Kõrvitsapuu on õrn ja tervislik roog, mis sobib nii beebi- kui ka dieettoidu jaoks. Jah, ja küpseta see ei ole raske.\nPumpkin Souffle - põhilised toiduvalmistamise põhimõtted\nAlusta toiduvalmistamist peamise toote - kõrvitsa - valmistamisega. Seda pestakse ja lõigatakse. Siis nad puhastavad seemned tselluloosiga ja eemaldavad kooriku. Köögiviljad lõigatakse väikesteks viiludeks ja küpsetatakse ahjus või keedetakse kuni pehme.\nLisaks kõrvitsale on vaja mune, piima ja suhkrut. Eraldage valged munad munakollastelt ja peksid need tihedaks vahuks.\nKeedetud kõrvits katkestas segistis või sõidab läbi sõela. Saadud püree, pidevalt segades, süstis suhkrut, piima ja munakollast. Põletatud valke lisatakse viimati ja segatakse õrnalt ülalt alla.\nMaitsele lisatakse vanilje, muskaatpähkli või tsitrusvilja mahla.\nSaadud massis saate lisada kuivatatud puuvilju või marju.\nKõrvitsapuu valmistatakse mitte ainult magustoiduna, vaid ka köögiviljade või liha suupistena.\nÕhumass pannakse tünnidesse, määritakse võiga ja küpsetatakse 200 ° C juures 20 minutit ning seda saab küpsetada ka paar miili mikrolaineahjus.\nRetsept 1. Pumpkin Souffle\npoolteist supilusikatäit võid;\n30 g kergeid rosinaid.\n1. Loputage kõrvits, lõigake see terava noaga pooleks ja eemaldage viljaliha seemnetega. Seda on mugav teha lusikaga. Lõika koor maha ja peske uuesti. Lõika väikesteks tükkideks. 2. Pange viilutatud köögivili küpsetusplaadile ja asetage ahju 40 minutiks. Küpseta 200 ° C juures.\n3. Asetage küpsetatud kõrvits segistitankisse ja tükeldage püree.\n4. Eraldage valged munakollastest ja pange need tugevaks vahuks.\n5. Peske rosinad ja täitke keeva veega. Leotage kümme minutit. Seejärel valage infusioon ja kuivatage rosinad salvril.\n6. Lisage pidevalt segades jahutatud kõrvitsapüree, munakollased, rosinad, suhkur, vanilje ja piim. Lõpuks lisage vahustatud valged ja segage õrnalt.\n7. Levitage saadud mass väikestesse vormidesse, harjates neid õli abil. Pange vormid küpsetusplaadile ja valage sellele vett. Saada küpsetusplaat vormidega ahju ja küpseta 20 minutit temperatuuril 200 ° C. Serveeri magustoidut kastes seda šokolaadi või siirupiga.\nRetsept 2. Pumpkin & Apple Souffle\n400 g kooritud kõrvitsa;\n200 ml paks looduslikku jogurtit;\nkülmutatud või värsked jõhvikad serveerimiseks.\n1. Soufflé puhul võta magusad, mahlakad õunad õrna pulbiga. Peske ja koorige neid. Lõika puu poole ja eemalda südamik. Purustage viljaliha viilud.\n2. Peske kooritud kõrvits, kiud ja seemned ning lõigake need väikesteks kuubikuteks.\n3. Sulatage võid pannil ja asetage õunad sisse. Keeda madalal kuumusel, segades umbes viis minutit, kuni puuvili annab mahla välja ja muutub pehmeks. Nüüd lisage kaneeli ja suhkrut. Segage.\n4. Lisage kõrvits õunadele ja keedetakse madalal kuumusel, katke kaanega, kuni kõrvits on pehme. 5. Hauta õunad kõrvitsaga, pisut jahe ja pane segistisse. Lisage veidi jogurtit ja purustage püree, järk-järgult valades jogurtit.\n6. Valage želatiin keraamilisse kaussi, valage paar supilusikatäit puhastatud vett, segage ja lahutage, kuni see pundub. Asetage kauss veevannis ja segage, kuni želatiin on täielikult hajutatud.\n7. Lisage järk-järgult želatiini segu kõrvits-õunapüreele, jätkates segistis peksmist. Vala valmisfilee jäätisele ja pange külmkappi kaks tundi. Serveeri jõhvikaga.\nRetsept 3. Kõrvitsatõuna apelsinidega\n5 ml vedelat mett;\n1. Kuumutage ahi temperatuurini 180 ° C.\n2. Puhastage koor ja kõrvitsaseemned. Miin ja lõigatakse väikesteks tükkideks. Pane kastrule ja valage vesi. Paneme keskmisele kuumusele ja küpsetame umbes 20 minutit, seejärel valatakse puljong ja jahutage kõrvits.\n3. Eraldage valged munakollastest.\n4. Pange nelk uhmrisse ja hõõruge seda hoolikalt.\n5. Loputage apelsini keeva veega, pühkige salvrätiku abil ja eemaldage koorik kõige väiksema riiviga. Lõika see pooleks ja pigista mahla spetsiaalse tööriistaga.\n6. Ingveri juur, mis on puhastatud koorest ja kolm peenest riivist.\n7. Pange keedetud kõrvits segisti kaussi, lisage sellele munakollane, koor ja apelsinimahl, nelk, ingver, piim ja mesi. Me katkestame kõike kartulipudeli seisundisse.\n8. Võta valk tihedaks vahuks ja pane see kõrvitsapüree. Segage õrnalt ja valage püree vormidesse. Me avaldame need sügavas küpsetusplaadis, täites selle üle poole keeva veega. Küpsetame 180 ° C juures 25 minutit.\nRetsept 4. Kõrvitsaseitseline kõrvitsalihk aeglases pliidis\n160 g kodujuustu;\n30 grammi manna.\n1. Magustoidu puhul võtke magus muskaatpähkel. Koorige see maha ja eemaldage seemned. Lõigake tükkideks ja asetage kastrulisse. Täitke veega nii, et see kataks täielikult köögivilja ja küpseta keskmise kuumusega, kuni pehmeks. Seejärel valage puljong ja jahutage taime.\n2. Paneme puuviljavalu segisti kaussi. Lisage sellele tükkideks keedetud kõrvits, pehme või, vutimunad ja manna. Me katkestame kõik koostisosad kuni sile.\n3. Silikoonvormides on muffinite jaoks ette nähtud kõrvitsa mass, täites need kaks kolmandikku koguhulgast. Asetage vormid aurutuspaaki. Seadme kaussi valage pool liitrit kuuma vett. Seadke kaussi mahutisse, milles on vormid. Sulgege kaas tihedalt ja käivitage “auruküpsetamise” programm kümme minutit.\n4. Avage kate ja jahutage õrnalt veidi. Me liigume selle plaatidele ja serveerime, kastetakse kondenspiimaga või moosi.\nRetsept 5. Vürtsikas kõrvitsapuu, tšilli ja kitsejuustuga\n5 g kuiva majoraani;\n30 g värsket tüümiani;\n1 g kuiva tšilli;\n80 g leivapuru;\n70 g pehme kitsejuustu;\n1. Umbes tund enne toiduvalmistamise algust eemaldame külmkapist koore või, munad ja piima.\n2. Pumpkin peske ja pühkige rätikuga põhjalikult. Lõigake see 2 cm paksusteks tükkideks.\n3. Pange kõrvits küpsetusplaadile, puista oliiviõli ja maitsesta värskete maitsetaimede, soola ja pipartega. Me panime ahju nelikümmend minutit. Küpsetamise ajal keerake viilud teisele poole. 4. Vahetage lauale veidi jahtunud kõrvitsalõigud ja lõigake koor maha. Liha tükeldatakse väikesteks tükkideks.\n5. Keraamilised valuvormid määritakse õli külluslikult ja puistatakse leivakorviga. Loksutage liigne kogus maha ja asetage see kõrvale.\n6. Võta kaks-liitrine kastrul ja pane see väike tulele. Pane või ja oodake, kuni see sulab, ja selle pinnale ilmub vaht.\n7. Valage jahu valusse ja segage intensiivselt puust spaatliga. Sõitke paar minutit ja valage sooja piima, peksides vahukoorega. See peaks muutma siledaks massiks ilma tükkideta. Küpseta veel kolm minutit ja lisage kastmele kõrvitsapulp. Me lihvime kõike kastmissegistiga.\n8. Eraldage munakollased valkudest. Lisage munakollastele kitsejuustu ja maitske musta pipra, tšilli, soola ja majoraani. Segage hästi ja valage kastmesse. Samal ajal segatakse pidevalt.\n9. Valgud vahustuvad eraldi jahedas vahus. Me sisestame need kõrvitsimassi ja segame õrnalt alt ülespoole.\n10. Täitke tulemuseks sisalduv õõnesplaatide mass, täites need kaks kolmandikku. Saada kuumutatud ahjule ja küpseta 25 minutit. Serveeri kuuma sufliini tükeldatud rohelise sibulaga ja lusikatäie hapukoorega.\nRetsept 6. Pumpkin Supp porganditega\nkõrvitsa pulp - pool kilo;\nporgandid - 160 g;\npähklid - neli tuuma;\nkerged rosinad - 30 g.\n1. Tõstke rosinad üles, loputage ja leotage soojas vees.\n2. Kõrvits puhastada ja pesta, eemalda südamik seemnetega. Liha purustatakse väikesteks tükkideks.\n3. Koorige mu porgandid ja lõigake mitte liiga õhukesteks ringideks. 4. Segage köögiviljad soolase veega kastrulis, katke kaanega ja keedetakse 20 minutit. Tükid peaksid olema pehmed, kuid mitte keema pehmed. Keetmise ühendamine. Jahutage juurviljad veidi, asetage need segisti kaussi ja purustage need püree sarnasesse olekusse.\n5. Munad jagatakse munakollasteks ja valkudeks. Me paigutame need erinevatesse roogadesse. Oravad piitsuvad tihedas vahus, valades järk-järgult suhkrut.\n6. Köögiviljapüree lisage munakollased ja kaneel. Segage hästi. Nüüd tutvustame valgu vahtu ja segatakse õrnalt ülaosas olevasse püree.\n7. Vormime õlis vormi valuvormid, puistatakse leivakorviga, asetatakse aurutatud rosinad põhja ja valatakse kõrvits-porgandi mass. Küpseme pool tundi temperatuuril 180 ° C. Serveeri suitsut kaunistades seda hakitud pähklitega.\nKõrvitsapuu näpunäited ja trikid\nSouffle ei saa küpsetada mitte ainult ahjus, vaid ka aurutatud.\nKui kõrvits on magus, ei saa suhkrut lisada.\nSuupiste munad saab asendada želatiiniga.\nSuhkru asemel võite lisada mett.\nEt souffl ei oleks karm, pange vormid küpsetusplaadile ja valage kuuma vett.\nPorgandist kuklid - maitsvad ja tervislikud saiakesed. Valik parimaid retsepte porgandi muffinite jaoks, magus ja maitsev


Eesti Lennuakadeemiat tunnustati akrediteeringuga | Eesti Lennuakadeemia\nKomisjon tõstis Eesti Lennuakadeemia puhul esile kõigi huvipoolte kaasamist kõrgkooli juhtimisse ning head koostööd teiste Eesti ülikoolidega. Nii tööandjad kui vilistlased hindavad kooli lõpetajate kõrget taset, mille tulemusel on lõpetajad nii siseriiklikult kui rahvusvaheliselt lennundusturul konkurentsivõimelised ja nende tööhõive suur. Tugevustena toodi esile ka, et kõrgkoolil on olemas strateegilised eesmärgid riigile oluliste erialade arendamiseks ja selged tegevuskavad oma põhitegevuste populariseerimiseks. Samuti vastavad akadeemia poolt läbiviidavad täienduskoolitused sektori vajadustele ning riiklikele ja rahvusvahelistele lennundusstandarditele.\nArendamist vajava valdkonnana toodi välja akadeemia teadus- ja arendustegevus. Sellest tulenevalt tuleb lennuakadeemial esitada tegevusplaan teadus- ja arendustegevuse rahastamise korraldamiseks ning ülevaade meetmetest õppejõudude motivatsiooni tõstmiseks teadus- ja arendustegevuses osalemiseks.\nInstitutsionaalne akrediteerimine on välishindamine, mille peavad kõik õppeasutused läbima vähemalt kord seitsme aasta jooksul. Akrediteerimise käigus hinnati lennuakadeemia kui organisatsiooni juhtimist ja toimimist, õppetegevust, teadus- ja arendustegevust ning panust ühiskonna teenimisse.\nHindamiskomisjoni kuulusid kõrghariduskonsultandid ja -juhid ning erialaspetsialistid Saksamaalt, Soomest, Lätist, Leedust ja Eestist. Hindamiskomisjoni eesmärk oli anda hinnang kõrgkooli tugevustele ja parendusvaldkondadele ning teha soovitusi nende valdkondade edasiseks arendamiseks.\nEesti Lennuakadeemia on riiklik rakenduskõrgkool, kus koolitatakse spetsialiste Eesti lennundusettevõtetele. Tänasel päeval on akadeemia ainus lennundusalast kõrgharidust pakkuv kool Eestis. Akadeemias on võimalik õppida viiel erialal: lennuliiklusteenindus, lennunduse side- ja navigatsioonisüsteemide käitamine, õhusõiduki juhtimine, lennundusettevõtte käitamine ning õhusõiduki ehitus ja hooldus. 20 aasta jooksul on akadeemias lennundushariduse omandanud ligi 550 spetsialisti.


