feminismus – Lehekülg 2 – Pärdikute päevaraamat\nMeil ei ole siin seksismile kohta, jätke esikusse\nnovember 15, 2019 Rents4 kommentaari\nLa carta di credito di Apple discrimina le donne? Leggi di più nel link in bio #financialounge #economia #finanza #risparmio #cartadicredito #apple #applecard #donne #prodesfin\nA post shared by Financialounge.com (@financialounge) on Nov 14, 2019 at 6:24am PST\nViimastel päevadel on laiemat avalikkust raputanud uudis sellest, et tundub, et Apple’i krediitkaart on tiba seksistlik, st pakub naistele väiksemat limiiti kui sama jõukatele ja sama krediitskooriga meestele. Kohati 20 (!!!) korda väiksemat limiiti. Muide, üks nendest, kes kinnitas, et ka nende peres märgati teatavat ebavõrdsust, on Steve Wozniak, ehk siis üks Apple’i asutajatest. Kaardi taga olev pangandusettevõte Goldman Sachs uurib asja, aga tegi avaliku pöördumise, kus teatas, et “sugu pole isegi üks algoritmi sisendparameetritest”.\nVäga kavalalt sõnastatud lause, eks ole. Iga inimene, kes pole statistikat või masinõpet õppinud, loeb seda ja järeldab sellest (enda arvates loogiliselt), et kui sugu pole üks sisendparameetritest, siis järelikult ei saa sugu ju tulemust mõjutada. Tegelikult on statistikas aga olemas ka latentsed ehk peidetud muutujad. Et väga lihtsakoeliselt selgitada, siis ütleme nii, et kui meil on masinõpe ja treeningandmetes on 100 Patricku ja 100 Patriciat ning keskmine Patrick on parema maksekäitumisega ja suurema sissetulekuga kui Patricia, siis võib üks väga tark masin, kes sugudest küll mitte midagi ei tea, siit õppida, et Patrickule (või isegi igale ick-lõpulise nimega laenutaotlejale) võib heldema käega raha usaldada kui Patriciale. Äärmiselt tõenäoliselt ei ole nimi ka seal algoritmis sisendiks, aga saate aru küll, sisendandmete seas võib olla midagi sooga seotut, mis tulemust mõjutab. Meie muidugi ei tea, musta kasti algoritm, mida firma inimestega ei jaga, nii et keegi ei tea, kuidas seal midagi arvutatakse ja mingi tulemuseni jõutakse. Aga varemgi on jutuks tulnud see, et kui me oleme näiteks riigis, kus süstemaatiliselt mingit rahvust diskrimineeritud on, siis tõenäoliselt peegeldavad seda ka andmed ja masinõppe tulemusel võib otsuseid langetav AI seda diskrimineerimist jätkata.\nAlles paari päeva eest nägin kuskil huvitavat artiklit, mis rääkis sellest, kuidas algoritmide abil langetatakse USAs näiteks inimeste ennetähtaegselt vanglast vabastamise otsuseid. Üks parameeter algoritmis on “kas kasvas isaga peres” (väärtus 0/1, kui isa lahkus, kui olid 15, on see ikkagi 0) – sest statistika ütleb, et isata kasvamine on korrelatsioonis retsidivismiga. Isata kasvamine on muidugi korrelatsioonis ka lihtsalt mustanahaline olemisega, statistiliselt suurem tõenäosus lahutuseks jne (konkreetselt USAs siis). Nii et osaliselt sõltub see, kas sind lastakse vanglast varem välja mitte otseselt sinu isiklikest valikutest, vaid sinu vanemate patud nuheldakse sinu kaela. Kusjuures ka see, et sa üldse vanglas oled, võib olla seotud sinu rassi või soo või isegi kohtuprotsessi kellaajaga – kui sa usud statistikasse, on targem vaeva näha, et sinu istung oleks kohe pärast vaheaega, sest siis on kohtunikul kõht täis, meel hea ja karistusi ei jagata enam nii karmikäeliselt. Paari päeva eest oli ka huvitav artikkel AI-st, mis suudab üsna täpselt ennustada, millised inimesed lähema aasta aja jooksul suremas on, ainult selle väikese konksuga, et uurijad ei saa aru, KUIDAS ta seda ennustab, nii et arstid on headest tulemustest hoolimata üsna tõrksad seda kasutama. Imeline asi see masinõpe, eks?\nSamal ajal Eestis on meil muidugi seksismiga vastupidised probleemid. Varrol ei lasta mees olla. Pidi vaeseke isadepäeva konverentsil kurtma, et inimesed ei taha aru saada, et mees ja naine peaksid ikka hierarhilises suhtes olema. Minu arust ei tohiks selliseid asju üldse avalikult eetrisse lasta. Tulen mina töölt koju ja Sirru küsib minu käest, mis söögiks on. Mõtlesin ehmatusega, et mis mõttes pole soe toit ootamas. Nüüd kuulis seda Varro jutlustamist ja otsustas ka mässama hakata, haige ka parajasti ja tea, mis lollused pähe tulevad. Siis tuli meelde, et õnneks ei räägi ta ju veel eesti keelt – samas, ta oli väga tõsise näoga, kui ma talle ütlesin, et Isamaa käsib kõigil kolme aastaga keel selgeks saada või riigist jeed tõmmata, äkki on salaja harjutanud. Nii et otsustasin testida ja ütlesin ettevaatlikult, et ma arvasin, et teeks õige idusalatit ja sojalattet. No et näha, kas on ikka korralikult metroseksuaal või mitte. Ta ütles, et idusalat on ok, aga sojalatte võin ma omale sisse istuda, Tõele au andes tuleb öelda, et ta naeris (ilmselt mitte kõige kaunima naeratusega) näkku ka hambaarstile, kes talle ütles, et musta kohvi joomine pole kõige tervislikum harjumus, aga siiski, ilmselge 🚩.\nJa see pole veel kõik! Hiljem, kui ma nõusid pesin (nagu mingi allasurutud kana!!!), hiilis ta kööki ja üritas külmikust suitsuvorsti varastada. Mitte sojasnäkki, vaid täissuitsuvorsti. Jäi kohe vahele, aga no ma hakkan tõsiselt kahtlema juba, kas ta ikka käis Ameerikas, kus minu teada kõik peale Donald Trumpi peaksid metroseksuaalid olema, või Vello42 juures koolitusel. Neid turistipilte saab internetist ka. Kuigi vist ikka käis, sest ta tõi mulle välismaa valgubatooni (spordisõbrad to the max). Aga tõsiselt, Varro, kui sa mu imelise suhte ära oled lörtsinud oma valimatu propagandaga, otsin su üles ja sõidan sulle äärmiselt naiselikult ja elegantselt lõuksi!\nP.S. Lugesin Postimehest artiklit selle kohta, et Jaak Madison pöördus Euroopa Komisjoni poole, et saada selgust selle kohta, kas nad peavad TalTechi sisejuurdlust piisavaks ja kuidas vilepuhujaid sellises olukorras kaitsta. Lugesin ja mõtlesin, et EKRE liige või mitte, üks kord elus ei saa keegi talle midagi ette heita, sest no ma leian ka, et Aaviksoo käitumine ei ole siin päris normaalne olnud, võiks isegi öelda, et ma olen 100% nõus väitega, et sellised korruptsioonijuhtumid taaskinnistavad meie postsovjetlikku mainet. Vilepuhujast on ka kahju, arvata on, et meeldivate tulemustega ta siit ülikoolist välja ei astu, “teistele õpetuseks”. Aga kommentaaridest sain teada, et “meie musta pesu pesemine Brüsselis on reformierakondlik käitumine”. Veits vanglamentaliteet, ei v?\nfeminismus · literature\nKas ma tõesti ei kirjutanud Semioosist? (Sue Burke)\noktoober 27, 2019 Rents1 kommentaar\nIl y a peu, j'ai eu une lecture excellente où j'ai vraiment pris mon pied. J'attendais qu'il revienne de son prêt pour pouvoir vous en parler. Il s'agit de SEMIOSIS écrit par Sue Burke, édité chez @editionsalbinmichel. Le roman est un planet opera profond qui nous entraîne sur notre nouvelle terre à la rencontre d'une colonie humaine. Écrit comme un roman fleuve, on s'attache, s'émeut et on finit par devenir nous-même colon. Et que dire de Stevland (je ne vous dirais rien sur lui 😝) ! À la fois profondément ecolo et humain, Semiosis devrait vous montrer l'importance de protéger la planète sous un œil différent. #sueburke #albinmichel #semiosis #lille #roman #sfff #planetopera #book #ecolo #litteratureécologiste #sciencefiction\nA post shared by Uranie | Blogueuse littéraire (@musea_uranie) on Sep 10, 2019 at 9:52am PDT\nKuna hakkasin eile just selle sarja teist osa lugema, mõtlesin vaadata, mis ma esimese osa kohta kirjutasin – ja tundub, et polegi kirjutanud. Mis on uskumatu, sest see oli eelmisel aastal julgelt üks mu lemmikraamatuid. Mõtlesin, et tutvuks rohkem naiskirjanikega sci-fis, vaatasin, et Sue Burke on ju täitsa moodne (“Semiosis”, mis on tema esimene täispikk romaan, ilmuski 2018), prooviks – ja armusin. Väga hea lugemine oli. Ta kirjeldab küll ka koledaid asju, aga suudab samas kuidagi hoida sellist positiivset humoorikat tooni.