Vaktsiin võib päästa igal aastal 1,4 miljonit last - Soovitused - 2021\nÜha suurem arv vanemaid on kohustusliku vaktsineerimise vastu, kuigi Ungaris võib kõrge vaktsineerimise määra tõttu unustada surnud või raskelt haigestunud lastehaigused.\nHalva ilma saabumisega on gripihooaeg peagi käes. Igal aastal on ta arutanud, kas tasub end ja oma lapsi vaktsineerida, kuid vastased lähevad sageli kaugemale ja seavad kahtluse alla kohustusliku immuniseerimise vajaduse. Enamik oli seisukohal, et tuleks teha kohustuslikke vaktsineerimisi ja see oli tavaline rotatsiooni vastu, kuid enamgi veel.\n"Meil olid kohustatud isikud ja viirusevastane meningiit ning rott. Sain selle kätte ja sain hakkama. Kõigil perekonnal ja paaril päeval poleks mingeid probleeme, ma ei usu. vaktsiinidega, kuid nagu kõigi teistegi puhul, jälgin ka kuldset keskmist, "ütleb ema.\nMõni seevastu esitas vaid seaduse ja ainult võlgnikud. "Olen vaktsiinivastane, kuid võlgnikud on antud, kuid palju kiiremini, kuna neid ei korjata ovi. "- loeb üks meie lugejatest. Sellega nõustus ka teine ema: "Mu 15-aastane vaktsineeriti samamoodi kui minu 11-aastane. Riba areneb pidevalt, kuid on ju lahe diagnoos ... Pidasin silmas, et see pole vaktsiin. Muneme. MMR-vaktsineerimine on siin kogu aeg. Kuid teie olete kohustatud ja juba olen saanud keskelt 1x vaktsineerimisnõuandeid.\nKustutada või mitte kustutada?\nSeevastu on inimesi, kes kaitsevad selgesõnaliselt. "Mitte ainult minu enda last, vaid teist last ähvardab veel üks nakkushaiguse puhang," loetakse Facebooki postituses. Teised ütlevad veelgi karmimalt: "Ma arvan, et inimesed, kes vanemaid hirmutavad ja vaktsiine vaevavad, on väga ohtlikud inimesed. Paljud naiivsed vanemad hirmutavad teid, kui loete, et mõtleksite sellele, mõtleksite selle peale. ja vanemad ei vaktsineeriks oma lapsi! Seadused levivad uuesti, põhjustades paljude väikelaste surma. Kas soovite seda tõesti ?! "\nWHO uuringu kohaselt on vaktsiinipuudus arengumaades endiselt probleemiks: 55 protsenti arenenud riikide juhtudest ei vaktsineerita vanema otsuse tõttu. Vaktsiinivastaste organisatsioonide ja lapsevanemate sõnul on vaktsiinid tegelikult mürgised või nõrgestatud viirused, mis võivad keha kahjustada - näiteks väidavad paljud inimesed, et mõned vaktsiinid sisaldavad elavhõbedat. See pole aga tõsi: elavhõbedasisaldus tiomersaali sisaldavates vaktsiinides on väga madal ja puuduvad tõendid selle kohta, et see põhjustab terviseprobleeme.\nVeel üks levinud kontroll on see, et vaktsineerimine põhjustab tõsiseid püsivaid kahjustusi ja haigusi. Aastaid nõudis ta, et painutamise vastu vaktsineerimine võib saada autismi; sellest ajast alates on seda palju uuritud. Samuti on teateid, peamiselt Internetis, et vaktsiinid võivad olla ainult ravimipoodide fuajeed ja on ebavajalikud. Tegelikult teavad mõned inimesed, et vaktsiinid implanteerivad lastel tegelikult mikrokiibid.\nPlaanid ja faktid\nVastupidi, juristide sõnul võib ainult kõrge vaktsineerimise määra seostada asjaoluga, et oleme peaaegu unustanud paljud haigused, mis põhjustavad nii palju surma. Laste vaktsineerimine on kohustuslik, kuna need kaitsevad kogukonda seaduste eest. Kui vaktsineerimisest keeldunud inimeste arv on suurem, võib juhtuda parem juhtum, kui nägime aastaid paindudes või suremas.\nLisaks töötab Ungaris, kus lastele on kohustuslik manustada kokku 11 vaktsiini (osa neist tuleb toime mitme haigusega), see süsteem töötab väga tõhusalt.\nSelle näiteks on see, et Euroopas keerutati paljudes riikides vastutuult paljudes riikides - enamikus riikides, kus vanemad said oma lapsele vaktsiini mitte anda. Ukrainas, Saksamaal ja Rumeenias on haiguse tagajärjel surnud kümneid inimesi. Teisest küljest selgitas Ungaris, nagu Lajos Уcsai, riikliku peaarstide büroo staabiülem HáziPatika.com-le, et seal on kohustuslik vaktsiin vanuses umbes 99 aastat.\nVaktsiinikriitikud mainivad sageli ka seda, et vaktsiiniüritused on ohtlikumad kui haigused ise. Praegu kehtivate kohustuslike vaktsineerimiste korral võivad B-hepatiit, kõverus, punetised ja mumpsi väga harva põhjustada kergeid tagajärgi ning teine HPV-vaktsiin võib põhjustada iiveldust ja surma, kuid see ei põhjusta Gyorgy Berencsi suurlinna viroloogia.\nVaktsineerimise kriitikud unustavad ka selle, et sajad lapsed on surnud haigustesse (kurguvalu või isegi lapseea solvangud), mida me pole isegi vaktsiinide kasutuselevõtu hetkest meelde jätnud. Lisaks on morbiidse seisundi ravimine alati ebamugavam ja kulukam kui ennetamine.\nWHO hinnangul saaks kogu maailmas igal aastal vaktsineerida 1,4 miljonit alla viieaastast last.\nCopyright 2021 \_ Rasedus ja sünnitus, lapsevanemaks saamine - üksikasjalik teave \_ Vaktsiin võib päästa igal aastal 1,4 miljonit last


Maavalitsus kavandab Kuressaare ringtee laiendamist\nMaavalitsus kavandab Kuressaare ringtee laiendamist (2)\n– 22/02/2007Rubriik: Maakond\nSaaremaa maakonna arengustrateegia transporditöögrupil on ühe punktina päevakorras kirjutada strateegia tegevuskavasse 2007 – 2013 sisse Kuressaare linna ümber kulgeva ringtee laiendamine.\n„Sellise asja järele on vajadus ja see tuleb kindlasti arengu-\nstrateegia tegevuskavasse sisse kirjutada,” ütles arengustrateegia transporditöögrupi juht Marek Raud. „Teatud liiklus on vaja Kuressaarest võimalikult kiiresti ümber suunata, et vähendada koormust kesklinnas,” lisas ta.\nRaua sõnul on uue ringteetrassi paiknemine lahtine, väljapakutud on erinevaid variante. Arengustrateegiasse sissekirjutamine loob paremad eeldused ringtee rahastamiseks. “Rahastamise seisukohalt on oluline, et ringtee laiendus mahuks millalgi ka maanteeameti eelistuste hulka,” lisas Raud.\nSaarte Teedevalitsuse juhataja Aleksander Kollo sõnul räägiti uuest ringteest juba 1978. aastal. „Teedemehed mõtlesid juba siis väga pikalt ette ja märkisid kaardi peale uue ringtee joone, mis hakkas Upalt peale ja läks piimakombinaadi tagant läbi,” kinnitas Kollo.\nRingtee eesmärk on hoida raskeveotransport linnast väljas, et kaubavedudele oleks tagatud kiire ja ohutu liiklemine. Ringtee on ühtlasi juurdepääs Sõrve, Kihelkonna ja Võhma suunale. Praegune ringtee on muutunud justkui linna tänavaks, sest linn on laienenud üle ringtee piiri. Ringteele on ilmunud jalakäijad ja tekkinud uued ristmikud. Tulemuseks on liiklusõnnetuste sagenemine.\nRingtee nihutamine Upale või veelgi kaugemale tuleks Kollo sõnul kõne alla ehk kümne aasta pärast. Olukorras, kus maad kuuluvad eraomanikele, on tee ehitamine juriidiliselt väga keeruline ja kulukas. „See eeldab maaomanikega kokkuleppeid ja maa väljaostmist. Hinnad kerkivad taevasse, üldiselt on see ikka väga jama värk,” tõdes Kollo.\nMaanteeameti peadirektori asetäitja Koit Tsefelsi sõnul on uue ringtee rajamine tänapäeval nii kallis, et arvestades Eesti riigi rahalisi ressursse, ei ole see tõenäoliselt võimalik. Möödunud aastal loendati Kuressaare ringteel maksimaalselt 3500 autot ööpäevas, uue ringtee rajamisest võiks hakata mõtlema liikluskoormuse juures 7000 – 8000 autot ööpäevas. Ka sel juhul ei pruugi uue trassi kasutuselevõtt olla õigustatud, võimalik on kasutada ka eritasaristmikke, vähendada pealesõite või ehitada paralleelteid. Näiteks Kuressaare ringteest oluliselt suurema liiklussagedusega Tartu ringtee remont piirdub olemasolevale trassile lisaradade ja eritasaristmike ehitamisega.\nTsefels ütles, et raha taotlemise aluseks on tehnilis-majanduslik põhjendus, kuid arvestades Kuressaare liiklussagedust, ei tasu uue ringtee ehitamine ennast majanduslikult mitte mingil juhul ära. „Ei anna Euroopa sugugi seda raha ilma majandusliku põhjenduseta,” lausus Tsefels.\nMöödunud aastal kasvas liiklussagedus Kuressaare ringteel seitse protsenti. “Kulub vähemalt 15 aastat, enne kui liiklussagedus jõuab tasemele, mil võime rääkida vajadusest uue ringtee järele,” lausus Tsefels.\nSõidutihedus võib hüppeliselt kasvada vaid juhul, kui Saaremaa ja mandri vahele ehitatakse sild. „Praegu oleks mõistlik ehitada uute elamurajoonide ja tootmistsoonide juurde kogujateed, samuti saada jalakäijad maantee pealt ära,” rääkis maanteeameti peadirektori asetäitja.\nJärgmisel aastal alustab maanteeamet ringtee taastusremonti vähemalt kaheksa kilomeetri pikkusel lõigul.\nLisatud: 22.02.2007 / 20:21\npakun et ennem tuleb saaremaa sild kui kuressaare ümbersõit.\nLisatud: 22.02.2007 / 08:43\nVean kihla, et midagi sellist lähema 10.aasta jooksul küll ei toimu! See on helesinine unistus!!\nVald küsib valitsuselt raha Vilsandiga ühenduse taastamiseks (5)\nRiigikokku püüdleb Saaremaalt ka üksikkandidaat (9)\nSaaremaa Turism soovib võrdset kohtlemist (1)\nVaivere ristmikul pärast ümberehitust paras segadus (31)


Kas aeda kogunenud lehehunnikud peaks koguma kilekottidesse? Spetsialist: lehed ei ole prügi | Rohegeenius\n13. okt. 2020 kell&nbsp13:22\nKeskkonnaameti looduskaitse peaspetsialisti Tõnu Talvi sõnul ei pea lehtede koristamisega üle pingutama, eelistades võimalusel komposteerimist.\nKuigi Talvi sõnul soovitatakse tihtipeale lehtedest vabanemiseks nende purustamist, väldiks ta pigem ka seda. “Sellesse võiks väga rahulikult ja laisa inimese vaatega suhtuda: kui need ei sega, siis las need seal olla,” ütles ta 12. oktoobri “Terevisioonis”.\n“Lehed on kellegi teise kodu,” ütles Talvi. “Need käivadki selle õunapuu, tamme või saare juurde, mis rõõmustab meid suvel oma lehesahinaga.”\nTalvi teatel talvituvad pinnasehunniku kõdukihtides näiteks kimalased, kes tolmeldavad kevadel aias lilli. “Kui me neilt katte ära võtame, on neil kindlasti halvem ning külmem, sest niiskus- ja temperatuurirežiim muutuvad,” sõnas ta.\n“Sama käib kõigi seemnete kohta, mis tahavad pinnases idaneda,” ütles Talvi. “See on ebaloomulik, kui me lõhume neilt teki pealt.”\nKui lehed tõesti segavad, võib teha aianurka komposteerimishunniku, siis saab looduse ringkäik rahus toimida. Lisaks mõjub rehitsemine tervisele hästi.\nVõimalusel tasuks loobuda omavalitsuse pakutavatest kilekottidest. “Siin tahaks rõhutada, et kui selline asi välja pakutakse, peaks inimene lähtuma tõekspidamisest, et lehed ei ole prügi,” rääkis Talvi. “Kui tõesti teist võimalust pole, võib seda kasutada.”\nTalvi sõnul võiks kilekoti tootmisele ja masina, mis toimetab lehtedega mitmekümne kilomeetri raadiuses, käitamisele kuluva energia kuskil mujal ära kasutada.\n“Terevisiooni” leiad siit.\nMärksõnad: kilekott, langenud lehed, Tõnu Talvi\nTarmo Tähepõld: iga lehepuhurimehe taga on teine, palju võimsam lehepuhurimees