Schisandra chinensis - istutamine ja hooldamine, seemnetest kasvatamine, kasulikud omadused - Puud\nSidrunhein kuulub tsitruseliste sugukonda. Taim on looduslikult Hiinas, Korea poolsaarel, Jaapanis, Siberis. See vähetuntud Aasia viinapuu kasvab meie kliimas hästi. Taime peamine kaunistus on punased ümmargused viljad, millest saab tinktuure. Hiinas on sidrunhein sama populaarne kui ženšennijuur. Mis vahe on Hiina magnoolia viinapuudel, taime istutamisel, kasvatamisel ja hooldamisel, on selles artiklis üksikasjalikult kirjeldatud.\nKasvavad nõuded - pinnas, asend\nKaug-Idas on sidrunheina hinnatud selle raviomaduste tõttu. Esimene kinnitatud teave selle kasutamise kohta meditsiinis tuli Hiina farmakopöast, enam kui 2250 aastat tagasi. Taime kasvatatakse ka dekoratiivsena ning marju ja lehti kasutatakse farmaatsiatööstuses, rahvameditsiinis ja toiduvalmistamisel. Hiina sidrunheina kasvatatakse meie riigis, harvemini - punast.\nHiina sidrunhein (ladina keeles Schisandra chinensis) või schizandra on dekoratiivtaim, mille pikkus ulatub kuni 15 meetrini (meie riigis ei ületa see tavaliselt 7-10 m), aastakasv on umbes 1 meeter. Hoolimata asjaolust, et sidrunhein on viinapuu, ei ole sellel klammerduvaid elundeid ja ronib punakate, painduvate võrsete abil õhukestele tugedele. Selle õhukesed pruunid võrsed, läbimõõduga 1-2 cm, nöörid ümber tugede, tõustes 3-10 meetri kõrgusele. Mõned võrsed jäävad maapinnale, nad ei kanna vilja. Esialgu on võrsed pehmed, punakad, vanusega puituvad, kaotavad elastsuse.\nTaime lehed on elliptilised, tumerohelised, väljendunud veenidega, 6-10 cm pikad, 5 cm laiad, istutatud lühikestele punakatele leherootsudele. Pärast sõrmede vahel hõõrumist lehed lõhnavad hästi. Sügisel lehed muutuvad intensiivselt kollaseks, seejärel langevad peaaegu samaaegselt.\nMai - juuni vahetusel ilmuvad võrsetele väikesed lõhnavad õied. Lilled on kahekojalised, umbes 2 cm läbimõõduga isased ja emased, pikkadel vartel rippuvad, lõhnavad. Lille kroonlehed on valged või kreemjad, pärast õitsemist muutuvad roosaks. Erinevalt puuviljadest on lilled vaevumärgatavad ega tähenda erilist dekoratiivset väärtust.\nEmasõitel arenevad kerakujulised, lihakad, 10-15 cm pikad kobarad, mis koosnevad 10–40 kerakujulisest punasest marjast. Schisandra viljad valmivad augusti keskpaigast septembri keskpaigani.\nHiina sidrunheina nimetatakse ka Wu Wei Zi, mis tähendab hiina keeles viie maitsega vilja. Tõepoolest, schisandra marjade maitset iseloomustatakse mõru, magusa, hapu, soolase ja hapukana. Marjadel on sidrunilõhn.\nSchisandra chinensis on lihtne kasvatada tingimusel, et taime, kastmise ja söötmise jaoks luuakse sobivad tingimused. Lisaks kastmisele ja väetamisele on sidrunhein enamasti hooldusvaba. See talub talve hästi, selle kasvatamine ei vaja talveks peavarju. Kuid tugeva tuulega piirkondades peate taime istutama tuule eest kaitstud aladele..\nSchisandra meeldib muldadele, millel on järgmised omadused:\nSoises ja üleujutatud piirkonnas sidrunhein aga ei kasva. Seetõttu peab maandumiskoht olema läbilaskev ja korralikult kuivendatud..\nSee talub hästi madalaid temperatuure ja on suhteliselt vastupidav haigustele ja kahjuritele, kuid ei talu põuda, seetõttu vajab see regulaarset jootmist, eriti suvel. Taime ümbrus peaks olema hästi multšitud..\nEelistab päikeselisi ja poolvarjulisi asendeid, kuid mitte liiga ereda päikesevalguse käes. Hea koht on kirdes või loodes. See kasvab hästi, kui see on istutatud mööda seinu, piirdeid, kõrgeid ažuurseid piirdeaedu, lehtlatena, mis katab lehtlaid ja pergoleid. Tugev tuul mõjutab negatiivselt viinapuude kasvu, lehtede, puuviljade arengut, seetõttu peaksite valima kaitstud koha.\nSchisandrat saab paljundada seemnete, roheliste pistikute, juurte pistikute abil. Kuid need kasvatusmeetodid on väga töömahukad, noori taimi on raske iseseisvalt kasvatada. Seemnetest saadud taimed hakkavad vilja kandma paljude aastate pärast (8–10) või ei kannata üldse vilja ning vegetatiivsel meetodil saadud taimed jõuavad viljaperioodi 4-5 aastat pärast istutamist. Seemnetest paljunevad põõsad annavad taime kohta ainult ühte tüüpi lilli - isaseid või emaseid.\nKohe pärast koristamist (sügisel) külvatud seemned ei vaja täiendavat töötlemist. Kevadel külvatud seemned tuleb kõigepealt kihistada (ladustamine madalatel temperatuuridel).\nKülviseemneid tuleb vees leotada 10–14 päeva..\nSeejärel segatakse need liivaga vahekorras 1: 3 ja pannakse toatemperatuuril ruumi. Hoidke sel viisil kuu aega, niisutades iga 2 päeva tagant..\nOn vaja läbi viia kihistumine, selleks võite kasutada külmikut (umbes 2 kuud) või talvel lund (hoiame seemneid umbes kuu).\nSel viisil valmistatud seemned külvatakse spetsiaalsesse pinnasesse või turbasse 2 cm sügavusele.\nTaim paljuneb kihtide kaupa. Selleks painutatakse üks viinapuu maani ja piserdatakse väikese koguse mullaga. Selles asendis jäetakse viinapuud aastaks, sel ajal peavad nad moodustama juured. Seejärel lõigatakse ja kaevatakse seemikud välja, olles ettevaatlik, et mitte kahjustada õrnaid juuri. Seejärel istutatakse seemikud drenaažiga süvendisse.\nIstikuid saab kasvatada iseseisvalt või osta. Istikute ostmisel tasub need üle vaadata. Neid tuleks müüa konteinerites, mis on üsna kõrged ja kaetud intensiivsete värvidega lehtedega. Parem on keelduda paljaste juurtega seemikute ostmisest, sest need on transportimisel vastuvõtlikud kuivamisele ja kahjustustele.\nIstikud istutatakse kaugusele:\nseintest vähemalt 50 cm;\nrühmades 2-3 taime 1-meetrise vahega.\nTaimed istutatakse eelnevalt väljakaevatud kuivendusega sügavasse auku. Selleks valmistage istutuskohas ette mitmekihiline drenaaž:\n1 kiht - süvendi põhja asetatakse kruus või väikesed kivikesed;\n2 kiht - oksad, purustatud koor;\n3. kiht - liiv;\n4. kiht - viljakas maa.\nPinnase niiskuse hoidmiseks kaitsta kuivamise eest, kaitsta taime juuri ja maaosa, pärast istutamist tasub mulda puistata koorega.\nSidrunhein on tolmeldatud taim, seega on lillede tolmeldamiseks vaja teise läheduses kasvava sidrunheina taime õietolmu..\nSidrunhein kasvab tugede lähedal hästi. Saab kasvada ilma tugedeta pinnakattena.\nLiana talub pügamist hästi. Pügamine toimub alates 3. aastast igal aastal varakevadel. Tänu pügamisele kannab taim rohkem vilju ja muutub paksemaks. Kärbitakse eelmise aasta võrsete lõikamisega 12–15 punga võrra. Samuti lõigatakse ära haiged, kahjustatud, nõrgad võrsed.\nEsimesed 3 aastat lastakse põõsal vabalt kasvada. 4. aastal seotakse pikimad võrsed toele, võrele või lastakse vaatetornile, pergolale.\nSidrunhein vajab mullas suurt (kuid mitte liigset) niiskust. Kastmine toimub üsna sageli, kuid väikeste portsjonitena. Oluline on taime õigeaegne jootmine, eriti õitsemise ja viljasaamise ajal (juuli - august), siis tuleb vee osa suurendada. Põud tuleb langevate lillede, munasarjade hulka.\nEsimesel kasvatamisaastal ei saa sidrunheina väetada. Teisel kasvatamisaastal peate sidrunheina söötma 1 korda väikese väetiseannusega. Järgnevatel aastatel saate liaani toita 2-3 korda.\nHea efekti annab mulla multšimine mädanenud sõnniku, purustatud komposti koorega. Piisab õhukesest kihist multši - 2 cm. Võite kasutada mineraalväetisi, puuviljakultuuride jaoks on parem kasutada mitmekomponendilisi pika toimeajaga väetisi.\nSidrunhein hakkab vilja kandma 4–6 aastat pärast istutamist. Ühest taimest võib saada 1–5 kg marju. Sidrunhein sobib ka potis kasvatamiseks.\nMarjad valmivad augusti või septembri lõpus, neid saab süüa värskelt või kuivatatult, valmistada mahlasid, želeesid, maitsvaid tinktuure. Puuviljal on üsna hapu maitse, mistõttu pole soovitatav neid toorelt süüa. Kõik taimeosad (võrsed, lehed ja puuviljad) sisaldavad skisandriini, tugevdavaid aineid, E-vitamiini, kergesti omastatavaid mikro- ja makroelemente.\nSchisandra on taim, mis on vastupidav haigustele ja kahjuritele. Tema jaoks võib ohtlik olla ainult ämbliklesta, seda on palja silmaga raske näha. Sümptomid:\nsuve alguses ilmuvad kõrgel õhutemperatuuril nakatunud lehtedele laigud, mis aja jooksul suurenevad;\nlehe tagaküljel on nähtav õhuke võrk.\nKontrollivahendid - pritsimine nädalaste vahedega Catane, Magus.\nTaim on külmakindel - talub temperatuuri kuni 40 miinuskraadi. Seetõttu kasvatatakse sidrunheina Moskva piirkonnas, Leningradi oblastis ja isegi Uuralites, Siberis (tuule eest kaitstud kohtades).\nMõnikord ilmuvad sidrunheina lehtedele hallid ümmargused laigud, seejärel varredele pruunid laigud. Need on antraknoosihaiguse sümptomid. Nakatunud võrsed surevad ära. Antraknoos on seenhaigus. Võitlemiseks kasutatakse ravimit Topsin, pihustamist korratakse 3 korda 7-10 päeva intervalliga.\nMaitsvaid ja tervislikke marju kasutatakse meditsiinis, kosmetoloogias, toiduvalmistamisel.\nSchisandra on tänu oma toimeainetele - lignaanidele - saamas kuulsaks ja väärtuslikuks taimeks. Fütoöstrogeenideks liigitatud lignaanidel on tugevad põletikuvastased ja antioksüdandid.\nTaime koor, võrsed ja lehed sisaldavad eeterlikke õlisid: tsitraal, karen, terpinene, atsetaat, linalool, tsitronellool. Taime viljad sisaldavad:\nskisandriin (skisandriin), mis tugevdab närvisüsteemi;\nmikroelemendid - magneesium, raud, fosfor, kaalium, tsink.\nSidrunhein on paljude haiguste ravim. Seda kasutatakse Hiina meditsiinis laialdaselt maksa detoksifikatsiooni ja taastumise toetamiseks. Sisaldab lignaane (skisandriine ja skisandroole), mis peatavad maksarakkude nekroosi, kiirendavad maksa taastumist nii viirusliku hepatiidi korral kui ka erinevate keemiliste tegurite põhjustatud põletike korral. Samuti vähendab see efektiivselt alaniinaminotransferaasi (ALAT) taset.\nMarju on soovitatav kasutada depressiooni, mälu ja keskendumisprobleemide all kannatavatele inimestele. Ravimid avaldavad positiivset mõju nägemisteravusele, parandavad immuunsüsteemi toimimist.\nTähelepanu! Sidrunheina preparaadid on vastunäidustatud hüpertensiooni ja südamehaiguste korral, rasedatele ja alla 12-aastastele lastele..\nSchisandrat on Hiinas juba pikka aega kasutatud järgmiste omadustega ravimina:\nvõitleb tõhusalt depressiooniga;\nvõitleb ärrituvuse, mälukaotuse vastu.\nMarjades sisalduvad toimeained kaitsevad närvirakke tõhusalt neuroneid kahjustavate vabade radikaalide kahjulike mõjude eest ja põhjustavad selliste haiguste arengut nagu Alzheimeri tõbi, Parkinsoni tõbi või Huntingtoni tõbi.\nHiina sidrunhein koos ženšenni ja Rhodiola roseaga on üks kuulsamaid ja väärtuslikumaid adaptogeensete omadustega taimi. Selle kasutamine aitab saavutada mitmeid positiivseid mõjusid kehale:\nsuurendab füüsilise ja vaimse stressi vastupidavust.\nSchisandral on positiivne mõju nägemisele, selle teravustamine, vaatevälja laiendamine, öise nägemise võime suurendamine ning lühinägelikkuse ja astigmatismi arengu aeglustamine.\nUuringud on näidanud, et ka Hiina magnoolia viinapuu:\non antihemorraagiline toime;\nKoreas kasutatakse seda kardiovaskulaarsete sümptomite leevendamiseks, mis esinevad naistel menopausi ajal..\nGomisiini olemasolu tõttu kasutatakse skisandrat hingamisteede haiguste, eriti õhupuuduse, köha, vilistavate hingamisteede ravis. Ideaalne astmaatikutele - puhastab hingamisteid, tugevdab keha vastupanu sissehingatavas õhus sisalduvatele kahjulikele ainetele.