\nÜtleme nii lühikokkuvõttena, et point on siis selles, et Maa on ülerahvastatud, pahad asjad juhtuvad, kõik on halvasti, nii et üks kosmoselaevatäis hipisid otsustab paremat elu otsima minna. Planeedil, kuhu nad jõuavad, selgub, et kohalik floora teadvustab oma tegevust natuke rohkem kui me harjunud oleme ja vastavalt konkreetse liigi võimekusele ka muudab oma käitumist, et loomi paremini ära kasutada (kas siis väetisena, seemnete levitamiseks vms). Küllaga draamat, põnevust ja huvitavaid süžeeliine, väga äge oli.\nMuide, autor sai raamatuidee sellest, et üks tema lill tappis teise lille ära ning see tragöödia ajendas teda rohkem taimede autonoomia kohta lugema. Mis ON väga huvitav teema, taimed kasutavad neile saadaolevat infot, et otsustada, mis on parim käitumine – kui taime kõrval on liigikaaslane, konkureerib ta temaga näiteks päikesevalguse pärast vähem kui teise suvalise taimega, kelle eest üritatakse kõik ära rabada.\nAfter reading #SueBurke's #Interference we have a new appreciation for the rooftop plants. . #TorBooks #bookwishlist #newrelease2019 #waitingonwednesday #sciencefictionbooks #scifireads #scifibooks #bookstagrammer #bookstagram #igbooks #igreads\nA post shared by Tor Books (@torbooks) on Oct 16, 2019 at 1:32pm PDT\nAga just täna kirjutan ma sellest selle pärast, et paari päeva eest ilmus sarja teine osa, raamat nimega “Interference”. Selle tegevus toimub rohkem kui 200 aastat pärast esimese osa lõppu ning algab see väga põnevalt. Nimelt on Maal vahepeal asjad omasoodu käinud, suurem osa inimesi on maha surnud (kõik Ameerika mandrite elanikud ja pooled mujalt) ning selles kõiges oli väidetavalt süüdi üks ammusurnud naine. Nii et sellest lähtuvalt elatakse nüüd ühiskonnas, kus naised on meestele allutatud, et selliseid probleeme vältida. Lapsi ei saada niisama, vaid kõik lapsed on varasemate inimeste kloonid, kelle omadusi on kunstlikult muudetud, et nad ikka tublid ja targad ja armsad oleksid. Parema tsivilisatsiooni nimel. Kõikide kuritegude eest on karmid karistused, nii et inimesed ei julge isegi vales kohas teed ületada. Ja kuna see ammusurnud naine suri karistust kandmata, on ka selle probleemiga tegeletud.\nNimelt hoitakse vangis tema klooni, kellele on lisatud pisike ärevushäire ning visatud ta alasti mingisse klaaslaega vulkaani. Kõik inimesed saavad soovi korral toimuvat läbi ta silmade jälgida. See omakorda tähendab, et mitte keegi ei tea, milline selle naise nägu on. Millest muidu poleks midagi, aga kuna selline pidevas hirmuseisus inimene ei ela üldiselt eriti kaua, siis tema surma korral leiab mingi robot ühiskonnast uue klooni üles (sest mingil huvitaval kombel lastakse neil senikaua teiste inimestega koos elada, nii et ei nemad ise ega nende vanemad ei tea, et ta ei ole üks tavainimestest – sest mis võiks viltu minna, kui sa lased kohutava psühhopaadi kloonil inimühiskonnas ilma igasuguste piiranguteta kasvada). No ja juhtub nii, et meie peategelane asub vanemate toetusel ajalugu õppima ja täiesti juhuslikult avastab, et tema on üks neist pahadest kloonidest, mis omakorda tähendab, et tuleks kas end ära tappa või kuidagi võimalikult kiiresti Maalt tuld tõmmata. Õnneks on nad just sinna eelmise raamatu planeedile külalistiimi kokku panemas, aga sinna muidugi võetakse ainult väga üksikud valitud …\nPäris hea premise, mis? Ma tahaks küll kohe teada, mis edasi saab. 😀\nTõelistest meestest, vist\noktoober 26, 2019 oktoober 26, 2019 Rents29 kommentaari\nReal men wear bow ties… #realman . . . #puppy #dog #dogs #doglife #dogsofig #dogsofig #dogsofinstagram #dogs_of_instagram #doglovers #doglover #pup #puppies #pupper #petitbrabancon #cutepetclub #lovemydog #lilgriffons #everydayimbrusseling #pets #grumpygriffons #puppiesofinstagram #petsagram #petsofinstagram #petitebrabancon #dogoftheday #ilovemydog #brusselsgriffons #instagramdogs #brusselsgriffonfans #brusselsgriffon\nA post shared by Walter Chestnut The 3rd & Norm (@walter_chestnut_iii) on Oct 23, 2019 at 3:08pm PDT\nMul on täna tunne, et kogu lugemaõppimise vaev oli mahavisatud. Loen, aga aru ei saa, kas olen mina loll või olen mina loll, aga lisaks on ka kirjutis küündimatu. Nimelt on Kadri Kuulpak kirjutanud pehmelt öeldes imeliku artikli sellest, kuidas ta ei leia meest ja selles on süüdi feministid. Feminist on nagu koll kapis, teda on hea süüdistada kõigis ilmahädades, aga mul on tunne, et meeste pehmostumine pole küll üks neist, sest sellega sai täiesti hakkama ju ka näiteks 60ndate-70ndate hipilaine, nii et soorollid muutuvad vist siiski ka täitsa ilma feministideta.\nAga artikkel on eriti imelik selles mõttes, et pealkiri on “Tähelepanu, valmis olla, start: algas võidujooks kõrgharitud meestele!”, nii et mõtled, et kohe loeme taas hariduslõhest ja sellest, et see on probleem. Tegelikult on tegu hoopis mingi kummalise tutvumiskuulutusega, kus autor kurdab, et käib täiskohaga tööl, õpib magistrantuuris, kohe-kohe ostab oma kodu, aga Tõelisi Mehi, kellega elu jagada, ei ole. Pealkirja põhjal mõtleks, et ahhaa, “tõeline mees” tähendab siis kõrgharidusega meest, aga ei, kohe selgub, et naisõiguslased on traditsioonilise mehelikkuse “maapõhja tampinud”. Ehk siis tegelikult tahaks Kadri siiski traditsiooniliste soorollide kohaselt elavat meest. Ma küll hästi ei saa aru, milles probleem, kui mõni naine ütleb, et “ma käin täiskohaga tööl, aga samas usun siiralt, et kõik kodutööd ja laste eest hoolitsemine on 100% naise kohustus”, siis ta leiab üsna kiiresti selle mehe, kes ta rõõmuga ära võtab. Selles mõttes, et oleks ma vallaline, ma võtaks ise ära kellegi, kes usub, et mina ei peaks kunagi kodus nõusid pesema, tundub nagu äss diil ju.\nAga nii lihtne asi vist siiski ei ole, sest Kadri on kirjutanud terve pika artikli pehmodest ja tõelistest meestest. Ja samas EI SAA MA IKKAGI ARU, mida ta mõtleb, kui ta ütleb “tõeline mees” või “pehmo”, sest need põhimõisted on defineerimata jäetud. Artikli ülesehitus tekitab aga segadust, sest vähemalt mulle on jäänud Eestis mulje, et väga paljud inimesed usuvad siiralt, et ülikooli lähevadki ainult pehmod, tõelised mehed saavad ilma hakkama (ja nii on see siin olnud juba AMMU enne feministide saabumist) – aga samas tundub nii pealkirjast kui artikli ülesehitusest, et see tõeline mees võiks siiski kõrgharidusega olla. Huvitav, kas tõeline mees siis õpib nö mehelikumaid erialasid ja pehmo kirjandust? Me ei tea, sest seda ei öelda. Ainus asi, mille kaudu PÄRISELT tõelist meest defineeritakse, on see, et tõeline mees kakleb teistega. Nojah, ma saan aru, et igaüks võib kaklusesse sattuda, aga kui mehelikkust selle alusel hinnatakse, siis ma vist ei taha tõelist meest. St ma ei taha meest, kelle identiteedi nurgakiviks on kaklemine või mittekaklemine.\nProbleem aga jääb, sest naised tahaks meest, kes on hariduslikus mõttes sarnane. See nüüd on muidugi valdkonnaspetsiifiline, aga mina näiteks töötan erialal, kus ütleme 2/3 meestest on diplomeeritud ja 1/3 iseõppinud. Mina küll kellegagi vesteldes aru ei saa, kellel on diplom taskus ja kellel mitte. Vahel mõne puhul tekivad teatud eeldused, aga elu on näidanud, et need võivad täiesti valed olla – näiteks on mul üks noor meessoost kolleeg, kes päriselt kuulab filosoofia podcaste, käib tihti teatris (pehmo!) ja on üldse nii kultuuriliselt kui ka muus mõttes haritud. Ma teadsin, et ta on IT mõttes iseõppija, aga eeldasin, et ju ta on varem kirjandust või filosoofiat vms õppinud, sest no ta on ainus inimene, keda ma tean, kes selliseid podcaste kuulab – selgus, et ta baka on BIOLOOGIAS. Nii et mine võta kinni, mõni on mitmekülgne. Aga Kadrile ta ei sobiks, sest pehmo ju, kultuurilised huvid ja üldse, väkk. Õnneks ühele teisele eestlannale sobis, käisin pulmaski neil.