minna küsima, et vabandust. Kuidas ma saaksin grupile tekitada oma helina. Muidu ju polegi grupil mõtet? Ja miks ei saa ma kodulehel ette antud skeemi järgi tekitada kiirvaliku klahve... Ja kuidas saan ma kiiresti leida pikast nimekirjast vajaliku numbri, kui telefon annab ette vaid numbrid, ja mitte tähed... Ja kõiki küsimusi ma ilmselt veel küsida ei oskagi. selleks olid vanasti juhendid.\nMida teeb klient sellises olukorras. Viib toote tagasi ja ostab jõukohase telefoni?\nSama teema: e-rõõmud , juhtub , kiidan kaasa , nalja\nTõnn 4. juuli 2011 09:50\nHeh, mul oli täpselt sama ehmatus, kui oma Nokia 6300 minema olin visanud ning uhiuue Samsung Galaxy S II asemele sain. - Aga pole hullu. Tegelikult on kõik väga intuitiivne. Soovitan konsulteerida mõne tuttavaga, kel juba midagi sarnast olemas. Selle riista saab enda jaoks väga mõnusaks timmida. Palju õnne!\nMarca 4. juuli 2011 09:59\nSõrmedega ongi üsna ebamugav puutetundlikku ekraani kasutada mu meelest. Meie pere Nokiatel on "jämenäppudele" mingid pulgad pakendis kaasas olnud.\nAnonüümne 4. juuli 2011 12:55\nMul on kah HTC Wildfire, olen väga rahul, aga esimese hooga hirmutas samuti see kaherealine kasutusjuhend. Omalt poolt siis mõned vihjed:\nKui ei taha kõnele vastata, siis katkestamiseks tõmbad sõrmega altpoolt üles (vastamiseks ülevalt alla).\nKui tahad vaigistada, siis mul on vaja ainult telefoni asendit muuta (näoga allapoole nt).\nSõnumi saatmiseks on "avalehel" messages, sellele koputades avanebki see sõnumisaatmise koht. Täpitähtede saamiseks hoiad all sama tähe täpita varianti ja siis tuleb teise sõrmega suuta tabada ekraaniletekkivat täpitähte (täpita tähele peab teine sõrm alles jääma, muidu tuleb esimene alternatiiv pakutavast loetelust). Sõnumid lähevad inimeste järgi ühte "vestlusse" ja minul juhtus selline kole lugu, et tahtsin ära kustutada paari mõttetut, aga kustutada saab ainult kõike või mitte midagi ja rumala peaga kustutasin ka vanad ja toredad sõnumid selt inimeselt.\nKui on veel küsimusi, võib mulle kirjutada: tafkav.blog(at)gmail.com\nKR 4. juuli 2011 14:34\nTänud abi pakkumast, jätan meelde:)\nTerve nädalavahetuse sai pusitud, ja tõsi ta on, hakkab looma... Polegi nii keeruline kui algselt paistis!\nAnonüümne 4. juuli 2011 23:10\nAhjaa, suuremaks saab ekraanilolevat asja venitusliigutusega ehk siis alustad, näpud koos, ja siis venitad need laiali. Umbes nagu venitaks juuksekummi suuremaks (ma ei oska eriti kirjeldada). :-) Läheb päris suureks.\nReklaamiklubi 6, mees kui aksessuaar\nIlust ja ohvrist\nGoogle pluss Facebook\nVanasti oli elu parem?\nRingi või üle mäe\nMeestest, lihtsalt ( nagu ikka)\nKellele on vaja ajalehti 2


Make- Make (Lihavõttesaare Jumal) | Para-web\n/ Make- Make (Lihavõttesaare Jumal)\nMake- Make (Lihavõttesaare Jumal)\nLihavõttesaare ümber keerleb palju müstilist. Näiteks kõigile tuntud kivikujud, Moai’d. Nende päritolu pole aga siiski seletamatu- nimelt kivim millest Moai’d on tahutud on üpris pehme, st kiviaja tööriistade jaoks käepärane. Pärismaalased ise väidavad, et need on ehitanud esivanemad kuulsate pealike auks, seega mitte midagi ebamaist? Või mis?\nPalju huvitavama päritoluga tunduvad hoopis vähem tuntud Lihavõttesaarelt pärit puidust kujukesed pikkadest, ebaproportsionaalsest, kuue sõrmega, hambutu, imeliku peakatte ja kameeleoni-taoliste silmadega hübriididest.\nÜks teooria on, et need kujutavad „linnumuna-rituaali“ võitjaid, kes autasuks said veeta aasta aega, kuni järgmise võidumeheni, üksikus hütis vulkaanimäe otsas. Kombekohaselt ei lõiganud nad ei küüsi ega juukseid- sealt ka ebainimlikult pikad sõrmed. Huvitav miks? See aga ei seleta miks kujul on kuus näppu. Imelikke silmi ei oska samuti keegi kommenteerida.\nTeise teooria kohaselt kujutavad kujukesed Jumalat- Make- Make’t.\nOn ka teisi samalaadseid kujusid, kuid need kujutavad kas tavainimesi või pühalinnuks riietunud preestreid. Märkimisväärne on veel, et teised kujud on rohkem inimeste sarnased.\nJa veel on leitud mõningad sisalikupea ning sabaga hübriidid.\nMis Teie arvate, kes on need salapärased olevused? Kas iidsete-tulnukate-teooria kajastub ka siin? Minule meenutas see „Siiriuse Saladus“ raamatus nähtud fotot Dogonite hõimu kujukest, väidetavast Siiriuse süsteemi tulnukast.\nolgu, võib-olla ka mitte\nAllikas: The Lost Gods Of Easter Island (Youtube):\nhttp://www.youtube.com/view_play_list?p=...08BC9B4FB1 <-- vana link (ei tööta)\nhttps://www.youtube.com/results?search_q...ter+Island <-- uus link\nPostitus muudetud 2019 a.\nMuud sarnased kujudesed\n[Muudetud: 8-20-2009 Elderm]\n(selle postituse viimane muutmine: 11-04-2019 13:38 xawa.)\nOh sa jutt! Suurelt näevad need puidust kujukesed välja just sellised (või sarnased) nagu mõnel pool mõnda tulnukrassi kirjeldatakse! Ja mis imestama paneb: neil ongi kuus sõrme!\nMis aga selle saare kivikujudesse puutub, siis nad võivad ju üsna pehmest kivimist tehtud olla, aga miks nad tehti just niisugused, eks sedagi ju või tänapäeval ainult oletada.\nJuhin tähelepanu, et 20.saj lõpul avastati Andides, P-Carolinas ja Islandi idaosas Lihavõttesaare raidkujude koopiad.\nOn pakutud, et need kuulusid Lemuuriasse ning on loodud mitu miljonit a. e.Kr. ja niisugused võisid välja näha näiteks Lemuuria inimesed.\nKui nüüd siit edasi fantaseerida (loodan, et fantaseerimine ei ole kurjast!), siis ehk ongi need puukujukesed mingite iidsete olendite järgi tehtud!?\nJa siiani ei anna mulle rahu üks Paradoksis kirjutatud paradoks, kus kirjutati, et Liivimaa ordurüütel leiti Lihavõttesaarelt!?\nEhk on peale dogonitegi leitud sarnaseid kujukesi kuskilt?\nEhk on neis paigus, kus leiti kivikujude koopiaid, ka neid puunikerdisi?\nSoovitan neid kujukesi vaadata kõigil!\nNende kujukeste vaatamine on omaette elamus!\nMis mõtteid või arvamusi need teis tekitavad?\n[Muudetud: 4-9-2009 Müstik]\nMinu jaoks on eriti lummavad kuus sõrme ja kameeleonile omased silmad. Ma saan aru, et fantaasiaks võib veel lugeda seda üht kujukest, millel on sisaliku pea ja pikk-pikk saba, aga antud kujuke on minu meelest midagi rohkemat kui puhas mütoloogia.\nNendel puukujudel on veel kaval nägu ja habemetutt ka lõua all. Sisalikekujulistel on äkki midagi ühist chupacabradele?\nLeidsin Peruu pilveinimeste teemast Lihavõttesaarele sarnased kivikujud:\nKui neil juba sarnased kivikujud olid, siis äkki oli neil sarnaseid puukujusid ka?\n[Muudetud: 20-8-2009 Müstik]\nKeegi ei tea miks ja kunas esimesed inimesed tulid saarele. Üle 1000 monumendi. Monumente ei tehtud kohapeal, vaid kaugel eemale karjääris, st. monumendid olid oma kohtadele transporditud. Mõni monument, Moai, kaalus üle 100 tonni.\nSaarlased ise väidavad, et monumendid omasid „võluväge“, mida nad kutsusid manaks. Mana pidavat peituma Moai’de silmis.\nKohalikud ei kinnita, et Moai’d transporditi kohale köite ja puitrullikutega, nagu seda teevad teadlased, vaid hoopis, et kujud kõndisid ise kohale.\nÜks lihavõttesaare legend räägib, et ühe kuulsa saare kuningas teadis, et nende saar upub ning saatis seitse maadeavastajat uut saart otsima, et nende kultuur säiliks. Nad leidsid Lihavõttesaare. Nende auks ehitati seitse kuulsat moai’d, mis vaatasid kaugustesse merele. Kui minna mööda nende silmavaate suunda, siis pidavat jõudma vana uppunud kontinendini, mis arvatakse olevat Atlantis.