\nSchisandra ekstrakte kasutatakse kosmeetikatoodete valmistamisel. Selle taime ekstrakte sisaldavatel kreemidel ja palsamitel on mitmeid kasulikke omadusi:\nmõjuma nahka pinguldavalt, pakkuma selle kaunist värvi;\nnäitavad pigmentatsiooni vähendamisel suurt efektiivsust.\nHiina sidrunheina salvid on eriti soovitatavad inimestele, kellel on nahaprobleeme - ekseem, atoopiline dermatiit, psoriaas.\nParfüümide tootmisel kasutatakse sidrunheina koorest ekstraheeritud eeterlikke õlisid.\nSarnaselt ženšenniga on sidrunhein hiinlaste seas üks tuntumaid ja väärtuslikumaid taimi. Kuivatatud marjad olid Hiina sõdalaste toiduks sõjaretkedel ning Venemaa, Korea ja Hiina jahimeestele tuhandeid aastaid tagasi. Praegu kasutavad marju Euroopas tunnustatud kokad. Marjadest valmistatakse:\nKuivatatud marju võib tervisliku vahepalana süüa nagu kuivatatud jõhvikaid. Sidrunheinamahl on suurepärane tee lisandus. Kuivatatud lehtedest saab teha infusiooni.\nHiina sidruni tinktuuri retsept\nHiina tinktuuri valmistamiseks vajate:\nküpsed sidrunheina marjad - 1 klaas;\n1 tass alkoholi hõõrumist\n1 klaas keedetud vett.\nSuhkur tuleks valada veega, keeta, jahutada. Seejärel lisatakse marjad. Sulgege purk tihedalt ja laske 4-6 nädalat pimedas kohas, aeg-ajalt loksutades.\nHiina schisandra on üks neist aiataimedest, mis ühendavad kahte peamist omadust, nii et kõik praktiliselt kõik suviliste mitmemiljonilise armee sõdurid. See aiapõõsas pole mitte ainult ilus, vaid ka kasulik ja vastupidi - mitte ainult kasulik, vaid ka ilus. Igaüks seab prioriteediks oma soovi.\nSidrunheina hiina kohta\nKuigi seda taime nimetatakse "hiinlaseks", oleks õigem nimetada seda "Kaug-Idas". Lõppude lõpuks olen ma seda iidsetest aegadest alates kasvatanud nii Jaapanis ja Koreas kui ka loomulikult Hiinas. Just sealt ta tuli meie juurde. Veel hiljuti oli sidrunhein meie aedades haruldus ja ime. Ja nagu legende selle ravimite omaduste kohta räägiti mitte vähem kui ženšenni omadustest! Õnneks osutus enamik neist "legendidest" kui mitte sada protsenti tõeks, siis sellele väga lähedal. Kasulik on peaaegu kõik sidrunheina osad. Kasutatakse ka marju, lehti, võrseid ja isegi koort. Esiteks on see kuulus oma tooniliste omaduste poolest. Iga sidrunheina baasil valmistatud jook annab jõudu, teravdab tähelepanu, leevendab väsimust ja unisust. Idamaised arstid on ammendumise, depressiooni ja ületöötamise vastu võitlemiseks pikka aega kasutanud erinevaid sidrunheina ravimid. Lühidalt öeldes on saidil "praktilise ilu" armastajate jaoks see kõige sobivam taim.\nKuid hiina sidrunhein pole üksi paranemiseks hea. Selle dekoratiivsus on väljaspool kiitust. Tegelikult on sidrunhein liaan, mis võib olla hekk ja lehtla element ning lihtsalt iga õue või aia krundi nurga kaunistuseks. Veelgi enam, see näeb hea välja kõikides kasvuetappides. Varakult rikkalik roheline lehestik graatsilistel vartel. Perioodil, kuigi lühike, õitsev - ilusad valged lilled rohelisel taustal. Ja juba marjade vilja- ja valmimisperioodil on erksate punaste puuviljade ilmumine lehestiku sidrunikollasel taustal silmatorkav.\nSidrunhein levib kahel peamisel viisil (turult valmis seemiku ostmine ei loe): juurevõrsetega ja seemnetega. Esimese meetodi abil on kõik selge. Kaevake - eraldage - taim. Kuid kui sellist võimalust pole, peate olema valmis üsna pikaks protsessiks.\nKõigepealt tuleb meeles pidada, et istutamiseks mõeldud seemned tuleb võtta värskelt, kuue kuu pärast kaotavad nad idanevuse ja nende tulemuse saamine on väga problemaatiline. Seda fakti tuleb poest seemneid ostes arvestada. Seemned peavad läbima külvieelse ettevalmistuse (kihistumise)! Seda ei soovitata ignoreerida, vastasel juhul võib tulemus tühjaks jääda. Seemned istutatakse otse avatud pinnasesse. Parim on selleks kohe eraldada eraldi voodi, kaitstud tuulte ja ereda päikese eest. See saab olema "seemikute" peenar, kus seemikud peavad veetma 2 või isegi 3 aastat. Külvieelse ettevalmistamise vältimiseks võite enne talve külvata seemneid. Sel juhul läbivad nad selle loomulikul viisil, kuid idanevus väheneb. Parimate tulemuste saavutamiseks peaksite valmistuma jaanuari lõpus kevadiseks sidrunheina seemnete külviks. Ettevalmistus viiakse läbi neljas etapis.\nLeotame seemneid puhta veega ja hoiame neid seal neli päeva. Sel ajal lükatakse tagasi ka tühjad seemned, mis ujuvad pinnale. Vesi muutub iga päev.\nSelles etapis segatakse seemned märja liiva või perliidiga ja hoitakse kuu aega toatemperatuurile lähedal (+ 15-20 kraadi)..\nTegelikult - külmravi. Kuu aega paneme seemnete segu liivaga külmkappi või keldrisse (0 kuni +5 kraadi).\nViimasel etapil peaks seemnete hoidmise temperatuur olema +8 - 10 kraadi. Aprillis pole sellise temperatuuriga koha leidmine keeruline. Aprilli lõpus võib sidrunheina seemneid juba istutada. Kui kõik sujus ja seemned olid kvaliteetsed, peaksid nad selleks ajaks juba idanema. Kui seda pole juhtunud, ei tähenda see ikkagi midagi. Nende idanemise tähtaeg võib olla pikem (kuni 2,5 kuud). Võite oodata idanemist ja pärast seda istutada see mulda või ei saa oodata, vaid istutada ta nii, nagu see on. Loomulikult on selles riskifaktor, kuid nagu näitab praktika, on see protsess maapinnal aktiivsem..\nNõukogu. Ärge laske seemnetel kõigil valmistamisetappidel kuivada. Need peavad olema pidevalt märjad!\nSchisandra chinensis 'seemned külvatakse hästi kobestatud pinnasesse, madalale sügavusele (1 - 1,5 cm). Soovitatav on need täita mitte sama aiapinnasega, vaid kerge turba ja liiva seguga (2: 1).\nEsimesel aastal kasvavad noored sidrunheina seemikud väga aeglaselt ja vajavad pidevat ja hoolikat hooldust. On vaja pidevalt jälgida mulla niiskust, regulaarselt kasta, eemaldada umbrohi, veenduda, et tuul ja tugev vihm ei kahjusta nõrka kasvu.\nEsimesel aastal kasvavad seemikud väga vähe, kuni umbes 5-6 sentimeetrit. Edasised asjad lähevad lõbusamaks. Teisel aastal loob ta aktiivsemalt juurestikku ja arendab maapealset osa. Parim on sidrunhein istutada püsivasse kohta, kui see on piisavalt vana ja saab jõudu "täiskasvanu" eluks. Seetõttu on soovitatav mitte riskida, vaid hoida seda "laste" aias kolmandat aastat. Selle aja jooksul kasvab see tavaliselt kuni 40-50 cm.\nSchisandra chinensis istutamine\nIse sidrunheina kasvatamine seemnetest on muidugi suurepärane, kuid sellegipoolest eelistab enamik armastajaid osta valmis kasvanud seemiku, mis jääb alles nende lemmikpaika istutamiseks. Kuid õige koha valik ja istutamine ise mängivad taime edukaks kasvuks ja arenguks olulist rolli. Hiina sidrunheina saab istutada nii kevadel (aprill - mai) kui ka sügisel (oktoober).\nKõigepealt peate otsustama koha. Selle valiku puhul tuleks meeles pidada, et kuigi seda viinapuud peetakse varjutaluvaks, on see tõsi vaid pooleldi tõsi. Varjus ei toimi tõenäoliselt ilusa taime rohkete puuviljadega saamine, kuid ka ere päike pole talle hea. Seetõttu peame otsima mõistliku kesktee. Samal ajal tuleb arvestada asjaoluga, et Hiina sidrunhein on endiselt liaan ja vajab tuge. Muidugi peab olema kaitse külma tuule eest. Parim koht selle istutamiseks on hoonete ida- või läänesein..\nVäga oluline tegur on ka mulla koostis istutuskohas. Fakt on see, et sidrunheina "kultiveeritud" liike on endiselt väga vähe ja on suur tõenäosus, et saate "metsiku" isendi. Ja sellised taimed eelistavad harjunud maad. Sidrunheina jaoks on see kerge metsaga maa. Raskel savipinnasel kasvab see väga vastumeelselt ja kui see on teie saidi muld, siis tuleb see kõigepealt ette valmistada.\nSidrunheina istutamise tehnoloogia\nSidrunheina istutamiseks mõeldud auk peaks olema piisavalt avar. Muidugi määrab selle suuruse peamiselt juurestiku suurus. Tavaliselt valmistatakse süvend mõõtmetega 50x50 ja sügavus 60 cm. Süvendi põhjas asetage kindlasti tellistest sissekannetest või killustikust kuivenduskiht. Selline drenaaž mitte ainult ei eemalda liigset niiskust, vaid tagab juurte täiendava nakkumise mullaga. Sellele paksusele kihile valatakse mullakiht, et sellele paigaldatud seemiku juurekael oleks maa pinnast kõrgemal. Vajadusel saab mulda parandada, lisades sellele huumust, komposti, liiva ja superfosfaati. Pärast istutamist muld kergelt tihendatakse ja jootakse. Katke kindlasti maa pagasiruumi ümber. Multšina võib kasutada turvast, saepuru, mädanenud lehti jms.\nSchizandra nõuab kõige rohkem tähelepanu esimesel aastal pärast istutamist. Sel perioodil on ta eriti tundlik kuuma päikesevalguse ja niiskuse olemasolu suhtes. Proovige seda perioodiliselt päikese eest kaitsta, pihustada ja niisutada. Sel aastal hoiduge taime tüve lõdvenemisest ja kaevamisest, et mitte kahjustada habrasid pinnajuuri. Kui istutamise ajal viisite orgaanilist ainet mulda, siis sel aastal pole vaja seda toita. Kuid järgmisel aastal alustage toitmist aprillis. Esimeseks söötmiseks piisab, kui puistatakse varre ümber 30-50 grammi. ja katke see multšiga. Seejärel kasta seda kord kuus mulleini (1:10) või kana väljaheidete (1:20) lahusega. Kuid sidrunheina ei saa kogu hooaja jooksul toita. Viljaperioodi algusega on parem söötmine lõpetada. Vastasel juhul kasvab taim rohelise massi kasvatamine vilja kahjuks..\nHiina sidrunheina taim on üsna külmakindel. Ja oht pole tema jaoks mitte talvekülmad, vaid kevadkülmad. Täiskasvanud taimed taluvad valutult lühiajalist kevadist pakast kuni -5 kraadi, kuid noored (2-3 aastat pärast istutamist) tuleb katta.\nHiina Schisandra pügamine\nPügamine on sidrunheina hooldamisel oluline meede. Arvatakse, et seda saab läbi viia kevadel ja sügisel. Kuid kevadine pügamine on väga ohtlik okupatsioon. Kui te tähtajast mööda lähete, algab intensiivne mahla vool ja sel perioodil pügamine hävitab taime. Tavaliselt peetakse seda märtsi alguses. Kuid ikkagi on parem pügamine sügisel, kui taim lehed heidab. Sidrunheina lõikamist saab alustada teisest istutusaastast. Reeglina viiakse see läbi üsna radikaalselt. Põõsale jäetakse 3–5 kõige tugevamat ja arenenumat võrset, ülejäänud lõigatakse juure juurest ära. Külgharud kärbitakse nii, et neile jääb umbes 10 punga. Lisaks viiakse läbi sanitaarpuhastus. Põõsa sees kasvavad kuivad oksad, nuumamine, kasvamine. Umbes 10–12 aasta pärast vananevad peamised võrsed ja need tuleb asendada ka noortega..\nSchisandra chinensis - kasvatamine ja hooldamine\nKunagi oli see metsik liaan, kuid aednikud hindasid seda kiiresti ja hakkasid seda viljataimena kasvatama..\nSchisandra chinensis on iidse subtroopilise taimestiku esindaja, mis on Kaug-Idas, Sahhalinis ja Kuriili saartel looduses säilinud. Looduses on liaani pikkus vahemikus 2 kuni 14 m. Selle võrsed keeravad ülemise toe ümber päripäeva.\nSchizandral on kolme tüüpi võrseid:\nvegetatiivne, kuni 1,5 m pikk;\nvegetatiivne-generatiivne, kuni 0,5 m pikk (õitega ja seejärel viljadega nende põhjas);\ngeneratiivne, 1–5 cm pikkune - vilja saamiseks.\nSegupungade kattesoomuste kaenlasse moodustuvad õienupud. Sidrunhein kannab vilja käesoleva aasta kasvu osas.