\nSeejärel jagab autor oma kogemusi. Tänapäeva pehmod ei aita enam mantlit selga, ei ava uksi. Ja ei julgegi, sest mõni feminist võib vihastada. Täitsa ausalt, mina arvan, et Kadri valetab. See on mingi imelik USA jutt, ma ei ole ELUS näinud, et keegi suurest hirmust ukse avamata jätaks. Küll näitab minu kogemus pigem seda, et just need kõrgharidusega pehmod avavad rohkem uksi ja need igal nädalavahetusel pidutsevad tümakad ei saa aru, miks nad pingutama peaksid. Nii et otsusta ära, Kadri, tahad siis pehmot või ei? Sest see kakleja sul ust avama ei tule. Sinu probleem on lihtsalt see, et sa ei tea ise ka, mis sa tahad. Mõtle esmalt see välja, küll sa siis ka mehe leiad. “Tahaks heade kommetega halba poissi” on filmistsenaarium, mitte päris elu.\nLisaks. Kui keegi ütleb, et mehed ei ava uksi, tundub mulle kohe, et see on mingi USA ajakirjandusest varastatud stereotüüp. Sest Eesti mehed päris kindlasti on vägagi viisakad. Kui ma mõtlen tagasi oma kogemustele näiteks Prantsusmaal, siis seal tegid mehed seda haruharva ja enamasti eelnes/järgnes sellele mingi flirdiüritus. Meie kontoriprantslane ka üldiselt uksi ei ava, va eriolukorras, kui mul on a la käed kinni vms. Eestlastele tundub see rohkem elementaarne viisakus olevat ja seda teevad mehed vanuses 15 kuni hauaäär.\nTeiseks muidugi see, et eestlannad mingis mõttes nõuavad seda, st mitte valjuhäälselt, aga me oleme sellega harjunud ja meie kehakeelest on see näha. Ma töötan suures multikultuurses ärihoones ja mul on endal korra juhtunud nii, et ma jõudsin koos ühe indialasega ukseni ja jäin seisma, sest mulle tundus nii loogiline lihtsalt, et nüüd tema teeb selle ukse lahti. Ta oli hetke segaduses, siis tegi ka. 😀 Minul oli kergelt piinlik, sest tegelikult võrdõiguslik ühiskond jne ja mind ei huvita, kes uksi avab, ma lihtsalt olin oma mõtetes tol hetkel. Või näiteks olen märganud, et kui kuskile kontorisse saabuvad uued välismaalased, siis osad neist ei tea Eesti liftietiketti – kas te olete märganud, et kui lift just puupüsti täis pole, siis eestlased/venelased lasevad pea alati naised enne liftist välja ja siis väljuvad ise? Selle kohta ütles Cyrus, et tal läks alguses veidi aega, enne kui ta aru sai, mis toimub, sest USAs sellist asja ei ole. Igatahes juhtub vahel, et mõni naisterahvas astub mõnele uuele välismaa mehele kogemata otsa, sest nood pole taibanud, et see on nüüd see hetk, kus nemad eest ära kobivad. Nii et eestlannad on selliste kommete juures … alateadlikult nõudlikud? Sest nad on alati ehmunud, kui selline asi juhtub, ja vabandavad ette-taha, aga samas küll see välismaalane juba järgmine kord teab, eks ole.\nKuigi meie kontori mehed on vist selles mõttes tõesti pehmomad, et kui ma võrdlen ainult Eesti kollektiividega, kus ma töötanud olen, siis siin räägivad mehed hulga rohkem oma lastest ja sellest, kuidas nad nendega aega veedavad. Mis on selles mõttes kindlasti väga otseselt soorollide teema, et mu eelmises töökohas olid kõrvuti tõlkebüroo ja metallitehas ning kultuur oli selline, et isegi kui need metallitöölised tegelesid kodus lastega, ei oleks nad julgenud seda kõva häälega öelda, sest “höhöhöö, mingi eitede teema”. Ühte neist tundsin ühiste sõprade kaudu, tean, et ta on tegelikult väga aktiivne ja hoolitsev isa, aga töö juures räägitakse rallist ja tibladest, mitte lastest. Uues kohas räägivad ka eestlased sellistel teemadel hulga rohkem ning ka Eesti isad võtavad vahel lapse tööle kaasa või käivad temaga päeval arsti juures vms, kui vaja on. Huvitav oleks teada, kas asi on lihtsalt sotsiaalses erinevuses, et nö valgekraedel teised kombed, või osaliselt ka selles, et kuna üldine õhkkond on soosiv, julgevad eestlased ka rohkem oma kestast välja tulla ja emotsionaalsemat (pehmomat) palet näidata. Ma leian taas, et kui pehmondust nii defineeritakse, siis mulle meeldivad pehmod rohkem. 😀\nAga sellest hoolimata mind kohutavalt häirib, kui keegi tõsimeeli väidab, et Eestis pole häid mehi. Hiljuti jättis üks meie tuttav Kaurile (no see blogija Kaur noh) Facebooks üliimetleva kommentaari, sest kujutate ette, meessoost, aga suutis mingi ürituse välja valida ning endale ja lastele kõik ära orgunnida jne ja “mehed ju seda ei suuda”. Ma ei tea, mis inimestega te suhtlete, ma arvasin, et SELLISE ASJAGA saavad kõik hakkama. Kaur muidugi on ka imeline, mitmel erineval põhjusel, aga SEE pole minu arust nüüd küll SEE põhjus, mille pärast teda pjedestaalile tõsta.\nEhk siis ei ole neil meestel häda midagi, isegi Eesti meestel mitte, ärge uskuge seda, mida Kadri ütleb. Kui sa tõesti arvad, et diplom või pikkus vms arbitraarne väärtus mehe kõlblikkuse määrab, on see pigem sinu isiklik probleem. Eestlased lihtsalt vahel varjavad oma toredat iseloomu, sest feministid pole soorolle veel piisavalt põhjalikult tampinud, peab ikka alguses kõva meest teesklema. Nii et tuleb nende wannabe kõvade meeste seast need toredad pehmod üles leida.\naugust 27, 2019 august 28, 2019 Rents8 kommentaari\nVVNi juures tuli jutuks, et vahel on teatud emotsioonid, mida isegi ei teadvusta, aga tekib kehaline reaktsioon. No näiteks mina pidin väikesena karatevõistlustel käima ja mul polnud iial tunnet, et ma närvis oleksin. Aga käed nagu higistasid ja kõhus oli mingi imelik sõlm, nii et eks ma sain ise ka aru, et ju siis olen – aga endal oli tunne, et emotsionaalselt on kõik täpselt samasugune nagu ikka. Nüüd tuleb vahel kerge klomp kurku, kui pean rahvamassis trügima, mulle ei meeldi tipptunnil poes käia jne. Boulderdamisvõistlustel ronin näiteks alati vähem ära, kui tavatrennis, kuigi ei tunne, et oleksin närvis. No sellised asjad. Vahel keha ajab salaja oma asja.\nAga vat täna üllatasin end korralikult. Astusin töö juures lifti ja konkreetselt füüsiline tülgastus tuli peale, sest minuga koos oli seal üks ontlik keskealine mees, vest, viisakas särk, portfell, prillid. Nägi igati sõbralik ja tore välja. Ja siin ma sain otsekohe aru, milles probleem, see riietus koos prillide ja hallinevate juustega tekitas minu ajus lihtsalt otseühenduse sellega:\n#donpietrosavastano #donpietro #gomorra #gomorralaserie #gomorra2 #sky #skyatlantichd #skyatlantic #theseries #cinema #serietv #gomorrah #gomorrha #napoli #naples #naplesitaly\nA post shared by Gomorra la serie fanpage (@gomorralaserie_1234) on Jul 23, 2019 at 3:04am PDT\nSee on siis selle Itaalia maffiasarja üks bossidest, ilgelt vastik vanamees, ma täiega vihkan teda. Vaata veel ühe õhtuga kolm osa järjest, ilmselgelt oli ikka veel värskelt meeles. 😀 Ja enne, kui keegi seletama hakkab, jah, ma tean, et itaallaste endi arust võib sõna maffia kasutada ainult Sitsiilia juurtega kuritegelike rühmituste kohta, aga mul on tunne, et see on nagu šampanjaga, kedagi teist peale kohalike ja tähenärijate tegelikult ei huvita. (Muide, kas te teadsite, et see sari tugineb päriselt eksisteerinud inimestele? Ja et neil päriselt ongi selline süsteem, et kui keegi läheb vangi, siis tema perele makstakse elatist? Ja et Napoli ja Sitsiilia vahel ongi päriselt see erinevus, et kui Sitsiilias on pigem püramiid, siis Napolis on pigem paralleelsed hierarhiad, sellest tingitult ka rohkem sõdu ja verevalamist. Ning et see sari polegi megalt ülepakutud, päriselt on ka nii, et kui näiteks algajatele kriminaalidele mopeedid kätte antakse, siis nende käest üldiselt enam bensiinijaamas raha ei küsita jne, respekt kasvab vastavalt ametile. Mingil hetkel (2005 või nii) keelati isegi mopeedid ära, lootuses kriminaale ohjata. Lugesin siin just artiklit selle kohta, väga huvitav oli – eestikeelne artikkel kusjuures raamatust, millele see sari tugineb. Paneme lisaks feministliku noodina ka lingi teadusartiklile naiste tähtsuse kasvust maffia kõrgematel kohtadel.)