«Otse Postimehest»: SEB selgitab rahapesukahtlust - Postimees TV - videod, saated, ülekanded\n«Otse Postimehest»: SEB selgitab rahapesukahtlust\nToomas Kask 15. november 2019 13:08\nSEB Pank teatas, et Rootsi rahvusringhääling SVT laseb lähiajal eetrisse saate, kus räägitakse SEB võimalikust rahapesust Baltimaades. SEB kommunikatsioonijuht Silver Vohu ütles saates «Otse Postimehest», et rahapesijad kasutavad ära hämarat ja sogast keskkonda.\nRootsi uuriv-ajakirjanduslik saade «Uppdrag granskning» võttis ühendust panga Rootsi peakontoriga ja uuris mitteresidentide teenindamise kohta Baltimaades. «Küsimused olid üldised. Kuidas on Baltimaades mitteresidentide teenindamine jne. Meie pressiteade on põhjustatud sellest, et järgmisel kolmapäeval on tulemas uudis ja sinna paluti intervjuud.» Vohu lisas, et pank ei soovi tekitada üllatust ega ehmatust.\nSilver Vohu nentis, et turgude tundlik reaktsioon oli oodata. «Otse Postimehe» saate ajaks olid turud juba madalseisust taastunud. «Hommikul oli langus 13 protsenti, nüüd on see jäänud 11 protsendi juurde. SEB on väga suure mahuga ettevõte, mistõttu räägime väga suurtest nullidest.» Kommunikatsioonijuht kordas, et seetõttu otsustaski SEB olla ise selle uudise avalikustajaks, et mitte olla tabloidide ohver, vaid võimalikult läbipaistev.\n«Rahapesuteemalised uudised on väga tundlikud. Turud reageerivad neile hetkega. Kui meile selline informatsioon on teatavaks saanud (et meid võidakse kajastada saates, mis kajastab Baltimaade rahapesu), siis tuleb pigem olla ise avatud ja läbipaistev. Isegi kui me praegu ei tea, mis valguses või mis faktide baasil võime olla sisse toodud.»\nKommunikatsioonijuht Vohu kinnitas, et kõik SEB Panga töötajad läbivad regulaarselt rahapesuvastast koolitust. «Ka mina kommunikatsiooni osakonnas läbin seda pidevalt. Kuigi mul ei ole kliendiga otsest kokkupuudet. Ma ei kontrolli tehinguid, aga kõik peavad sellest teadma, kuidas ära tunda kahtlast tehingut.»\n«Ükski pank ei saa öelda, et teda ei ole kunagi ära kasutatud, et tema kliendibaasis ei ole neid, kes ei ole täiesti läbipaistvad. Pankade roll ja kohustus on kontrollida selle raha päritolu. Ka meie ei saa väita, et oleme puutumatud. Nüüd saame teha parima, et meie süsteemid oleksid omal kohal.»\nSamas võib Silver Vohu sõnul leida maailmas Eestile negatiivset kuvandit tekitanud rahapesuskandaalist ka mõndagi positiivset. «Võibolla on need teemad suured, sest Eesti on just hästi avatud. Nii nagu meie [SEB pank – toim.] tuleme proaktiivselt nende teemadega välja, tegeleb ja kommenteerib järelvalve nendega aktiivselt. Võib juhtuda, et võibolla Eesti on pärast nende teemade täielikku kajastamist kõige selgem ja läbipaistvam koht panganduse jaoks. See praegune ajajärk on võibolla väga hea.»\nSEB kommunikatsioonijuht lisas, et kui tulevikus on kurjategijal otsustada, millist riiki rahapesu transiitriigina kasutada, siis Eesti ei tundu enam hea koht. «Siin on see rahapesuteema lihtsalt väga luubi all,» selgitas Vohu.


Uuring: suhkur aitab kaasa vähi arengule - OmaMaitse.ee\nUuring: suhkur aitab kaasa vähi arengule\nUSA onkoloog Charles Majors avaldas veebilehele thetruthaboutcancer.com uuringu, millest ilmnevad faktid, et suhkur aitab kaasa vähi levikule ja arengule ning on peamine vähirakkude "toit", vahendab veebileht The Truth Beat.\nDoktor Majorsi uuring näitas selgelt, et suhkur, glükoos, on peamine vähirakkude energiaga varustaja ning soovitab vähihaigetel jätta oma menüüst välja suhkur, kuid ka toitained, mis kehas suhkruks teisenevad - pasta, teraviljad, leivad, enamus puuvilju ja nii edasi.\nArtikkel selgitab, et vähirakud on oma olemuselt glükoosi metaboliseerijad ning nende rakkude peamine "toidus" ja energiaallikas on suhkur, kuna nende rakkude mitokondrid on saanud viga.\nUuring näitab, et suhkur kiirendab vähiarengut ja haiguse kulgu. Seda saab selgelt näidata PET skänneerimiseks kasutatud radioaktiivse glükoosiga, mis vähirakkudesse jõudes need rakud aparatuurile nähtavaks teeb.\nArstid on teadlikud suhkru ja vähi seotusest ning täna kasutatakse diabeediravimeid vähihaiguse ravis - need ravimid aitavad hoida suhkru vereringest ja omakorda vähirakkudest eemal.\nglükoos rakk, rakud suhkur\nSuhkur on eluspüsimiseks hädavajalik 7\nKoduvein: Hea vein oma aia viinamarjadest 1\nMilline kohvisõltlane oled sina? 8\nHoidistamisnipid - hoidmistamine pole kunagi olnud nii lihtne!


Reedel vaevad teadusajakirjanikud Sõpruse kinos teemal "Kuhu teadus viib?" - Forte\nReedel vaevad teadusajakirjanikud Sõpruse kinos teemal "Kuhu teadus viib?"\nArutelu tulevikuvisioonidest juhib Vikerraadio populaarse teadussaate "Labor" juht ja teadusajakirjanik Priit Ennet. Mõttearenduses osalevad armastatud teadusajakirjanik Tiit Kändler, Energia avastuskeskuse hing ja ajamasina ehitaja Aare Baumer, arvutiteadlane ja tehisintellekti arendaja Tanel Tammet, budismihuviline füüsik ja kosmoloog Laur Järv. Üritus nimega Tulevikulabor algab kell 19.00.\n"Seda, et teadus meid enneolematusse tundmatusse viib, on enam kui kindel. Milline see tundmatus on, saame teada alles siis, kui see enam tundmatu ei ole. Aga põnev on arutleda ikkagi, poolt- ja vastuargumente kõrvutada," räägib Priit Ennet.\nPeale vestlusringi linastub dokumentaalfilm "Trancendent Man" / "Trantsendentne inimene" (2009).\nRežisöör Robert Ptolemy Dokumentaalfilm hinnatud teadlase, andeka futuroloogi ja leiutaja Ray Kurzweili elust ja maailmamuutvatest ideedest, tema julgetest singulaarsuse-visioonidest, kus ühel hetkel tulevikus inimene ja tehnoloogia ühldivad. Võimas visionäär näeb uue tsivilisatsiooni tärkamist, kus inimene ei sõltu enam oma kehast, on miljardeid kordi intelligentsem, puuduvad vanadus ja haigused ning ka selged piirid inimese ja masina, päris-reaalsuse ja virtuaalsuse vahel. Ajast, mil inimene on surematu ja arvutil on teadvus. Kes me oleme ja mida toob meie tulevik?\nRegistreeru üritusele Tulevikulabori Facebooki lehel SIIN.\nTarkade Klubi teaduskohvik vaeb teemat "Netipetturite nipid"\nTarkade Klubi teaduskohvik otsib maapõue rikkusi\nTarkade Klubi teaduskohvik tutvustab teisipäeval superpõrgutit


19. märts - www.virumaa.ee\n19.03.1877 sündis Narva vallas Lilienbachi mõisas tulevane muusik Eduard KNUDE. Oma muusikalise hariduse sai ta sõjakoolis, millele järgnes mitme sõjaväeorkestri juhatamine.1902 tuli Eduard Knude Narva tagasi ja pidas muusikaõpetaja ametit mitmes koolis ja juhatas orkestreid. 1920st oli ta kümne aasta jooksul Narva-Jõesuu suveorkestri dirigent. 1923 oli Eduard Knude Eesti Üldlaulupeol puhkpilliorkestrite üldjuhiks. E. Knude on proovinud kätt ka heliloojana, tema sulest on ilmunud mitmed muusikapalad puhkpilliorkestritele. Teenekas muusik suri Tallinnas 17.04.1940.\n19.03.1892 sündis Tapal tulevane kuulus maalikunstnik, graafik ja pedagoog Ado (Adolf) VABBE. Pärast Narva Linnakoolilõpetamist\nläks ta Saksamaale kunsti õppima, kust pöördus tagasi 1917 ja hakkas tööle Narva Kreenholmi vabrikukoolis joonistamisõpetajana.\nSiit viis tee Tallinnasse ja Tartusse. Viimases sai temast “Pallase” maali- ja graafika õppejõud. Aastatel 1912-1926 peetakse Ado Vabbet radikaalseimaks Eesti kunsti uuendajaks. Tema tõi meile uusi kunstivoolusid ja nende mõjutusi. Eriti mõjusaks sai abstraktsionism. Ado (Adolf) Vabbe suri 1961. aastal Tartus.\n19.03.1949 esitas julgeolekuminister Boriss Kumm Nikolai Karotammele\nüksikasjaliku küüditamisprogrammi, mis nägi ette 7570 perekonna (22326 inimese) väljasaatmise, lisaks oli reservi arvatud 1906 perekonda. Selle programmi alusel komplekteeriti ka küüdidajate kaader ja valmistati ette vajalik kogus trantspordivahendeid. See programm puudutas ka palju Virumaa perekondi.\n19.03.2007 tegi Airbus A380 esimese lennu üle Atlandi\nArthur Ruusmaa, muuseumi, kodu-uurijate S.Hurma, V.Orav ja L.Kiisma materjalide alusel.


Moonika Valk - Juhatuse liikme ülevaade @ Inforegister.ee\nMoonika Valk tegutseb aktiivselt 1-s ettevõttes, mis tegid 2021 aasta I kvartalis kokku käivet 561 €.\nPAREVA GRUPP OÜ: Ekspordilugu 04.05.2021\nPAREVA GRUPP OÜ teeb ka eksporti ning müük välismaale moodustas eelmise deklareeritud majandusaasta (2019) jooksul ettevõtte käibest 100 protsenti ning kokku müüdi kaupu teistesse riikidesse 12 238 euro eest. Kõige rohkem aeti äri Hollandi Antillide (100 protsenti käibest) turul, kuhu müüdi aasta jooksul kaupu 12 238 euro eest, mis moodustas 100 protsenti ettevõtte...\nPAREVA GRUPP OÜ: Sünnilugu 14.04.2021\nTartu linna kandis toimetav ettevõte, PAREVA GRUPP OÜ sündis 11 aastat tagasi, veel masu ajal ja pikalt mõtlemata alustati äritegevusega mis kestab tänaseni. Kui keskmiselt elab Eesti ettevõte kuni 6 aastat, siis PAREVA GRUPP OÜ on selle vanuse juba ületanud! Kahanev käive annab aga alust küsida, kuhu poole ettevõte liigub? Selle firma pani püsti J. P. ....\nMoonika Valk tegutseb aktiivselt 1-s ettevõttes.\nEttevõtted deklareerisid - riiklikult tasutud maksud 0 €, tööjõumaksud 0 € ja maksustatav käive 561 €.\nTelefon (+372) 5160336\nKäibed kokku (2021) 1 929 €\nBilansimaht (2021) 16 453 €\nPAREVA GRUPP OÜ Juhatuse liige Logi sisse\n18.05.2018 - .... PAREVA GRUPP OÜ juhatuse liige