\nÜhe- või kahekojaline\nSchisandra võib olla ühekojaline (staminaat- ja pistillaõied samal taimel). Ja mõnikord on see kahekojaline, kandes ainult staminaat- või ainult pistillaõisi. Uuringud on näidanud, et kõige sagedamini on isaseid taimi (35–40%), mis moodustavad igal aastal ainult tolmlemata õisi. Sellest hoolimata domineerivad aastate jooksul taimed, millel on ebastabiilne staminaatide ja pistillaõite suhe. Mõnel aastal moodustuvad neis ainult tolmlehed, teistel aga nii tolmlehed kui ka pistillaõied.\nEbastabiilse viljatüübiga liaanides sõltub teatud õite välimus ja sellest tulenevalt saagikus välistest tingimustest, peamiselt temperatuurist, toitumisest ja mulla niiskusest. Aias on parem istutada ühekojalisi viinapuid, mis annavad aastas saaki ja ei vaja tolmeldaja istutamist..\nSidrunheinaõied on läbimõõduga 1,3–1,8 cm, kreemivalged, õrna meeldiva aroomiga. Isasõied on veidi väiksemad kui emasõied, valged tolmud on kogu pikkuses kokku kasvanud, nii et vabad jäävad ainult kollakad tolmukad. Pärast õitsemist langevad isasõied koos varrega. Emasõitel on rohekas pistik, mis koosneb paljudest vaipadest. Sidrunheina tolmeldavad väikesed mardikad ja hymenopterad (mesilased, herilased, kimalased jne).\nSidrunhein on hiliskevadiste külmade jaoks ebastabiilne. Viinapuud õitsevad umbes 25. – 31. Isasõied õitsevad 1-2 päeva varem kui emasõied. Taimed õitsevad üks kuni kaks nädalat.\nSidrunheina hiina keel. Küpsed marjakobarad\nVili on mahlane komposiitvoldik, mis meenutab silindrilist 2–16 cm pikkust harja ja sisaldab (mitte-musta maa tsoonis) 2–4–15–25 punast marja. Pintsli mass ulatub 7–15 g-ni. Iga marja sisaldab 1-2 seemet. 1 g-s - kuni 40-60 seemet. Nad idanevad ebaühtlaselt.\nViljad valmivad septembri keskel. Pintslid võivad viinapuudel rippuda kuni lehtede langemiseni (kuni oktoobri esimese pooleni). Täisvilja perioodil saadakse ühelt 15–20-aastaselt taimelt kuni 2,5 kg vilju. Leningradi oblasti tingimustes ja põhjas annab sidrunhein rohke saagi iga 2-3 aasta tagant. See viljakordade sagedus on peamiselt tingitud ilmastiku mõjust lillede moodustumisele (juulis-augustis).\nIstutamine, võre peal kasvatamine, hooldus\nVenemaa Föderatsiooni keskmise tsooni parim maabumisaeg on aprilli lõpus - mai alguses.\nIstutamiseks valige hästi valgustatud (6-8 tunni jooksul) ja külma eest kaitstud. Kuumus ja päike aitavad kaasa märkimisväärse hulga viljavõrsete tekkimisele. Pärast istutamist varjutatakse taimi 2-3 nädalat.\nParim on sidrunheina kasvatada umbes 2 m kõrgusel võrestikul. Kui taimed istutatakse üksteisest 1 m kaugusele, sulguvad nad 3-4 aasta jooksul, moodustades kindla seina.\nTüve päritoluga sidrunheina risoom. Sellel on palju unepungasid. Ärgates moodustavad nad kasvu. Juurte sügavus on vahemikus 5 kuni 15 cm, see tähendab, et need asuvad pindmises lahtises ja viljakas mullakihis. Sidrunhein eelistab hästi kuivendatud, kerget, neutraalset või kergelt happelist mulda. Ei salli ülekuivatamist, seetõttu on viinapuude juurte ruum igal aastal multšitud.\nRasketel muldadel on soovitatav istutusaukudesse lisada 10–12 kg liiva augu kohta (60 x 60 cm ja kuni 50 cm sügavust). Süvendi põhja asetatakse drenaažikiht kruusast, killustikust ja jämedast liivast. Istutamise ajal kasutatakse toitainemullana 15–20 kg mädanenud komposti, mis koosneb hobusesõnnikuga lehehuumusest. Orgaanilisi aineid rakendatakse 2-3 korda hooajal ja jootakse. Aprilli lõpus antakse aastas kompleksset mineraalväetist. Septembri alguses antakse fosfaat-kaaliumväetist koos mulla samaaegse madalama kobestamisega. Samal ajal on sidrunhein külmakindel taim, tugevate külmade korral külmuvad ainult aastaste kasvude tipud.\nKroonige sidrunheina suvel või sügisel. Kevadine pügamine põhjustab võrsete "nutmist" ja kuivamist.\nSidrunheina seenhaigustesse nakatumise vältimiseks on vaja langenud lehed taimede alt hoolikalt eemaldada ja aprilli lõpus piserdada viinapuud Bordeaux ’vedelikuga.\nLihtsaim viis sidrunheina paljundamiseks on vegetatiivne - rohelised pistikud, kihilisus, võrsed. Noorte võrsete tipud lõigatakse pistikute jaoks juuli alguses. Pistikute alused kastetakse heteroauksiini lahusesse 12–24 tunniks. Siis istutatakse nad kile alla jämeda jõeliivaga lasteaeda.\nSchisandra pistikud on saadud tugevatest üheaastastest viinapuudest, mis on moodustatud risomatoossest kasvust.\nAprillis, enne pungade murdumist, asetatakse need lahtisele pinnasele, kinnitatakse pinnale ja piserdatakse huumuse või turbaga segatud mullaga (paksusega 10–15 cm). Asetatud võrse ülaosa on seotud võre külge. Pistikute juured ilmuvad 4-5-ndal kuul. 2-3 aasta jooksul moodustub iseseisev, hästi arenenud juurestik. Pistikud eraldatakse emataimest ja istutatakse alalisse kohta. Schisandra risoomilised imetajad eraldatakse emataimedest aprillis - mai alguses. Selleks kaevatakse välja 2–4 kasvu haru, mis kasvavad kõrvuti, kuid täiskasvanud taimest piisavalt kaugel. Järeltulijad istutatakse kohe püsivasse kohta. Nende juured ei talu isegi lühiajalist kuivamist. Kuu jooksul kastetakse istutatud järglasi regulaarselt ja varjutatakse otsese päikesevalguse eest.\nTaiga külaline Hiina sidrunhein\nOma aia loomisel unistab iga krundi omanik tuttavate kultuuride seas, et tal on midagi eksootilist. Kesk-Venemaal on palmi või apelsinipuu kasvatamine keeruline. Kuid Kaug-Ida liaani olemasolu oma aias on nii võimalik kui ka üsna ebatavaline. Me räägime oma piirkonna taigakülalisest - Hiina magnoolia viinapuust. Kui esialgu kasvas see viinapuu ainult Kaug-Idas, siis nüüd leiate selle peaaegu igas meie riigi piirkonnas.\nSidrunhein Hiina, muidu hiina skisandra, mandžuuria sidrunhein, on sidrunheina perekonda kuuluv sidrunheina perekonna õistaim. See on lignified liaan, mis levitab õitsemisperioodil tsitruseliste aroomi. Ja sügisel ei jää keegi kollakaks muutuva lehestiku taustal ükskõikseks erkpunaste marjakobarate suhtes..\nHiinas on sidrunheina kasutatud meditsiinilistel eesmärkidel alates 5. sajandist. Selles idamaises riigis nimetatakse seda viie maitsega marjaks: sidrunheina koor on magus, viljaliha on hapu maitsega, seemned on terava maitsega hapuka järelmaitsega ja kogu marja on mõrkja maitsega soolane. Sellest taimest valmistatud ravimitel on ka soolane maitse..\nKui otsustate, et hiina sidrunhein on tõesti teie saidil puuduv taim, siis saite teada, kust ja millal saate istutusmaterjali, siis on aeg otsustada koha ja aja üle.\nSchisandra chinensis on liaan, mis levitab õitsemisperioodil tsitruseliste aroomi\nEriti põhjalikult tuleks läheneda viinapuu koha valikule - seda tuleks kaitsta külma tuule eest ning sobib ka osalise varju sügava põhjaveega. Keskmises sõidureas on parem istutada lääneküljele, lõunapoolsematele aladele - ida poole, nii et taim on osa päevast varjus. Sidrunheina saab istutada:\ntasasel alal puude või hoonete lähedal;\nspetsiaalselt tema jaoks ehitatud kaare lähedal.\nHoonete lähedal istutades on soovitatav seinast 1,5–2 m võrra tagasi astuda, et katusevesi ei satuks juurtele.\nSeina lähedal sidrunheina istutamisel peate sellest taganema 1,5-2 m\nSidrunheina saab kõige paremini istutada aprilli teisest poolest mai alguseni (keskmisel rajal) või septembri teisel kümnendil (rohkem lõunapoolsetes piirkondades).\nLooduslikes tingimustes kasvab sidrunhein kuivendatud liivsavimuldadel vee lähedal. Seetõttu võib istutusauku mulla koostis olla järgmine:\nmätasmaa (kaevatud 1 m 2 suurusest alast);\nhuumus - 60 kg;\nliiv - 2-3 ämbrit;\npuutuhk - 400-500 g;\nsuperfosfaat - 200 g.\nHea, kui seemikuid on mitu: sel juhul on taimed paremini tolmeldatud ja seetõttu suureneb saak.\nKaks nädalat enne istutamist kaevake umbes poole meetri sügavune ja lai istutusauk.\nSidrunheina kaevu sügavus ja laius peaksid olema 50 cm\nKui osta Schisandra chinensis istik suletud juurestikuga, saab selle kohe mulda istutada\nIstutatud sidrunheina ümbruse maa tuleb tampida\nVideo: sidrunheina istutusreeglid\nKui sidrunhein on õigesti istutatud, võib vilju oodata viiendal või kuuendal aastal. Kuid taime siirdamine on ebasoovitav, kuna see ei juurdu uues kohas hästi. Parem määratleda see kohe püsivasse kohta.\nSidrunhein on roniv viinapuu, mis vajab tuge. Kui taimi ei istutatud aia või vaatetornide lähedale, siis teeb võre, mis paigaldatakse kohe pärast istutamist..\nNoor (kuni kolm aastat vana) taim vajab külmal aastaajal varjupaika. Liana eemaldatakse toest ja kaetakse lehestiku, kuuseokste, katusematerjaliga. Vanem taim ei karda enam külma.\nTaime ümbruses ei tohiks kobestada mulda, kuna see kahjustab uinuvaid pungi, millest ilmuvad võrsed. Eelistatav on multšimine.\nMineraalväetisi kasutatakse alles kolmandal aastal pärast istutamist. Rakenduskava on järgmine:\nesimene toitmine aprillis enne pungade vaheaega:\nsalpeeter - 20/25 g / m 2,\nkaaliumsulfaat - 10 g / m 2,\nsuperfosfaat - 40 g / m 2;\nteine söötmine - 15 g kaaliumi ja 20 g / m 2 fosforit munasarjade moodustumise ajal;\nkolmas söötmine - 20 g / m 2 kaaliumit ja fosforit sügisel.\nKastmine: sagedus ja kogus\nSidrunhein pärineb niiskest Kaug-Ida kliimast, nii et see armastab niiskust. Üks täiskasvanud taim vajab kastmise kohta kuni kuus ämbrit vett. Kuival aastaajal on lisaks kastmisele kasulik läbi viia igapäevane settimine settinud veega.\nPõõsa pügamine ja vormimine õigesti\nSidrunheinal on isas- (valgete tolmukatega) ja emaslilled (roheliste emakatega) õisi. Noored viinapuud vabastavad vilja ajal isasõied ja kasvades emasõied.\nParemal - emased sidrunheinaõied, vasakul - isased\nTäiskasvanud sidrunheinal kasvavad lilled tasanditel:\npõhi - enamasti mees,\nkeskmine - segatud,\nülemine - emane.\nSchisandra isasõied asuvad peamiselt viinapuu alumises osas. Seetõttu tuleks igal aastal kevadel, eelistatult märtsi alguses enne mahla voolamise algust tolmeldamiseks võsa harvendada. Kõigepealt lühenevad teise järgu tipud ja oksad.\nKevadise pügamise käigus lühenevad kõigepealt magnoolia teise järjekorra viinapuude tipud ja oksad\nJa sügisel võite lõigata kõik kuivanud ja nõrgad võrsed, jättes 5-6 noort viinapuud.\nSidrunheina on võimalik paljundada mitmel viisil:\nKõige produktiivsem neist on võrsete istutamine, mida taim sõna otseses mõttes ümbritseb. Uinuvate pungadega võrsed eraldatakse põõsast ja siirdatakse kohe. Parem on seda teha varakevadel või oktoobris..\nSidrunheina paljundamiseks pistikute abil viiakse läbi järgmised tegevused:\nJuuni keskel lõigake väikesed (5–10 cm pikkused) 3-4-pungalised poolliigendatud võrsed.\nSidrunheina pistikud lõigatakse juuni keskel\nKornevin lisatakse vette sidrunheina pistikute juurdumiseks\nPistikutest saadud sidrunheina seemikud on kaetud musta spunbondiga\nJärgmisel kevadel võite istutada noori seemikuid püsivasse kohta.\nViinapuu paljundamiseks kihiti tehke järgmist:\nPõõsa ümber tõmmatakse sooned sügavusega 10-20 cm.\nNeis on pärast koorele madalate lõikude tegemist lähedal olevad oksad painutatud.\nKinnitage need ja katke need mullaga, jättes pealsed pinnale.\nLihtne viis Schisandra chinensis'e paljundamiseks - kihilisus\nVideo: schisandra chinensis 'reprodutseerimine kihistamise teel\nSidrunheina jaoks pole kahjurite nakatumine tüüpiline - ilmselt peletab neid taime eriline lõhn. Schizandra on vastupidav ka haigustele. Mõnikord võib lehtede laik, jahukaste või fusarium ikkagi ilmneda..