\nArvatakse ka, et kunagi olevat Lihavõttesaare ja Peruu vahel maismaa, st. et elanikud kõndisid sinna. Seda teooriat kinnitab, et nii Lihavõttesaarel kui ka Peruus, Nazcas, leidub sarnase ehitusega kivimüür.\nAllikas: Mysterious Journeys - Easter Island\nLemuuria manner vajus India templist leitud savitahvlil olevate naakali kirjamärkide järgi 50 000 a. tagasi maavärina tagajärjel Vaiksesse ookeani.\nSee oli tohutu suur, ulatudes Havai põhjaosast tükk maad lõuna poole, ühtekokku üle 5000 miili idast läände ning üle 3000 miili põhjast lõunasse.\nPraegused Lemuuria entusiastid on veendunud, et arheoloogilised leiud ja Lõunamere saarte põliselanike pärimused kinnitavad Lemuuria kunagist olemasolu. Nii Polüneesia saared kui Lihavõttesaar olid Lemuuria kontinendi jäänused.\nArvatakse, et ka Madagaskar kujutab endast kunagi eksisteerinud Lemuuria mandri säilinud osa. Seal elasid suuresilmalised, pikatoimelised leemurid - inimesesarnased poolahvilised. Muuseas, suuresilmalised on ka need Lihavõttesaarelt leitud puukujukestel olevad olendid.\nLisaks nimetavad veel m a i a d end Troano koodeksis Mu rahva katastroofist pääsenute järeltulijaiks. Nii et on, mille üle mõtelda!\nArvan, et seal saarel elasidki alguses Lemuuria mandrilt pärit elanikud.\nOsa neist lemuuria elanikest aga olid ka maiade eellased.\nAga seoseid võiks muidugi edasi otsida.\nLemuria the name of a hypothetical "lost land" variously located in the Indian and Pacific Oceans. The concept's 19th century origins lie in attempts to account for discontinuities in biogeography -- however, the scientific concept of Lemuria has been rendered obsolete by modern understanding of plate tectonics. Although sunken continents do exist — see Zealandia in the Pacific and the Kerguelen Plateau in the Indian Ocean — there is no known geological formation under the Indian or Pacific Oceans that corresponds to the hypothetical Lemuria.\nkah nagu rohkem soovunelm ?\nAjalooliselt on punase peaga olnud traaklased, keldi rahvad ja mõningad germaanlased. Ja tänapäeval, ohhoo üllatust, on kõige suurema osatähtsusega rahvastikust punase peaga inimesed Šotimaal (13%) ja Iirimaal (10%). Kusjuures Šotimaal kannab 40% rahvastikust retsessiivset punapea geeni, samas kui iirimaal on see number 46. Kõige rohkem punapäid arvuliselt on USAs (6-18 miljonit). Punase või punaka peaga inimesi leidub tänapäeva Euroopas üsnagi palju veel Põhja -ja Baltimaades ja samuti osades Hollandi, Belgia, Prantsuse, Portugali, Hispaania, Itaalia, Saksamaa, Venemaa ja Kagu-Euroopa piirkondades. Samuti on neid ka teatud määral Aasias (kauged eurooplaste järeltulijad)ja Aafrikas (esineb berberitel, kuigi üsna harva). Kusjuures punapead tunnevad valu palju rohkem kui ülejäänud hall mass!\nKusjuures punapead tunnevad valu palju rohkem kui ülejäänud hall mass!\nMis Sa selle lause all mõtlesid?\nNii oli ühes artiklis kirjutatud.\nMina ei mõelnud suurt midagi. Tuli lihtsalt meelde, et sul oli kuskil arutlus Lihavõttesaare asukate "juuksesõlmedest".\nLeidsin selle artikli juhuslikult neid traaklasi (vt teema traaklastest) uurides.\n(22-08-2009 14:10 )Elderm Kirjutas: Kohalikud ei kinnita, et Moai’d transporditi kohale köite ja puitrullikutega, nagu seda teevad teadlased, vaid hoopis, et kujud kõndisid ise kohale.\nInspired by Thor Heyerdahl's Kon-Tiki, Pavel Pavel set out to demonstrate how the monolithic Moai of Easter Island might have been moved into place by a small number of people using only rudimentary technologies. He conducted a practice experiment in 1982 in south Bohemia using a concrete model (4.5 m, 12 tonnes). In 1986 he was invited by Heyerdahl to Easter Island to test his experiment in its actual setting, where he successfully replicated the experiment. Only 16 people with one leader were needed for relatively fast statue transportation.\nPavel Pavel, innustatuna Thor Heyerdahl'i Kon-Tiki'st, otsustas demonstreerida kuidas monoliitseid Moai'sid võidi oma kohale toimetada väheste inimeste ning algeliste vahendite abil. Ta sooritas 1982. aastal praktilise katse Lõuna-Boheemias betoonmudeliga, millel kõrgust 4,5m ja kaalu 12 tonni. 1986. aastal kutsus Heyerdahl ta Lihavõttesaarele, et korrata katset reaalsetes oludes. Katse õnnestus - kuju suhteliselt kiireks transportimiseks piisas 16 inimesest ühe juhiga (16+1).\nSelles artiklis on ka pilt kuju kõnnitamisest:\nImestama paneb saarlaste veendumus, et kujud tervena kohale jõuavad. Ok, esimene teeb reisi edukalt ja teised järgnevad talle, kuid siis kas polnud nn. esimese pääsukese välja raiumine mingi eriliselt suur pingutus niimoodi riskimiseks või teati juba ette (ehk tegelikult mäletati), et nii on õige.


Kui karusnahksed tooted oleksid naturaalsed, kõduneksid need tarbija riidekapis ära | Nähtamatud Loomad\nKarusnahksed kasukad (Foto: Charisse Kenion)\nKarusnahatööstuse kahjulikku mõju keskkonnale on kajastatud nii teadusraportites kui ka meedias. Sellest hoolimata on paljudes tarbijates kinnistunud karusnahatöösturite sõnumid karusnaha loodussõbralikkusest ja vajalikkusest. Väide, et karusnahk on naturaalne ja jätkusuutlik, on tarbijaid eksitav – karusnahk on loodussõbralik vaid metsas, karuslooma seljas. Rääkides karusnahksete esemete tootmisest, tuleks keskkonnamõju hindamisel arvestada tootmisega kaasneva intensiivloomakasvatuse ja naha keemilise töötlemise aspektidega. Pealtnäha loomulikku päritolu karusnahk on isegi kunstkarusnahast mitmeid kordi keskkonnakahjulikum. Mitmed riiklikud reklaami järelevalvet teostavad asutused näiteks Inglismaal, Hollandis, Soomes, Itaalias ja Taanis on keelanud karusnahatööstusel oma reklaamides selliste väidete esitamise.\nKarusnahku töödeldakse toksiliste kemikaalidega\nKarusnahk on algupäraselt orgaaniline aine (looma nahk ja karvad). Et see tarbija riidekapis samamoodi roiskuma ja kõdunema ei hakkaks, nagu metsas loomulik on, tuleb seda tugevatoimeliste keemiliste ühenditega kaitsta. Selleks kasutatakse naha parkimisel ja töötlemisel toksilisi aineid, nagu ammoniaaki, kromaate, formaldehüüde, vesinikperoksiidi ja valgendusaineid, mis aitavad karusnahka säilitada ja värvida. Neid aineid seostatakse vähi, respiratoorsete haiguste ja leukeemiaga. Suurem osa karusnahkadest töödeldakse Hiinas, kus on leebemad nõuded, ning saadetakse siis üle maailma laiali. Mitmetes uuringutes on leitud tuntud rõivabrändide lasterõivastelt (näiteks imiku kombinesooni kapuutsiäärel või muudel rõivaste karusnahksetel osadel) ohtlikus koguses formaldehüüde ja etoksülaate, mis on kantserogeensed, põhjustavad allergiaid ja hormonaalse tasakaalu häireid.\nKarusloomafarmid mõjutavad kohalikku loodus- ja elukeskkonda\nKulude kokkuhoidmise ja tootmisvõimsuse maksimeerimise eesmärgil peetakse 85% karusloomadest intensiivfarmides, kus on keskmiselt kokku tuhandeid või sadu tuhandeid loomi. Sellise tootmisviisi puhul tekib väga väikesel territooriumil hulganisti jäätmeid, mis avaldavad kohalikule keskkonnale silmnähtavat mõju. Lisaks loomade heaolule jäävad tihti tagaplaanile ka keskkonnakaitse alased nõuded – erinevate riikide raportid keskkonnakaitsenõuete rikkumistest karusloomafarmides on sage nähtus. Selle tavapärasteks tagajärgedeks on kohalike mets- ja vesikondade ning õhu reostus. Karusloomafarmides peetavate karnivoorsete loomade (rebased, naaritsad) väljaheited on kõrge fosfori ja lämmastiku sisaldusega, mida lendub õhku ja imendub vihmaveega pinnasesse ja jõuab veekogudesse. Halvematel juhtudel esineb piirkonna põhjavee reostumine ning kohalike veekogude eutrofeerumine ja ujumiskõlbmatuks muutumine. Karusloomafarmide ümbruses elavad inimesed erinevates riikides kurdavad sageli ebameeldiva lõhna, kärbeste, müra, veereostuse, kohaliku eluolu häirimise ja kinnisvara hinna langemise üle. Farmist põgenenud võõrliigid tekitatavad kahju kohalikule bioloogilisele mitmekesisusele.