Ma kaeban teid kõiki kohtusse! | Eveliisi eluviis\nMa kaeban teid kõiki kohtusse!\nJuly 13, 2017 July 13, 2017 / Eveliis\nKuulge, ausalt, mis toimub? Mis inimestega juhtunud on, et ABSOLUUTSELT KÕIKE võetakse isiklikult, kõige peale solvutakse, kõige peale hakatakse jalgu trampima, kõige peale hakatakse nutma, nõutakse/anutakse, et inimesed muudaksid oma postitusi ja kõige uuem trend – kõike peab kuhugi kaebama. Kohtusse ei ole vist veel keegi läinud, aga selleks, et olla trendikas peab kedagi Pressinõukokku kaebama.\nJah, ma räägin sellest blogijast, kes kaebas, et selles artiklis “on teda alusetult solvatud. Kaebaja leiab, et teise artikli pealkiri ei ole loo sisuga seotud ja sellega rikutakse ta mainet.”\nWTF? Nagu päriselt WTF veel suuremate tähtedega kui saaks! Postitad pildi oma kõhust, teades, et kollane meedia ilmselt jälgib su tegemisi, ja SOLVUD siis SELLE PEALE, et küsiti ega sa ometi rase pole. Palun selgitage mulle kui idioodile, kuidas selline küsimus saab mainet rikkuda? Kuidas on kedagi alusetult solvatud? Kas ajakirjandus kirjutas, et blogija on “rämedalt paks ja meenutab sinivaala. Vaata pilte SIIN” või oli see TÄIESTI TAVALINE kollase meedia uudisnupuke? Ja saan ma õigesti aru, et rasedus on selle blogija jaoks solvang? Et kui ta peaks rasedaks jäämagi, siis see mõjuks tema mainele kahjustavalt?\nMa ei saa sellest aru. Kas vastabki tõele kuvand blogijast kui hereterasuuruse ajuga inimesest? Et millegi muuga silma ei oskaks paista või hakkama ei saaks ning siis on vaja blogi abil end kuidagi suuremaks ja tähtsamaks ja olulisemaks teha? Kasvage suureks, effing staarid! Või lõpetage enda presenteerimine ja blogimine üldse kui ei kannata mingeid suvalisi uudiseid või kriitikat. Ausalt noh. Mis ajast võtab keegi Elu24 uudiseid üldse tõsiselt. See ei ole ajakirjandus, vaid meelelahutus.\nVanasti mu meelest kaevati Pressinõukogusse ikka siis kui PÄRIS AJAKIRJANDUSES PÄRISELT VALEANDMEID esitati. Aga hallooo, kosmos, nüüd hakkavad blogijad iga sita asja pärast kaebama.\nUskumatu! Kaevake nüüd mind laimamise pärast kohtusse!\nPS: Ma aina enam hakkan arvama, et Perekoolis ei ole idioodid koos, vaid neil ongi õigus, kui nad ütlevad, et blogijad minge tööle või hakake päris elu elama. Tulge oma pilve otsast alla tavaliste inimeste sekka. Blogijad ei ole mingi looduskaitse all olev liik, kelle kohta ei tohi arvamust avaldada. Välja arvatud mõni erand muidugi.\nPS2: Jah, ma olen ka blogija, aga just selliste staaride pärast mul mõnikord ongi piinlik seda öelda. Kuigi ma armastan blogimist täielikult ja ei tahaks piinlikust tunda.\narvamus, blogijad, lumehelbekesed\n← Enne vihma\nMis saab siis kui laps ise oma kohvrit pakib? →\n46 thoughts on “Ma kaeban teid kõiki kohtusse!”\nKus see porgand kaeblemas käis? Blogis ega FB-s ei täheldanud midagi..\nPressinõukogu kaebuste lehel on näha kaebus. Mina lugesim Delfist vms kohast uudist selle kohta.\nHoidke parem piip ja prillid, blogija, kelle nime ei tohi nimetada, peab plaani “poliitikasse minemiseks”!\nSellest hetkest kui poliitikasse läksid Maire Aunaste, Erki Nool, Tõnu Trubetsky (keskerakonda!!!!), kui rahandusministriks sai Toomas Tõniste, kui Urve Palo on juba teist korda tõestamas, et ta on idioot, kui Edgar Savisaar plaanib kohalike omavalitsuste valimistel osaleda (olles siis imeväel ilmselt tervenenud?) ei imesta ma enam mitte millegi üle. Ning see oli vaid aja küsimus kui See-kelle-nime-ei-tohi-nimetada-ja-keda-poliitika-ja-muu-selline-värk-ei-huvita poliitikasse läheks.\nSee on ikka nali onju?\nNo nii blogija oma viimases postituses viitab, kus ta samas ka väga hästi demonstreerib enda väga puudulikke teadmisi poliitikast. Küllap mõni mõistlik lugeja siiski avab talle seda maailma pisut, vaevalt see päriselt teoks saab.\nWell, Maire Aunaste vähemalt tunnistas üles, et läks Riigikogusse pensioni koguma, sest kogu oma senise elu pole ta võtnud vaevaks raha säästa. 😀\nMa ei julge lugeda. Eelmine kord, kui ma ta puudulike teadmiste kohta märkuse tegin sain sõimata ja teada, et olen mingi nõme “tark tüdruk”, kes staari kiusab. 😀\närge tehke sellist nalja @ elevant poliitikasse, ma reostan oma aluspesu niimoodi kogemata ära:D ST PISSIN! naerust noh. kurat.\nTäna pissid naerust, homme..ehk kas ennustame? Kohalike omavalitsuste valimised ju tulemas ning arukad ja tegusad inimesed alati oodatud.\nJuly 13, 2017 at 2:20 pm\nTänase postitusega täiesti nõus.\nMa ei tea, kuidas keegi saab üldse tõsiselt võtta tegelinskit, kes on oma nimeks võtnud PALJAS PORGAND? Isegi, kui see on ainult bloginimi.\nMis puutub sinise elevandi poliitikasse minemisest, siis ma üldse ei kahtlegi, et tal see väga kergelt õnnestuks! Tema truud jüngrid, keda on ikka tuhandetes ja kes tema heaks ka omi tuttavaid agiteeriksid, hääletaksid kindlasti tema poolt! Eriti, kui arvestada, et valmisiga ju langetati alla 18 eluaasta nüüd.. Samamoodi, lihtsalt tänu tuntusele ja rahva seas populaarsusele saidki poliitikasse ju purjetaja Tõniste, “Reisile sinuga” Maire Aunaste, Madis Milling (Maie rolli eest 😀 )jne. Nii et ärge kutsuge kurja välja oma sarkasmiga, vaat võtab ja lähebki!\nMina polnud nt üldse sarkastiline, vaid imestan, et ta seda juba varem teinud pole. Just seetõttu, et see õnnestuks lihtsamini kui ilmselt Millingul Maie roll saada ja see läbi poliitikasse saada. Demokraatia 😃 ja ilma naljata, kui Maire Aunaste sai ja võis, siis miks mitte ka…\nMina tulen ka! Või äkki viin siin rahva barrikaadidele. Aga..aga kas ma selleks õppisin politoloogiat, et sellist jama näha?\njeerum, see “kualitsiooni”-seik oli juba meelest läinudki..\nta ei saanud ju, ta ei teadnud, mis kualitsioon on.\nNo a ministrite esinemist nägid? See ongi ehk Eesti poliitika uus suund, et mida lollim ja vähemate teadmistega, seda kõrgemale?\nei, ta tahab valimisnimekirja. vist.\nma üritasin seda kommentaariumi lugeda, aga ma tundsin ajutükke kõrvast välja kukkumas ja lõpetasin enne, kui see jutt seal loogilisena tunduma oleks hakanud. horrorie.\nPardon my french, aga kas see kommentaarium üldse teab, mis on valimisnimekiri? Ja miks valmisnimekiri Tallinna suuruses haldusüksuses, hoolimata staarblogijast nimekirjas, läbi ei murra. Ja kui sa ei tea midagi sellest, et Michal oleks kunagi midagi ebaseaduslikku teinud, siis…noh tule ma räägin sulle parteide rahastamisest. Ma ei julge seda kommentaariumi lugema minna, kardan pimedaks jääda. Ühtlasi tunnen juba praegu, kuidas Habermas, Huntington ja kõik teised mu peas võitlust peavad…\nõudne on see, et sul on õigus. mäller peaministriks! muuhulgas teatan, et loon sel juhul oma riigi… kuskile.\nKolin ka sinu riiki!\nVõtke mind ka oma riiki, päriselt, mul hakkab aju puhtalt sellest mõttest verd jooksma, et see-kelle-nime-ei-tohi-nimetada peaks poliitikasse minema. Kas läheb ka kualitsiooni?\nLumehelbekesed! Kui sa mind ei kiida ja teed mu kohta, mulle ebasobiva märkuse, sii ma ähin ja puhin ja lükkan su maja ümber!!! See on lihtsalt nii piinlik, seda jama ei saa nimetada artikliks, see on lihtsalt mingi labane kollane nuppuke ühel peldikuseinal, sellel pole pressi ja ajakirjandusega mitte mingit tegemist. Preili Paljas Porgand on üle treeninud vist, sest mitte ühegi rakuga ei ole mina veel aru saanud, miks peaks Elu24 võtma südamesse.\nP.S. Kas sa ei ole mõelnud, et võiksid Selle kelle nime ei tohi nimetada kohtusse kaevata, sest ta kutsus sind hiljuti ju tondiks? 😀\nSa oled valesti aru saanud selle P.S osast. See, kelle nime ei tohi nimetada kutsus mind ju täiesti põhjendatult 5467 korda tondiks. Sest ma ju ometi olin see, kes talle niisama lambist saatsin talle laipade ja veel laste laipade pilte saatis. Milline normaalne inimene teeb seda vastsünnitanud inimesele, eksju. Nii et ma olen siiralt tänulik, et mu postkastis ei ole kohtukutset.\nJa pealegi me ju teame, et MIND tohib igasugu nimedega kutsuda ning mulle sõnu suhu panna. Olgu see siis nali/tõde/niisama aus arvamus.\nSee on loomulikult õige, sest mis on lubatud Jupiterile, ei ole lubatud härjale!\nbahahahah:D lugesin ka seda ja irvitasin. kuidas üheaegselt sittuda a) juurataustaga (ise vaadake, kas jutumärkidega või ilma) b) tibide c) blogijate mainet, õppetund üks. ei teagi, kas nutta või naerda.\nMa ootan selle uudise taustal huviga uusi kaebusi. Jeesusmariianoh!\nMilles see juurataust tal väljendub? On Riigi Teatajatest seadusi käinud lugemas..?\njuuratausta saab ka nii, kui tartus ühe sammastega maja taustal pilti teha. hetkega on juurataust. #insta #nofilter #nomakeup #allnatural #love #life #smart #sexy #talented ah pekki ma ei viitsi rohkem.\nKui blogikommentaaride eest saaks auhindu anda, siis see kommentaar siin saaks minu blogi ajaloo PARIMA KOMMENTAARI auhinna\nPorgand porgandiks, see on lihtsalt üks juurvili, aga kui see sinise elevandi tähelend tõesti teoks saab, siis.. Tsiteerides klassikuid “«Kiir mõisavalitsejaks! Kiir ministriks! Kiir kuningaks!» ehk ma ei kujuta ette millal ja millega see lõppeks ja see on hirmutav..\nPostitusele kirjutan kahe käega alla aga no see kommentaarium siin on mul läbi aegade lemmik, ausalt. Nagu ka üle lennanud “laigi-kotkast” näha on 😀\nTeie jutus on pointi, see kualitsiooni teema jne… Marianni jutu point oli ju küll see, et ta tahab head teha, veel rohkem ning seda suuremal tasandil, aga ei adu, et see pole poliitika. Poliitikas ei saa teha vaid seda, mis sulle meeldib ja veel vähem saad sa teha asju, mis kõigile meeldiks. Selles mõttes võiks 27-aastane naisterahvas juba maailmapilti/poliitikat jagada. Ka tema jüngrid tõid kommentaarides ilusti välja, et mata see mõte kohe heaga maha.\nJulm andmine käib ikka..Üle ei taha saada juba ? Ei, ei ole jünger, mulle ka ei istu see blogija kelle nime nimetada ei tohi.Aaaaga kurb on vaadata täiskasvanud inimesi käitumas, nagu oleks tegu kooliga..ala meie kamp on targem ja ägedam kui sinu oma!\nRäägin siin just nendest kommentaaridest.\nNagu näha oled saanud endale ka päris “jüngrid” aga ära lasku samale tasemel pliis.\nNutu live on veel on puudu kogu asjast… 😉\nMa arvan, et see “meie kamp ja teie kamp” on midagi mida tahetakse näha, et oleks rohkem sõda, sest siis oleks millest kirjutada ja mida kommenteerida. Minu arvates on ainult erinevad arvamused. Tõsi, üsna mahlakad, kuid humoorikad. Tegu ei ole ei kiusamisega ega “nagu keskkoolis”-käitumisega. Erinevad inimesed, erinevad maailmavaated, erinevad arvamused, erinevad väljendusviisid.\nMa ütlen täiesti siiralt, et ma ei hoia end väga teise blogija tegemistega kursis, sest ilmselt ei suudaks ma siis oma arvamust nii mõneski kohas tagasi hoida, kuid see tembeldatakse automaatselt kiusamiseks või mõnitamiseks. Ma parem vaatan distantsilt.\nJüngrid?? Tegelt? Ma tunnen end solvatuna. Ma ei ole mitte kellegi jünger. Kui Eveliis võtaks kätte ja ütleks, et tema nüüd läheb poliitikasse, ma ütleks talle silma pilgutamata ausalt välja, mida ma sellest mõttest arvan. See on üks päris inimeste ja päris maailma eeliseid, sa võid öelda välja, mida sa mõtled. Just nii sarkastiliselt või mahlakalt, kui sa parasjagu mõtled. Ja mõte sellest, et staarblogija hakkab nüüd poliitikuks, tekitas minus mingi hirmu ja õuduse seguse tunde. Samas ega Tõnistest rahandusministrina palju hullemaks minna ei saagi, andku tuld. Aga ma kavatsen ka siis välja öelda, mida ma sellest arvan. Mul on see õigus, see arvamus ei peagi lumehelbekestele meeldima. Sa kurvasta aga terviseks selle üle, et täiskasvanud inimesed julgevad arvamust avaldada. Minu hinnangul arvamuse avaldamine ongi see, mis on meie ühiskonnast puudu. Käib mingi pagana lillekeste kastmine ja nännutamine. Vastik vaadata!\n“Nutu live on veel on puudu kogu asjast…”- Sa ajad blogijad sassi, nutu ja hala live’t saab mujalt\nJeesus, sarkasmi soon vist null?\nPingback: Õppetund ullikestele – estonianwithabackpack\nOctober 15, 2017 at 6:52 pm\nEi, igati tore postitus. Aga tead sa ka asja tagamaid? Ma ei kaevanud kedagi kõhupostituse pärast pressinõukokku. Jutt oli hoopis ühest teisest artiklist, kus Elu24 eksis rängalt mitme ajakirjanduseetika koodeksi eeskirja vastu. Kaebus oli üldsegi uudisele: “Paljas Porgand hakkas postitantsijaks”, kus oli moonutatud otseselt minu pilti ja uudise sisu oli täielikult seosetu pealkirjaga. Ja ma pole ainus, kellel hakkas Jukkumi stiilist kergelt öeldes kõrini saama. Kui keegi sitale vett peale ei lase, siis läheb haisema. Seega tee väike taustauuring enne kui lahmima hakkad 😉 Jutt nagu Delfi anonüümsetel kommentaatoritel… way to go!\nEi lahmi ma midagi, point jääb mul ikka samaks. Blogijatest on saanud lumehelbekesed, kes igat asja juba ameerikalikult kohtuga ähvardavad. Veider. Sõna “laimamine” kasutatakse liiga kergekäeliselt.\nAga kaeba siis Eveliis pressinõukokki 😀 Sest, see, mille ja kelle kohta sa kaebasid, on sama absurd! Ja mingit vett sa ju sitake peale ei kallanud, üritasid, aga see sitt seisab ja haiseb seal edasi. Lolliks tegid end ise.\nEi haise ta kuskil. Kui nendega ühendust võtmine ei aidanud, siis jah tegin pöördumise. Ega ma otse kohtusse hakka minema. Kuid olenemata ajakirjanike otsusest pressinõukogus, tulemus oli just see, mida ootasin ja loodsin. Ei loobi see Elu24 sitta enam nii kergelt laiali, vaid hoiab oma potis kaane all seda. Seega võin öelda küll, et vesi peal. Küll üks eestlane on kibeda keelega 😀 Oma nime alt ka nii suure suuga kukud hüppama?\nKurb on lugeda selle Palja Porgandi teksti siin. Labane lauseehitus, õigekirjavead.. No tõsiselt- “loodsin”?! Inimene ise on ju ilus ja eksponeerib ennast peamiselt välisest küljest, seega kahju, et see sisemine nagu järele ei tule.. Kurb. Kurb, kuid ootuspärane.