\nAga sõna “luupainaja” tuli jutuks täna hommikul. Cyrus õppis uue sõna, sest nägi halba und. Nagu teie ilmselt teate, siis luupainaja tähendas originaalis mitte halba und, kus on tunne, et keegi on sinu juures ja sa ei saa liigutada, vaid just seda Kedagi, kes seda seisundit tekitab ja sind vangis hoiab. Kuna inimesed eriti enam selliseid asju ei usu, siis nüüd tähendab see seda seisundit ennast, mitte selle põhjustajat. Ja inglise keeles pole selle jaoks head sõna, nightmare on ju lihtsalt õudusunenägu – kuigi arutasin seda Douglasega töölt, kes ütles, et tema peres öeldi selle kohta old hag (ehk siis vanaeit), sest kõik teavad, et see on just vana nõid, kes öösiti kiusab, mitte keegi teine. Ja tegelikult on mingi selline vaim olemas väga paljudes kultuurides, nii Ida-Aasias kui ka Lõuna-Ameerikas, sest need kogemused on nii universaalsed. See on jälle üks koht, kus ma ei saa enda unenägudest rääkida, sest mul pole õnneks iial midagi nii hirmsat juhtunud, ainult üks järvest laiba välja sikutamine (pärast Winter’s Bone’i vaatamist muidugi) ja paar korda väljakukkuvad hambad, aga Sirru ütles, et tema kõige kohutavam unenägu oli selline, et ta nägi unes, et ta ei saa liigutada ja keegi saagis tal jalga otsast ära. Ja eriti kohutav oli see, et ta samal ajal tundis, kuidas voodi läheb põlve juurest märjemaks ja märjemaks, sest verd lahmas – see tunne oli nii realistlik, et kui ta end ärkvele ehmatas, oli esimene mõte, et kas ta tõesti lasi end täis, aga ei, tegelikkuses oli voodi siiski kuiv, lihtsalt see tunne tundus nii reaalne.\nP.S. Sain järgmiseks teisipäevaks varasema aja, nii et vähemalt saan juba nädala pärast sellest hambast lahti. Allah olgu kiidetud\nP. P. S. Mina, vana vandenõuteoreetik, arvasin juba mõnda aega, et Helmed on Reformierakonna (või Yana Toomi) palgal ja nende ainus eesmärk on tegelikult Keskerakonna lõhestamine ja põhja ajamine – keeravad kõik perse ning lõpuks astub naeratav Yana lavale, paneb kõik venelaste hääled oma kotti ära ja ülejäänu saavad reformikad omale. Vandenõude peamine märk on aga see, et sa oled oma tõega kogu maailma vastu – nii et see, et Postimees (ehk siis peavoolumeedia parasiidid!!!) nüüd samast asjast kirjutab, natukene kõigutab mu veendumust. Aga äkki Postimees varastas kuidagi mu mõtte, kuigi ma sellest kellelegi rääkinudki polnud? Siit saaks ehk mõne parema loogi.\nKuidas meestele meeldida?\naugust 1, 2019 Rents11 kommentaari\nLugesin seda postitust ja kohe kutsus kirjutama. Kõigi naiste lemmikolukord, tuleb üks Mees ja hakkab õpetama, kuidas tegelikult kõige parem on. Küsimata muidugi. Nii et kulla Mees, las ma selgitan, kuidas TEGELIKULT asjad käivad.\nMõtle sellele ärilisest perspektiivist. Majandus on meestele keeruline, see eeldab matemaatilist mõtlemist, aga no hetkel on majandusteooria, see on natuke lihtsam. Ütleme, et sa müüd autot. Väga hästi hoitud, kütust võtab vähe ja oi! Kui mahukas pakiruum! Ja nüüd tuleb huviline, kirtsutab nina, ja küsib, et:\n“oot, sellised veljed ongi v?”\n-“Mis veljed, sa ei kujuta ette ka, kui ökonoomne …”\n“Huhuh, kiiresti ta ka nullist sajani läheb?”\nKas sa mõtleksid, et ehk on sitt auto või et ostja on loll või lihtsalt, et ehk see mees pole sinu sihtgrupp? Sest mina mõtleksin viimast. Müüja on ehk natuke opakas, et üritab müüa oma kaupa kellelegi, kes selle väärtust ei näe, ja potentsiaalne ostja on eriti lollakas, sest ei suuda aru saada, et see auto pole lihtsalt talle mõeldud. SINA. Sina oled potentsiaalne ostja.\n“Imperfection is beauty, madness is genius and it’s better to be absolutely ridiculous than absolutely boring.” – Marilyn Monroe Feeling like I’m in an old Hollywood Classic.. What’s your favorite Black & White movie? 🎥🎞 @bulgariofficial #Cinemagia\nMeestel on kuidagi raskusi ühe väga lihtsa kontseptsiooniga, millest naised probleemideta aru saavad. Mehed usuvad, et iga superkangelane kujutab tegelikult neid. Iga film on just talle, iga reklaamitav deodorant, iga müüdav kapsas. Ja kuna naine on ometi kaup, mida võtta, jätta, vajadusel mõneks ajaks riiulisse panna, siis loogilise järeldusena, iga naine riietub, meigib ja evib mingeid arvamusi ainult selleks, et TALLE meeldida. Tema on ju super user, tema ongi iga asja tõeline sihtgrupp, täna ja alati. Naistel seda muret ei ole, sest nad on harjunud sellega, et miski pole neile mõeldud ja kedagi ei koti nende arvamus.\nAga see turunišide paljusus tähendab, et isegi kui mu peamine probleem siin elus on, et hädasti oleks meest vaja, on mul siiski vabadus käia riides nagu drag queen või tagasihoidlik raamatukoguhoidja ning mitte kummalgi juhul ei pea ma muretsema, sest endale ma juba meeldin ja küll leidub kuskil ka see keegi, kes just raamatukogutöötajatega pornot armastab. Kui tegelikult just kindel sihtgrupp huvitab, siis tuleb jah mõtlema hakata, kuidas selles suunas kõige mõistlikum turundada oleks. Aga kulla mees, isegi see ei tähenda veel sugugi, et SINA see sihtgrupp oleksid. Tead küll, sa võid olla kõige ilusam ladvaõun, aga mulle meeldib ikka peekon.\nP.S. Ma olen ehk veits Disney, aga mina usun siiralt, et igaühe jaoks on kuskil fetiš – kui ise avara pilguga ilmas ringi vaadata, siis küll sa leiad selle inimese, kellele suisa meeldib see, et sa päeval käid ringi nagu drag queen või keskmine ülemeigitud bemmibeib (ega neil vist väga suurt vahet ei ole peale selle, et esimesed on tihedamini kleidis), aga reede õhtul pärast teist kokteili riietad end just tema jaoks raamatukoguhoidjaks. Ära kaota lootust!\nSina ei pea mitte oma küünalt vaka all hoidma\njuuli 22, 2019 juuli 22, 2019 Rents20 kommentaari\nIt's Friday, bitches ❤\nA post shared by Rents (@rrrents) on Jul 19, 2019 at 6:59am PDT\nVaatasin üllatusega Facebookist, kuidas mu kunagised klassiõed, üks mimmum kui teine, olid kõik Metallica kontserdile jõudnud. Mõni isegi kurtis internetis, et pole midagi selga panna, sest pole ühtegi rokibändi särki (rääkimata Metallica särgist), et kas keegi nahktagi saab laenata v. Ja ma ei räägi inimestest, kes on viimased kümme aastat korralikud pintsakliplased olnud ja nüüd kaevasid kapipõhjast oma vana särgi välja, vedasid üle ootamatult kasvanud õllekõhu ja läksid peole – neist ma saan täiesti aru, lähed noorusaegu meenutama jne. Mina ei läinud, sest mulle üldse ei meeldi nende viimased albumid (from thrash to trash jms naljad), aga saan aru, miks kunagised fännid läksid. Aga minu jaoks on see mittefännide kokkuvoorimine täiesti arusaamatu, keegi peaks peale maksma mulle, et ma läheksin väljakule tuhandete võõraste inimeste vahele trügima, et näha bändi, mis mulle tegelikult ei meeldi. Pigem vastupidi, hetkel peaks bänd mulle ikka VÄGA meeldima, et ma end kodust välja veaksin. Laulu- või tantsupeost ma veel saan kuidagi aru, sest seal on kõik vaeva näinud, mingeid laule vms harjutanud ja siis see ühistunne ja blablabla. Mitte minu teetassike, aga siin ma suudan juba empatiseerida ja saan aru, kuidas see võib nauditav olla.\nNaljakas lihtsalt, et minu paanikahoog on kellegi teise arusaam meeldivast õhtust. Vastupidi muidugi ka, mina nautisin nädalavahetust, millega muuhulgas kaasnes pendlisse kukkumine, nii et lendasin küljega vastu seina (muidu polnud midagi, ainult jalg jäi kukkudes hetkeks köie taha kinni, nii et pahkluu on nüüd natuke tundlik, aga õnneks isegi mitte valus), vihapisarad, sest ma vihastasin korraga Cyruse ja iseenda peale, ning väga palju raskeid liigutusi – ja ma olen VÄGA VÄGA rahul, mul pole ammu nii lõbus olnud. Olgu öeldud, et pärast seda kukkumist vedasin ma end kohe üles tagasi ja tegin ikka liigutuse ära, nii et selle üle olen suisa uhke.