\nKarusnahkade masstootmine avaldab keskkonnale laiemat mõju\nIgal aastal nülitakse maailmas kümneid miljoneid karusloomi, kelle pidamise ja hävitamise protsessiga tekib miljonite tonnide viisi väljaheiteid, reovett ja kasvuhoonegaase. Palju tsiteeritud Hollandi sõltumatu uuringuagentuuri CE Delft kohaselt kulub 1 kg naaritsakasuka tootmiseks 11 looma, kelle üleskasvatamiseks vajatakse 563 kg sööta. Muuhulgas tekib 220 kg väljaheiteid ja 110 kg süsinikdioksiidi. Arvestades, et kasuka valmistamiseks kulub 50 looma (keskmiselt 50-60), on selle tootmiseks järelikult vaja üle 2,5 tonni sööta, lisaks kaasneb sellega tonn väljaheiteid ja pool tonni süsinikdioksiidi. Kuigi tänapäeval valmistatakse kasukate asemel pigem moedetaile, kasutatakse selleks endiselt kümneid miljoneid loomi. Karusnahkse tooraine ökoloogiline jalajälg on kordades suurem kui teistel materjalidel, nagu näiteks akrüülil, polüestril, puuvillal, lambavillal või kunstkarusnahal.\nKarusnaha tootmine ei ole tänapäeval keskkonnaalastest aspektidest õigustatud. Selle ressursikuluka tööstusharuga kaasneb negatiivne mõju keskkonnale nii kohalikul kui globaalsel tasandil, rääkimata tootmisega kaasnevatest ohtudest tarbijatele ja töölistele (toksiinid ja zoonootilised haigused). Paljud tarbijad, moeloojad ja riigivalitsused on karusnahatööstuse toetamisest loobunud. Järjest enam eelistatakse kasutada modernsemaid, praktilisemaid ja eetilisemaid materjale. Tegemist on ebavajaliku luksuskaubaga, mille võiks tootmata jätta.\nArtikkel ilmus ka Elu24 portaalis: https://lemmik.elu24.ee/7105627/karusnahksete-toodete-tootlemisel-kasutatavaid-kemikaale-seostatakse-raskete-haiguste-tekkega.


Mälumängud NUKU teatris | NUKU\nMälumängud NUKU teatris\nEriolukorra mälumängud internetis\n2020. aasta aprillis toimuvad eriolukorra mälumängud internetis , kus saavad osaleda kõik, kel selleks soovi on!\nEsimene mäng toimub 20.-26. aprillini, link mängule ilmub siia lehele ja NUKU Facebooki lehele.\nKõigi osalejate vahel, kel on õigeid vastuseid üle poole, loositakse välja NUKU meeneid. Õiged vastused ning auhinnasaajad ilmuvad siia hiljemalt 28. aprillil.\nMänguküsimusi koostavad muuseumi kuraator Iti Niinemets, kirjandustoimetaja Kati Kuusemets ja etendusteenistuse juht Hannele Känd. Soovi korral võib mängu osas ühendust võtta kirja teel: hannele.kand [at] gmail.com\nNUKU teatri avaliku mälumängusarja neljas hooaeg algas 21. jaanuaril. Info ja registreerumine Facebookis.\nIgas voorus on 6 teemablokki, igas blokis 5 küsimust. Kolm teemablokki on igas voorus samad: Käsi pulsil, NUKU sünnipäevalaste küsimused (st küsimusi esitavad sel kuul sünnipäeva tähistavad inimesed) ja Teater+.\nKüsimused on peamiselt humanitaarvallast ning aktuaalsetel teemadel. Järgitakse klassikalise mälumängu reegleid. Võistkond kogub punkte igas voorus ning hooaja suurima punktisumma saanud võistkond on sarja 3. hooaja üldvõitja.\nSarja esimene hooaeg toimus NUKU teatri 65. hooaja puhul 2017. a veebruarist maini, esikoha sai võistkond Roosileht & Ko. Teise hooaja parimaks võistkonnaks sai Vanamehed viiendalt, kolmas üldvõitja oli võistkond Rebasetädi ja sõbrad.\nMälumängu eestvedajad on näitleja ning mälumängur Mihkel Tikerpalu ja NUKU etendusteenistuse juht ning mälumänguhuviline Hannele Känd.\n2020. aasta talvel toimub Eesti Draamateatri, Eesti Teatri-ja Muusikamuuseumi ning NUKU teatri koostöös teatrimälumäng Harjumaa ja Tallinna koolide 10.-12. klasside õpilastele. Mäng keskendub Andrus Kiviräha loomingule, lisaks ka eesti teatri ajalugu ning 2020. aasta teatrijuubilarid ja korraldavate asutuste tegevus. Lisaks klassikalistele küsimustele oli mängus ka loomingulisi ülesandeid ja kodus ettevalmistust nõudvaid ülesandeid. Lisainfo leiab siit.\nMäng on toimunud 2017. a sügisest.\nKirjanduslik mälumäng põhikoolile\n2014-2018. aastatel on toimunud viis Tallinna ja Harjumaa 5.–7. klasside õpilastele mõeldud kirjanduslikku mälumängu.\nKüsimusi koostasid Eesti Lastekirjanduse Keskuse, NUKU ja Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi töötajad ning Pärnus üle 12 aasta sarnaseid mälumänge korraldanud Jaak Känd. Varem on aset leidnud järgmised kirjanduslikud mälumängud: Lindgreni-, Durreli- ja Seiklusmäng, Maagiamäng ning Muinasjutumäng. Sarja korraldavad Eesti Lastekirjanduse Keskus, Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum ning NUKU teater ja muuseum. Sarja eesmärk on tõsta noorte lugemis- ja teatrihuvi ning erinevate ülesannete kaudu arendada noortes mõtlemisoskust ja loomingulisust.\nKüsimused kõikide sarjade kohta:\nNUKU teatri ja muuseumi etendusteenistuse juht


Tehnikamaailm тест летних резин 2019г. - Autokaubad24.ee\nRehv vastab kõige suurematele ootustele ohutuse, mugavuse ja juhtimisvastutuse osas\nSelle uue suverehviga sillutab Continental edukalt teed suure sõidumugavusega sedaanrehvi ja sportlike mudelite vahel.\nUus PremiumContact 6 ühendab mugavuse, täpse juhtimisreaktsiooni, maksimaalse ohutuse ja head keskkonnaomadused ühes tootes.\n5. Hankook Ventus Prime 3 K125\n2019/2018 aasta mudel!\n7. Falken ZIEX ZE310 EcoRun\nAutobild Summer Tyres Test 2018 toimetajad, on andnud sellele rehvile maineka hinnangu „eeskujulik”.\nZIEX ZE310 ECORUN suutis eriti häid tulemusi saavutada kategooriates "veeplaneerimine" (neljas koht) ja ka "nurga veeplaneerimine " (kolmas koht).\n8.VREDESTEIN Sportrac 5\nSportrac 5 rehvid mis on välja töötatud koostöös kuulsa Itaalia autodisaineri Giorgetto Giugiaroga, on ülimalt vaiksed, tagades mugava sõidu.\nRehv paistab silma nii hea astabiilsuse kui ka sportliku sõiduomaduse poolest, mis tähendab väga head juhitavust nii märjal kui ka kuival teekattel.\n9. Maxxis Premitra 5\n10. SAVA Intensa HP\nSAVA INTENSA HP on suure jõudlusega suverehv, mis näitab häid tulemusi märgadel teedel\nMärgades tingimustes on see rehv mõeldud kestma kauem, hoides kütusekulu madalamana. Kõrge jõudlus - ilma kõrge hinnata.\nSuur pidurdustõhusus märgades tingimustes\nUsaldusväärne märg- ja kuiv esitlus. Vähene kütusekulu\nSuur läbisõit. Spetsiaalne silica kumm tagab tugeva haardumise, tugevalt pidurdades vihmaveega teedel ja kuivadel teedel. Haakuvad rehviservad lisavad haardejõudu.\n11. MICHELIN CROSSCLIMATE+\n- Talvel sobib kasutamiseks lumistes tingimustes\n- Suvel pidurdab kuival teel nagu suverehv\n- Suurepärane haarduvus märjal teel iga ilmaga nii suvel kui talvel\n12. Radar RPX800\nRadar RPX-800 on sport touring rehv, mis on mõeldud kompakt- ja keskmise suurusega autodele. Pakub juhtidele head kontrolli nii kuival kui ka märjal teel, tagades mugava ja vaikse sõidukogemuse. Ühendab reaalse jõudluse ja suurepärase välimuse. M+S rehv.