\nlehelaiguga - kaks või kolm (7-10 päeva pärast) töötlemine Bordeaux vedeliku 1% lahusega;\njahukaste - kahekordne töötlus 0,5% sooda lahusega. Haigestunud viljad koristatakse ja põletatakse;\nennetamiseks fusariumiga või musta jalaga (haiged on ainult seemikud), jootakse mulda nõrga kaaliumpermanganaadi lahusega ja haiged taimed eemaldatakse.\nKodus seemnetest sidrunheina kasvatamine\nSchisandrat saab kasvatada värskelt koristatud seemnetega. Nad külvatakse oktoobri keskel ettevalmistatud peenardele 3 cm sügavusele ja kui seda tehakse varem, muutuvad seemned lindude ja hiirte saagiks. Seemikud ilmuvad hiliskevadel.\nKui külvate seemneid kevadel, siis peaksite talvel alustama ettevalmistusi:\nKuu jooksul hoitakse seemneid märjas liivas +20 0 С juures.\nSidrunheina seemned pakitakse riidesse ja hoitakse kuu aega märjas liivas\nPärast 3-5 lehe ilmumist võib sidrunheina seemikud istutada avatud pinnasesse\nAlalisse kohta siirdamiseks sobivad seemikud alles kahe aasta pärast.\nMeie riigi erinevates piirkondades ja naaberriikides on Hiina magnoolia viinapuu kasvatamiseks oma tingimused, mida tuleb arvestada:\nkuna sidrunhein ei karda külma ja kohaneb seetõttu ideaalselt Venemaa keskosa tingimustega, sobib Moskva aretajate aretatud külmakindel sort Pervenets kasvatamiseks Moskva piirkonnas. Tema viinapuu pikkus ulatub kahe meetrini, marjad valmivad augustis - septembris kuni 22 marja hunnikus;\nUurali ja Siberi parasvöötmes soovitatakse sidrunheina istutada ainult kevadel, nii et taimel oleks aega moodustada tugev juurestik ja valmistuda talveks;\nnäiteks sort Sadovy-1 (aretatud Ukraina aretajate poolt) on kohandatud Ukraina kliimatingimustele: viinapuu pikkus on 1,8–2 m, valmib septembri alguseks. Marjad on suured, umbes 28 tükki kobaras. Selles piirkonnas tuleb pöörata tähelepanu rikkalikule jootmisele, et taim tunneks end hästi ja kannaks vilja..\nSee Kaug-Ida viinapuu rõõmustab teid mai algusest detsembrini: kõigepealt valgete lõhnavate õitega, seejärel paksu ereda lehestikuga ja suve lõpuks, varasügisel - erepunaste marjapärjadega. Kutsu taigakülaline oma aeda! Schisandra chinensise saagi ootamine nõuab kannatlikkust. Kuid nauding on seda väärt!\nSchisandra chinensis: istutamine ja hooldamine, kasvatamine avamaal\nAutor: Natalya Kategooria: Puuvilja- ja marjataimed Avaldatud: 18. veebruar 2019 Uuendatud: 23. september 2019\nSchisandra chinensis (ladina keeles Schisandra chinensis) on perekonna Schisandra perekonna Schisandra liik, mida leidub looduses okas-lehtmetsade ja lehtmetsade servadel ja ladvadel, kitsastes ojade ja mägijõgede orgudes, Korea, Jaapani, Hiina ja Venemaa vanadel läbipõlenud aladel ning lagendikel. Kaug-Ida territoorium. See kasvab rühmiti, moodustades tihnikuid ja ronides mägedesse 600 m kõrgusele merepinnast. Hiina schisandrat on kasvatatud pikka aega: meditsiinilistel eesmärkidel hakati seda kasvatama vähemalt 250 aastat enne meie ajastut..\nSchisandra chinensis 'paljunemine\nSchisandra chinensis 'omadused\nÕitsemine: viiendast kuni kuuendani eluaastast mai lõpus või juuli alguses. Õitsemine kestab umbes kaks nädalat.\nMaandumine: oktoobris või aprilli lõpus-mai alguses.\nMuld: kerge, huumusrikas, parasniiske ja kuivendatud.\nKastmine: sagedane ja rohke: iga põõsa alla valatakse 6-7 ämbrit vett.\nPealmine kaste: alates kolmandast hooajast lisatakse 1 kord 2-3 nädala jooksul pagasiruumi orgaanilist väetist - kanasõnniku või mulleini lahust. Pagasiruumi lähedal olev ruum on multšitud huumuskihi või lehtkomposti kihiga. Sügisel on iga taime all pinnasesse 10 cm sügavusele mulda 20 g superfosfaati ja 100 g puutuhka..\nSukahoidja: võrk, millel seda viinapuud kasvatatakse, paigaldatakse kohe pärast istutamist. Kui liaan asub hoone seina lähedal, on lubatud joosta mööda seina kaldu seatud redeleid.\nPügamine: alates kolmandast aastast pärast istutamist algab kujundav pügamine, mis viiakse läbi sügisel, pärast lehtede langemist. Eemaldage tarbetud juurprotsessid.\nPaljunemine: seemned, juurepistikud ja võrsed.\nTaim on roniv, kuni 15 m pikkune heitlehine liaan, mille pagasiruumi läbimõõt on kuni 2,5 cm ja võrsed on kaetud pruunikaspruuni koorega, vanadel kooruvad ning noortel läikivad ja siledad. Nii sidrunheina võrsetel kui lehtedel on iseloomulik tsitruselõhn, mis annab taimele nime..\nSchisandra lehed on tihedad, kumerad või elliptilised, kiilukujulise alusega ja servade ääres väheste ja kaudselt väljendunud hammastega. Lehed on ühendatud kuni 3 cm pikkuste roosade või punaste leherootsudega võrsetega. Kevadel ja suvel on leheplaadi ülemine osa heleroheline, läikiv, alasti ja alumine osa on glaukoosne, soontes on pubekas. Sügisel muutuvad Schisandra chinensis lehed kollakasoranžiks ja ookerkollaseks.\nLõhnavad vahavalged kuni kahesentimeetrise läbimõõduga kahelillelised õied rippuvatel alustel paiknevad lehekaenlas 3-5 tükki. Kombineeritud kuni 10 cm pikkused kobarasarnased puuviljad koosnevad punast värvi ja hapuka maitsega söödavatest kerakujulistest kaheseemnetest marjadest. Hiina magnoolia viinapuu marjadel on ka iseloomulik taimelõhn. Schisandra chinensis'e pungakujulised seemned jäävad elujõuliseks ainult kevadeni.\nMillal istutada hiina sidrunheina\nSchisandra chinensise kasvatamine ja selle hooldus toimub mitte ainult meditsiinilistel eesmärkidel, vaid ka saidi kaunistamiseks, kuna taimel on kõrged dekoratiivsed omadused. Sooja ja pehme kliimaga aladel istutatakse sidrunhein oktoobris ja keskmises sõidureas istutatakse aprilli lõpus või mai alguses. Spetsialistid soovitavad istutada vähemalt kolm taime üksteisest 1 m kaugusele. Kui soovite maja kõrval kasvatada liaanat, siis astuge seinast 1-1,5 m kaugusele, et katuselt vett sidrunheinale ei tilguks.\nKuidas istutada hiina sidrunheina\nSidrunhein eelistab kerget, kuid huumusrikast, niisket ja kuivendatud mulda. Taim on varjutaluv, kuid areneb paremini valgustatud kohas.\nIstutusmaterjalina kasutatakse kahe-kolme aasta vanuseid seemikuid, millel on hästi arenenud juurestik, mille võrse kõrgus on vaid 10-15 cm. Enne istutamist lühenevad seemiku kõrgemad võrsed 3 pungaks ja juured lõigatakse 20–25 cm-ni.\nHiina magnoolia viinapuu istutusauk kaevatakse läbimõõduga 60–70 cm ja sügavus vähemalt 40 cm. Altpoolt asetatakse 10 cm paksuse paisutatud savi, purustatud tellise või killustiku drenaažikiht ning augu täitmiseks valmistatakse mullasegu võrdsetes osades huumusest, lehtkompostist ja mätast. muld, lisades sellele 200 g superfosfaati, pool kilogrammi puutuhka ja segades hoolikalt. Enne istutamist valatakse mullasegu drenaažikihile.\nKasta seemiku juured savipudrusse, mille ämbrisse peaksite lisama 1 liitri mulleini, ja asetage taim künka otsa nii, et selle juurekael oleks pärast istutamist pinnatasandil. Levitage sidrunheina juured ja täitke auk ettevalmistatud viljaka pinnasega. Seejärel tampige muld tüvelähedases ringis ja kastke rohkesti ning kui vesi on imendunud, täitke juureauk huumuse või turbaga. Hiina Schizandra seemikud juurduvad väga kiiresti, kuid kõigepealt on soovitatav neid kaitsta ereda päikese eest, tagada regulaarne kastmine ja õhtune pihustamine kuiva ilmaga.\nSchisandra chinensis 'istutamine ja selle eest hoolitsemine pole töömahukas ega võta palju aega. Peamisteks hooldustegevusteks on kastmine, mulla kobestamine, umbrohtude eemaldamine, söötmine, pikema kuivaga kuumutamine ja pügamine.\nKasvuperioodil kastetakse sidrunheina sageli ja rikkalikult: taime alla valatakse korraga 6–7 ämbrit vett. Järgmisel päeval pärast niisutamist või vihma peate viinapuu ümbruses pinnase vabastama ja umbrohud eemaldama. Ärge unustage Hiina magnoolia viinapuu õhtust puistamist kuumuses. Eriti vajavad seda protseduuri noored viinapuud. Et vältida niiskuse kiiret aurumist mullast, on kõige parem hoida pagasiruumi alati orgaanilise multši all.\nHiina sidrunheina hakkavad nad toitma alates kolmandast eluaastast: kevadsuvel viiakse mulda üks kord kahe kuni kolme nädala jooksul orgaaniliste väetiste - lehma (1:10) või kana (1:20) sõnniku lahus. Hea tulemuse annab Hiina magnoolia viinapuu pagasiruumi muljumine huumuse või lehtkompostiga. Pärast lehtede langemist kantakse iga põõsa alla 100 g puutuhka ja 20 g superfosfaati, millele järgneb umbes 10 cm sügavusele kinnistamine, kusjuures mulla kohustuslik järgnev kastmine toimub pagasiruumis..\nÕitsemisperioodil viljakandvaid viinapuid söödetakse Nitrofoskaga koguses 50 g / m² ja pärast õitsemist valatakse taime alla ämber kääritatud mulleini või lindude väljaheiteid. Sügisel puistatakse põõsaste alla 60 g superfosfaati ja 30–40 g kaaliumsulfaati ning kord 2-3 aasta jooksul asetatakse iga taime alla komposti 6–8 cm sügavusele kiirusega 4-5 kg / m².\nHiina schisandrat, kuna see on viinapuu, kasvatatakse võrestikul, mis paigaldatakse istutusaastal. Selline okste ja võrsete paigutus võimaldab päikesekiirtel taime paremini valgustada ning see aitab moodustada suuremaid vilju ja suurendada saaki. Kui kasvatate sidrunheina ilma toetuseta, ei kannata tõenäoliselt vilja. Võred on valmistatud sellise kõrgusega sammastest, et pärast 60 cm sügavusele kaevamist tõusevad nad 2–2,5 m kõrgusel maapinnast. Sammade vaheline kaugus on umbes 3 m ja need on ühendatud kolme horisontaalse traadi juhiku reaga, millest alumine on tõmmatud kõrgus maapinnast 50 cm ja järgmised iga 70-100 cm järel. Esimesel aastal seovad kasvanud võrsed alumise juhiku külge ja järgnevatel aastatel - ülaltpoolt. Võsud kinnitatakse ventilaatoriga toele. Hiina sidrunheina ei eemaldata talveks võre alt.\nKui istutate maja lähedale viinapuu, siis saab toetuseks kasutada kaldu paigaldatud redelit.\nSidrunheina pügamine algab kolmandal aastal pärast istutamist, kui selle juurestiku areng asendatakse võrsete suurenenud kasvuga. Õigest pügamisest sõltub mitte ainult Schisandra chinensis 'dekoratiivsus, vaid ka selle vilja kvaliteet. Esimesel kujundaval lõikamisel jäetakse põõsale 3–6 kõige tugevamat ja kõige õigemini paiknevat võrset - taime tulevane luustik ja ülejäänud võrsed lõigatakse maapinnal välja. Edaspidi kärbitakse Schisandra chinensis kaks korda aastas: sügisel ja suvel. Sügisel, pärast seda, kui kõik lehed on taimelt langenud, lõigatakse välja suve jooksul tekkinud nõrgad, haiged, valesti kasvavad ja kuivanud võrsed. Samuti tuleks eemaldada viinapuu osa, mis on viimased kolm aastat aktiivselt vilja kandnud. Seda tehakse selleks, et noored viinapuude võrsed saaksid areneda ja saaki anda..\nSuvel lõigatakse sidrunheina ainult juhul, kui taim on moodustanud liiga palju noori võrseid. Spetsialistid soovitavad oksi kärpida servast 10–12 punga. Lisaks peate igal aastal võitlema juurte imetajatega, samuti regulaarselt asendama vanad luustiku oksad uute tugevate võrsetega juurevõrsetest..\nNaerisibula kasvatamise tingimused - kevadine istutamine\nSchisandra chinensis 'kahjurid ja haigused\nSchisandral on hea immuunsus ning põllumajandustehnoloogia ja hea hoolduse korral mõjutavad teda haigused väga harva. See on vastupidav ka kahjuritele. Kui aga nakatusite istutusmaterjali, peate olema valmis haigustega silmitsi seisma. Kõige sagedamini mõjutavad sidrunheina täpid, jahukaste ja fusarium närbumine..