Kes ei ütleks, kuid igaüks armastab süüa - mõned rohkem, mõned vähem. Kui sulle meeldib mitte ainult süüa, vaid ka luua kulinaarne meistriteosed, siis tere tulemast tõeline kulinaarne Kunstiakadeemia! Vali retsept, korda kõiki samme ja saada valmis üllata ennast ja teisi oma kulinaarseid meistriteoseid! . Mängi mängu Cooking Academy online.\nMäng Cooking Academy lisas: 22.09.2013\nSisestamiseks mäng Cooking Academy oma veebilehel, kopeeri kood ja kleebi html kood saidile. Samuti, kui teile meeldib mäng Cooking Academy , kopeerida ja saata link sõbrale või kõik oma sõbrad, jaga mängu maailma!\nMis mäng Cooking Academy , samuti mänginud mängu:


Ph.D. matemaatikatehnikas, Prague 6, Tšehhi 2022\nFNSPE CTU doktoriprogrammLoodusteaduste rakenduste ja matemaatikatehnika doktoriõppeprogramm on avatud magistrikraadiga lõpetajatele, kes soovivad oma teaduskvalifikatsiooni pikendada vastavas õppevaldkonnas. Uurimistööle suunatud programm pakub põhjalikku koolitust valitud valdkonnas kõrge ametialase pädevuse tasemele (vt allpool) ning võimele arendada ja iseseisvalt kasutada teadustöös omandatud erialaseid teadmisi ja oskusi.Matemaatiline tehnikaMatemaatikatehnika õppesuund on oma olemuselt interdistsiplinaarne, kuna see ühendab teoreetilisi matemaatilisi teadmisi paljudes loodusteaduste ja inseneriteaduste valdkondades ning rakendab neid looduses toimuvate protsesside matemaatilisel modelleerimisel, inseneriteaduses ja keskkonnakaitses; matemaatilise füüsika kaasaegsetel erialadel; teoreetilises arvutiteaduses; ning diskreetses matemaatikas ja tarkvaratehnikas, eriti loodusteadustes rakendatuna.Samm-sammuline juhend taotlemise protseduuri kohtaVastuvõtukandidaat peab olema läbinud vastava magistriprogrammi (või jätkumagistriõppe programmi) ja edukalt sooritanud matemaatika, füüsika või keemia (vastavalt vajadusele) eksami, valitud õppe- / erialaga seotud kursustel ja inglise keeles keel.Taotletud dokumentide esitamine; Võimalike juhendajatega ühenduse võtmine ja doktoritöö teema valimine; Taotluse esitamine; Välisriigi ülikoolihariduse ja kvalifikatsiooni kinnitamine; (Nostrifikatsioon); Sisseastumisintervjuu.Muu kasulik teaveTaotluste esitamise tähtaeg on tavaliselt kaks korda aastas ja see kuulutatakse välja regulaarselt. Taotluses peaks taotleja muu hulgas märkima valitud õppeprogrammi ja kaaluma doktoritöö teemat (viidatud ka lõputööle). Ph.D. kestus programm on neli aastat täisajaga vormis või viis aastat kombineeritud (osalise tööajaga) vormis. Taotlusele tuleb lisada:Elulookirjeldus; Dokumendid, mis tõendavad varem läbitud haridust ja töökogemust (vajaduse korral). Välismaal omandatud kraadid, diplomid ja dokumendid peavad olema ametlikult kinnitatud; Avaldatud tööde ja muude kutsetegevuse tulemuste loetelu; nende hindamise mis tahes vorm oleks teretulnud.


Kaalulanguse ja rasva kaotuse vahe - Rasva kaotuse toitevaartus\nRasva kaotuse toitevaartus, Rasvakaotuse unustatud võtmed\nKui asi puudutab seda, kui proovite kehakaalu või rasva langetamiseks on dieedil teie edu võti. Vähkide kalorsus Vähkide kalorsus pole suur. EricKaufman arvamusartikkel, mille lingisite, räägib uuringust, mis näib mõõtvat ainult resistentsuskoolituse käigus tekitatud EPOC-i ja EPOC-st tulenevat täiendavat kalorite põletamist. Vähkide kalorsus on madal: g toote kohta on ainult 76 kcal.\nSee on ilmselgelt see, mida me püüame saavutada. Järeldus Kuigi mis tahes kalorite piirang toob kaasa kehakaalu languse, on väga tähtis kaalukadu ja rasva kadu eristada. Nagu märgib CSCS Mark Young: "Kui uurime uurimistööd, Rasva kaotuse toitevaartus, et treeningu lisamine juba tõhusale dieedile annab väga vähe kui üldse täiendavat kaalukaotust.\nKui asi puudutab seda, kui proovite kehakaalu või rasva langetamiseks on dieedil teie edu võti. MITTE liiki treeningute lisamine ei avalda kaalulangusele suurt mõju.\nSealiha rasva toiteväärtus - Tee\nLihtsalt mõistke, et paljudel inimestel on see tagurpidi. Treeningprogrammi alustamine ainsa eesmärgiga rasvade põletamiseks või kaalu langetamiseks on vastupidi. Nagu me eespool märkisime, on treenimine väga ebatõhus viis rasva põletamiseks. Muidugi on see osa võrrandist, kuid paljud inimesed eeldavad, et võtmeks on järjest rohkem treeningu lisamine - eriti vastupidavuspõhine. Peame muutma treenimise põhjust - ja sellest tulenevalt ka motivatsiooni. Proovige seda: treenige lihasmassi säilitamiseks.\nLihas aitab kehal kaloreid põletada. See aitab reguleerida teie veresuhkrut. Kui kaalulangus pidurdub: söö vähem, liigu rohkem Kui liigne vesi on organismist välja läinud, siis enamasti kaalulangus pidurdub.\nSel momendil on väga tähtis mitte heituda ega masendusse langeda, et kaal enam nii suure hooga ei kuku. See on kõige keerulisem koht kaalulangetamise juures! Jõutreening tõstab ka inimese kasvuhormooni ja insuliini kasvufaktori taset. Kardiotõve tõeline eelis on siiski see, et see suurendab teie ainevahetuse efektiivsust aja jooksul.\nTeisisõnu, mida rohkem südametegevust teete, seda tõhusamaks muutub teie keha rasva energiaks kasutamiseks. Võiksite tehniliselt kaalust alla võtta, ilma et peaksite üldse kardiot tegema, kuid see on oluline kaloridefitsiidi säilitamiseks ja treeningrutiini maksimaalse efekti saavutamiseks aja jooksul. Kokkuvõte: HIIT: kohesed tulemused ja pidevalt suurenenud ainevahetuse kiirus, kui seda Rasva kaotuse toitevaartus iga 48 tunni järel.\nNäiteks põhitoidukordade kõrvale lisada üks puuvili, tõsta kahe supilusika võrra täisterakruupide kogust või salatisse panna rohkem oliivõli. Taastumise ajal on väga oluline jälgida kehakaalu. Taastumise ajal jääb inimene mõneks ajaks energiadefitsiiti. Kui kaal on stabiliseerunud, võib kaloraaži suurendada. Rasva kaotuse toitevaartus näen oma praktikas inimesi, kes ei saa kaloraaži tõsta, kuna kaalu kipub juurde tulema.\nLisaks kaalukaotusele tagab väikese koguse rasva regulaarne kasutamine naha, juuste seisundi paranemise.\nDieet Ainult sealiharasvade tarbimisel põhinev kaalukaotussüsteem töötati välja Poola toitumisspetsialisti Kwasniewski poolt. Programm näitab häid tulemusi kaalulanguses koos jõutreeninguga. Kogu dieedi vältel peaksite loobuma toidust, milles on palju süsivesikuid: Kaalukaotuse programm on mõeldud päevaks.\nKogu selle aja jooksul on lubatud musta leiva ühekordne kasutamine.\nRasvase dieedi korral soovitud tulemuse saavutamiseks on oluline arvestada päevaste kalorite ja energia suhet. Kuidas rasva süüa ja millistes annustes Enne selle toote või selle regulaarse tarbimise abil kehakaalu langetamise otsuse tegemist peate veenduma, et organismil pole absoluutset vastunäidustust.\nRasv ei too mingit kahju, kui sööte seda iga päev 20—30 g enne esimest söögikorda. Väärib märkimist teiste dieedikute soovituste kohta rasva kasutamise kohta: Sealiharasvaga ei lähe valge leivaga hästi kokku, kuna mõlemal komponendil on kõrge glükeemiline indeks. Rasva söömine rukki või täisteraleivaga annab maksimaalse kasu.\nRasvade imendumise kiirendamiseks tuleks küüslauku, sinepit või mädarõika serveerida suupistetega. Lisaks annavad sellised maitseained peekonile väga vürtsika maitse.\nVäärib märkimist, et rasval on kolereetiline toime, seetõttu on maksa- ja sapipõie häirete korral soovitatav tõsiste komplikatsioonide vältimiseks see dieedist välja jätta.\nSealiharasva kasutatakse sageli alkoholi suupistetena. Oluline on arvestada, et searasval on ümbritsevad omadused, seetõttu on see võimeline mao seinu kaitsma. Rasvane suupiste hoiab ära alkoholi kiire imendumise.\nKui palju rasva saab päevas süüa? Tervisliku inimese jaoks, kellel organismis ei esine ülalnimetatud haigusi ja muid häireid, on lubatud päevas süüa mitte rohkem kui 60 g värsket või kergelt soolatud rasva.\nRasvumusele kalduvuse korral tuleks normi vähendada 20 grammini. Sarnane rasvakogus on soovitatav istuva eluviisiga inimestele, aga ka rasedatele.\nToidu kokkuhoid: suurendage kaalu langetamist õige kütusega Igaüks, kes on veetnud unetut öist kanalit surfates või toidupoes ajakirjade riiulit uurinud, ei saa jätta märkamata infomaterjalide ja artiklite arvu, mis väidavad end olevat "järgmine parim asi" "mõhklahingu" võitmiseks. Pealtnäha väidavad kõik, et neil on rasvavarude varjatud saladus - olgu selleks siis "x" dieedi järgimine või "y" treeningrutiini järgimine. Kahjuks avaldavad need müügikohad meile kahemõttelist mõju. Ühelt poolt, mida rohkem me vaatame, loeme ja lahkame infolaviini, seda lootusrikkamad oleme, et suudame asjad juhtuma panna.\nRasva valik ja säilitamine Kõige kasulikum on soolavaba searasv, mida pole kuumtöödeldud. Tooret seapekki ei saa aga kaua säilitada.\nSelleks, et toode püsiks võimalikult kaua sobiv, on oluline teada, milline rasv tuleks valida, kuidas seda õigesti valmistada ja millistes tingimustes seda säilitada. Ostu sooritamisel peaksite pöörama tähelepanu järgmistele tooteomadustele: Rasva paksus peab olema üle 3 cm.


Miks surra kala guppy akvaariumis - Guppy - 2019\nKaotatud tasakaalu taastamiseks on soovitatav järgmised juhised:\nMõõta mürgiste ainete taset, kasutades spetsiaalseid teste (mida müüakse lemmiklooma kaupluses)\nOn palju tegureid: valgustus, vee temperatuur. Võib-olla liiga palju taimi. Fakt on see, et taimed eraldavad valguses hapnikku, see tähendab päeva jooksul. Ja öösel nad neelavad selle, mistõttu kala võib hapniku ära jätta. Ka söödas võib midagi olla kahjulik. Võib-olla olid kalad esialgu haiged. Raske on öelda, kui akvaariumi ise ei näe.\nVõib-olla seen? või manna (valged täpid uimedes) ... Üldiselt on diosid väga liikuvad kalad, 30 l. nende jaoks ei piisa (arvestades sama arvu kalu). Mõnikord tahavad nad püüda teisi kalu. See võib tõesti vetikad. Ikka oli vaja kaitsta akvaariumi veega, et paari akvaariumi liimimine aurustuks. Muide, pööra tähelepanu maapinnale. kivid on täiuslikud. Muide, esimest korda hakkasid meie kala surnuks (kivi kaunistused) selle tõttu surema, ehkki täheldati kõiki keelekümblusvalmistamise norme ... Valikuliselt on võimalik, et teie kala nakkus on nakatunud. Osta seerumivastased seerumid ... Ma päästsin oma kala ainult selle ... kuid paljud surid, kuni see oli soovitatud. Arvestades näib, et ei ole märgatav, et kala on haige ... aga see juhtus. ja vähendada vetikate hulka\nLerenaselka nägu! Danoosidele 30 l. natuke. Üldiselt sobib ideaalselt ühe väikese kala jaoks umbes 2-2,5 liitrit vett. Kui teil on veekogus 30 l, siis kasulik maht 25-25 l parimal juhul.\nVaja oli kaitsta akvaariumi veega vähemalt 3 nädalat, et kaitsta, et kloor väljuks, kõik akvaariumi liimimispaarid. Muld ei tohi olla teravate kividega, nii et kala ei vigastaks ennast, samuti ei tohi alad olla teravate servadega.\nKui see on haigus, siis ei ole hea kasutada seerumeid, paremaid Tetraid ja rohkem, kuid parem, seenhaiguste vastu ... Ma päästsin oma kala ainult siis, kui mul oli probleeme (ostsin haige kala, kuid see ei olnud piisav) märgatavalt)\nEsiteks, sa oled väga ülevoolav akvaarium. 1 cm juures peab täiskasvanud kala olema vähemalt 1 liiter vett. Kui arvestada, et täiskasvanud gupp on umbes 3 cm, siis akvaariumi saab hoida maksimaalselt 7 guppi.\nTeiseks, 2 päeva on vee jaoks väga vähe aega. Kui alustate akvaariumi, peate kaitsma vähemalt nädal enne istutamist ja nädal pärast. Vesi ei tohi mingil juhul asendada. Akvaarium loob oma mikrokliima ja rikub seda. On vaja lisada ainult seda, mis on aurustunud, veega enne seda kaitses vähemalt 3 päeva.\nPole ime, et teie kala sureb. Ma kahtlen, et nad on haigete all, seal on palju neid ja kogu aeg, kui muudate oma elutingimusi vee vahetamisega. Kalades, ja nii oli ka stress pärast "liikumist", ja teil on neid täiendavalt igal nädalal korraldada stressi.\nJa ostetud kalade arvu jaoks vajate vähemalt 100 liitri akvaariumi IMHO.\nMiks surevad guppies akvaariumis ja muud kalad (molly, skalaar)?\nOn palju põhjuseid, nad on vanad, nakkus sattus akvaariumi, hupka ei ole pikka aega muutunud, mistõttu kas vesi on halvasti puhas või jääb hupka akvaariumi. Tõenäoliselt ei sööda neid (ma ostsin torutootjaid kuidagi, kuid nad osutusid vanaks ja kala põrand suri) Võimalik, et kasv on liiga tihe, mille tõttu on vähe valgust ja guppid surevad või segunevad taimedes ja satuvad taimedesse segadusse või satuvad seal viga kuna nad said segadusse, ei saanud nad sealt välja ega surnud. Seal on 1 versioon-ülerahvastatus, see tähendab, et mõned kalad hõiskavad teisi ja need teised surevad. Võib-olla ei ole guppy seda väärt, sest kas teised kalad söövad seda, või toit langeb põhja ja keegi ei söö seda, see sööb seal ja nakatab kala, st gupp on näljane või näljane ja nakatunud. enam versioone pole.\nCopyright 2019 \_ none \_ Miks surra kala guppy akvaariumis