Aabrami hobulausujad: Soone talu päevaraamat 1057\nSoone talu päevaraamat 1057\nEile käis Soonelt üle väike tornaado, mis mängis õhkutõstetud katuseplekkidega turakat.\nTäna panevad mehed need plekid katuse külge – meie võit\nEile tõime Reeda Kardinate salongist Südamesalu etenduse kostüümimaterjale, IS Musicust isand Sersandilt kastide kaupa nii kavatsetud kui kavatsemata helitehnikat ja etenduse muusikariistu.\nTõukasime Rutiku ja Paavoga Telliskivi punases majas laupäevase ülestõusu head õnnestumist, Kaili-Helinaga tervist Aafrikast ja noor-Neitsovitega nende Magnetari esimesi etteasteid:\nAasta tagasi jutustas Mai-Agate Väljataga ühes oma loengus magnetaridest – kosmilistest imedest, millelt lähtuvad värvilised graanulid jäävad üha sagedamini meie fotodele – universum tahab ennast näidata.\nSõna jäi õhku ja ootas ansamblit, kelle nimeks saada.\nSiin ta nüüd on.\nBrigita ja Paul Neitsoviga kohtute juba 15. aprillil Telliskivi loomelinnakus OTTide Ülestõusul – www.ulestous.ee\nSamuti on Magnetar maikuus oodatud Kuusiku Altveski Loovuskoske oma muusikaga pühitsema.\nÕnne teile! See tähendab – meile – kõik on ju kõigi ja kõigega ühenduses.\nMina kohtusin eile väärika daamiga, kes ühendab endas Mahtra-Terje, Florida-mama ja mustlasema Lilli kõik need jooned, mida ma nii väga hästi Tean ja mille ühine mosaiik mind sügavalt puudutas.\nTeen nüüd vanadest akendest ja euroalusest teadetetahvli Altveskile ning õhtul, kui metsataadi juures posterid välja prinditud, kinnitame ta Kuusikule Tiidu osalusel paika. Hea saab.\nÕhtul on ka Pauli ja Tommy Emmanueli kontsert Nokias – ja Sangarite-film Valtus – aga mind on üks. Või seitse\nKuusiku Altveski annab rõõmuga teada edenemistest Loovuskose loomisel iidsesse vesiveskisse.\nAjalooliste vintsutuste jälgede väljapuhastamine on alanud ning paljunäinud vesiveski korrastamine põlengute-rüüstamiste jääkidest vormub kolme talgupäeva käigus:\n23.aprillil etendame talgulistele kingituseks katkendeid lavastusest “Mustrimuutjad – viimne eestlane”, mida mängime sel sügisel juba Altveski esimeses korrastatud saalis sees.\n30.aprilli talgutega külgneb kunstnik Anne Vasara juhendatud maalipäev ja volbriõhtu ülejõerahva elava muusika saatel.\n6.mai üle-eestilistel talgutel täidab puhkepause Velly Joonas\nJa ongi koos teiega uus hea ilm loodud.\nSel suvel on Altveski suvelavastused-kontserdid põhiliselt õues – vajadusel varjume tulevasse kontserdisaali – ainult hobused jäävad õue.\nSügiseks seame tubaste soorituste jaoks korda tulevase külalistemaja alumise saali.\nJärgmisel aastal vormistame ajalooliselt autentse katusega kontserdisaali – hea õnne korral ka väga erilise teatrisaali.\nTänavused laagrid-seminarid-suvepäevad kasutavad ööbimiskohti peahoones, talli peal lakas ja telkides Vigala jõe ääres.\nKallitele koostööpartneritele pakume võimalust näidata oma logosid-materjale-sõnumit meie posteritel-raamatutes-CDplaatidel.\nKorraldame teile suvepäevad koostöös kanuude-purilennukite-langevarjuhüpete pakkujatega.\nIgavesest ajast igavesti jäädvustame teid tulevasele tahvlile Kuusiku Altveski seinal.\nRapla- ja Eestimaailma ning kogu Euroopa mõõdus ainulaadne vesiveski, mis oli mõne aasta eest võssa kaotatud, ärkab maailmakaardile teie abiga – ja see omakorda põlistab teid endid.\nKati S.V. Murutar 5107709\nRobert Borodin 53358179\nOTTide Ülestõus Telliskivi loomelinnakus 15. aprillil kell 12 kuni 00\nÜhendused Otse Tootjalt Tarbijale, Naaber ja Taluturg kutsuvad kevadpühade laupäeval 15. aprillil keskpäevast südaööni Tallinnas Telliskivi loomelinnakus peetavale OTTide Ülestõusule.\nLaat innustab väiketootjaid oma talude pakutavat pealinna tooma ja sinna alalist kauplusladu looma.\nIgal täistunnil on laadal rituaal, tantsud-laulud ja kärajad. Päeva juhid on Emil Rutiku ja Kati S.V. Murutar. Õhtul mängib tantsuks Püha Tuli – Svjata Vatra.\nAndro Roos ja Märt Riiner tutvustavad ühistupanga loomist ja olemust ning olevase ja tulevase maksusüsteemi erinevusi – kõigil on võimalik OTTide ülestõusul ühistuliikumisega liituda.\nHeli Künnapas ja Brigita Murutar kirjeldavad variantide paljusust 21.sajandi Eesti talude tootevalikus raamatutest teatrietendusteni, koolitustest heliplaatideni.\nTantsutreener Regina Evert-Tammistu innustab kord tunnis rahva vere käima ja õnnistab Eestit kehakeeles. Lastele ponid, näomaalingud. Kõigile kohapeal valmiv talutoit. Ülestõusmiseni!\nkell 17 – täistunni rituaal – vestluspaneel – OTTid-taluturulised-kell 18 – täistunni rituaal – vestluspaneel Evald Piirisild ja Liina Meta Kuuskman\n12.mail Brigita ja Paul Neitsovi ansambel Magnetar\nLisanduvad kontserdid: Vaiko Eplik, Riho Sibul, Laura Põldvere, vennad Urbid ja Marju Länik


Euroopa Liidu Infokeskus | May: Suurbritannia ei taotle poolikut liikmesust Euroopa Liidus, lahkume ka ühisturult |\nAvalehtUudisedMay: Suurbritannia ei taotle poolikut liikmesust Euroopa Liidus, lahkume ka ühisturult\nMay: Suurbritannia ei taotle poolikut liikmesust Euroopa Liidus, lahkume ka ühisturult\nSuurbritannia peaminister Theresa May pidas teisipäeval põhjaliku Brexiti-teemalise kõne, milles täpsustas valitsuse Euroopa Liidust lahkumise kava.\nValitsusjuht andis mõista, et London on valmis nn karmiks Brexitiks ehk mingi poolikut liikmesust EL-is ei soovita ning lahkutakse muuhulgas ka ühisturult. May lubadus, et lõpliku Brexiti-leppe üle hääletavad parlamendi mõlemad kojad, rahustas vahepeal ärevaks muutunud aktsiaturge ning tugevdas naelsterlingit.\nMay alustas oma sõnavõttu tõdemusega, et rohkem kui pool aastat tagasi hääletasid Suurbritannia elanikud helgemat tulevikku soovides Euroopa Liidust lahkumise poolt. Peaminister rõhutas, et valijad tegid selle valiku “avatud silmadega” ning andsid endale, et ees ootaval teel on palju ebakindlust. Valitsuse ülesanne on rahva valik ellu viia.\nPeaminister avaldas soovi, et Suurbritanniast saaks Brexiti käigus tugevam, õiglasem, ühtsem ja varasemast rohkem väljapoole vaatav riik. “Ma tahan, et me oleks turvalisem, õitsvam ja tolerantsem riik, mis oleks rahvusvahelise talendi jaoks magnetiks ja oleks koduks eestvedajatele, kes kujundaksid tuleviku maailma. Ma tahan, et me oleksime tõeliselt globaalne Suurbritannia – parim sõber ja naaber meie Euroopa partneritele, kuid samas ka riik, kes küündiks Euroopa piiridest väljapoole.”\nMay hinnangul ei olnud referendumil langetatud valiku näol tegu otsusega endasse tõmbuda ja ta lisas, et Suurbritannia on üks Euroopa multikultuursemaid riike.\nValitsusjuht tunnistas, et paljud kardavad, et Brexit võib viia Euroopa Liidu lagunemiseni. May rõhutas, et tema sellist arengut ei soovi, vaid ta tahab, et EL-i saadaks edu. Brexit on ka Euroopa Liidu jaoks kasulikuks õppetunniks, arvas ta ja tuletas meelde, et Euroopa tugevus seisneb mitmekülgsuses. Mitmekülgsuse ja erinevusega saab suhestuda kahel viisil – seda elimineerida või sellega leppida.