\nOn ju tore, et igaüks saab niimoodi lõbutseda, nagu just talle meeldib? Ma vähemalt tahaks uskuda, kuigi vahepeal tahetakse ikka vägisi meelde tuletada, et võiks ikka normidele vastata. Minu käest küsiti nimelt enne nädalavahetust, kas ma nädalavahetusel puhkan või ronin, nii et ma pidin taas kord vastama, et puhkan ronides, sest see ongi meie jaoks kõige nauditavam puhkus. Ja taas kord ei suutnud küsija seda vaatenurka üldse mõista. Sain hoopis ootamatu loengu teemal “ebanormaalselt sportlikel naistel on tulevikus raskusi rasestumisega”. Ee, bitch say what?\nSee ebanormaalne keha on siis selline, nagu ülemiselt pildilt näha võib, kõhtu sees hoidma ei pea, aga kõhulihased paistavad ainult hommikuti ja pärast trenni. Kuigi selle ülisportlikuks nimetamine on muidugi värskendav, mu treener ütleb tavaliselt “ronija kohta suur” ja Reet ütleb, et “ilmselgelt armastab ronida, aga kooki armastab ka”. Ma ei ole hetkel viitsinud end isegi suveks soorituskaalu ajada, sest lihtsalt ei viitsinud, oktoobrireisiks võtan veits alla, aga hetkel naudin seda, et hea tugev tunne on. Aga no lihtsalt võrdlusmaterjaliks, ülisportliku ronija keha on näiteks selline (ja kui mul talveks mingit reisi plaanitud pole, elan ma terve talve julgelt selles tema “käest ära lastud” kaalus ja ei muretse ka):\n**Update** So, many of the people that know me and follow my see that I absolutely LOVE fitness! YES, I climb and there for I’m a climber, BUT that’s NOT all I am! I have always loved testing my body through other workouts as well and seeing the transformations and also seeing how far I can push my limits. I LOVE seeing how strong I can get and what I can do with that strength. Something that I have always wanted to get into as well as staying a professional climber is the fitness world in general. I follow so many other amazing athletes, such as @clairepthomas , and fitness influencers on Instagram and love seeing what they do and how they motivate others to push themselves and live a healthier life style. For many years I have worked out in the gym, not talking about the climbing gym, because I love it. I love the feeling of working hard and sweating! 😁😆 SO… In the near future I’m going to start training programs for climbers and non climbers. For people that just want to live a healthy and fit life so as they get older they can still keep enjoying all the things they want to do! Website with training, healthy sweet recipes and much more will be coming soon! Come along with me on this journey and let me share my passions with y’all! 😁 The first 2 pictures are from the last week after working harder to tone up. The climbing pictures are from when I gained about 10-12 lbs after taking a break from climbing and training. They were taken about 2 or so months ago. It’s hard to bounce back sometimes, but the hardest part is starting!!! 💪🏻😄 #uhamikakuto\nA post shared by Alex Puccio (@alex_puccio89) on Jul 17, 2019 at 7:11pm PDT\nMiks ma üldse selgitan seda? See ei ole kellegi asigi, tegelege oma kehaga, mitte ärge jõllitage teiste omi. Pärast onaneerimist ehk tuju parem ka ja vähem huvigi kedagi teist kritiseerida. 😀\nLihtsalt see vestlus pani mõtlema, et saan täiesti aru, mida minu kunagine lemmikkommenteerija MadMax mõtles, kui ta ütles, et lapsi kasutatakse naiste kontrollimiseks. Mul isegi ei ole lapsi, aga minu emaka potentsiaalselt töökorras hoidmine on ikka igati sobilik asi, mida jutuks tuua – ja minu emaka töövalmidus on ometi hulga olulisem kui mina ise. Kas ma olen õnnelik, ei ole siin võrrandis oluline. Mina kui juba olemasolev inimene, minu unistused, soovid ja eelistused ei loe. Või ehk loevad, aga kui see kellegi huvide rõhutamiseks parajasti sobib, on igati okei letti lüüa argument “sa peaksid elama, nagu mulle meeldib, sest su emakas”. Ja noortele meestele ei käi keegi rääkimas, et järelkasvu huvides tuleks vähem juua või suitsetada, keegi ei tule selle pealegi, kuigi kõik teavad, et tervemate laste saamise nimel võiks mees enne lapseteoga pihta hakkamist vähemalt kolm-neli kuud joomisest ja muudest meelemürkidest hoiduda. Kui mitut meest te teate, kes päriselt seda teeks või kellele emme/issi käiks rääkimas, et peaks tegema? Keegi ei käi vanematele meestele rääkimas, et ära sina lapsi saa, vanematel isadel on suurem tõenäosus autistlik laps saada. Järelikult ei ole asi lapses, asi on ühe sugupoole kontrollimises, sest inimesed arvavad, et neil on õigus naisi kontrollida.\nSamas ei maksa unustada, et see sobivus on tegelikult väga hea lihtne binaarne vastandus. Nagu lüliti. Sa oled kas sobiv emakakandja uue armsa valge heteroseksuaalse lapsukese loomiseks või ühiskonna seisukohast kasutu parasiit. Ja sellest pole midagi, kui sa juba kord oled oma emaka raiskulaskja, siis on väga hea rahulik elada. Inimesed aktsepteerivad seda, et ahah, nüüd on siis nii, ning vahel harva mõni üksik käib mölisemas (nagu seekord), kui talle isiklikult miskipärast ei meeldi, et sa tema parema äranägemise järgi ei ela. No et tal oleks just praegu lapselapsi vaja näiteks ja väga ebameeldiv, et sa siin mingit indiviidi mängid ja neid käsu peale välja paugutama ei taha hakata. Neid inimesi on võimalik vältida, nendega vähem suhelda ja rahulikult oma asja edasi ajada, elu on chill. Ei ole üldse mõtet põdeda.\nAga usu mind, kui sa nüüd mõtled, et hakkaks seda lülitit näppima, sest lapsed on ju armsad, siis SEE mäng ei käi nii, et sa vajutad lülitit ja oled plõks! hea ema. Mkm, kullakene, sinust saab alustuseks rase ja seejärel ema. Aga juba enne, kui see elu õis sulle sülle asetatakse, avastad sa, et järsku ei saa sa peldikusse ka kõndida, ilma et mõne uue lüliti otsa ei koperdaks. Sest nüüd on need järsku IGAL POOL, sest status quo on kõikuma löönud ja absoluutselt iga inimene tahab võimalust kasutada, et sind endale sobivasse vormi väänata. Kas sa raseduseelse joogaga tegeled? Kas sa liigutad piisavalt? Ega sa liiga palju suhkrut ei tarbi või liiga kiiresti juurde võta? Rasedusaegne diabeet on hirmus asi, kole, kui ema oma lapse tervisest ei hooli. Kas sa annad ikka rinda? Ega sa liiga kaua rinda ei anna? Kas sa ikka lased lapsel oma toas magada? Ega sa lapsel ometi oma voodis magada ei lase? Miks ta sul nii kaua mähkmetes on? Kas sa tõesti IKKA VEEL annad rinda? Miks su laps võõrastega suhelda ei taha? Miks su laps nii lärmakas ja rõõmsameelne on, kas ta ei saa aru, et see segab teisi? Äkki saaks ta kohvikuskäimise ajaks välja lülitada? See ei ole mäng, mida võita saaks. Kui mul oleks oma praeguse elukorralduse juures laps, oleks kogu mu suguvõsa veendunud, et ma olen halb ema, sest mis mõttes isa peab oma lihase lapsega iga kahe nädala tagant kaks päeva üksi tegelema, kuni ema koolis on? Meie suguvõsas joovad isad õlut (heal juhul) ja vaatavad õhtul enne magamaminekut korra üle magamistoa ukse, et näha, kas laste arv jätkuvalt klapib, ja sellest piisab, et heade isade nimekirjas püsida. Utreerin, väga häid isasid on ka, aga neile teistele ei käi keegi midagi ütlemas. Emadele on hoopis teised reeglid ja neile öeldakse hulga kergemini otse näkku, et issand jumal, kui sa juba need lapsed saanud oled, peavad nad ometi esikohal olema. Mis kool, mis isiklikud unistused, ela läbi lapse. Tema akrobaatikaringi esinemine on nüüd sinu aasta suursündmus.\nNii et ainus variant on mitte mängida. Saada perse, vähenda suhtlust, soovi korral kas või naerata ja ütle, et nii kurb, et pole aega külla tulla. Tahad, saa laps. Tahad, võta kolm dalmaatsia koera. Sitta pead ikka ise kasima mõlemal juhul. Ei ole vaja end kellegi jaoks kringliks väänata, oma asja ajades on mingigi tõenäosus, et vähemalt üks inimene on lõpptulemusega rahul.