Vabaõpe: Jo Boaler matemaatikast - "Limitless mind"\nJo Boaler matemaatikast - "Limitless mind"\nWill Richardson arutab oma artiklis „Ebameeldiv tõde III“:\n„Õppimine on meie jaoks niivõrd loomulik protsess, et mõistame harva, et teeme seda. Imikud hakkavad õppima peale sündi ja meiegi õpime erineval viisil ja määral kuni surmani. Isegi surm ise on õppimiskogemus.\nKoole seevastu loodusest ei leia. Need on leiutis, eksperiment meie noorte “harimiseks”. Meil on mingi eeldus, et kui me lapsed kooli saadame, siis nad õpivad. Kuid siin on suur väljakutse: kuidas võtta see täiesti loomulik protsess ja panna see toimima väga ebaloomulikus keskkonnas – klassiruumis.\nOleme hariduses sellest ebameeldivast tõest täiesti teadlikud, sest ka meie, täiskasvanud, oleme loomulikud õppijad. Kuid me ei taha tunnistada dissonantsi selle vahel, kuidas õppimine meie endi elus välja näeb ja tundub, ning selle vahel, kuidas see koolides välja näeb ja tundub.\nJuhtum: viimase aasta jooksul on mul olnud privileeg juhtida iganädalast Zoom seanssi rahvusvahelistele koolijuhtidele. Oleme koolivaheaja ajal pidanud 45 tunni pikkust seanssi. Iga nädal, kus osaleb 50–100 inimest, on vestlused intensiivsed, ausad ja valgustavad. Pole üllatav, et keskendutakse pandeemia kiirelt muutuva mõjuga toimetulekule, esitatud väljakutsetele, mida keegi poleks suutnud vaid mõni kuu tagasi ette valmistada. See on osaliselt koostöö, osaliselt probleemide lahendamine ja ka osaline teraapia.\nViimati palusin neil juhtidel vaadata tagasi viimasele 10 kuule. Nad ütlevad, et inimesena on nad õppinud tohutult. See on reaalsusega läbi põimunud, ajendatud isiklikest küsimustest, tõhustatud koostöö ja jagatud kogemuste abil ning hõlpsasti rakendatav. See on korraga olnud nii kurnav kui ka virgutav.\nAga kui nad on oma lood ära rääkinud, küsin neilt: "Milline tundub teile õppimisprotsess, mida on viimase aasta jooksul teie õpilased virtuaalses või muus klassiruumis läbinud?" Peaaegu igal juhul on vastuseks pikendatud vaikus ja siis mõningane variatsioon sõnapaariga „mitte eriti edukas”.\nMe teame, kuidas võimas õppimine välja näeb ja tundub. Ja me teame ka, et liiga vähe sellest, mis klassiruumides toimub, on loomulikus mõttes „võimas“. Me teame, et nii paljud koolis loodud praktikad ja tingimused muudavad võimsa õppimise vähem tõenäoliseks. Kool ei ole reaalsest maailmast läbi imbunud, seda ei ajenda isiklik uurimine, ei suurenda koostöö ... jms.\nÄeldakse, et esimene samm taastumiseks on tunnistada, et meil on probleem, olgu see nii keeruline kui tahes. Keeruline tõde on see, et õppimise osas tõrjume suures osas asjade loomulikku olukorda. Õpilased ei ole siin kasusaajad.“\nJa jälle matemaatikast 👀👀👀\nMa olen jätkuvalt skeptiline matemaatika põhikooli ja gümnaasiumi programmi osas... seda eriti päheõppimise, eksamineerimise, hindamise vaatevinklist. Õppekava piiratuse vaatevinklist. Ja kasutatakse niipalju sundi, mida ja kuidas ja kuna õppida, et ma kahtlen ka parimate meetodite klassiruumi viimise efektiivsuses. Ju siis paljud kahtlevad, kui sellest nii palju kirjutatakse ja võib olla on ka hea, et on nii palju matemaatikaoptimiste, kes üritavad asju muuta, parandada...\nJo Boaleri esinemisi leiab TED paltvormilt. Ta on kirjutanud matemaatikast, haridusest, õpetamisest 11 raamatut ja avaldanud loendamatult artikleid. Ja allolevast intervjuust jäi mulle ühte teist silma ja ma toon selle siia ära. Täismahus loe originaalartiklit...\nKas õpetame matemaatikat, mida lapsed vajavad?\nJo Boaler, Stanfordi ülikooli matemaatikaprofessor väidab, et igal lapsel on tohutu matemaatika potentsiaal, kuid selleks, et nad sellele juurde pääseksid, tuleks matemaatika õpetamises suuri muutusi teha.\nJo Boalerilt küsib matemaatika ja selle õpetamise kohta Sarah Gonser\nJo Boaler on kulutanud palju aega ärevuse - eriti matemaatikaärevuse - lahtimõtestamisekle ja kirjutamisele ning selle mõjust laste õppetrajektooridele.\nMatemaatika, kirjutab Boaler oma 2019. aasta raamatus „Limitless Mind: Learn, Lead, and Live Without Barriers“, on aine „kõige kahjulikumate ideedega, mida kannavad endas õpetajad, õpilased ja lapsevanemad“. See on üks väheseid akadeemilisi aineid, kus terve hulk õpilasi juba varakult otsustab, et neil pole selleks annet: me oleme kas "matemaatikainimesed" või mitte. See mõte kipub täiskasvanueas säilima. Boaler kirjutab: "Raske on kindlaks teha, kui palju inimesi ühiskonnas ringi liigub, kandes endas kahjulikke arvamusi oma matemaatikavõimete kohta, kuid minu arvates on see vähemalt pool elanikkonnast.“\nEesti keeles on Limitless Mind ilmunud pealkirjaga:\nStanfordi ülikooli matemaatikaõppe professor Boaler, bestselleri autor ja matemaatikasaidi youcubed.org kaasasutaja on aastakümneid mõelnud sellele, kuidas kahju kõrvaldada. Tema töö, on tihedalt kooskõlas Stanfordi psühholoogiaprofessori Carol Dwecki majanduskasvu mõtteviisi käsitlevate uuringutega, mida Boaler ise nimetab "meie kõige kahjulikumateks ja püsivamateks ideedeks kaasasündinud võimete kohta". Ta pooldab häälekalt matemaatika hindamise viisi muutmist ja matemaatika õppekava kaasajastamist - eriti gümnaasiumis -, et see oleks köitvam, kaasavam ja valmistaks lapsi enam ette kaasaegse tööjõuturu jaoks.\nKriitikud väidavad, et nõudes matemaatika rõõmsat ja loomingulist õpetamist, teeme me lastele karuteene ning et näiteks päheõppimise ja matemaatikatundide vähendamise või kõrvaldamise abil kasvatame lapsed, kel puudub matemaatilise sujuvus. Kuid Boaler ütleb, et tal pole konflikti selliste asjadega nagu matemaatilised faktid ja õpetajad peaksid aitama lastel neid arendada - mitte „rõhutada fakte faktide huvides või ajapiiranguga kontrolltööde abil. On vaja julgustada õpilasi uurima arve, neid kasutama, nendega töötama, see on protsess, mis lõpuks loob kriitilise arvutunde ja tugevdab matemaatilisi fakte orgaanilisemal viisil.\nSarah Gonser intervjueeris hiljuti Boalerit matemaatilise vabaduse, ärevust tekitavate õpetamispraktikate ja tema sõnul matemaatika õppekavade kaasajastamise seisukohalt kriitiliste süsteemimuutuste teemal.\nSarah Gonser: Oma raamatus „Limitless mind“ (Piiritu meel) ütlete, et õppimine on seotud identiteediga. Kas oskate seletada?\nJo Boaler: Noh, me teame, et kui inimesed õpivad, ei tähenda see ainult teadmiste kogumist; tegelikult inimene ise muutub.\nJa me oleme aastate jooksul leidnud, et matemaatika õpetamisel on üsna traditsiooniline lähenemine - ma näitan teile meetodeid; võtate need vastu ja kasutate neid - see ei ühildu identiteediga, mida lapsed tahavad, eriti noorukieas. Lapsed tahavad saada oma ideid; nad tahavad, et neid kui mõtlejaid austataks; nad ei taha, et neile antakse lihtsalt teavet, mida nad lihtsalt paljundavad.\nNad näevad seda ainevaldkonnana, kus nad ei saa olla oma täielikud minad ja see on suur osa sellest, miks inimesed matemaatikast eemalduvad.\nGonser: Matemaatika on ka aine, mis tekitab palju tõelist ärevust. Miks nii?\nBoaler: Ma ütleksin, et siin on erinevaid põhjuseid: matemaatika on aine, mida on tugevalt testitud; see on aine, mida õpetatakse sageli õigete ja valede vastustena; ja on levinud müüte, et kas olete sündinud matemaatikuna või mitte. Midagi sellist, et teil kas on õige aju või pole.\nTundides antakse edasi palju mikrosõnumeid, mis võivad panna lapsi arvama, et nad ei saa edukad olla. Kiirus on üks sellistest. Kui esitate klassile küsimuse ja võtate vastuse esimeselt lapselt, kes käe tõstab, saadate sõnumi, et hindate kiirust. Ja me teame, et professionaalsed matemaatikud pole kiired; nad on kõige aeglasemad mõtlejad.\nLõpuks on meil stereotüüpsed ideed nende kohta, kes oskavad matemaatikas hästi hakkama saada. Nii et kui olete naine või värviline inimene, siis juba olete surve all. Kui teil on kindlad ideed selle kohta, kes oskab matemaatikat, on kindel mõtteviis, siis võib selline stereotüüp tõesti juurduda.\nGonser: Kuidas siis seda kõike aeglustada ja vältida matemaatikatunni muutmist stressi- ja ärevuskohaks?\nBoaler: Ma arvan, et suur osa sellest on - õppimise hindamine - ma arvan, et see on lihtsalt nii kriitiline. See muudab kogu klassiruumi kultuuri.\nKui hindame lapsi andes neile diagnostilist tagasisidet, mitte hindeid, ja palume neil endil järele mõelda, et nad näeksid end sellel teekonnal edenemas - kõik muutub, kui hindamine klassiruumides muutub.\nKuid me tahame muuta ka sisu õpetamise viisi. Lapsed ei vaja ühe meetodi ja ühe vastusega palju lühikesi küsimusi. See võib olla avatud küsimus, millele õpilased mõtlevad loovalt ja visuaalselt.\nGonser: Te olete ka klassiruumides vigade tegemise ja raskustesse satttumise eestkõneleja. Oma raamatus kirjeldate suurepäraseid saavutusi nende puhul, kes töötavad „oma mõistmise piiril, teevad keerulistes oludes ühe vea teise järel, parandavad vigu, liiguvad edasi ja teevad veel rohkem vigu“. Miks see klassiruumis oluline on?\nBoaler: Parimad ajad õppimiseks on siis, kui näete vaeva ja leiate raskusi; see on siis, kui teie aju põleb aktiivselt. Ma arvan, et raskustest väljamurdmise jagamine õpilastega on tõesti oluline. Kui ma õpetan, ütlen õpilastele: "Ma tahan, et te näeksite vaeva, sest see on teile tõesti hea." Ma arvan, et see vabastab õpilasi, kui nad teavad, et see ongi eesmärk. Ja ma arvan, et seda tuleb jagada ja iga õppetunni ajal ülal hoida.\nSee hõlmab tegelikult seda, kuidas me lapsi hindame. Kui lapsed sooritavad testi ja neid karistatakse vigade eest, on see vastupidine sõnum - ja uuringud on näidanud, et sellised segasõnumid on hullemad, kui sõnumi puudumine. Ärge öelge neile, et raskustele vastu astumine on hea, kui kavatsete nende töö raskustega „valeks“ hinnata.\nMinu arvates on oluline, et laseksime lastel alati tööd uuesti esitada. Ja kui kasutate hindamist - ma ei ole ise hindamise fänn -, aga kui õpilastel ei lähe alguses hästi, siis lubades neil uuesti sellega tegeleda, saadetakse suurepärane sõnum, et õppimist ja raskustega silmitsi seismist väärtustatakse.\nGonser: Räägime laiematest ja süsteemsematest õppekavamuudatustest. Olete matemaatika õppekavade järjestuse muutmise vestluses silmapaistev hääl, tahate et see oleks rohkem kui värav kõrgema matemaatika juurde. Mis on meie maailmas muutunud, et see on nii pakiline küsimus?\nBoaler: Noh, me peame ajakohastama mitte ainult seda, kuidas me õpetame, vaid ka tegelikku sisu, mida me klassiruumides õpetame. Sisu, mida õpetame matemaatikas, loodi umbes 1800ndatel ja pole sellest ajast alates tegelikult suurt muutunud. See loodi ajal, mil vajasime lapsi kalkulaatoriteks. Ja nii oli aritmeetika õppimine, asjade kiire arvutamine oluline.\nKuid maailm on dramaatiliselt muutunud. Eelkõige keskkoolis õpetame lastele mitmesuguseid meetodeid, mida nad saaksid pliiatsi-paberiga käsitsi teha ja mida nad ei kasuta enam kunagi oma elus. Te ei satu kunagi töökohta, kus lastakse inimestel käsitsi polünoomidega jagamist läbi teha. Seega kulutame liiga palju tunde, et anda lastele edasi seda aegunud sisu, mille osas nad on end lihtsalt välja lülitanud.\nGonser: Mida peaksime selle asemel õpetama?\nBoaler: Olen väga põnevil andmeteaduse (data science) matemaatikasse toomise üle. Olen üks viiest uue raamistiku autorist Californias, kus tõstame esile andmeteadust kui matemaatika tõeliselt olulist osa. See andmeteaduse algatus on väga põnev mitte ainult sellepärast, et see pakub kõigi klasside õpetajatele huvitavat tööd, vaid aitab ka lastel saada andmete lugemisoskust, mida nad selles maailmas tegelikult vajavad.\nAndmepunkte on maailmas rohkem kui tähti galaktikates praegu; maailm on täis andmeid. Nii et ka väikesed lapsed peavad end andmekirjaoskuseks ette valmistama.\nGonser: Miks on Algebra 2 (matemaatikaprogramm, milles õpitakse polünoome, vektoruume, bilineaar- ja ruutvorm jms) milles nii paljude laste jaoks tee lõpp?\nBoaler: Kuna see on nii protseduuriline ja ebahuvitav, et enamus lapsi pärast seda, kui nad on õppinud Algebra 2, ei võta enam edasi matemaatikakursusi. Andmeteadus (data science) on täiesti erinev. Selle väljatöötamise ajal suheldakse: see võib olla keskkooli kursus, mida iga õpilane saab läbida. Te ei pea olema keskkoolis edasijõudnud ja ometi võite jõuda kõrgetasemelise STEM-karjäärini.\nGonser: Mida ütlete kriitikutele, kes väidavad, et see on muudatus, mis lahjendab õppekava, muudab selle vähem rangeks?\nBoaler: Tegelikult on see täiesti range. Matemaatika on väga lai aine. Pole mingit põhjust, miks peaksime ütlema: "Väärtustagem lihtsalt seda osa, mis on arvutuslik." Andmeteaduse matemaatika hõlmab maatrikseid ja tõenäosust ning statistikat ja lineaarset algebrat - mis on väljaspool seda, mida sageli arvutustes õpetatakse.\nGonser: Minu viimane küsimus pärineb õpetajalt, kes küsib: "Mis on teie suurim nõuanne nooremate laste matemaatikaõpetajatele?"\nBoaler: Minu suurim nõuanne on kulutada tõesti aega selleks, et muuta laste mõtteviisi ja ideid enda kohta, sest see annab tohutult dividende. Kui julgustate raskustega silmitsi seisma, kui tuletate lastele meelde, et nad saavad kõike õppida -me teame nüüd, et inimeste õppimisvõimel pole piire.\nLapsed peaksid teadma, et kui nende kõrval olev laps lahendab midagi kiiremini, ei ole see oluline. Me teame, et lapsed astuvad kooli mõtteviisiga, et nad suudavad areneda ja kasvada, kuid see langeb iga koolis oldud aastaga. Ja osa sellest on see, et lapsed vaatavad teisi lapsi ja mõtlevad: "Oh, nad saavad seda teha paremini kui mina." Me peame neile ideedele vastu astuma ja tooma siia kõrvale avatud ja loomingulise matemaatikaga. Seda tehes asjad muutuvad.\nPosted by päikesetoit at 22:39\nLapsed peavad suvel mängima.