Betoonivorm maja 16,5×17,5cm – Be Creative\nEsileht / Valamistööd / voolimine / Vormid / Betoonivorm maja 16,5×17,5cm\nBetoonivorm maja 16,5x17,5cm\nVorm on spetsiaalselt välja töötatud valamissegu ja betooni valamiseks. PET-ist valmistatud vorm on läbipaistev ja korduvkasutatav. Eriti toreda tulemuse saab kombineerides teiste vormidega. Ära unusta vormi enne kasutamist toiduõliga töödelda. Vormi mõõdud on 16,5×17,5cm, sügavus 4cm. Vorm mahutab maksimaalselt 1 700g segu.\nBetoonivorm maja 16,5x17,5cm kogus


Hüdrogeelsed silmapadjad musta pärli tolmuga Misoli Diamond Premium Black Pearl Hydrogel Eye Patch 1.5 g х 60 tk (30 paari)\nPremium-klassi hüdrogeelpadjakesed Misoli Diamond Premium Black Pearl Hydrogel Eye Patch sisaldavad musta pärli pulbrit ja taimsete komponentide kompleksi, millel on naha vananemist aeglustav toime.\nNeed padjakesed eemaldavad silmade alt tumedad rõngad, kõrvaldavad kiiresti tursed, suurendavad naha prinkust ja elastsust, säilitavad nahas optimaalse niiskustaseme, avaldavad intensiivset pinguldavat toimet, aktiveerivad ainevahetust ning tasandavad miimilised ja ealised kortsud.\nPremium-klasi hüdrogeelpadjakesed on XL suuruses. Nad on tavalistest padjakestest pisut suuremad, mis lubab neil katta suurema ala silmadealusest piirkonnast. Neist võib saada teile asendamatu abivahend enda eest hoolitsemisel!\nSeda Korea teadlaste väljatöötatud ainulaadset toodet eristab oskuslik looduslike koostisainete valik, mistõttu on märgatav tulemus saavutatav juba pärast esimest kasutamist.\nPadjakeste koostisse kuuluvad järgmised aktiivsed toimeained:\nmusta pärli pulber – niisutab ja pinguldab silmaümbruse nahka, rikastab seda mineraalidega;\nteemantipulber – parandab ainevahetust, аktiveerib kehaomase kollageeni moodustumist nahas, muudab naha ühtlaseks ja siledaks, vähendab ealisi ja miimilisi kortse, kaitseb negatiivsete keskkonnamõjude eest. Toimib antioksüdandina, aeglustades vananemisprotsessi.\nKoostis: Water, Calcium Chloride, Dipropylene Glycol, Ceratonia Siliqua (Carob) Gum, Xanthan Gum, Butylene Glycol, Ethyl Hexanediol, Glycerin, Chondrus Crispus Powder, PEG-60 Hydrogenated Castor Oil, Peat Water, Citrus Grandis (Grapefruit) Seed Extract, Bambusa Textilis Stem Extract, Pinus Palustris Leaf Extract, Scutellaria Baicalensis Root Extract, Camellia Sinensis Leaf Extract, Houttuynia Cordata Extract, Artemisia Princeps Leaf Extract, Citrus Junos Fruit Extract, 1,2-Hexanediol, Caprylyl Glycol, Rosa Centifolia Flower Water, Aloe Barbadensis Leaf Extract, Panax Ginseng Root Extract, Betaine, Ethylhexylglycerin, Synthetic Fluorphlogopite, Titanium Dioxide, CI 77491, Hydroxyethylcellulose, Pearl Extract, Diamond powder, Sodium Hyaluronate, Phenoxyethanol, Chlorphenesin, Disodium EDTA, Fragrance.


Park ärkas uuele elule - Arhiiv - Järva Teataja\nPark ärkas uuele elule\n14. aprill 2005, 0:01\nKui Järva–Jaanist väljumiseks Kodasema tee valida ja edelasse liikuda, satume Kuksemale. Küla nagu küla ikka, mis esmapilgul millegi erilisega ei üllatagi.\nOmeti on Kuksema Järvamaa kirdeosas Piibe maantee keskpunktis asuva Järva–Jaani valla üheksa küla seas mitmeti tähelepanuväärne. Ainuüksi vanus – koha nime mainitakse endisaegseis ürikutes juba 1519. aastal – on aukartustäratav.\nEluslooduse kõrval püüab pilku kabel\nKevadvete liikumise ajal külavaheteel sõites hakkab vasakut kätt silma korraliku tiigi mõõtu veesilm. See on järsunõlvaline karstihäil, mis jääb teest vaid mõnekümne sammu kaugusele. See ligi poolsada meetrit lai karstinõgu, kuhu suubub ka Kuksema peakraav, suudab neelata vett kuni 20 liitrit sekundis.\nItta jääva Kagavere küla ja Kuksema vahele jääb sootuks rohkem karstiauke: siinse ulatusliku karstijärviku põhjas asub kuni 80 karstilohku ja –lehtrit, nende seas Eesti üks suuremaid korrapäratu kujuga kurisuid.\nKaitsealused käpalised võsastuvatel puisniitudel, haruldased sipelgaasurkonnad, varakevadel aladelt lõputult läbirändavad veelindude parved – uudistaja silm leiab vaatamist küllaga.\nKuid on veel üks paik, mis ei jää külateel liikujale märkamata. See on läbi mäeküljele tõusva pika tammeallee valendav kabel.\nKauaaegne looduskaitseametnik Veljo Ranniku on seda kirjeldanud nii: väike, kuid kõrge hilisklassitsistlik paekiviehitis; hoone moodustab võlvitud laega rotundi, mille esiküljel portaal kolmnurkviiluga; laia kabeli ust, mis omab lameda kaarava, ääristavad profileeritud karniisi kandvad pilastrid; hoone külgedel paiknevad kitsad aknad.\nMitte kogu aeg pärast seda, kui kohalik mõisahärra von Schilling otsustas 19. sajandi esimesel poolel perekonna matmispaiga juurde mäeküljele kabeli ehitada, pole kivihoone olnud nii korras kui praegu.\nKui vaterland kutsus 1939. aasta sügisel baltisakslased kodumaale, lahkusid võimaliku sõjaohu hirmus teiste seas ka Schillingite suguvõsa esindajad.\nKabeliga läks nii nagu paljude omasugustega Järvamaal ja kogu Eestis: peremeheta jäänud vara lagunes ja see rüüstati.\nSeetõttu oli Kuksema kabel vahepeal juba varisemise äärel. Mõisa suurejooneline, 18.–19. sajandist pärinev puidust peahoone, mille viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Georg von Schilling, lammutatigi 1989. aastal.\nAlates 1992. aastast on Schillingite matmispaika jälle korrastatud: omaksed on lasknud puhastada ja parandada nii kabeli kui ka hauasambad kõrvalasuval kalmistul.\nEsimene käik läks kalmistule\nSaksamaal Tönisvorstis elav Helene von Schilling – Schillingite võimsa sugupuu üks haru –, kes 1989. aastast saati sagedasti Eesti vahet käib, meenutas: «Kui pärast 50aastast Eestist eemalviibimist esimest korda Inturisti taksoga salaja Tallinnast Järvamaale sõitsime, oli esimene käik Kuksemale kabeliaeda. Kui võõras, lagunenud ja võssa kasvanud kõik oli.»\nAastatega on olukord muutunud, korras on ka ümber kabeli rajatud 1,8 hektari suurune park, kust leiab vabalt paigutatud gruppidena harilikku kuuske, siberi lehist, arukaske.\nLisaks raagremmelgat, laialehist pärna, sarapuud, lodjapuud, ka harilikku sirelit. Pealiik on tamm.\nKuksemal on peale kabelipargi veel teinegi park. See on nn metsapark, Järva–Jaani – Peetri tee ääres asuv 3,8 hektari suurune keskmise liigirikkuse ja tamme enamusega endine Kuksema mõisapark.\nMöödunud suvel Eestis käies tõi Helene von Schilling Järva–Jaani muuseumile kingiks Kuksema mõisa (saksa keeles Jürgensberg) Schillingitest mõisaomanike sugupuu, mille koostas Hans von Schilling.\nRahaabi on endistel baltisakslastel peale kabeli jagunud veel Orina mõisale ja Järva–Jaani muuseumidelegi.