\nLaigulise sidrunheina hulgas mõjutab hiina sidrunhein ramulariaasi ja askohiiti. Udused pruunid laigud ja ääred lehtedel on nende haiguste peamised tunnused. Leheplaadi alaküljele võivad ilmuda mustad täpid - seenpüknidiad. Haigestunud lehed tuleb eemaldada ja põletada ning viinapuud töödelda 1% Bordeaux vedeliku või muu vasepõhise fungitsiidiga.\nJahukaste katab taime lehed ja varred kortsuka, valkja kattega. Haiguse arengu tagajärjel langevad sidrunheina lehed enneaegselt. Jahukaste mõjutab ka Schisandra chinensis 'võrseid, pungi ja juuri. Kui selle sümptomid leitakse, tuleb kõik kahjustatud lehed eemaldada ja taime tuleb viinapuu taastumiseni töödelda väävlipulbri ja sooda lahusega. Ravi vahelised intervallid - 7-10 päeva.\nFusarium võib sidrunheina mõjutada igas vanuses, kuid sagedamini juhtub see probleem noorte taimedega. Haiguse põhjus on reeglina istutusmaterjali nakatumine. Närbumine avaldub mädanevate alade moodustumisel taime juurekaelal ja juurtel. Sidrunheina varred tumenevad, hõrenevad, lehed muutuvad kollaseks ja varisevad ning viinapuu sureb veresoonte ummistumise tõttu. Hiina magnoolia viinapuud fusariumist ravida on võimatu, kuid haiguse arengut on täiesti võimalik vältida, kui seemneid ja seemikuid töödeldakse enne külvi ja istutamist fungitsiidilahusega ning mulda trihodermiiniga. Kui taim on endiselt haige, tuleb see eemaldada ja põletada ning terveid põõsaid, kuni need nakatuvad, tuleb töödelda kaaliumpermanganaadi lahusega..\nSchisandra chinensis Moskva piirkonnas pole pikka aega olnud haruldane, nagu ka Schisandra chinensis Uuralites, kuna taim talub tavaliselt isegi karmid talved kuni -35 ºC ning selle kultuuri dekoratiivsed ja ravivad omadused, samuti tagasihoidlik hooldus muudavad Kaug-Ida viinapuu aednike seas üha populaarsemaks. armastajad. Keskmisel rajal ei pea hiina sidrunheina talveks maha panema ega katma, külma eest vajavad kaitset ainult noored taimed ja siis alles esimesel talvel. Kuid Siberi külmade tingimustes eemaldatakse ripsmed võre ettevaatlikult, asetatakse need asetatud kuuseokstele või õlgedele ja piserdatakse rohkelt peal lehtedega, õlgedega või kaetakse kuuseokstega.\nHiina sidrunhein levib seemnete, võrsete ja juurepistikutega, kuid kõik emataime omadused säilivad ainult vegetatiivsel paljundamisel.\nHiina magnoolia viinapuu seemnete paljundamine\nLihtsaim viis on külvata sidrunheina seemneid enne talve ettevalmistatud peenardesse kohe pärast nende koristamist. Võite külvata kevadel, kuid sel juhul on seemned kihistunud: neid hoitakse kaks kuud külmkapi alumises sahtlis. Seemnete ettevalmistamiseks külviks on väga tõhus viis, mille on välja töötanud spetsialistid: neid hoitakse puuviljades jaanuarini, seejärel pestakse neid viljalihast, volditakse nailonist sokiks ja pannakse pidevalt voolava vee alla. Kodus võib sukas olevaid seemneid hoida WC-tsisternis nii, et need oleksid pärast iga loputamist värskes ja puhtas vees. Neli päeva hiljem pigistatakse seemned välja, asetatakse otse suka sisse niiske kaltsineeritud liivaga anumasse ja hoitakse kuu aega temperatuuril 18–20 ºC, misjärel maetakse seemnetega anum kihistumiseks lumme. Kuu aja pärast viiakse seemned tuppa, mille temperatuur on 10 ºC, ja jälgitakse: nädala või kahe pärast hakkavad nad lõhenema ja seejärel võib need külvata 5 mm sügavusele kastidesse, milles on võrdsetes osades liiva ja huumuse segu. Põllukultuurid kaetakse paberiga ja kastetakse iga päev. Suurte idulehtedega seemikud, mis sarnanevad kurgi idanditega, ilmuvad 1-2 nädala jooksul. Seemikute hooldus seisneb kaitsmises otsese päikesevalguse eest, kastmist ja 1-2 protseduuri nõrga kaaliumpermanganaadi lahusega mustjala ja muude seenhaiguste ennetamiseks. 3-4 pärislehe arengufaasis sukelduvad seemikud 5x5 cm skeemi järgi suurematesse karpidesse ja juuni alguses, pärast kuumuse lõplikku tekkimist, saab Schisandra chinensis'e kõvenenud seemikud istutada osaliselt varju. Ühe taime toitumisala on 10x10 cm². Kaitske seemikud liiga tugeva päikese eest ja sügise saabudes katke need kuuseokste või paksu lehestiku kihiga. Seemnetest pärit Hiina sidrunhein istutatakse alalisse kohta kahe-kolme aastaselt.\nKõige tõhusam paljunemisviis on võrsete heitmine. Lianat ümbritseb sõna otseses mõttes palju võrseid, millel asuvad uinuvad pungad. Järglased eraldatakse põõsast ja siirdatakse kohe püsivasse kohta. Lõunapiirkondades saab seda teha enne mahla voolamise algust ja pärast lehtede langemist ning põhjapoolsetes piirkondades - ainult varakevadel.\nSidrunheina paljundamine juurte pistikute abil\n5–10 cm pikkused juuretükid koos mitme uinuva pungaga lõigatakse risoomilt ära ja et ülekasvanud juured ei kuivaks, piserdage tükid kohe niiske mullaga või katke märja salvrätikuga. Seejärel istutatakse juurepistikud vastavalt 10x10 skeemile aiapeenrasse või külma kasvuhoonesse ja kaetakse 2-3 cm paksuse viljaka pinnase kihiga.Istahooldus seisneb regulaarses kastmises. Järgmise aasta kevadel istutatakse tärganud pistikud alalisele kohale.\nKahjuks pole Hiina magnoolia viinapuu nii palju sorte. Praegu on neist kõige kuulsamad:\nSadovy-1 on isetolmlev, väga produktiivne talvekindel sort, mille okste pikkus on 10 m. Selle sordi Hiina magnoolia viinapuu viljad koosnevad sfäärilise lõhnaga sfäärilistest mahlastest ja hapukatest punastest marjadest, mis on kogutud kuni 10 cm pikkustesse ratsematesse;\nMägi - talvekindel ja produktiivne keskmise küpsusega sort, suhteliselt vastupidav haigustele ja kahjuritele. Kuni 9 cm pikkused ja kuni 13 g kaaluvad liitviljad koosnevad 15–17 mõrkjas-hapuka maitsega tumepunastest marjadest;\nVolgar on talvekindel, põuakindel, praktiliselt ei mõjuta hilise valmimisega ja universaalse otstarbega sidrunheina haigused ja kahjurid. See on ühekojaline liaan, mille viljad kaaluvad kuni 7,3 g ja mis koosneb 14–15 vaiguse aroomiga hapu maitse ümmargustest punastest viljadest;\nEsmasündinu - külmakindel ning haigustele ja kahjuritele vastupidav, keskmise valminuga Venemaa valikusort mahlakate erkpunase viljalihaga, spetsiifilise hapuka maitse ja sidrunilõhnaga karmiinpunaste viljadega;\nMüüt on keskmise pikkusega seemikutega tundmatu päritoluga hübriidsort, mis koosneb 15 meeldiva hapuka maitsega punasest viljast.\nSchisandra chinensis'i omadused - kahju ja kasu\nHiina magnoolia viinapuu raviomadused\nMeditsiinilistel eesmärkidel kasutatakse enamikku taime viljadest ja seemnetest. Schizandra chinensis puuviljad sisaldavad vaiguseid aineid, skisandriini, kaaliumi, orgaanilisi happeid (õun-, sidrun- ja viinhape), vitamiine, mineraalsooli, mikroelemente, vaske, joodi, seleeni, mangaani, rauda, tsinki, eeterlikku õli.\nNad teadsid selle liigi kasulikest omadustest isegi iidses Hiinas ja kasutasid taime aktiivselt farmakoloogias. Täna kasvatatakse Hiina magnoolia viinapuud tööstuslikus ulatuses. Taime marjadel on võime närvisüsteemi toniseerida ja ergutada, mistõttu Nanai jahimehed, asudes teele, võtavad peotäie kuivatatud puuvilju. Ja mitte nii kaua aega tagasi, testid sõjaväelaste ja sportlaste osavõtul näitasid, et sidrunheinal on omadus leevendada väsimust intensiivse füüsilise koormuse korral: ainult 2–5 sidrunheina marjal on tugevam toime kui fenamiinil või koolal, kuid erinevalt nendest stimulantidest ei anna need negatiivsed kõrvaltoimed. Schisandra chinensis marju näidatakse ka neile, kes tegelevad intensiivse vaimse tööga, ja on väga oluline, et nende tooniline toime ei kurnaks närvirakke.\nSchizandra preparaadid suurendavad keha vastupanuvõimet haigustele ja kahjulikele keskkonnamõjudele, stimuleerivad hingamissüsteemi ja südamelihase tööd. Sageli on need ette nähtud asteenilisest ja depressiivsest seisundist tulenevate haiguste kompleksseks raviks. Näitlik on asjaolu, et sidrunheina preparaatide võtmise tulemusena ei täheldatud üleärritamise märke.\nVärske sidrunheina marjade mahl võib pärssida paljude patogeenide arengut. Taimsete seemnetega kroonilise gastriidi ravimise kõrge efektiivsus on tõestatud: isegi Schisandra chinensis'e seemnetest saadud pulbri ühekordne tarbimine viis maohappesuse normaliseerumiseni kas liiga kõrge või madala taseme all kannatavatel patsientidel.\nKarusmarjahaigustega toimetulek (video)\nKokkuvõtteks võime öelda, et Hiina sidrunheinal on positiivne mõju:\nHiina schisandral, nagu ka teistel ravimtaimedel, on oma vastunäidustused. Te ei saa süüa selle marju, juua selle mahla ja võtta taimseid preparaate järgmistel tingimustel ja patoloogiate korral:\nHortensia kasvatamine seemnetest\nEksootilise mango kasvatamine seemnest kodus\nAniis mis on


NOSTALGIALAKS: Peagi selgub eurokunnide tänavune võistluslaul, MEENUTA rootslaste suurimaid Eurovisioni hitte läbi aegade! - Kroonika\nVõttes mütsi maha läbi aegade ühe kõige tugevama Eurovisioni lauluriigi ees, oleks paslik meenutada vägevamaid Rootsi võistluslaule läbi aegade.\n1974. aastal Eurovisionilt võidukarika koju viinud Rootsi menubändi ABBA meistriteosest "Waterloo" sai läbi aegade üks edukamaid singleid. Ühtlasi on tegu ainsaga mõnest lauluvõistluse võitjast, kelle edu Eurovisionil läkitas neid popmaailma tippu ning tagas ülemaailmse edu. ABBA tõi Rootsile ühtlasi ka ajaloo esimese võidu.\n1984. aastal panid võistluse kinni vendadest koosnev trio. Press tituleeris need silutud poisid humoorikalt "tantsivateks deodorantideks", mis on saatnud ansamblit kodumaal läbi terve karjääri. Loost sai eurofännide seas suur lemmik ja on selleks kuni tänaseni.\n1991. aastal sai võidurõõmu maitsta nooruke laulja-laulukirjutaja Carola Häggkvist. Laulu eriline Euroopasisene edu ei tabanud ning on ka paadunud fännide jaoks mattunud suures osas unustuste hõlma.\nCharlotte Nilsson pääses Rootsi Eurovisioni eelvoorus Melodifestivalenil rahvusvahelisele lauluvõistlusel algselt laulu emakeelse versiooniga "Tusen och en natt", mille lihvimise järel tõlgiti teos ingliskeelseks. 1999. aasta Eurovisioni võidu järel tõusis laul ka paljudesse Euroopa edetabelitesse. Paljude arust meelest oli tolle hiti puhul tegemist ka tuletisega Rootsi esimesest võidulaulust "Waterloo", mis kõlas nende jaoks liiga sarnaselt.\n2012. aastal tõi võidu Rootsile lauljatar Loreen, mis köitis vaatajaid vägeva lavashow ja koreograafiaga. Laul kiideti koheselt heaks ka terava kõrvaga muusikakriitikute poolt ning seda saatis ka Euroopa edetabelites märkimisväärne edu.\n2015. aastal võitis lisaks lauluvõistlusele ka neidude südamed noormees, kelle etteastet on püüdnud matkida ka mitmed edaspidised osavõtjad. Laul jõudis Euroopa muusikaedetabelite tippu ning ka tänavuse Eesti Laulu finaalkontserdi kuulajate-vaatajate ette, mil Zelmerlöw tõi hiti meile täitsa koju kätte!\nVIDEO: Rootsis pürgib Eurovisionile 87-aastane oma aja superstaar Owe Thörnqvist\nKOMPU ALARM: Eesti Laul 2017 suurejoonelises finaalshows lööb kaasa Rootsi eurolaulik Måns...\nJULGE SAMM: Taas Eurovisionile pürgiv Rootsi lauljatar Loreen tuli kapist välja\nRootsil võit juba kotis? Loreen pürgib taas Eurovisionile\nINTERVJUU: Otse Kiievist! Mart Normet põrutas Ukrainasse Eurovisioni koosolekule: meie...