Nüüd saadaval: Apple MacBook Pro 13 2016 - Photopointi ajaveeb\nAutor: Silver Pik 01.12.2016 15:25 Kommentaarid :\nViimase põlvkonna Apple MacBook Pro tutvustus tekitas nii lõpptarbijates kui ka tehnoloogiaajakirjanikes tõsist furoori – kord peeti evolutsiooni liiga väheseks, siis kurdeti ärakaotatud või uuendatud liideste pärast ning kõige lõpuks jäi jalgu ka see lisaekraan, mis pidavat mõttetu olema. Kõigelõpuks hakati ka kõikvõimalike adapterite hindu kokku arvutama ning tembeldati need varjatud juurdehindluseks. Aga näed – meie ei arva asjast nii tagurlikult või negatiivselt – uus MacBook Pro on tubli samm tuleviku suunas ning seetõttu on ka hea meel teada anda, et see on nüüd ka Photopointis saadaval.\nMitte, et ma nüüd kellegi kohta vägisi halvasti tahaks öelda ning mitte et ma oleks Apple fanboy – kaugel sellest. Pigem on ka arvustustes ja kommentaarides ka kõige lihtsamad ja loogilisemad lahendused muutunud järsku mittesobivateks, pöörates tähelepanu ebapädevatele lähenemistele. Aga sellest kõigest kohe kohe.\nUus Apple MacBook Pro sülearvuti käib jätkuvalt ~aastases uuendustsüklis, kus kolmanda põlvkonna mudelid tulid välja 2015. aasta mais. Neljas põlvkond tähendas kohe kahte 13-tollist ning ühte 15-tollist mudelit. 13-tolline baasmudel, mis ka nüüd Photopointis saadaval, tuleb koos kahe USB-C / Thunderbolt 3 liidesega ning ei ole varustatud lisaekraaniga klaviatuuri kohal. MacBook Pro 13 koos Touch Bar ekraaniga on varustatud nelja USB-C / Thunderbolt 3 liidesega ning MacBook Pro 15 on samuti nelja liidesega, kuid neid juhib juba kaks erinevat kontrollerit.\nApple paneb alati väga suurt rõhku ekraanile, klaviatuurile ja puuteplaadile, kuna need on esimesed ja põhilised kokkupuutepunktid arvutiga – sama joont on hoitud ka neljanda põlvkonna MacBook Pro sülearvutiga. Erinevates arvustustes tuleb tagasiside pigem ülivõrdes – suurepärane ekraan, väga hea klahvikäiguga klaviatuur ning veel suurem ja mugavam puuteplaat.\nPelgalt paberil vaadates jääb MacBook Pro kõvasti alla samas hinnaklassis olevale Dell Latitude, Lenovo Thinkpad vms sülearvutile ning ei olegi nii ahvatlev. Samas, kui vaadata kõige lihtsamat jõudlusvõrdlust – video eksport Final Cut Pro’s või Premiere Pro’st – Apple püsib mitme arvutipikkuse jagu eespool. Tegelikult annabki see tarkvara ja riistvara omavahelise töö optimiseerimine selle, et Apple sülerid töötavad tihti vaiksemalt, külmemalt ning aku peab kauem vastu. Aga noh, eks see ole nii individuaalne – mis kasutajale tähtis on või millele orienteeritud.\nTulles nüüd MacBook Pro niinimetatud kitsaskohtade juurde. Mismõttes USB pesasid ei ole, mismõttes on ainult kaks Thunderbolt 3 pesa. Seda ei ole piisav, niimoodi ei saa ja… Rahu, ainult rahu. Tegelikult on Apple lähenemine väga hea – kuula mind ära ja ehk hakkad ka minu lähenemist toetama. Esiteks – kui soetad endale ka uue LG 5K monitori, siis kõik lisaseadmed jms vidinad saad otse monitori taha ühendada. Koju jõudes piisab ainult ühe Thunderbolt 3 kaabli ühendamisest sülearvuti taha ning sul on olemas toide sülearvutisse, videosignaal monitori ning andmeedastus kõikidesse lisaseadmetesse. Ülilihtne eksole – enam ei peagi mässama kümne erineva juhtmega. Variant B on natuke soodsam – soetada üks korralik Thunderbolt 3 ühendusega dokk, kuhu saad ühendada kõik lisaseadmed ja monitori. Dokk hoolitseb nii andmete edastamise eest lisaseadmetesse, kuid annab ka toidet sülearvutisse. Jällegi, koju või kontorisse jõudes piisaks ainult ühe kaabli ühendamisest. Imelihtne. Variant C on kõige soodsam ja sarnane eelmisele – USB-C liidesega USB 3.1 hub’ide hinnad algavad ~20 eurost ning tihti toetavad need ka seadme laadimist / toidet lisaks andmeedastusele. Mõned USB hub / dokk seadmed toetavad ka üle USB standardi videosignaali edastamist. Sedasi saad edukalt kasutada ka välist monitori ning kulutused on minimaalsed. Ehk et – jutt varjatud juurdehindlustest või ülikallitest adapteritest tegelikult ei päde. Isegi, kui soetada üks Thunderbolt 3 – USB-A 3.1 Gen. 2 adapter, siis sa ei võtaks neid igale seadmele ju ühe – sinna otsa käiks ikka USB hub või midagi taolist. Aga see selleks. Mida ma tahan öelda – Apple on teinud igapäevase kasutamise tegelikult veel lihtsamaks ja mugavamaks. Tegelikult, aitäh et saatsite tülikad CD lugejad, Floppy seadmed ning ebapraktilised FireWire liidesed ajaloo prügikasti. Nüüd on järg USB-A tüüpi liidese ees ning ehk lõpuks on ka aeg sealmaal, kus me hiirt arvuti taha pannes enam Schrödingeri taga ei kiru.\nUut Apple MacBook Pro sülearvutit on alguses saadaval väga piiratud koguses ning esmalt ainult 13-tollise variandina. Samas on oodata ka 13-tollise Touch Bar’iga mudeli ning 15-tollise MacBook Pro lisandumist tootevalikusse.\nApple MacBook Pro 13 2016, silver\n13,3" Retina ekraan\n2 GHz kahetuumaline Intel i5 protsessor\n256 GB SSD ketas, 8 GB RAM\nIntel Iris Graphics 540 graafikakaart\nmacOS Sierra operatsioonisüsteem\nKensington USB hub USB-C 4 port CH1000 Original part number K33995WW Product name Kensington CH1000 USB-C 4-PORT HUB\nSandberg dokk USB-C Mini Original part number 136-00 Product name Sandberg USB-C Mini Dock HDMI+USB\nDocking station - USB-C Dock (11 ports) gold Description\ni-tec USB-C hub 4-port USB 3.0 Description HUB oferuje 4 standardowe porty USB 3.0.Jest to idealne rozwiązanie dla użytkowników notebooków, tabletów, czy smartphonów wyposażonych tylko w pojedynczy port USB-C\nSandberg USB-C Mini Dock VGA+USB Original part number 136-01 Product name Sandberg USB-C Mini Dock VGA+USB\nDocking station - USB-C Dock (11 ports) black Description\nSandberg USB-C Dock HDMI+SD+USB+USB-C Original part number 136-11 Product name Sandberg USB-C Dock HDMI+SD+USB+USB-C\nBelkin dokk Thunderbolt 2 Express Dock HD Connect 8 separate devices through a single Thunderbolt cable 4x faster than USB 3.0, 25x faster than FireWire 800 Thunderbolt and Thunderbolt 2 technology-ready Supports dual displays and 4K cinema resolution Connect up to 8 devices directly to the\ni-tec THUNDERBOLT 2 Docking Station 2xThunderbolt HDMI 4K2K Glan Audio 3x USB Original part number THUNDERDOCK2 Product name i-tec THUNDERBOLT 2 Docking Station\nDocking station - Thunderbolt 2 Dock USB3/FW/HDMI/Audio/GigEthernet Description Replikator portów OWC Thunderbolt 2 Dock Cechy główne: - Wbudowane 12 portów zapewniających szerokie możliwości podłączenia - Ultra HD 4K oraz obsługa wyświetlania\nTHUNDERBOLT 2 Docking Station 2xThunderbolt HDMI 4K2K Description Stacja Dokująca i-tec THUNDERBOLT™ 2 pozwoli w bardzo łatwy i niezmiernie wydajny sposób podłączyć wszystkie akcesoria do Twojego MacBooka. Stacja oferuje 2 porty Th\nUSB-C Travel Dock T0K29AA Description Pozbądź się kluczy sprzętowych i powitaj podróżną stację dokującą HP USB-C™, która upraszcza łączność mobilną w trasie.\nBELKIN USB-C Aluminum Hub BELKIN USB-C Aluminum Hub Product Description Belkin - USB peripheral sharing switch - 4 ports Device Type\nSildid: Apple, Apple MacBook, Apple MacBook Pro 13, Apple MacBook Pro 15, Apple sülearvutid, Arvuti, MacBook Pro, MacBook Pro 13, MacBook Pro 15, MacBook sülearvuti, Nüüd saadaval, rss, Sülearvutid, Thunderbolt 3, Ultrabook, USB-C