Jaak Juske: solidaarne ühiskond aitab kõige paremini demokraatiat hoida - Sotsiaaldemokraadid\nJaak Juske: solidaarne ühiskond aitab…\nAjaloolasena tean, kui habras võib olla demokraatlik ühiskond. Õpetajana annan seda teadmist edasi õpilastele. Sotsiaaldemokraadina olen veendunud, et just solidaarne ja hooliv ühiskond aitab kõige paremini demokraatiat hoida.\nOlen kuuendat aastat ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse õpetaja Eesti vanimas järgemööda haridust andvas koolis, Gustav Adolfi gümnaasiumis. Õpetaja olla on väga äge. Ma ei liialda, kui ütlen, et lähen iga päev rõõmuga tööle. Ma annan edasi oma teadmisi, aga õpin ka ise iga päev. Näen sirgumas meie uut põlvkonda, tõelisi säranoori. Õpetajana on võimalik muuta iga päev maailma natuke paremaks paigaks.\nVaata kõiki Haabersti, Põhja-Tallinna ja Kristiine kandidaate\nTänavu gümnaasiumi lõpetav lend on sündinud sajandivahetusel. Nad ei mäleta enam Lennart Mere presidendiaega. Nende esimesed mälestused on ajast, kui Eesti ühines Euroopa Liidu ja NATO-ga. Nad on esimesest põlvkonnast, kes sündinud, kasvanud ja koolis käinud vabas demokraatlikus Eesti Vabariigis. Nende jaoks on nõukogude aeg vaid kodus kuuldud lugu või õpikust loetud peatükid. Nad on nautinud demokraatliku ühiskonna vabadust.\nSeda olulisem on neile noortele rääkida, kui habras võib olla vaba ühiskond ja kuidas selle hoidmiseks tuleb iga päev vaeva näha. Aga ka seda, et vabadusega kaasneb vastutus. Neil teemadel arutleme koolis päris palju. Meie lähiajalugu, aga paraku ka mõned negatiivsed arengusuunad tänapäeva Eestis annavad selleks piisavalt põhjust.\nRiik kui pere\n1930. aastate demokraatia kriis Euroopas näitas, kui oluline on rajada nüüdisaegne heaoluriik. Just sotsiaaldemokraadid on eri riikides vedanud selle hooliva solidaarse ühiskonna ülesehitamist. Sotsiaalne turvavõrk aitab meil vabas turumajanduslikus ühiskonnas elada üle raskeid aegu. Sotsiaaldemokraatide jaoks on riik kui suur pere, kus kedagi ei jäeta üksi, kus edukamad aitavad nõrgemaid.\nJa seeläbi on tugevam ka meie demokraatia. On ju paljudki tänase rahuolematuse põhjustest peidus sotsiaalsetes pingetes. Mida sidusam on ühiskond, seda õnnelikumad on selle liikmed. Sotsiaaldemokraadid on valitsuses olles näidanud, et need pole vaid ilusad sõnad. Oleme hüppeliselt tõstnud lastetoetusi ja seega oluliselt vähendanud vaesuses elavate lastega perede arvu. Oleme tõstnud õpetajate, päästjate, kultuuritöötajate ja teiste tublide riigiteenistujate palkasid, sest nende igapäevatööst oleneb paljuski meie ühiskonna edukas toimimine.\nAlanud aasta aprillis möödub sada aastat Eesti Asutava Kogu valimistest. Seal absoluutse enamuse saanud vasakpoolsed parteid eesotsas sotsiaaldemokraatidega panid aluse meie demokraatlikule ühiskonnale. Selle hoidmine on praegu meie jaoks ülioluline. Oma õpilasi nähes olen veendunud: vaba Eesti tulevik on kindlates kätes.\nPreviousPrevious post:Sven Mikser – unistus kindlustundestNextNext post:Jevgeni Ossinovski: „Peame hoidma vaba Eestit“


Tervise arengu instituudi direktor: keelame kortermajades suitsetamise | Kodugeenius\nTervise arengu instituudi direktor: keelame kortermajades suitsetamise\n12. okt. 2020 kell&nbsp11:30\nKortermajas suitsetamine ei ole okei, ükskõik, kui lahe see ka ei tunduks.Foto: Shutterstock\nRõdudel ja akendel suitsetamine tekitab kortermajades ammustest aegadest elanike vahel konflikte. Tervise arengu instituudi direktor Annika Veimer selgitab oma kirjatükis, miks sellisest suitsetamisest peaks saama sama ebanormaalne nähtus kui on tänaseks restoranis sigareti läitmine.\nSuitsetamise kahjulikkus ei vaja enam tõestust ja õnneks näitab ka statistika igapäevasuitsetajate osakaalu langust – 2018. aastal suitsetas igapäevaselt 17% täiskasvanud elanikkonnast*.\nSee tõestab, et enamus inimestest valib tubakavaba elu. Paraku on mittesuitsetaja tervis ohus ka siis, kui ta hingab sisse teiste inimeste sigaretisuitsu.\nSageli alahinnatakse passiivse suitsetamise mõjusid, kuigi see on tervisele sama ohtlik kui suitsetamine.\nKui tunned suitsulõhna, siis oledki juba passiivne suitsetaja\nPassiivne suitsetamine tähendab olukorda, kus mitte suitsetav inimene viibib kellegi teise tubakatarvitamise tõttu tubakasuitsuga saastatud keskkonnas.\nOlles passiivne suitsetaja, hingab inimene sisse nii hõõguvast sigaretiotsast levivaid mürkaineid kui ka suitsetaja väljahingatavat õhku. Kokku on selles mürgises pilves kordades rohkem tõrva, vingugaasi ja nikotiini kui iga mahviga kopsu tõmmatavas suitsus.\nVõib tulla üllatusena, kuid 80 protsenti mürgisest sigaretisuitsust on nähtamatu ja selle peenosakesed ladestuvad kergesti pindadele, kus need mõjutavad meid veel nädalaid pärast suitsetaja enda silmapiirilt lahkumist.\n2018. aastal viibis vähemalt tund aega päevas suitsustes tööruumides 4 protsenti ja suitsustes avalikes ruumides 2 protsenti täiskasvanud inimestest. 12 protsendil juhtudest suitsetati eluruumides ehk enam kui igas kümnendas kodus*.\nPassiivne suitsetamine on viimase dekaadi jooksul märkimisväärselt vähenenud, kuid sellest hoolimata kannatab kõige rohkem inimesi selle all just oma kodus.\nInimesed arvavad ekslikult, et suitsetades teistest eemal, lahtise akna juures, köögi tõmbekapi all või lahtise uksega rõdul, kaitsevad nad oma lähedasi ja kodu tubakasuitsu eest.\nParaku ei ole see lahendus, sest suits ja väljahingatav õhk kandub ikka tuppa tagasi. Ja lisaks tekib uus probleem – lahkarvamused naabritega.\nKas kortermajas saab valida tubakavaba elu?\nÕnneks arvestab enamik suitsetajatest oma lähedastega ning naabritega. Paraku ei kaitse Eesti seadused aga neid kortermaja elanikke, kes on saatuse tahtel saanud naabriks mittehooliva ja ükskõikse suitsetaja.\nTAI vaates on probleem kortermajades üsna levinud. Meile jõuavad murekirjad, mis sageli peegeldavad hädasolija lootusetut olukorda. Kui oled sattunud naabriks ahelsuitsetajaga, kes peab suitsetamist inimõiguseks ja kes toetub eraelu puutumatuse printsiibile, ei pruugi oma kodus tervise eest võitlemine sugugi võidukalt lõppeda.\nKujutage ette olukorda, kui aastaringselt ei ole võimalik avada korteri aknaid, ka mitte kuumal suvepäeval. Kui vaid soodsa tuule korral saab ööseks akna tuulutusasendisse jätta toas, kus magavad lapsed, sest naaber kõrval korteris käib hilistel õhtutundidel või öösiti suitsetamas.\nMeile on kirjutatud ka näitest, kus suitsetava naabriga on seatud sisse „koputussüsteem“, mil suitsetaja annab naabrile märku, millal aken avada või sulgeda, sest sigaret vajab suitsetamist.\nNeed on näited elulistest olukordadest, mis kestavad aastaid ja millest kirjutavad meile inimesed, kes on valinud tervisliku eluviisi, kuid ei saa seda realiseerida omas kodus.\nTalumiskohustus ja eraelu puutumatus kaitsevad suitsetavat naabrit\nÜldiselt on teada, et kui naabri juurest kostab öösel valju muusikat, siis saab kutsuda politsei. Kui naaber aga teie magamistoa kõrval öösel sigareti läidab, siis ei ole teil võimalik peale akna sulgemise midagi ette võtta.\nTubakaseadusega on keelatud suitsetamine korterelamu koridoris, trepikojas ja muus üldkasutatavas ruumis. See keeld üldiselt töötab ja kaebusi tuleb harva.