Tänapäeva õpetamine seisab paradoksi ees: kuidas saame olemasolevate teadmistega lapsi ette valmistada tulemaks toime kiirete ja tundmatute (tehnoloogiliste) muudatustega?\nPeamise pääseteena nähakse loovuse arendamist kõigis kooliastmetes – õpilased peavad õppetegevustes harjutama uute ideede, esemete, teooriate väljamõtlemist.\nLoovuse uurimused on välja toonud väga palju loovuse ja hariduse vahelisi seoseid, arendamise võimalusi, samas tunnistatakse ühiselt, et nende rakendamine koolitundides ei toimi. Teadlased ja haridustöötajad üle maailma küsivad, mida teha? Lahendust nähakse uute pedagoogiliste mudelite väljatöötamises, mis üheaegselt toetavad õpetajate ja õpilaste loova potentsiaali arendamist ning akadeemilist õppetegevust. Seniks tuleb meil Maarjamaal oma tarkusele, kogemustele ja entusiasmile toetudes leida võimalusi, kuidas igapäevases õppetegevuses „tabada kaks kärbest korraga“: õpilaste teadmiste omandamine ja loovuse arendamine.\nKäesoleva artikli eesmärgiks on tutvustada ühte sellist optimistlikku algatust.\nLoovust ei ole Eesti Põhikooli Riiklikus Õppekavas iseseisva eesmärgina määratletud – loovus kuulub üldosas kooli õppe- ja kasvatuseesmärkide alla (§4, p.13): “Kooli õppe- ja kasvatuse üldeesmärk on isiksuse kujunemine, kes /…/ mõtleb süsteemselt, loovalt ja kriitiliselt, on avatud enesearendamisele” (Põhikooli Riiklik Õppekava, 2002).\nLoovuse uurijate poolt on sobivaks tunnistatud määratlus: loovus hariduses on rikkaliku kujutlusvõimega tegevus, mille tulem on originaalne ja väärtuslik. Mõiste koosneb neljast osast: kujutlusvõimelisus, otstarbekus, originaalsus (uudsus, alternatiivsete võimaluste nägemine, teadmiste kombineerimine ebatavalisel viisil), väärtuslikkus. Sealjuures on rikkaliku kujutlusvõimega tegevuse tulem on ainult siis loov, kui ta on mõistetav seoses antud ülesandega.\nTeiseks hõlmab loovuse mõiste hariduses kahte vastastiku seotud tegevust: loovalt õpetamine ja loovate pädevuste õpetamine. Loovalt õpetamise eesmärgiks on muuta õppimine huvitavamaks ja efektiivsemaks. Siin on põhirõhk õpetaja enda loovusel, teadmistel, kogemustel ja uudsusele avatusel. Õpetaja kasutab erinevaid õpetamise meetodeid, aega paindlikult (lapsed ei märka „tüütut koolitundi“), kuulab laste ideid, hindab neid sobivateks, asjalikeks, kasutab erinevaid hindamise meetodeid jne. Loovate pädevuste õpetamise eelduseks on, et õpetaja valib tunni ettevalmistamisel spetsiaalsed tegevused, harjutused selleks, et arendada õpilaste loovat mõtlemist ja probleemide lahendamist (NACCCE /National Advisory Committee on Creative and Cultural Education /Briti rahvuslik loova ja kultuurilise hariduse nõuandev komitee, 1999:30; 1999:89).\nLoovalt õpetamist toetav optimistlik algatus.\nKäesoleva aasta 8.veebruaril toimus TLÜ Haridusinnovtsiooni Keskuse ja Nordplus Horizontal projekti toetusel üritus „Loovus teeb õppekava huvitavamaks“. Kokkusaamise eesmärgiks oli alustada võrgustiku moodustamist, mille kaudu õpetajad ning kõik laste loovuse arendamisest hoolivad täiskasvanud saaksid jagada teadmisi loovalt ja loovuse põhiselt õpetamisest; loovust arendavaid tehnikaid, harjutusi, õppematerjale; saaksid toetust ja inspiratsiooni oma loovaks tööks. Teiseks eesmärgiks oli julgustada asjahuvilisi ning oma kolleege käivitama koolide juurde loovuse arendamise ringe, loovustunde, ja – päevi.\nKokkusaamise üleskutse esitasid ja selle korraldasid: Eda Heinla, Kerttu Soans, Triin Tarn, Helen Kaasik, Marit Kuusk, Kaia Laurik-Sarapson, Evelin Tamm. Olime õnnelikud, et huvi meie algatuse vastu oli suur, ettekannete soove palju. Paraku ei mahtunud päevakasse ajapuuduse tõttu mitmed huvitavad loovuse tundide ja tegevuste tutvustamised. Vabandame siin nende ees, kellele pidime seekord kahjuks ei ütlema. Olete väga oodatud järgmisel kohtumisel.\nNeile, kes ise osaleda ei saanud pakume võimalust kaasa mõelda virtuaalselt:\nVaata üritusest videot\nPäevakava koosnes kahest ettekannete plokist : „Me tahame toetada loovuse põhist õpetamist! ja „Meie õpetame loovusepõhiselt!“ ning kahest rühmatööst teemadel: „Loovalt ja loovuse põhiselt õpetamise rakendamine koolis. Mis takistab? Mis teeb murelikuks?“, „Kuidas ületada takistusi? Murda muresid?\nLoovuse pärast õpetamisest hoolijad ehk tahtjad. Irene Käosaar (HTM) rõhutas oma ettekandes, et riiklik õppekava toetab loovat õpetajat ja õpetajat. Ühiskond ootab, et õpetaja rakendaks õppekava, sealhulgas loovust, mis on õppekava üldosas välja toodud. Loovuse oluline koht õppetegevuses on eeskätt õppeainete lõimimine. Ürituse korraldajate nimel tutvustas Eda Heinla meie algatuse eesmärke, loovuse määratlusi hariduses; lapsevanem Helen Kaasik Tallinna Ühisgümnaasiumis avatud loovuse ringi tegevust alglasside õpilastele ning Kerttu Soans rõhutas loovuse olulisust laste ja täiskasvanute igapäevases elus. Ilze Briška (Riga Teacher Training and Educational Management Academy) andis ülevaate Nordplus Horizontal 2013 projekti „ Loovus vajab arendamist: loova koolikultuuri kvaliteedi parandamine võrgustikutöö kaudu“ senistest tegemistest. Projekti peamine eesmärk on rajada Baltimaade võrgustikutöö, et vahendada koolides loovuse alaseid teadmisi ja loovust arendavaid praktilisi tegevusi. Võrgustik koondaks kolme maa probleeme ja kogemusi loovust väärtustava koolikeskkonna kohta ning jagaks positiivsete kogemuste rakendamisvõimalusi. Krista Saadoja (Oru Põhikooli õpetaja, Õpetajate Ühenduste Koostöökoja esimees) tutvustas ühendust Huvitav Kool ja huvitava kooli eeldusi: a) õpetamine on kunst, mis peab õppijas tekitama uue asja suhtes vaimustust; b) huvide ja eesmärkide koosmõju, c) läbiv loovtegevus, d) metoodikad, mis sobituvad tänapäeva õpilasele, e) võrgustiku koostöö. Aarne Toomsalu (Unique Synergy Unit) püstitas oma ettekandes küsimuse: Mida lapsed ja õpetajad mänguliseks õppetegevuseks vajavad? Vastus – vajame mängulisi õppevahendeid, arendavaid õppemänge ning nimetatud vahendeid koondava ja laenutava süsteemi olemasolu, seda finantseerivat fondi. Miks siin ei ole kasu olnud Eesti Arengufondist?\nLoovuse pärast õpetajad ehk tegijad. Kõige soojema vastuvõtu osaliseks said lapsed ise. Tereza Shmerling ja tema õpilased (VHK) näitasid rõõmuga ja hoogsalt oma väga head vene keele oskust teemal “Üks viilakas vene keele tunnist”. Õpetaja Tereza Shmerling kasutab oma töös Suzuki meetodit. Tunnis võimeldakse, lauldakse ja mängitakse, nii see keel selgeks saabki! Marge Õunap (Pärnu Vabakool) üllatas loovalt teemal „Rohkem ruumi hingamiseks“, jutustades köitvaid lugusid ühest koolipäevast laste silmade läbi. Eili Laas ja kolleegid (Peetri Lasteaed- Põhikool) tõestasid oma pildirohke esitluse „Igas inimeses on päike, laskem tal särada“ kaudu, et loovalt ja loovate pädevuste õpetamine on Peetri Põhikooli igapäevane osa. Kooli eesmärgiks on, et laps oleks koolis õnnelik. Õpetajate sõnul on selleks vaja vaid tahet ning uudsed ideed tulevad käigu pealt elust enesest. Anu Tammeleht (Saue Gümnaasium) innustas ja inspireeris kuulajaid oma ettekandega „Võõrkeelega ‘elemendi’ otsinguil“. Tema poolt välja töötatud inglise keele õpetamise metoodika üheks alustoeks on loovus. Õppetegevuse loomulikeks osadeks on TED konverentsid, loovkirjutamine, võõrkeele nädalad erinevatel teemadel, näidendid, kus vanemate klasside õpilased aitavad nooremaid, õpilaste ideede kogumine erinevatel teemadel jpm. Ettekannete osa lõpetas Merle Haruoja (Inimõiguste Instituut) meile kõigile olulise teemaga „Inimõiguste hariduse edendamine Eestis“.\nRühmatöödes „Mis takistab? Mis teeb murelikuks loovalt õpetamise rakendamisel? toodi välja mitmeid probleeme ja kitsaskohti, järgnevalt nendest peamised. Sotsiaalne keskkond: Kooli juhtkonna konservatiivsus, kooli kui organisatsiooni toetuse puudumine. Puudub õpetajate koostöö loovuse teemal, arutelud ja ühine nägemus loovuse arendamisest. Lapsevanemad ootavad pigem „traditsioonilist õpetamist, nii nagu minu ajal“. Õpetaja: Loovuse teema teeb õpetaja ebakindlaks, sest ta peab vastama koolijuhi, inspektori, lapsevanema nõudmistele ja ootustele. Teistmoodi tegutsemine on õpetajale riskantne, koolijuht võib öelda: „aga meil on ju alati nii olnud“. Õpetajal ei jätku julgust katsetada ja mõelda „väljaspool kasti“, ta kardab läbi kukkuda ning õpilaste teadmisi hindavate testitulemuste langemist. Teisalt ajanappus (aeg kulub majajääjate abistamiseks) ja suur töömaht, Õpilane: Õpilane on hindamise rutiinis kinni „õige-vale vastus“, ta kardab eksida. Õpilased magavad vähe (sest on individuaalses digimaailmas), selleks et olla loov peab piisavalt magama. Õpetaja koolitus ja õppematerjalid: Õpetaja koolituses ei ole prioriteediks loovuse valdkond. Loovuse alase koolituse ja informatsiooni vähesus, puudub ühine infokeskus, heade ideede kättesaadavus, puuduvad õppematerjalid (loovusülesannete andmebaas vastavalt õppekavale) ja metoodika. Loovuse ringe ei rahastata.\nTeises rühmatöös püüdsid õpetajad eeltoodud probleemidele, „muredele“ võimalikke lahendusi leida, mis avaldusid ootustena-lootustena. Koolikeskkonnas ootame koostööd loovuse teemal – avatud arutelud, töötoad, koolitused, vastastiku jagamised, enda loovuse väärtustamine, seda nii kooli juhtkonnale, õpetajatele kui ka lapsevanematele. Õpetajad vajavad loovalt õpetamiseks enesekindlust, julgust, tunnustust ja aega. Kõige olulisem on kooli juhtkonna poolne toetus, et „ma võin tunnis mängida, muretsemata (riigi)eksamite tulemuste pärast. Peamine on rõõmsameelsus ja avatus“. Teravaim valdkond, õpetajate loovuse alane koolitus ja õppematerjalid, jäid lootusrikkalt ülikoolide kanda. Siin ootavad seminaril osalenud Tallinna Ülikoolilt oluliselt enam loovuse alaseid praktilisi kursuseid tulevaste õpetajate õppekavades ja täiendkoolitustes.\nTöötades TLÜ-s õppejõuna, saan enda poolt kinnitada, et kahel üleülikoolisel kursusel, Loovusõpetuse alused (bakalaureuse õppele) ja Loovus hariduse komponendina (magistriõppele) osalevad üliõpilased on loovuse teemast huvitatud ja avatud kaasamõtlemisele. Siinjuures tahan väga kiita magistriõppe taseme tulevasi ja praegusi õpetajaid, kellede iseseisvad tööd kinnitavad, et nad töötavad/ on valmis töötama suure pühendumisega ja nende tundides on oluline koht õpilaste loovuse arendamisel ning nad ise on väga loovad. Teiseks on TLÜ Kasvatusteaduste Instituudi juhtkond avatud uutele loovuse kursustele, järgmisel õppeaastal püütakse leida õppekavades ruumi erinevatele (eelkõige praktilistele) loovuse ainetele. TLÜ Haridusinnovatsiooni Keskus korraldab käesolevad õppeaastal teist täiendkoolitust õppejõududele, eesmärgil toetada üliõpilaste loovuse avaldumist, loovalt õpetamist. Senise eduka koostöö alusel julgen väita, et keskuse üks prioriteetidest on loovuse teemalised täienduskoolitused tegevõpetajatele, koolijuhtidele ja õppejõududele.\nSeminari korraldanud omaalgatuslik kogukond kavandab järgmist kohtumist õpetajale, eesmärgil jagada oma loovalt õpetamise kogemusi ja tegevusi, alustada erinevate õppeainete lõimimist loovuse kaudu ja mis kõige olulisem, inspireerida ja toetada osalejaid enda loovuse avaldumisele. Olema avamas kodulehekülge Loovharidus, mille kaudu tahame jagada loovuse alaseid õppematerjale ja õpetamise kogemusi.\nKokkuvõtteks. Lähtudes sellest, et Põhikooli Riiklik Õppekava on avatud loovusele, saaksime alustada õpilaste, üliõpilaste ja õpetajate loova enesetõhususe tõstmisest (mis autori poolt läbiviidud uurimuste alusel on õpilastel ja üliõpilastel suhteliselt madal). Koolis saab olema rohkem ruumi loovusele juba siis, kui koolijuhid, õpetajad ja seeläbi õpilased usuvad oma loovatesse võimetesse ja oskustesse, kompetentsusesse välja pakkuda uudseid ideid, lahendusi ning on valmis olema paindlikud kõikides tegevustes ja probleemide lahendamisel.