Lapsed õppisid merepäästet (GALERII) - Saarte Hääl\nLapsed õppisid merepäästet (GALERII)\n– 26/05/2016Rubriik: Maakond, Fotogalerii\nPIDULIK HETK: Kauaaegne vetelpäästja Eimar Täht paneb medali kaela Aste kooli 4. klassi õpilasele Kevin Kangurile. Nüüdsest võib Kevin nimetada end nooreks merepäästjaks.\nSaaremaa vabatahtliku merepääste seltsi liikmed korraldasid eile Roomassaare sadamas lastele merepäästeõppuse.\nTalvel teooriatundidega alanud koolitusprojekt “Lapsed turvaliselt merele” lõppes päästeõppusega liinilaeval Abro. Kursuse läbinud noored said noore merepäästja tiitli ja kaela seltsi medali.\nSaaremaa vabatahtliku merepääste seltsi juht Maidu Lempu täpsustas, et koolitus jätkub ka täna, mil õppusel osalevad Saaremaa ühisgümnaasiumi kolmandad klassid. Tema sõnul oli merepääste seltsi jaoks tegemist pilootprojektiga, milles osales 87 algklassi õpilast erinevatest Saaremaa koolidest.\nKõik osalejad said kaldal päästevesti selga proovida. Seejärel jagati nad päästerühmadesse, kus nad said täiskasvanu juhatusel harjutusi läbi teha. Harjutati kailt vette kukkunud inimesele päästerõnga andmist ja viskelingu heitmist täpsuse peale. Lisaks jagati teoreetilisi teadmisi, kuidas vee ääres olla.\nKui kõik grupid olid harjutused läbi teinud, mindi Abroga merele, kus lapsed said oma silmaga näha “mees üle parda” olukorda. Kõigepealt kirjeldasid õpilased, mida nemad vette kukkunu päästmiseks ette võtaksid. Seejärel saabusid sadamast paadiga vabatahtlikud päästjad, kes “uppuja” pardale võtsid. Veel said õpilased jälgida kannatanu üleandmist paadist laevale, milleks alused pidid oma kiiruse ühtlustama. Kogu operatsiooni turvas piirivalvekaater.\nLempu sõnul osalesid selle aasta projektis Pihtla, Salme, Aste kooli ja SÜG-i õpilased. Järgmisel aastal võiksid tema arvates koolitusel osaleda kõik Saaremaa kolmandate klasside õpilased, kuid kõik taandub rahaküsimusele. “Eks me hakka nüüd asutuste uksi kulutama,” sõnas Lempu, kelle arvates õppisid merepäästjad ka ise, kuidas koolitust läbi viia. Seekordsed lõpetajad said mälestuseks medali ja tunnistuse.\nAste põhikooli algklassi- ja ajalooõpetaja Monika Leepere pidas õppust väga oluliseks. “Ise vesti selga proovida, tunda, kuidas see selga istub. Enda kohta võin öelda, et algul ma seda õigesti selga panna ei osanud,” tunnistas õpetaja.\nAste lapsed käivad ujumas Karujärvel, Tõrisel või Mändjalas, samuti karjäärides. Kuigi eile osalesid vaid IV klassi õpilased, sai talvel teooriaõpet kogu kool.\n“Ohutus nii ujudes kui ka merel olles on ju väga oluline,” kinnitas õpetaja Leepere. Ujumisõpet saavad Aste kooli kolmandad klassid linnas Kuressaare gümnaasiumi ujulas.\nRaul Pints Aste kooli 4. klassist oli üks neist, kes õppuse ajal kanderaami külge seoti. Poiss arvas, et imelik tunne oli abitus olukorras, nägu allapoole, rippuda. Viskeliini heitmises oli ta aga edukas, sest mängib koolis korvpalli.\nSalme kool oli esindatud III klassi lastega. Kuigi kool asub jõe ääres, siis ujumas jões ei käida. “Kala püütakse küll, aga ujumiseks eelistatakse liivasema rannaga paiku,” arvas klassijuhataja Merle Lepik. Ujumist õpivad lapsed 2. klassis.\nPihtla kool oli kohal täies kooseisus. Õppuses osales kogu kool 1.–4. klassini. Pihtla lapsed käivad ujumas Sutu rannas ja mõnikord Vanamõisa karjääris. Lapsed kurtsid, et rannast on päästerõngas ära viidud. Kala püüdmas käivad nad aga koos vanematega.


Vere ja uriini analüüs Veri uriinis: Kas põhjus muretsemiseks?\nPostrenaalne proteinuuria — kusepõie- või prostata põletiku ja kuseteede verejooksu puhul. Läbi vaadanud Josefine Grandin, piirkonnaõde, uroterapeut,\nAnalüüsi näol on tegemist kõige esmase ja rutiinsema testiga, millest võiks kuseteede haiguste tuvastamist alustada. Peamisteks sümptomiteks võivad olla valulik urineerimine, tavapäratu värvusega uriin, liiga sage või harva urineerimine, valud alakõhus või neerudes, vere ja uriini analüüs jms. Lisaks kasutatakse uriini ribaanalüüsi nii rasedatel kui ka diabeetikutel erinevate analüüsis leitavate markerite jälgimiseks.


Kuidas Ravida Osteokondroosi Põletikku | Parim salv on liigeseravi\nhttp://galibefendi.com > >Kuidas Ravida Osteokondroosi Põletikku +\nKuidas Ravida Osteokondroosi Põletikku\nTemperatuur lõualuu põletikuga. Nagu suu ALMAG artriidi töödeldi osteoartriidi õlaliigesega. Kui liigesed kaldusid põlvedes. Lisaks toidule sisaldavad täiendavad protseduurid reeglina sanatooriumi sanitaarreovee, mudaparaate, piitsa kasutamist. Sügav hingeõhk, parempoolses õlavalus on 2. astme parema küünarliigese osteoartriit. , Sageli keerates jalad, peatus, peatus, sõbrannad, hanesid jalgadel, ma olen nii roosane, nii jäik. Väga sageli koos eesmise ristuva sidemega on põlveliigese ja keskmise menisiku keskmine sidelangus purustatud. Patoloogia areneb hüpoviteeminoosi, artroosi, liigese düsplaasia, loomade metaboolsete häirete vastu. Valu küünarliiges pärast tõmbeid.\nKui tööplaani tähendab suurt füüsilist koormust jalad, teil on vaja kaaluda küsimuse selle muutust rohkem õrn. Põlveliigese sünoviaalvedelik on see, mis see on. Mõlema alajäseme pehmed kuded on teravamalt atroofeerunud, paremini paremal. Võimalikult lühikese aja jooksul tuleks läbi viia järgmised meetmed. Arsti popova põlveliigese harjutus. Puusaliigese käsitsivahendid.\nTavaliselt diagnoositakse seda patoloogiat noorukitel, kes tegelevad spordiga. Hiina liigeste töötlemise meetod on puusaliiges sool. Head zavdanya znyati zapalennya ja usunuti bolovі vidchuttya. Ülaltoodud ravitoimingud viiakse läbi mitme eesmärgiga. Söö, siis ei söö ega joo 4 tundi. Näiteks absoluutse liikumisvabaduse põlveliigese sisse paindumine peaks olema umbes 150, pahkluu — 45, hip — 120 ja nii edasi. Kui käte ravida, kui liigesed haiget teha.\nSarnase väärarengu esimestel etappidel ei ole tõelist valesideme. Protsess on väga spetsiifiline, mida iseloomustab püsiv ja pikaajaline suund. Õlisegule lisatakse 200 ml puhastatud petrooleumi. Põhjused on sarnased esimesele vormile, kuid lisatakse muid tegureid. Röntgenikontrolli üks omadusi on selle suhteline usaldusväärsus võrreldes teiste meetoditega. Gonartroos ja põlveliigese osteoartroos. Põlveliigese artriidi ravi tablettidega. Mida panevad inimesed valged mantlid nõu, kui äkki hakkate liigeste hõõrumist alustama.\nMida Tahendab Polve Artriit\nHaigusnähtuse kindlaksmääramine võib olla liigeses iseloomulik rütm, mis on liikumise ajal kuulda saanud. Puusareli liigeste artroos ravi. Sõrmuste artriidi ravi. Ta võttis põlveliigese, ei painutanud, ei mõtle kaks korda, mõeldes ketoroolile väga halvasti. Kui käed on valus, võib see valu olla nii pikk, kui üks nädal kuni üks kuu või lühike, mis toimub päeva jooksul.\nKuidas Ravida Suu Liigeste Põletikku Kuidas Ravida Põlveliigese Sideme Põletikku Kuidas Ravida Põletikku Liigest Kodus Kuidas Ravida Põlveliigese Meniski Põletikku Kuidas Ravida Õlgade Kõõluse Põletikku Kuidas Ravida Seljaaju Osteokondroosi Kuidas Ravida Osteokondroosi Radikulaarset Selgroosündroomi Kuidas Ravida Emakakaela Osteokondroosi Meega Osteokondroosi Peas Olev Müra, Kuidas Ravida Kuidas Ravida Osteokondroosi Kuidas Ravida Emakakaela Ja Nimmeosa Osteokondroosi Kuidas Ravida Emakakaela Osteokondroosi Kodus Kuidas Ravida Rindkere Osteokondroosi Kuidas Ravida Emakakaela Osteokondroosi Sümptomeid Kuidas Ravida Dorsaalset Osteokondroosi Kodus Kuidas Ravida Rinna Osteokondroosi Kuidas Ravida Osteokondroosi Rünnakut Kuidas Ravida Rindade Lülisamba Osteokondroosi Kuidas Ravida Lumba Osteokondroosi Ravimit Kuidas Ravida Kodade Selgroos Osteokondroosi Kuidas Ravida Osteokondroosi Õlaribaste Vahel Kuidas Ravida Osteokondroosi Radikuliti Kuidas Ravida Emakakaelu Osteokondroosi Kuidas Ravida Lumba Sakraalse Piirkonna Osteokondroosi Kuidas Ravida Emakakaela Ja Rindkere Osteokondroosi Harjutusi Kuidas Leevendada Põletikku Ja Turse Liigest Kuidas Ravida Lülisamba Lülisamba Osteokondroosi Kui Ravida Emakakaela Osteokondroosi Meditsiinilist Ravi Kuidas Reumatoidartriidist Põletikku Leevendada Kuidas Reumatoidartriidist Põletikku Leevendada Kuidas Põletikku Põlveliiges Leevendada Kuidas Leevendada Suurte Varba Liigese Põletikku Kuidas Ravida Põlveliigese Vigastust Et Ravida Osteokondroosi Lambaliha All Selle Asemel, Et Ravida Osteokondroosi Niksi\n« Hormoonide Süstimine Põlveliigesesse | Küünarliigese Teise Astme Artriit »\nOne thought on “Kuidas Ravida Osteokondroosi Põletikku”\nKas Liigestel On Osteokondroos


Elu on siin – Kirjastus Hermes\n€14.00 1 artikkel\nEsileht / Esseistika / Elu on siin\nVaata ostukorvi “Elu on siin” lisati sinu ostukorvi.\nElu on siin kogus\n„Kes olid need inimesed, kelle lähedastest suhetest algas minu elu? Nii väike rahvas, kui me oleme, ja kui palju on erinevaid elulugusid kogunenud! Meie rahvast ilmestavad ja ühendavad mitmekesisest loodusest läbi imbunud omapärane kultuuriruum, keeruline kaunis keel ja – mis kõige huvitavam – oskus loominguliselt kujundada oma eluks antud lühikest aega… Kujutlen, et seda on tehtud ja tehakse targalt…\nMinu aega polnud varem olemas, kõik algas hetkest, mil kõrgemad jõud olid otsustanud, et mu koht saab olema siin, väikeses Eestis, kus tuleb mul sündida, kasvada ja tegutseda. Mis sa seletad… Kõik algab ju palju varem!”\nOodates, et mägi hakkaks liikuma\n€4.48 Lisa korvi\nKümme mõtet ajast\n€2.56 Lisa korvi\nElujõud ja loodusravi Oodates, et mägi hakkaks liikuma\nYou're viewing: Elu on siin €14.00


Eesti kavatseb importija maksukoormust kergendada sarnaselt teiste ELi maadega\nRahandusministeeriumis on valminud eelnõu, mis võimaldab ettevõtjatele soodustust, kuna importimisel ei pea käibemaksu enam riigile tasuma. vaid saab teha arvestuse käibedeklaratsioonis (KAD).\nEelnõu kohaselt tuleb soodustuse saamiseks täita rida tingimusi. Näiteks peab ettevõte olema 12 kuud käibemaksukohustuslaseks registreeritud, eelneva aasta jooksul tuleb esitada deklaratsioone elektrooniliselt. Nullmääraga maksustatav käive peab moodustama vähemalt poole kogukäibest, eelneva aasta jooksul ei tohi olla maksuvõlga. Eesti turule tootvad ettevõtted saavad maksusoodustust kasutada ainult põhivara impordil.\nMõned eelnõus sätestatud tingimused ei ole minu hinnangul põhjendatud. Näiteks nõue, et deklaratsioone tuleb elektrooniliselt esitada terve eelneva aasta jooksul või et ettevõtte käibest üle poole peab olema nullmääraga maksustatav.\nSoodustusi võiks võimaldada kõigile, kes hakkavad deklaratsioone elektrooniliselt esitama. Samuti ka neile, kes toodavad Eesti turule või kellel siiani Eestis tegevust olnud pole ja kes soovivad Eesti kaudu importida siinse soodsa impordirežiimi tõttu.\nSoodustuse saamiseks ei tohi ettevõttel olla eelneva aasta jooksul maksuvõlga. Loomulikult ei peaks soodustama maksuvõlglasi, kuid eelnõus sätestatud tingimus on liiga diskrimineeriv, kuna soodustusest võib ilma jääda ka näiteks ettevõte, kes jäi aasta jooksul ühe päeva maksmisega hiljaks. Kuigi sellisel juhul peaks kohalduma proportsionaalsuse põhimõte, jätab eelnõu sõnastus palju ruumi ametniku suvale.\nSiiski tuleb igati tervitada, et selline eelnõu on lõpuks ometi menetlusse võetud. Niisugune seadusemuudatus mõjuks soodsalt Eesti ettevõtlusele ja majanduse konkurentsivõimele, kuna ettevõtjatel oleks soodsa käibemaksurežiimi tõttu kasulik importida kaupu Eesti kaudu. Kahjuks on jõustamine kavandatud alles 2008. aasta algusesse.\nKokkuvõtteks ütleksin, et ettevõtjatele soodsamaid imporditingimusi võimaldav eelnõu on väga tervitatav, kuid mõned selles sätestatud tingimused vajaksid muutmist. Soodustusi peaks võimaldama kõikidele usaldusväärsetele ettevõtetele, kes on olnud korralikud maksumaksjad ja kellel on maksustatav käive. Soodustust võiks võimaldada ka ettevõtetele, kes ei ole siin maksukohustuslaseks registreeritud, aga kellel on Eestis sidusettevõte või usaldusväärne maksuesindaja, kes impordib nende eest kaupu.\nAutor: Aiki Kuldkepp