\nAkendel ja rõdudel suitsetamine aga eraldi reguleeritud ei ole. Korteriomandiseaduse alusel on korteriomanikul ühest küljest kohustus hoiduda tegevustest, mis ületavad teistele korteriomanikele tavakasutusest tekkivat mõju.\nSelle kohustuse pideval rikkumisel võib nõuda rikkujalt kohtu kaudu korteri võõrandamist. Tõsi, see oleks suitsetamise korral ekstreemne lähenemine.\nTeisest küljest on kortermaja elanikel kohustus taluda mõjusid, mis jäävad tavakasutuse piiridesse. Kus on aga tavakasutuse piir?\nNaabrite elutegevusest tulenevad lõhnad ja helid on ajast aega olnud ühiselus probleem. Kuid kas saab võrdsustada mürgist tubakasuitsu ja kalapraadimise lõhna?\nOleme soovitanud inimestel ja korteriühistutel võtta ette kohtutee, mis võiks olla teedrajav, sest me vajame näiteid, kus ka kohtus võidaks põhiseaduslik õigus tervisele.\nTänaseks ei ole meile teada mittesuitsetaja kasuks tehtud kohtuotsuseid. Küll on näide selle kohta, et kohus ei võtnud juhtumit menetlusse tulenevalt arvamusest, et suitsetamine kuulub talumiskohustuse alla nagu naabreid häiriv toidupraadimise lõhn.\nSamuti õigustavad suitsetajad end Eesti Vabariigi põhiseaduse punktiga, mille järgi on igaühel õigus perekonna- ja eraelu puutumatusele ning see annab neile õiguse teha oma kodus, mida tahavad.\nAinus lahendus on suitsetada õues\nOleks aeg teha muudatusi, mis aitaks oma kodus suitsetamise lõksu jäänud perekondi. Ainus viis kaitsta inimesi suitsetaja ümber, nii enda kui teiste korterites, on suitsetamine õues.\nKa õues tuleb valida majast piisavalt kauge koht ja arvestada tuule suunaga, et tubakasuits ei hõljuks esimeste korruste akendesse. Keskkonna reostuse vähendamiseks tuleb suitsukoni kaasa võtta ja viia prügikasti.\nNüüdseks on suitsetamise keeld akendel ja rõdudel meie lähiriikides saanud reaalsuseks nii Soomes, Lätis kui ka Leedus, kus see on seaduses selgelt sõnastatud nii, et suitsetamist ei saa pidada ühiseluliseks talumiskohustuseks.\nKäes on aeg ka Eestis see samm astuda! Kui korteriühistu saaks keelata rõdudel suitsetamise ka ainult ühe elaniku pärast selles majas ja korteriühistu esimees saaks ühisreeglitest kinnipidamiseks tuge kõrgematelt tasanditelt, aitaksime kaitsta inimesi, kes täna ei saa ükskõiksete naabrite tõttu oma kinnisvara normaalselt kasutada.\nOluline vaatenurga muutus ongi just kaitsta inimest, kes oma tervist soovib hoida.\nMina unistan elukeskkonnast, kus suitsetav naaber rõdul tunduks sama imelik ja kauge mälestus kui täna restoranis kõrval lauas sigaretti läitev klient ning kus peetakse lugu nii enda kui naabrite tervisest.\nHea Riigikogu, teeme selle ära!\nMärksõnad: korteriaknal suitsetamine, kortermajas suitsetamine, rõdul suitsetamine, rõdul suitsetamise keelamine, suitsetamine


Turunduse automatiseerimine SALESmango platvormi põhjal - Tarmo Riit Management Consulting\nPakume eelnevate kokkuleppe alusel turunduse automatiseerimise koolitusi SALESmanago platvormi baasil.\nTurunduse automatiseerimine ei asenda inimeste vahelist vahetut suhtlemist ja traditsioonilisi turunduskanaleid, kuid vabastab turundustöötajaid rutiinsetest protsessides, tagab järjepidevuse ja võimekuse kommunikeerida turundussõnumeid kasvavale potentsiaalsele klientuurile, suurendab tõenöosust muuta potentsiaalsed kliendid ostuklientideks ning suurendab müügiettevõtete tulemuslikkust.\nAlgselt keskendunud e-turunduse ( meiliturundus ) automatiseerimisele koondab turunduse automatiseerimine nüüdseks endasse laia automatiseerimis- ja analüüsivahendite kasutamist internetiturunduses.\nTurunduse automatiseerimise lahendus koosneb järgmistest 4 funktsioonist: müügikampaaniate haldus, müügivõimaluste loomine, potentsiaalsete klientide haldamine ning andmete töötlus ja analüüs. Turunduse automatiseerimise lahendustes võib eristada turundusprotsesside automatiseerimise lahendusi, kliendisuhete haldust, digitaalsete varade haldust ja meiliturunduse tarkvara. Turunduse automatiseerimise lahendused teenindavad väikese ja keskmise suurusega ärisegmente ja ka suurettevõtluse segmenti. Turunduse automatiseerimise lahendus on globaalne tehnoloogia.\nProgramm Turunduse automatiseerimine SALESmango platvormi põhjal\nKoolitus: Tarmo Riit Turunduse automatiseerimine SALESmango platvormi põhjal\nHind: 79 € (ei sisalda käibemaksu) Tallinnas, Öpiku maja, Valukoja 8 või kokkuleppel kliendi juures\nKoht ja kuupäev: Toimumisaeg kokkuleppel,Tallinn, Öpiku hause , Valukoja 8 või kliendi juures\nRegistreerige kohe koolitusele!


KOMMENTAAR | Ilma toimiva spordisüsteemita ei saa oodata ka tulemusi - Sport\nKOMMENTAAR | Ilma toimiva spordisüsteemita ei saa oodata ka tulemusi\nJaan Männik ja Kaido HöövelsonFoto: erakogu\nViimasel ajal Eesti spordimaastikul toimuv on mõtlemapanev. Spordi hetkeseis ja tulemuste ümber toimuv kemplemine paneb küsima, kas meil on toimiv spordisüsteem, kas meie tippe osatakse hinnata ja kas Eestil on osadel spordialadel üldse atleete, keda nimetada enamaks kui harrastussportlaseks.\nKui olla päris aus, siis jääb mulje, et ega erilist toimivat süsteemi kui sellist polegi. Meil ei ole spordikoolide võrgustikku, on vaid Audentes, millest jääb selgelt väheks. Meil on lisandunud toetuseid ja algatusi, näiteks noortespordi toetussüsteem, kuid mille summadest ei piisa tipu poole pürgimiseks. On teatud alad, kus käib süsteemne töö ja talentide kasvatamine noorteklassis, kuid ikka jääb viimane samm tegemata. Toon näite laskesuusatamisest.\nEestil on viimaste aastate jooksul ette näidata mitmeid medaleid laskesuusatamise noorteklassi võistlustelt. Medalivõitjaid, kes täiskasvanute seas ukse pauguga lahti lüüa võiks justkui on, kuid paraku piirdutakse täiskasvanute hulka tulles vaikselt ukse vahelt sisse lipsamisega. Halvemal juhul jäädakse üldse ukse taha. Jah, üleminek noortest täiskasvanute hulka ei ole kerge ning ei pruugi kõigil õnnestuda, kuid viga ei ole vaid sportlastes. Vesteldes enne olümpiat õde-vend Talihärmaga sain ma paraja üllatuse osaliseks. Nimelt rääkides Tallinna läheduses asuvatest treeningvõimalustest, selgus, et pealinna kandis ning tegelikkuses kogu Põhja-Eestis, puudub sportlastel korralik lasketiir, kus saaks laskeharjutusi teha. Seda olukorras, kus suur osa koondisest on just pealinnast pärit ja lasketrenniks tuleb viibida Lõuna-Eestis. Arvestades, et laskmine on nende spordis vähemalt pool kogutulemusest, siis on see parajalt absurdne.\nFIS-i kongressil tehti Kelly Sildaru jaoks väga positiivne otsus (24) 19.05.2018\nKui me ei taga sportlastele arenguks vajalikke tingimusi, ei saa tulla ka tulemust. Eesti sport on püsinud aastakümneid üksiküritajate ja entusiastlike treenerite peal, kelle individuaalsed ohverdused toovad kokkuvõttes riigile au ja kuulsust. Kahjuks jätavad üksikud tipud väära mulje, et meie tippspordi tervis on korras. Kui tänavusel olümpial ei oleks olnud eneseületajaid ja ennekõike Saskia Alusalu suurepärast neljandat kohta, oleks me kõik öelnud, et see oli järjekordne läbikukkunud suurüritus.\nEriti selgelt oli näha Eesti spordisüsteemi kaos 2014. aasta Šotsi mängudel. Toona oli Eesti koondis esimest korda aastakümnete jooksul ilma harjumuspäraseks saanud kolmiku Šmigun-Mae-Veerpaluta. Staaride sära puudumine tõi välja praod, mis on seal kogu aeg olnud, kuid nüüd veelgi suuremaks läinud. Tulemusi ei olnud siis ja ei tulnud ka täna. Tänavuse olümpia oleks võinud Saskia kõrval päästa talendikas Kelly Sildaru, kuid kahjuks vigastus röövis talt selle võimaluse. Ja me näeme taas, et Eesti sport on alasti.