\nSõna jõud ja kallutatus\nmai 3, 2019 mai 3, 2019 Rents30 kommentaari\nTaust. Mart Helme lubas endale (sajandat korda?) sõnavõttu, mis on ilmselgelt seksistlik ja ainult nii mõistetav. Tsiteerin:\nSeda [käitumist] võib endale lubada üks emotsionaalselt ülesköetud naine. Aga Kersti Kaljulaid ei ole lihtsalt üks naisterahvas, ta on vabariigi president, kes peaks selle asemel …\nAbsurdne on juba see, et Helme ise on teatavasti väga emotsionaalse käitumisega, nii et miks emotsioonid on EKREle lubatud ja teistele mitte, jääb arusaamatuks. Kui keegi vaatas seda videot, siis see sõnavõtt oli samuti üsna emotsionaalne. Aga selge see, et terve see partei lihtsalt mõnitab presidenti, tuletan meelde Põlluaasa, kes “kogemata” presidendi nime teise inimese omaga sassi ajas – minu meelest SEE on käitumine, mida spiiker endale iial lubada ei tohiks, Aga juba kaldun teemast kõrvale, vabandust, ma olen muutliku meelega naisterahvas, loomu poolest juba selline. Nii et tagasi seksismi juurde.\nPõhimõtteliselt on siin tegu klassikalise “mees = loogiline ja rahulik”, samas kui “naine = emotsionaalne ja ehk suisa hüsteeriline” vastandusega. See ongi seksistlik väide, mis ignoreerib täielikult fakti, et siiani on Kaljulaid olnud oma avalikes esinemistes tunduvalt rahulikum kui EKRE liikmed. Ja võin kihla vedada, et isegi kui Kaljulaid oleks Helme arust rahulik, oleks ta sel juhul mittenaiselik, sest no naised on ometi juba loomu poolest emotsionaalsed, mis on sobilik ehk köögis, mitte Riigikogus. Erinevalt meestest, kes on kirglikud, Trump ja Helme ja muud sellised kirglikud kõnelejad on suurepäraste poliitikute musternäited.\nNo ja nüüd siis Postimehe artikkel selle kohta, et selline sõnavõtt pole muidugi ka välismeedial märkamata jätnud ning mitmed erinevad ajalehed on sellest ka kirjutanud. Mis on Postimehe artikli pealkiri? “Välismeedias levib kulutulena Mart Helme seksistlikuks tembeldatud märkus presidendi kohta” …\nNagu … Kas piim on meil nüüd “piimaks tembeldatud valge vedelik” v? Kaalep on meil alusetult antisemiidiks tembeldatud, vaesed Helmed on alusetult natsideks ja seksistideks tembeldatud … Kui sa näed välja nagu part ja prääksud nagu part, elad järves ning pool ajast näitad vee peal perset, pea sügavale vee alla surutud, et sealt toitu leida, siis tõenäoliselt oled sa ikka part, mitte lihtsalt pardiks tembeldatud. Aga selline meediakajastus, isegi kui see on ainult pealkirjas (valdav enamus lugejaid meie kõrge lugemisoskusega riigis vaatavad ainult pealkirja ja pilte), kallutab selgelt artikli sõnumit ja jätab mulje, et lumehelbekestest liberastid on jälle end lumehelmekeste teemal asjata ketasse tõmmanud, ilma et helmekestel endal asjaga mingit pistmist oleks. Saan aru, et nüüd on Pets pukis ja tema on konservatiiv, aga no selliste pealkirjade jaoks on meil juba Objektiiv.\nNaised ja inimesed, vol 99\naprill 27, 2019 Rents14 kommentaari\nA picture of the female upper body with the milkglands. I ve never seen it before and wonder why most of the time you just see male stereo type anatomy pictures? #female #milkglands #muscles\nA post shared by Mareike Kapp (@mareikekapp) on Apr 26, 2019 at 2:51am PDT\nPaari päeva eest oli siin see viraalne pilt naise piimanäärmetest – nimelt ei olnud suur hulk ameeriklannasid kuulnudki, et naise keha selline välja näeb, sest bioloogia tundides kasutatakse seal maal (ja tegelikult enamasti ka siin) INIMESE keha näitamiseks pea alati meest, sest mees = ju inimene. Naine on mingi kummaline inimese alaliik, keda näidatakse ainult siis, kui räägitakse spetsiifiliselt reproduktiivorganitest jne. Huvitav oleks teada, kas selles valdkonnas on 15 aastaga midagi muutunud, nii et kui mõnel lugejal on põhikooliealisi lapsi, siis jagage pilte vms, tahaks kohe teada, kas on mehed ja naised seal võrdsemalt esindatud.\nTundub nagu triviaalne teema, aga tegelikult siiski mitte. Näiteks satuvad mehed autoõnnetustesse tunduvalt rohkem kui naised, aga naised surevad rohkem – sest turvavarustust testitakse meeste peal, lähtutakse meeste keskmisest suurusest jne. Alles viimastel aastatel on hakanud see suhtumine muutuma. Ravimite testimine – teadlaste elu lihtsustamise nimel on tavapäraselt kasutatud ainult meessoost hiiri, sest vähem jama ju ning hiir on hiir. Haigussümptomite ja haiguste diagnoosimine – naistel jääb tihti infarkt õigel ajal märkamata ja kiirabi kutsumata, sest meid on õpetatud inimeste, ptüi, MEESTE infarktitunnuseid märkama. Kui inimene rinnust ei raba, ju siis pole infarkt – aga tegelikult esineb valu rinnus ainult umbes pooltel naistel. Tsiteerin kardioloog Margus Viigimaad (ma ei hakkaks mingit naiste loba ju tsiteerima, olge ometi):\n«Palju sagedasemaks infarktisümptomiks naistel, umbes 70 protsenti juhtudest, on hoopis ülisuur väsimus, ligemale pooltel juhtudel ka unehäired, hingeldamine ning seletamatu ärevus. Tihti ilmnevad sellised sümptomid isegi kuu aega varem, kuid inimene ei tule selle pealegi, et need võivad ähvardavale infarktile viidata.»\nEriti terav on asi käitumishäirete, autismi ja muude nö vaimset poolt puudutavate eripärade korral. Tüdrukuid diagnoositakse vähem ja hilisemas vanuses, osaliselt lihtsalt selle pärast, et seda peetakse poiste haiguseks. Veel hullem on lugu nö päris naistehaigustega, mida ei taheta tõsiselt võtta. No näiteks menstruatsioonivalud (olen kuulnud faking kiirabitöötajaid naljatamas naise kohta, kel olid sellised valud, et tuligi tihti kiirabi kutsuda, et ta peaks paar korda korralikult keppi saama ja lapse sünnitama, oleks mure lahendatud), aga ka sünnitusjärgsed probleemid. Osade naiste puhul on elu lõpuni paratamatus, et said lapse ja nüüd elu lõpuni tuleb vahel veidi püksi, kui rohkem naerda julged, aga paljude hädade puhul on meditsiinilisest sekkumisest kasu. Ja meil on tasuta arstiabi (ning mul ka usk Eesti meditsiini), nii et ehk solgutatakse natuke, aga lõpuks aidatakse ka – aga Ameerikas tuleb järjest rohkem välja lugusid selle kohta, kuidas naine on pärast sünnitust ja rebendeid kehvasti kokku õmmeldud, nii et seks on ka aasta aega hiljem valus, ning siis käib ta näiteks kümme aastat arstide vahet, enne kui üldse opile lastakse. Selle aja peale pole ju ainult naise elu rikutud, vaid ka ta abielu – st mehel on ju ka kehv olnud kümme aastat seksita olla või seksides naise valugrimassi vaadata, INIMESEL on halb selles situatsioonis, võiks arvata, et võetakse tõsisemalt. Aga suhtumine, et naised ju vinguvadki ja kui naine ütleb, et on väga valus, küllap siis tegelikult natuke kipitab, on kahjuks tavaline pea igal pool.\nNo ja siit jõuame sujuvalt lastesaamiseni. Meil on meespoliitikud, kes võtavad avalikult sõna selle kohta, mitu last mis vanuses peaks olema. Millises vanuses on lastetu naine lihtalt parasiit (mina näiteks olen selline makse maksev parasiit, eks ole). Ja seda on okei avalikult neile otse näkku öelda, neid ütlejaid valitakse suisa Riigikokku. Ja siis on naised, kes anonüümselt ja salaja räägivad internetis sellest, mitu nurisünnitust neil on olnud. Naine, kel on olnud neli plaanitud rasedust, kolm sünnitust ja kaks elussündi. Neid asju ei jagata sõpradega, tihti isegi mitte peredega, sest see ei ole teema, millest rääkida. Naeratad viisakalt, kui ema jälle küsib, millal siis laps tuleb, ja ütled, et eks iga asi tuleb omal ajal, kui Allah annab – mitte ei ütle sünnipäevalauas, et kaks korda on ära katkenud, ehk kolmandal korral veab. Ja siis kuulad, kuidas MEHED hakkavad sama laua taga arutama, mis vanuses ikka oleks normaalne jne, sest no nad on ju mehed, nad on automaatselt iga valdkonna eksperdid. Huvitav, kas need mehed teavad, et igal viiendal naisel on vähemalt üks rasedus katkenud? Kas neid üldse huvitaks või räägiks sama targa näoga kartulisalati taga edasi, mis sellest, et teavad, et enda naisel või enda tütrel on ka seda juhtunud?