Rohelised raamatud — Sirp\nElureisist kirjutamiseks on tarvis peale elu reisi ka kirjanikusulge ja -annet. „Veebruari keskpaik, õhtul pisut enne kella kuut, seisan Tartus Jaani ja Munga nurgal. Olen sellest ristmikust üle käinud ilmselt kümneid, kui mitte sadu kordi; praegu seisan – positsioonis, kus ma ilmselt kunagi pole seisnud – näoga jõe poole, pilguga piki Mungat, nõjatudes vastu majanurka (seda pole ma siin ristmikul kindlasti mitte kunagi teinud); praegu asub selles majas turismibüroo, varem oli siin „Naiste pesu” (mis andis nime Max Rebu luulekogule); minueelsetel aegadel, kui ma olen õigesti aru saanud, oli siin mingi söögikoht, pirukabaar, kus käisid tudengid. Ma ei mäleta, kuidas toda nimetati. Kui ma oleks võõramaalane, ei teaks ma seda niikuinii. Ma ei teaks ka, et ühes majas mu vastas on koolimaja ja teises ajakirja toimetus. Ma ei tervitaks Kangilaskit, kes toimetuse uksest väljub, karvamüts peas, viipab mulle ja suubub oma pikkade jalgadega kuhugi Tartu õhtusse. Ma pingutan õige pisut oma kujutlusvõimet ning ... maja mu ees muutub majaks, millest ma ei tea tuhkagi, aga mis seda enam just tähendab midagi – tähendab siinset kohta ... Tema aknad on pimedad, need aknad on minu kui võõramaalase suhtes küsiva ilmega, nad seiravad mind.”1\nKui ta minuti veel oleks sealsamas oodanud, siis oleks ta näinud, kui nurgatoas esimesel korrusel süüdatakse tuled, ja valges on näha, kuidas tuppa ilmub kolm inimest. Nad võtavad istet ning süüvivad arutellu kirjanduse üle. Räägivad reisikirjandusest. Seejuures peatuvad nende mõtted ka just tollelsamal mehel seal Munga tänava maja nurga vastas, kes pimedaid aknaid oli seiranud. Need mehed mäletavad küll, et tolles teises majas, mille vastu mees tänaval nõjatub, asus tegelikult hoopis üsna radikaalne õllekas – Miša baar. Aga need mehed2 mõistavad ka, et toosama mees seal hämaral tänavanurgal kirjutas ühe võimsama reisiraamatu 2010. aastal. Ühe roheliste kaantega raamatu Itaaliast. Aga ka üks naine, kes niisamuti pärit Viljandimaalt, kirjutas ka ühe raamatu Itaaliast, Roomast. Ja ka too raamat on roheline. Ja ka too raamat on reisikirjanduse tipp.\nKõneldes reisikirjandusest aastal 2010 tuleb niisiis alustada kahest rohelisest raamatust. Viivi Luige „Varjuteatrist” ja Aare Pilve „Ramadaanist”. Peale kaanevärvi on neil õige palju huvitavaid sarnaseid jooni. Sarnane on aines: kahe mulluse eriti kirka „turismiraamatu” autorid on keskendunud just Itaaliale. Sarnane on tagamaa: mõlemad on juurdunud Viljandimaal. Sarnane on käsitluslaad: mõlema reis on õige isiklik-isiksuslik. Ning lõpuks asetuvad mõlemad raamatud žanriliselt romaani ja reisikirjanduse piirimaile.\nKüllap oleks objektiivselt õige neid raamatuid eeskätt romaanidena analüüsidagi, kuid olles siin nimelt reisikirjandust vaatlemas, tuleb siin neid just reisiraamatutena võtta. Ning seda tinglikku vastandust silmas pidades – romaan taotlegu kunstilist kõrgtaset, kuna reisikirjanduse sihiks on anda utilitaarseid näpunäiteid geograafilise maailma kohta – küsigem: mida kõrva taha panemise väärset „Varjuteater” ja „Ramadaan” siis meile õpetavad? Ja vastus on tegelikult väga oluline. Need tekstid kõigutavad tavaarusaama, justkui elaksime mingis globaalses külas, kus terve maailm on imepisike ja üsna ühetaoline, meie kodusest Euroopast rääkimata. Kes veidi vaevub sügavamalt järele mõtlema, mõistab, et Itaalia on tegelikult kaugemal, kui meil kombeks arvata. Ning et meie – need meie kodused võsad – oleme Itaaliast veel hoopis kaugemal ega pruugi sinna kättegi paista. Saame teada, et maailm on tegelikult ikkagi suurem, kui arvame. Värvilisem, kui arvame. Kirevam. Kuigi see nii kõlab, pole järeldus sugugi banaalne – lihtsameelsed jutukesed ega muude maade kohta käivad ajalehelood ei saa seda iial päriselt selgeks teha, selleni jõudmiseks on vaja esmaklassilist, kunstilukirjandusse kalduvat reisikirjandust.\nNiisiis pole parata, et ilukirjandus tungib reisiraamatutesse. See on ainult soodne ning mõne aja pärast võime proosa-, luule- ning draamakirjanduse kõrval ka reisikirjandust häbenemata võrdväärsena võtta.3 Seni me seda harilikult ei tee – lugemiselamust otsime ikkagi ilukirjandusest, kuhu „reisiraamatud ju ei kuulu”. Tunnistan, et ka mina ei osanud raamatupoes Aare Pilve „Ramadaani” riiulist leida, kuna otsisin seda kui „head raamatut” või romaani eestikeelse ilukirjanduse riiulilt, aga pidanuksin, khm-khm, seda otsima reisikirjanduse seast, kus see tõesti ka oli! Lubatagu mõni märkus veel žanripiiride kohta. Kuigi Jüri Talvet näiteks on Sirbis tõenäoseks pidanud, et „võib-olla on „Ramadaan” romaan”,4 on Aare Pilv ise tõdenud (EPLi intervjuus Mari Peeglile), et tahtmata ise oma raamatut üldse liigitada, võeti see vastu just trendikas reisikirjade žanris.5 Samas nimetati Pilve „Ramadaan” Eesti Kultuurkapitali kirjanduse aastaauhinna nominendiks hoopis esseistika valdkonnas.\nViivi Luige „Varjuteatriga”, mis samale auhinnale proosa valdkonnas esitati, tundub asi ühesem. Autor on ise tunnistanud, et „sellel raamatul pole suurt tegemist reisikirjade ega mälestustega. Muidugi on „Varjuteater” romaan”.6 Siiski pole see siinses kontekstis õige, vähemalt mitte nende kaanonite või kaalude jaoks, millega kaalume eelmise aasta reisiraamatuid. Siin liigitub see kaheldamatult reiskirjandusse: tegu on konkreetse, isikustatud inimese, autori reisiga konkreetsesse maailma nurka. Ja ka kõik kõrvaltegelased on ikka päris inimesed, oma päris saatuste, päris mõtete ja päris olemisega. Ning nii nagu paigadki esinevad nad ka päris nimede all. Ent kahtlemata pole „Varjuteater” lihtsalt järjekordne autobiograafiline heietav reisikiri, millega on täitunud Eesti reisikirjanduse riiulid.\n„Varjuteater” on midagi enamat …, kuidas seda öelda: „Varjuteater” on täiesti lummav raamat. Ka reis, millest jutt, lummab oma sügavusega. Lihtsa näpunäite võib siit tuua ka teistele inimestele, kes reisimise ette võtavad: mida sügavamalt reisime, mida teadlikumalt seda teeme, seda võimsamaks kujuneb reis. Muidugi ei ole võimalik, et igaüks reisib oma sihtkohta „kogu elu”, nagu seda on teinud Viivi Luik. Tema teekond Rooma on kestnud läbi terve elu, läbi poliitiliste süsteemide kokkuvarisemise, läbi personaalsete ja sotsiaalsete üleelamiste jne. Selliseid reise ei saa üks inimene endale palju lubada. Kuid ühe sellise saab igaüks; see sarnaneb tuntud postulaadiga, et igaühe elust saab kirjutada romaani. Ka ühe korraliku reisiraamatu saab, tõestab Luik, kirjutada igaühe elureisist. Muidugi, see väide on veidi pealiskaudne: elureisist kirjutamiseks (nagu ka romaani kirjapanekuks) on tarvis peale elu reisi ka kirjanikusulge ja -annet. Ning kuna „Varjuteatri” puhul on olemas kirjanik-meister, siis ärkab kusagil kuklas äkki teadmine, et tegelikult võiks Luige meistrisulg kirjutada veel mõnegi reisikirjandusse liigituva raamatu – ja teha seda niisama lummaval moel? Teisisõnu, kas see lumm, mis ei lase lugejat lahti, kui ta koos Luigega „Varjuteatris” Rooma poole kulgeb, tuleneb sellest, et Viivi Luik on oma ala meister, või sellest, et tegu on tõepoolest Viivi Luige elu reisiga. Jäägitult. Kui uskuda – ja miks ei peaks? – Jaak Jõerüüdi osutust, et Viivi Luik on kirjutanud „Varjuteatrit” „tegelikult kogu elu”,7 siis ilmneb, et selles raamatus saavad kokku mõlemad erakordsed eeltingimused. Sellega on seletatav selle raamatu võim ja lumm, mis ei lase lugejat enam lahti. Siin on meie ees „tõeline kirjandus selle kõrval, mida meile kirjanduse pähe täna esitatakse,” nagu on hüüatanud Postimehes Rein Veidemann.8\nAga tegelikult saab lugeja ikka siit õige palju teada Itaalia kohta ja itaallaste kohta – selle poolest vastab see „tõelise kirjanduse” teos igapidi ka korralikule reisiraamatule esitatavatele nõuetele. Muidugi, Itaaliast ja itaallastest pajatab meile silmaringi avardavalt ja meisterlikult ka Aare Pilve „Ramadaan”. Mille poolest aga need kaks Itaalia-kuvandit erinevad? Veidi julgelt üldistades võib öelda, et Aare Pilve raamatust õpime Itaalia kaudu, Itaalia peeglist tundma autorit, Aare Pilve ennast – üht ütlemata mõnusat eesti meest, tema elu ja kujunemist, aga ka eelistusi ja kiiksusid – nt kirikusse ei sisene ta maksu eest –, (ilma igasuguse halva varjundita öeldes) üht n-ö keskmist eestlast. Ja see eestlane on siis „Ramadaani” kui reisiromaani peategelane.\nViivi Luik toob meile Itaalia kaudu teadmist terve Eesti kohta, allusioonid toovad meid tagasi Eesti ja tema saatusesõlmede juurde, kaasa arvatud 1991. aasta keerdsündmused, aga ka sovetlikud julmused, maaelu hävimise ajad, kui ohus oli terve rahvus, jne, samuti ka viited riigiehituse suurtööle, diplomaatilise teenistuse seigad jne. Peategelaseks tundub tõusvat n-ö tegelane nimega Eesti Riik, nagu autor tema kohta kirjutab. Ja selline Itaalia kaudu Eestini jõudmise tunne on seda erutavam, et suur osa „sündmustikust” leiab aset hoopis kolmandates kohtades, olgu Berliinis või mujal. Vahemärkusena olgu siinkohal nimetatud, et kui käsitleda „Varjuteatrit” hoopis muinasjutuna, mitte aga reisikirjandusena, siis on järeldus vastupidine; nii on muinasjutu paradigmast lähtunud Johanna Ross leidnud, et „kõige silmatorkavamalt puudub” raamatus just Eesti!9 See on selges vastuolus äsjase järeldusega, milleni oma arutluskäigus jõudsime. Aare Pilv näitab meile – kuigi väga isiklikult – Itaaliat, selgitab vaatamisväärsusi, nende kultuurilisi tagamaid ja seoseid. See on veidi tuglaslikult tark ja igapidi huvitav reis. Viivi Luige raamatust jääb mällu eriti tundeline, peenikene lõim, mida pidi astudes Itaalia justkui avaneb ja avaneb sammhaaval, seejuures on Eesti ka kogu aeg kaasas. Kokkuvõttes: mõlemad rohelised raamatud annavad siiski Itaalia meile kätte. See maa ja selle inimesed saavad meile tuttavaks, nii need kui nood.\nPisut teisema varjundiga olgu nimetatud, et ka vastupidisel suunal, itaallastele Eesti tutvustamise ja selgeksõpetamisega, on eesti väärtkirjanduses 2010. aastal tegeldud. Eriti silmatorkavalt ja tõhusalt teeb seda Maarja Kangro loo „Stipendiaat” minategelane (novelli leiab kultuurkapitali ilukirjandusliku proosa auhinna saanud raamatust „Ahvid ja solidaarsus”). Autor on olemuslikult iseloomustanud „Eesti asja”, öeldes, et see on „õrn, hõrk, happeline, hale ja võluv. Teda tuleb osata tabada.” (lk 24) Tundub, et parimad Eesti reisiraamatud seda oskavad.\nJa viimaks kolmandast auhinnatud reisiraamatust10, Martin Kala „Maailm, nõudmiseni”. Martin Kala raamat on teistsugune. Juba pealtpoolt: rohelise kuue asemel ehib esikaant kaelkirjaku pilt. Ja kirjum on ka raamatu sisu, koosnedes üsna erinevatest lugudest-reisidest üsna erinevatele maadele. Meie viimaste aastate üks viljakamaid arvamuslugude autoreid, esseiste ning kolumniste on end selle raamatuga kinnistanud ka reisikirjanduse autorite sekka. Ka raamatus ridanevad tekstid on mõneti kolumnilaadsed: igaühes on keskendutud ühele konkreetsemale reisile ning need seisavad sammastena üksteise kõrval. Niisiis on meie ees sedapuhku pigem lõdvalt seotud jutustuste kogu kui romaan (kui sellesse žanrisse Viivi Luige ja Aare Pilve raamat tinglikult liigitada). Eriti silmatorkav on minu hinnangul raamatu viimane essee – hiilgav ood reisimisele.\nParaku jääb tunne, et seesugused reisimise ajad jäävad möödunud sajandivahetusse, aega, kui reisiti veel lähtuvalt „ajaloo lõpu kättejõudmisest”. XXI sajandil reisitakse vist juba teistmoodi – aga see on juba üks hoopis teine jutt.\n1 Aare Pilv, „Ramadaan”, lk 274.\n2 Jutt on reisikirjanduse kolmeliikmelisest auhinnažüriist, kuhu kuulusid peale minu Tiit Pruuli ja Janika Kronberg.\n3 Olgu siiski öeldud, et tänavu – erinevalt eelmisest aastast – Eesti Kirjanduse Seltsi kirjandusülevaate koosolekule kolme suure kõrvale reisikirjandus ei mahtunud.\n4 Sirp 10. II 2011.\n5 EPL 10. IX 2010.\n6 EPL 4. XII 2010.\n7 Sirp 6. I 2011.\n8 Postimees 27. XI 2010.\n9 Vikerkaar 2011, nr 3.\n10 Olgu öeldud, et möödunud aasta Eesti reisikirjanduse auhinnad jagunesid nii: Viivi Luige „Varjuteater” – 2010. aasta parim reisikiri, Aare Pilve „Ramadaan” – 2010. aasta väga hea reisikiri, Martin Kala „Maailm, nõudmiseni” – 2010. aasta parim publitsistlik reisiraamat.