\nTeatud spordialade koondislasi on muidugi raske tippsportlasteks nimetada. Hiljutised talialade meistrivõistlused näitasid hirmutavat pilti. Pean siinkohal silmas tippspordist ammu taandunud Eveli Saue ja Kaarel Nurmsalu edukat osavõttu meistrivõistlustel. Kui ikka kuus aastat tagasi tegevsportlase karjääri lõpetanud tänane harrastaja saab paari trenni pealt meistrikatel hõbemedali kaela, edestades sealjuures mitut tänast koondislast, on asi mäda. Öeldakse küll, et vorm on ajutine ning klass püsiv, kuid see ei ole lihtsalt loogiline! Kogu austuses Erki Noole vastu, ei usu ma, et ta suudaks täna tulla kümnevõistluses Eesti kolme parema hulka. Seda seejuures mitte Noole kehva vormi, vaid uute tegijate taseme tõttu.\nMa ei soovi olla liialt kriitiline sportlaste osas, kelle puhul ma olen üldjoontes veendunud, et töö on tellija materjali järgi tehtud ja trenni tehakse täpselt nii palju kui võimalik. Lihtsalt ei ole rohkem antud – ei talenti, et konkureerida maailma teravaima tipuga, ega ka piisavalt toetust, et areneda. Käime ka Spordisõprade saatega Eesti sportlaste vastu võistlemas just sellel eesmärgil, et näidata, milline on vahe oma ala tipptegija ja suvalise spordisõbra vahel. Kahtlemata on tõsist tööd teinud iga sportlane lugematu arv tunde.\nEesti parimad väärivad toetust!\nMis oli eestlaste jaoks tänavusel olümpial edukaim ala? Loomulikult kiiruisutamine, kus Alusalu tõi koju 4. ning Marten Liiv saavutas kiiduväärt 18. koha. Arvestades, et Eesti kiiruisutamine polnud 50 aastat olümpiale pääsenud ning nüüd saadi kohale lausa kaks sportlast, kes tegid tugeva tulemuse, võiks tunduda, et tegemist on riiklikult eelisarendatud alaga, mis kannab süsteemse töö vilju. Paraku on tõde sellest oletusest väga-väga kaugel. Kiiruisutajate tulemuse taga on nende noorte inimeste töö ja vaev ning Eestist lahkumine. Lisaks muidugi Adavere fenomeni Väino Treimani uskumatu sisemine põlemine ja kiiruisutamise populariseerimine. Teisisõnu – üksiküritajad. Sest nagu laskesuusatajatel pole kodukandis kohta, kus lasta, pole kiiruisutajatel ühtegi kohta, kus sõita.\nSarnaseid näiteid, kus edu tuleb ainult individuaalse töö ja andekuse pealt, on teisigi. Eesti riik on nautinud, et maailm räägib meie vägilastest, olgu nendeks siis Baruto, Kanter, Hunt või Seim. Rohkemal või vähemal määral on kõik neist tõusnud tippu pigem meie spordisüsteemi kiuste, mitte tänu sellele. Sellises olukorras võiks ju eeldada, et oleme valmis toetama sportlasi, kes vaatamata puudulikule süsteemile barjääre murravad ja suudavad tippu tõusta. Aga näe, võta näpust, asjad pole ka ses osas sugugi iseenesestmõistetavad.\nLiialt eredalt on meeles hiljutine Maicel Uibo juhtum, kes saavutas kergejõustiku sise-MMil suurepärase tulemusega kolmanda positsiooni, kuid EOK meelest sellega toetust ei kaasnenud, sest seitsmevõistlus pole olümpiaala. JOKK! Kuskil võiks rumalate vabandustega ikka piiri pidada ja sportlast toetada. Õnneks sai see saaga siiski positiivse tulemi ja Uibo saab rahus trenni teha, ilma kõrvaltööd otsimata. Aasta esimesel kümnevõistlusel saadud 8407 punkti tõestab, et ta on liikumas maailma tipptasemele üha lähemale.\nKui Urmas Sõõrumaa sai EOK presidendiks, oli spordiringkond lootusrikas, et tuntud ärihai suudab täita enda lubaduse ja tuua sporti oluliselt lisaraha. Kahjuks pole siiani selles vallas erilist liikumist näha. EOK president püsib küll ise pildis – olgu põhjuseks siis tema huvitavad hobid või poliitilised ambitsioonid – kuid organisatsioon tundub paigal tammuvat. Rahapuudus on tegelikult Eesti spordi krooniline haigus ja minust oleks naiivne oodata, et üks mees seda koheselt parandada suudaks. Murettekitavam on aga tunne, et meie sport on stagneerumas. Naabrid saavutavad olümpiatel meist järjest paremaid tulemusi ja meie spordijuhtidel pole ideed ega visiooni selle seisu murdmiseks.\nEsimese sammuna tuleb meil leida võimalusi Eesti spordis olevate vahendite kasvatamiseks. See ei ole kindlasti kergete killast ülesanne. Juba varajasest east tuleb noori sportlasi koolitada professionaalsete treenerite käe läbi ja tagada neile head tingimused. Spordi vastu tuleb tekitada huvi ja kui atleet näitab potentsiaali maailma tippu jõudmiseks, peavad ka võimalused ja vahendid hüppeliselt kasvama. Tippspordi kõrvalt tööd tegeva sportlase kujutis peab jääma minevikku. Spordis peavad olema korralikud palgad treeneritest kohtunikeni – vaid sellisel juhul kaaluvad noored spordiameteid reaalsete alternatiividena tavatööle. Kõik taandub seega ikkagi kolmele märksõnale – raha, raha, raha.\nÜks mõte, mis varasemalt on laual käinud, kuid tänaseks kahjuks täiesti maha tõmmatud, on idee, mille kohaselt maksaksid riigiettevõtted kindla protsendi kasumist spordi toetamiseks. Muidugi tuleb vaadata, kuidas taolist süsteemi kõige mõistlikum rakendada oleks, sest sponsorlus ei pruugi olla kooskõlas ettevõtte ärihuvidega. Samas leian, et kui riigi enda ettevõtted ei toeta sporti, siis miks peaks seda tegema eraettevõtja? Ma saan aru, et riigiettevõtete sponsorlusele tõmmati kriips peale, sest tegu ei olnud läbipaistva asjaajamisega. Kuid seetõttu ei tohi jätta sporti vahenditeta. Teeme siis ühtsed ja selged alused, kuidas riigiettevõtted tohivad sporti toetada ja asi ants! Rahastusküsimustele lisaks tuleb tõsiselt kaaluda, kas ja mil moel taastada riiklik spordikoolide võrgustik. Laiendame Audentese süsteemi ja loome head tingimused ka väljaspool pealinna.\nMinu poolt tõstatatud tulemusi toova süsteemi puudumine ei näi laienevat päris igale alale – vehklemine, sõudmine ja kümnevõistlus toodavad pidevalt uusi tippe ja tulemusi, seega neil on süsteem, mis toimib. Kuid ei tasu unustada, et kunagi tootis pidevaid medaliste ka judo ja suusatamine. Aladel on paremaid ja halvemaid aegu – läbimõeldum spordi toetamine aitaks aga tagada püsivama baasi, mis on heade tulemuste eelduseks.\nTäna kuulub spordivaldkond kultuuriministri portfelli. Indrek Saar on spordimees ja ma ei kritiseeri teda. Kuid ehk tasuks mõelda kuidagi spordi prominentsuse kasvatamise peale? Kui EOK president ei suuda tuua sporti piisavalt vahendeid ja tähelepanu, siis ehk oleks vaja luua hoopis spordiministri ametikoht? Mõtteainet Eesti spordi arendamiseks igatahes jagub!\nJaan Männik on Tallinna Televisiooni saate „Spordisõbrad“ saatejuht.


koeratoit.com — 85 gr. Kassieine lamba-ja pühvlilihaga\nCatz Finefood Classic N° 19 kassieine kotike LAMBA- ja PÜHVLILIHAGA (70%)\nVK - C008276-2778\nKOOSTIS – Lambaliha 50% (liha, süda, kopsud, maks), vesi 23,6%, pühvliliha 20% (süda, kopsud), rullkõrvits 3%, tomatid 2%, mineraalained 1%, ingver 0,2%, viinamarjaseemneõli 0,2%.\nANALÜÜTILINE KOOSTIS – Valk 10,9%, rasvasisaldus 6,2%, anorgaaniline aine 1,9%, toorkiud 0,4%, niiskusesisaldus 80%, kaltsium 0,2-0,3%, fosfor 0,15-0,25%, naatrium 0,2-0,3%, magneesium 0,03-0,04%, kaalium 0,15-0,25%.\nOle esimene, kes hindab toodet “85 gr. Kassieine lamba-ja pühvlilihaga” Tühista vastus\n12 x 85 gr. Royal Canin Sterilised konserv kastmes\n1.75€ Lisa korvi\n18.35€ Lisa korvi