\nVäga võitleva feminismi moodi kõlab, ma tean, aga tegelikult leian ma, et Eestis on selle teemaga tunduvalt paremini kui Ameerikas. Mitte HÄSTI, aga paremini. Lihtsalt nägin seda pilti ja mõtlesin, et tasuks ehk jälle meelde tuletada, et naised on ka inimesed – ja mitte ainult nii ääremärkusena, vaid naised ei peaks moodustama mitte ainult poolt elanikkonnast ja tööjõust ja valitsusest, vaid neid tuleks kujutada ka bioloogiaõpikutes, arvestada nendega ravimikatsetes jne jne. Noh, et me oleme olemas, tere!\nfaith · feminismus · Uncategorized\ndetsember 15, 2018 detsember 15, 2018 Rents10 kommentaari\n#rain #wet #rainydays #weird #makesmewet #weather #chemtrails . . #stolenfrom @jftb877\nA post shared by If it feels good… (@dr_goodthyme) on Jun 29, 2018 at 9:06pm PDT\nPerekoolis on teema. Naised arutavad, kas see on petmine, kui mees seksib kumminukuga. Mina olen siin väga rangel seisukohal, et igasugune eneserahuldamine, olgu see kumminukuga või ilma, on petmine ainult siis, kui oma naine selle arvelt kannatab – st kui ütled oma naisele ei ja siis salaja vannituppa lähed, sest no vähem tööd ju, siis see ei ole sinust kena. Ja siis ei maksa üllatuda, kui tundub, et keegi on su omleti sisse sülitanud või seda omletti sulle ei tehtagi. Kuni selliseid muresid pole, on mul sügavalt ükskõik, riputa see kumminukk või keset elutuba lakke sekskiigele. St ma peaksin sind imelikuks, aga petjaks igatahes mitte.\nA post shared by If it feels good… (@dr_goodthyme) on Dec 1, 2018 at 7:47am PST\nAga sellega seoses meenus mulle üks teine blogi, mida ma hiljuti lugesin, kus (vanema põlvkonna) autor ütles otsekui möödaminnes, et noored naised ei saa tihti aru, et ükskõik kui kena üks mees tundub, tegelikult mõtleb ta sind välja kutsudes ikkagi seksist – ja tundus kergelt üllatunud, kui naised üksmeelselt vastasid, et taevas tänatud, mis temaga ikka välja minna, kui pole lootust keppigi saada. 😀 Selles mõttes on eestlased nii keskendunud feministide meestevihkajalikule kuvandile, et on kuidagi kõrvale jäetud sellega kaasneva seksuaalse vabaduse osa – või ehk mitte seksuaalse vabaduse, vaid pigem niipidi, et naised on aru saanud, et nende vajadused on ka olulised. Tean üsna mitmeid suhteid, mis on seksuaalse sobimatuse pärast lõhki läinud, ja ei ole sugugi mitte alati meespool olnud see, kes rohkem tahaks. Rääkimata sellest, et nagu ka seal blogis öeldud sai, tihti võib ühe osapoole madalam huvi olla tingitud sellest, et teine osapool nõuab rohkem kui annab, möödas on need ajad, kus naised kannataksid välja meest, kes arvab, et deep throat on suhte möödapääsmatu osa, aga oma suu hoiab rangelt leiva ja lõppematu möla jaoks. Naised on nõudlikud. Vahel tundub mulle suisa, et mida noorem, seda nõudlikum – kas te mäletate, milline meie praegugi üsna kuulsatest blogijannadest on mõne aasta eest avalikult kirjutanud, kuidas ühe mehe pärast suisa välismaale läks, et seal ta … “sobimatuse” pärast kohe maha jätta?\nVõi alles hiljutine näide. Istub minu ees trammis kaks teismelist neiut, ehk 18 või nii. Igatahes ilmselgelt gümnaasiumiealised ja koolikottidega. Neiut X oli kutsunud välja noormees M, kellega neiu Y oli põgusalt suhtes olnud. Nii et neiu X arutas, kas minna või mitte minna. Neiu Y: “Kui sulle meeldib suur mu**, mis sellest, et seda üle kahe minuti kasutada ei anna, siis mine julgelt.” Pisut külm, aga noorte inimeste argipäev. Ja ei ole ainult noored daamid sellised, kui keegi tahab nüüd tõmmata kaardi “issand, naised on muutunud”, ma olen kuulnud, kuidas mu väikevenna tuttavad (tema ise ei teeks loomulikult IIAL midagi sellist) tõsimeeli räägivad naistest stiilis “Mari 6 ja Mari 4”, kus number on siis hinnang välimusele kümnepallisüsteemis. Kehvemal juhul ka “See Mari on 4 küll, aga vähemalt innukas, kuuega on ainult misjonäri loota”.\nNagu täitsa tõsiselt, siin tundub olevat mingi põlvkondade vahe. Tundub, et mulle eelnenud põlvkonnas ei peetud seksi üldse oluliseks, aga minust kõigest viis aastat nooremate jaoks on see juba primaarne. Minuvanused on siis kuskil seal keskteel. Kui MINA veel noor olin, oli ka käehoidmine ja romantika jms (ja olen suutnud mingi ime läbi leida kavalere, kes lisaks seksile ka seda poolt jätkuvalt hindavad), aga noortega suheldes tundub küll, et neil tuleb esmalt üle elada mingi imelik Tinderiperiood, kus võidab see, kes kauem pea peal seistes suhu võtab vms. Geisõber räägib, et Grindris on asi veel hullem, Tinderis öeldakse üldiselt vähemalt tere vms alustuseks, Grindris saadetakse kohe tagumikupilt ja küsitakse, kas ülemine või alumine (või kehvemal juhul, kas watersports ka hobide hulka kuulub).\nMul on aga ilmselt kõrgest east tingituna hoopis vastupidised probleemid, ma suutsin omal ajal Tinderis vist kolm päeva vastu pidada, sest mulle tahtsid üksikisad seal oma lastest rääkida. Ma saan aru, et oluline on sellist infot mitte alguses varjata, aga kui sa AINULT oma lastest räägid või kohe lastega jalutama kutsud, jääb mulje, et sa otsid lastele ema, mitte endale kaaslast – mina, erinevalt mõnest teisest tuntud blogijast, eeldan, et esmalt suheldakse vähemalt mõned kuud omaette ja siis alles vaadatakse, kas hakatakse lastele ka tutvustama. Lapse seisukohast on see ju väga segadusseajav, kui kodu on nagu hooramaja, kust pidevalt võõrad inimesed läbi traalivad, see ilmselt ei ole ju päris see stabiilne peremudel, mida kaasa anda.\nEhk siis keeruline on see asi, tänapäeval on uute suhete otsimine kohati nagu töövestlustel käimine, kohe pead vastama kõigile tingimustele ja ebatäiuslikkusele pole kohta. Mul on tunne, et selle taga on taas abundance theory, Tinder jms tekitab tunde, et meres on kalu ju lõputult, nii et inimesed isegi ei ürita kellegagi väljas käies sügavamat sidet luua – ja samas pettuvad iga pooliku katsega, sest teine ei olnudki ideaalne (mis sellest, et nemad polnud samuti). Ja teiseks muidugi see, et inimesed ei anna endale aru, et meres võib kalu küll lõputult olla, aga kui sinu standardile vastab ainult murdosa neist ja sina ise pole ei hai ega krokodill, vaid juba aastate eest pehkinud ridvaga poolpime kalur, siis SINU tõenäosus see kuldkala kätte saada on ikka nullilähedane. Edu sellega.\nMis selle postituse mõte nüüd oligi? Ahjaa.\nInimesed, kuidas te loete uudiseid?\naugust 27, 2018 Rents6 kommentaari\nA post shared by Fazza (@faz3) on Aug 6, 2018 at 9:23am PDT\nAjakirjanduses hetkel lugu sellest, et VÄIDETAVALT on Trumpil majapidajannaga laps ja National Enquirer on selle loo meelega kinni mätsinud ning seda aastaid varjanud. Kommentaarid keskenduvad kõik sellele, kas moraalne pool on riigijuhtimisel oluline ja et Clintoni tagandamiskatse ei läinud läbi jne jne. Kulla inimesed, probleem ei ole täna selles, mitu abieluvälist last Trumpil on – ja probleem ei olnud tollal selles, et Clinton pole moraalne kristlane. Probleem oli selles, et Clinton andis vande all valeütlusi, mis on VÄGA ebaseaduslik.\nTrumpiga seoses on probleem selles, et ükskõik, kas see laps on olemas või mitte, kui NE tõesti loo eest maksis (olgu lugu fiktiivne või mitte), ainsa eesmärgiga seda kinni mätsida ja Trumpi võimulesaamisele kaasa aidata, siis USA seaduse kohaselt on nad osalenud tema kampaanias, millel on oma reeglid. Kampaaniategevus peab olema registreeritud, selle pealt tuleb makse maksta jne. Mis tähendab, et kui suudetakse tõestada, et Trump oli kampaaniast teadlik ja ehk isegi rahastas seda osaliselt, siis teoreetiliselt on paha-paha (praktikas mina küll ei usu, et ta valitsusajal kuskilt kangutatakse).\nJa miks inimesed selliseid uudiseid lugedes seksi ja moraali juurde kinni jäävad, mina aru ei saa, sest näiteks selles artiklis ei ole üldse moraalsele poolele keskendutud, autor räägib just kampaania rahastamisest, aga kommenteerijad loevad ikka seda, mida ise tahavad.\nKuna Trump on kole, siis pildil on hoopis kõige seksikam sinivereline, keda ma tean. Käis hiljuti Eestis ka, nii et sõbranna, kes ratsavõistlust korraldada aitas, kinnitas, et päris elus ka kena.