Mobiilioperaatorid algatasid ühise heategevuskampaania riskivastsündinute toetuseks\nNovembris ühise mobiiliportaalide reklaamipaketi loonud EMT, Tele2 ja Elisa lansseerisid heategevuskampaania riskivastsündinute toetuseks. Mobiilioperaatorite esimese ühise kampaania tulemusel kogutud annetused antakse üle Tallinna Lastehaigla Toetusfondile.\nToetuskampaania eesmärk on anda ühine panus riskivastsündinute ravi ja edasise elukvaliteedi tagamisse. Heategevuskampaania toob annetamisvõimaluse kõigi heade inimeste mobiiltelefonidesse, kus on ööpäevaringselt endale sobival hetkel olemas mugav võimalus mõelda riskivastsündinutele ja teha oma jõuluannetus. Vaja on vaid sooja südant ning internetiühendusega mobiiltelefoni EMT, Tele2 või Elisa levialas.\nTallinna Lastehaigla Toetusfondi andmetel on sügavalt enneaegsetel ja teistel riskivastsündinutel ka haiglast lahkudes olemas risk edasisele tervisele ja arengule - väljaarenemata organismi või kaasasündinud haiguste tõttu ohustavad neid lapsi kroonilised tervise- ja arenguhäired ning nad vajavad spetsialistide jälgimist, nõustamist ja arendusravi ka imiku-ja väikelapseeas.\nHeategevuskampaania kestab kuni 31. detsembrini mobiilioperaatorite WAP-portaalides: EMT SurfPortis, Tele2 Go Live!'is ja Elisa mobiiliportaalis. Portaalidest viivad lingid toetusfondi WAP-lehele, kust saavad kliendid otse helistada heategevusliinidele. Nokia telefonidel saab mobiiliportaalidesse 0 klahvi all hoides, Samsung ja SonyEricssoni telefonides internetitähisega klahvi abil. Annetuse tegemiseks saab helistada ka otse telefoninumbritel 900 7705 (kõne hind 50 krooni), 900 7710 (kõne hind 100 krooni) ja 900 7715 (kõne hind 500 krooni).\nInfot riskivastsündinute teemal saab ka Tallinna Lastehaigla Toetusfondi kodulehelt http://www.toetusfond.ee/projekt2008.htm


Ideaalsed jõulud vs reaalsus | Lipsuke\nPosted on 26/12/2018 by Lipsuke\nTeate mida mina endale ette kujutan, kui ma mõtlen ideaalsetest jõuludest?\nIsa ja ema lähevad metsa jõulupuud tooma, lapsed riburadapidi, paksus lumes sumbates nende järgi. Koos valitakse puu välja, isa raiub puu maha ja viib selle seljas autoni, nagu Herakles. Koju jõudes sätib isa puu püsti, ema otsib välja kuusekarra ja kulinad, lapsed silkavad rõõmsalt siia-sinna, terve elamine on täis jõulumuusikat ja piparkoogilõhna. Kui puu on püsti saadud, ehib perekond selle koos ära.\nKoos küpsetatakse ja kaunistatakse piparkooke, naerdakse, kallistatakse, tehakse nalja, tantsitakse ümber kuusepuu ja lauldakse jõululaule, seejuures on kõigil täiesti savi, et keegi neist eriti viisi ei pea.\n24. detsembri hommikul avastavad lapsed kuuse alt kingitused. Jõuluvana on käinud! Nad on saanud jõuludeks täpselt selle, mida soovisid!\nEma küpsetab traditsioonilise, nullist ise tehtud jõuluõhtusöögi, mis saab muidugi i-me-line, sest teisiti ju ei saakski! Kõik söövad ja kiidavad. Kõik on õnnelikud ja tänulikud ja armastust täis.\nPeale perekondlikku õhtusööki vaadatakse kaisus mõnda täiesti-absurdset-tüdimuseni-ära-leierdatud-jõulu-klassikat, aga keegi ei ulu, sest see on traditsioon. Süüakse head ja paremat, ning nauditakse teineteise seltskonda. Lapsed on üleval nii kaua, et kustuvad sinnasamma, diivanile…\nÜhel neist imelistest jõulupäevadest on mõne sugulase maamajakeses ka suur suguvõsa kokkutulek, kuhu ei mida mitte sellepärast, et peab, vaid sellepärast, et tahetakse. Sellega ei kaasne mingit stressi, ala ”omg-mida-ma-sellele-põhimõtteliselt-täiesti-võõrale-näole-kingin? Ah-võtan-küünla-vähemalt-midagigi”. Üheskoos on tore ja hea.\nVot midagi sellist. Aga mis on/oli reaalsus?\nMa pidin põhimõtteliselt kuuse müügimeest põlvili anuma, et ta mulle ühe puu koju kätte tooks, sest meil ikka veel pole autot. Aga vähemalt ikkagi saime kuuse ja veel päris kobeda. Üles seadsin ma selle põhimõtteliselt üksi. Ehtisin koos oma ema ja lastega.\nPiparkoogid… Hmmm. Esimene laar tainast läks pekki. Teoreetiliselt ma isegi ei tea mida ma valesti tegin, aga lõppkokkuvõttes oli mul 4,5kg rullimatut ollust, mis lihtsalt mööda lauda laiali pudises… Kuna ma olin lastele juba piparkoogitegu lubanud ja uue taigna tegemise oleks olnud liiga ajakulukas, voolisime sellest samast pudisevat ollusest mingi imevalemiga siiski piparkooke meenutavad ”jõuluküpsised” välja (piparkoogimaitseainet sai vist naaaatukene liiga vähe, sest piparkoogi maitset neil igatahes polnud).\nTeoreetiliselt sain linnukese kirja, sest lapsed said rullida ja voolida ja vorme täiesti rändom kohtadesse vajutada, kuigi ma üritasin juhendada, et nad võiks alustada taigna äärtest, et ma ei peaks seda ühte ja sama ”rullimatut, pudisevat ollust” 101 korda lahti rullida üritama, aga noooh, okei… Lõpuks said nad ”piparkooke” glasuurida ka tegelikult. Või noh, palju sellest nüüd piparkookidele jõudis ja palju otse suhu, see jäägu parem saladuseks. *Joel näiteks lasi hunniku glasuuri piparkoogile, lakkus selle sealt ära ja kordas tegevust*\nMinu ”nullist tehtud” õhtusöök nägi igatahes välja nii, et 23.detsembril kõmpisin poodi nagu kõik ülejäänud Eestimaalasedki, nagu hiljem selgus ja ladusin korvi kõike, mis traditsioonilisel jõululaual on, aga võimalikult väikses versioonis, sest ma teadsin, et lõppkokkuvõttes on 100% tõenäosus, et ”keegi” nutab, et ta ei taha tegelikult süüa, ”keegi” ütleb, et ”talle ei maitse”, kuigi see ”keegi” ei vaevu isegi pakutut proovima ja ”keegi” ulub nutta, sest ”keegi” nuttis esimesena… Ütleme nii, et ennustus läks täide, sest hetkel on mul kapis purk hapukapsast, millel on kaas maha keeratud vaid selleks, et sealt umbes-täpselt üks kahvlitäis võtta ja seejärel see purk kinni tagasi keerata. Lisaks on mul kapis ”üleliigset” liha, verivorsti, pohlamoosi, sülti, ahjukartuleid ja põhimõtteliselt kõike muud, mille valmistamisele kulutasin ma meelega absoluutselt minimaalse aja, sest ma oleks ikka sittakanti tige, kui ma oleksin veetnud kolm nädalat kokates ainuüksi selleks, et ”keegi” saaks mulle jõululauas vingus näoga läbi hammaste ”see ei maitse mulle juuu” näkku iniseda. :D\n”Vaatame kaisus mõnda lääget jõuluklassikat” päädis sellega, et mees kutsuti ööseks tööle ja ma olin niiiiiiiiiiiiiiiiiii lähedal sellele, et saadan lapsed lihtsalt tuimalt magama ning korgin lahti (alkoholivaba) veini, et end kummuli juua. Esiteks. Mida kuradit on neil nolkidel viga, kes leiavad, et linna vahel on täiesti okei autoga kimada ja külg ees sõita, nagu kõvad mehed? Päriselt, ma lööks sellistel telliskiviga esiklaasi lihtsalt sisse. Üks selline ajudeta ”kõva mees” oleks peaaegu Madli kärule sisse pannud, kui JÕULUÕHTUL koera jalutamas käisin! Teiseks. Mis mu lastel viga on (*aka mida MINA valesti teen*) Miks nad iiiaaaalgiii ei kuula, kui ma räägin nendega normaalsel häälel?\n”Jaa kallis, ma saan aru, et sa tahaksid praegu kommi süües multikaid vaadata, aga emme ei saa põrandaid pesta, kui kõik su 104873 puslet on siin maas laiali.” *Korraga. Segamini. Kas ma juba ütlesin, et neid on umbes 104873?* ”Palun koristage ära. Ma lähen koristan nii kaua magamistoas, teie koristage siin.” 15 minti hiljem astun tuppa mis on VEEL HULLEM, kui enne… Ma ei tea miks ma üldse lootsin, et nad midagigi ära panevad.\nImeline jõuluõhtu, kas pole? Isa on tööl (või ”tööl”, aka oma salajase perekonna juures jõule tähistamas *nali ofc, kui keegi aru ei saanud*), ema karjub ja lapsed nutavad nurgas, sest emme sunnib neid oma jura kokku korjama. Jõuluõhtul peab ka koristama? MEELETU ülekohus. Aga mis peamine, lõpuks siiski sai mant kokku ja me vaatasime kaisus kuidas Artur jõulud päästis. Peale seda vaatasin mina üksinda veel mingit täiesti ajuvaba jõulu-õudukat, tänu millele ei julgenud ma enne hommikut vetsugi minna, sest mis siis, kui klouni näo ja piraaja lõugadega jõulu-tõuk tuleb ja mu lapsed alla neelab, ahh??\nJa teate mis veel on imeline? Kõige lähedasem ”suguvõsa kokkutulek” mida ma viimastel aastatel näinud olen, oli siis, kui mu onu naisel oli sünnipäev ja tol peol saime me ka olla umbes 20 minutit, enne kui Beebi-Annu rahvamassist ära flipis ja me temaga õue jalutama suundusime. Muide, ma olen üpris kindel, et vähemalt pooled mu sugulased ei tea isegi mu laste nimesid…\nJa see ongi üks põhjustest miks ma tahan ”nii palju” lapsi. Ühel päeval on mul see ”oma küla”, mida mul iial olnud pole ja muidu iial ka olema ei saaks. Ühel päeval olen mina see vanaema, kes sokki kududes põlve peal lapselapsi hüpitab ja nuiaga miniaid taga ajab, sest viimased tahavad mingeid ”oma jõulu-traditsioone teha”. Psõhh, hullud eided… Aga teile mu armsad, imelisi jõule! Tagantjärgi.\n5 thoughts on “Ideaalsed jõulud vs reaalsus”\nSille on 26/12/2018 at 10:58 said:\nKõrvalt vaadates tundub, et “näägutad” laste kallal liialt. Sellepärast nad ei kuulagi/kuulegi sind. Sinu hääl on neile tapeediks muutunud. Üldilselt on väikeste laste kasvatamisel tõesti abiks selline raamat nagu “Minu mõistus on otsas”. See autor aitab tõesti mõista kuidas lastele läheneda. Tal on ka teismeliste jaoks häud raamatuid välja antud.\nAga üldiselt, jõulud on vaid su enese peas. Tee lihtsalt nii, et teie perel oleks tore, tühja neist “kaisus filmivaatamisi”. Parem mängi lastega koos, minge õue jalurama, väsita lapsed ära, saad õhtul veel mehega filmi koos vaadata.\nÜldse, mõtle oma perele ise traditsioonid välja. Palju lihtsam on nii elada. ☺\nLipsuke on 26/12/2018 at 15:13 said:\nTavaliselt ma ütlen paar x ilusti ja nii, et nad ikka saavad aru ka, et ma nendega räägin. Ja kui see ei aita, siis tuleb “karistus”. Olen tegelt lugenud seda raamatut, aga aeg-ajalt peab ikka üle sirvima…\nt on 13/01/2019 at 22:16 said:\nNii ammu pole ühtegi uut postitust :/ Lõpetasid uue aaastaga blogimise?\nLipsuke on 14/01/2019 at 12:36 said:\nÄra loodagi! Mul lihtsalt pole olnud tuju blogida. Tänasest läksid lapsed uuesti aeda, seega vast varsti ikka midagi kirjutan. Meil muidu kõik korras, seega muretsema ei pea. :)\nt on 14/01/2019 at 22:32 said:\nEi lootnudki :P Iga päev käisin piilumas ja uut postitust ootamas lihtsalt :D