Paindlikud töölepingud jaekaubanduses said rohelise tule - Majandus\nPaindlikud töölepingud jaekaubanduses said rohelise tule\n25. november 2021, 14:20\nKaubanduskeskus FOTO: Elmo Riig / Sakala\nRiigikogu võttis täna vastu seaduse, mis võimaldab jaekaubanduses sõlmida paindlikumaid töölepinguid.\nUus seadus tugineb tänavu aprillis Eesti Teenindus- ja Kaubandustöötajate Ametiühingu, Eesti Kaupmeeste Liidu, Eesti Ametiühingute Keskliidu, Eesti Tööandjate Keskliidu ja sotsiaalministeeriumi vahel sõlmitud hea tahte kokkuleppele, millega piloteeritakse jaekaubanduses muutuvtunnikokkulepete kasutamist, teatas riigikogu pressiteenistus.\nNimelt on jaekaubanduse sektoris sageli vaja muuta töögraafikuid või ajutiselt tõsta töökoormust, mis tingib vajaduse sõlmida ajutise töömahu suurenemisel võlaõiguslikke lepinguid.\nMuutuvtunnikokkuleppe järgi võib töötaja lisaks oma tavapärasele tööajale teha täiendavat tööd kuni kaheksa tundi seitsmepäevase ajavahemiku kohta. Muutuvtunnikokkulepe võimaldab tööandjatel kaasata osaajaga ja paindlikult suuremal määral tööjõudu, andes seeläbi tööd rohkematele inimestele ning tagades neile töölepinguga suurema kaitse, võrreldes võlaõigusliku lepinguga.\nMuutuvtunnikokkuleppe võib sõlmida töötajaga, kes töötab osalise tööajaga seitsmepäevase ajavahemiku jooksul 12 tundi või enam ja kelle tunnitasu on vähemalt 1,2-kordne tunnitasu alammäär. Muutuvtunnikokkuleppe järgi võib töötaja lisaks oma tavapärasele tööajale teha täiendavat tööd kuni kaheksa tundi seitsmepäevase ajavahemiku kohta.\nKokkulepe tuleb sõlmida kirjalikult. Kõik muutuvtunnid, mida tööandja võib uue kokkuleppe raames pakkuda, on vabatahtlikud ja eraldi kokkulepitavad. Tavapärane tööaeg ja muutuvtunnid ei tohi kokku ületada täistööaega.\nEelnõu näeb ette, et tööandja võib muutuvtunnikokkuleppe sõlmida kuni 17,5 protsendiga oma töötajatest, ehk seda võimalust saab kasutada jaekaubanduse tööandja, kellel on vähemalt kuus töötajat.\nMuutuvtunnikokkulepete regulatsioon on tähtajaline ja kehtib 2,5 aastat. Muudatused on kehtestatud tähtajalisena, sest see võimaldab enne perioodi lõppu selle mõjusid hinnata, mille tulemusel saab otsustada, kas muutuvtunnikokkulepete sõlmimist on otstarbekas pikendada või laiendada ka teistele sektoritele.


Põhjalahes toimunud maavärina registreerisid ka Eesti seismojaamad - Eesti uudised - Postimees.ee\n21. märts 2016 13:08\n19.03.2016 Eesti aja järgi kell 23.55 toimunud maavärin Eesti seismojaamade mõõdetuna | FOTO: Eesti Geoloogiakeskus OÜ\nMeie piirkonna jaoks haruldaselt suure magnituudiga värin, 4,1 raputas maju Soome ja Rootsi põhjaosades. «Kõik Eesti seismojaamad - Vasula, Matsalu ja Arbavere – registreerisid selle mõnesekundiliste vahedega,» rääkis Geoloogiakeskuse juhtiv seismoloog Heidi Soosalu.\nPõhjalahe põhjas toimunud maavärina signaal jõudis Eesti seismojaamadesse veidi enam kui minuti pärast. «Seismilised lained liiguvad väga kiiresti. Umbes 650 kilomeetrit oli meie kõige põhjapoolsema, Arbavere jaamani, sinna jõudsid lained minut ja 15 sekundit hiljem. Skeemilt on näha, kuidas mõned sekundid jõudsid mööduda sellest, kui ühte jaama oli signaal juba saabunud, aga järgmisse veel mitte,» kirjeldas Soosalu.\nHeidi Soosalu sõnul oli Soomes-Rootsis värinat päris laialdaselt tunda. «Maavärina kese jäi Põhjalahe Perämere merepinna alla, kuid seda inimesed siiski tundsid: majad vappusid ja voodid liikusid. Kuna see juhtus kohaliku aja järgi kesköö ajal, siis mõned magasid, aga mõned ikka täheldasid.»\n«Meie piirkonna jaoks – Põhjamaad ja Balti riigid – oli see ikka suur maavärin, kuigi maailma mastaabis tühine,» lausus Soosalu. Meie piirkonnas toimub neljamagnituudist maavärinat haruharva. 1976. aastal toimus Osmussaare maavärin magnituudiga 4,5. «Üldiselt selliseid maavärinaid toimub sajandi vältel üksikuid,» kinnitas Soosalu.\nSamas rääkis seimoloog, et nädalavahetuse maavärin polnud piirkonnas ajaloo kõige tugevam - Põhjalahe põhjas on tugevamaidki maavärinaid toimunud ning see ongi seismiliselt aktiivne piirkond. Ka 1898. aastal toimus Tormias 4,7-magnituudine värin.\n«Meie registreerime sündmuse ja oleme teadlikud, et seismiline oht on meil küll madal, aga siiski on meil sellest arusaam. Enne Osmussaare maavärinatki peeti Eestit piirkonnaks, kus värinaid ei toimu,» kirjeldas Soosalu.


GENEFIC: 10 asja, mida su rasune nahk vajab!\nUskuge mind, just mina olen õige inimene seda postitust kirjutama, sest tean sellest nahatüübist kõike - on ta mind juba 20 aastat kiusanud ja tundub, et pean temaga oma elupäevade lõpuni leppima. Erilist lohutust ei paku ka teadmine, et rasune nahk vananeb aeglasemalt - läikiv näolapp ei ole just meeldiv, isegi kui see tähendab hilisemat kortsumist.\nMa ei ole kohanud õlisema nahaga inimest kui mina - rasuseks ei muutu mõni tund peale pesu vaid T-tsoon: otsaesine, ninaümbrus ja lõug, vaid terve nägu läigib, kui diskopall. Ega eriti midagi selle vastu ette võtta ei saagi, nahaarsti kirjutatud kreemid toovad küll vähest leevendust, aga nahatüüpi muuta need muidugi ei suuda. Räägin lähemalt mõnest toodetest, mis mul on aidanud veidi seda ülevoolavust kontrolli all hoida.\nKuigi sul võib olla tahtmine oma rasust nahka pesta võimalikult kuivatavate geelide-vahtudega, siis vaata ette - kõik, mis nahka kuivatab, saadab talle ka signaali - "tooda rohkem rasu!". Kasuta hästi õrnatoimelisi vahendeid, et nahka võimalikult vähe ärritada. Usu mind, mida vähem sa teda torgid, seda rahulikum ehk kuivem ta on. Vesi vali pesemiseks soe, külm vesi ei lahusta rasu näolt lahti, kuum jällegi paneb rasunäärmed pumpama. Kui kannad paksemat meiki, siis soovitan selle enne pesu maha võtta näopiima või mitsellaarveega.\nVäike nipp, kuidas testida, kas sinu jumestuskreem on kergestieemalduvate killast. Kanna kreem peopesale ja lase mõni minut kuivada. Nüüd mine pese käsi puhtaks sama tootega, millega tavaliselt nägu puhastad. Kuna peopesa on mõnusalt kortsuline, on sealt väga hea välja lugeda, kas nahale jääb kreemijääke. Tegelikult soovitan alati pesta nägu kaks korda - esimese korraga eemaldad meigi ja teise korraga saad kõigest muust lahti, mis veel nahale jäi.\nHetkel kasutan ma Garnier´i Pure Active Fruit Energy näopesugeeli. See ei kuivata, lõhnab hästi ja jätab nahale mõnusa värske tunde. Sisaldab salitsüülhapet, mis sobib rasusele nahale hästi, kuna puhastab poore sügavuti. Geel on hea hinnaga, sooduspakkumiste aegu maksab 2€ kanti ja on saadaval kõigis kosmeetikapoodides ja marketites.\nTähtis on ka vahetada näokuivatamisrätikut nii tihti kui võimalik, soovitavalt lausa iga päev - niiske rätik=bakteripesa. Sama kehtib padjapüüri kohta.\nKuna rasusel nahal on surnud rakkude kiht eriti paks, siis ilma koorimiseta siin ei saa. Kui sul on lihtsalt rasune, kuid muus osas igati tip-top nahk, siis võid vabalt poes esimese ettejuhtuva mitte eriti suurte teradega koorija korvi pista. Kuid aknele kalduva, punetava või muidu tundliku nahaga, soovitan tungivalt pöörata pilgud õrnade ensüümidega või veidi tugevamate AHA hapetega koorijate poole. Need ei kraabi nahka vaid n.ö. lagundavad vana naha ära (kangemaid AHA happeid kasutavad dermatoloogid keemiliseks koorimiseks). Miks ei või vistrikulise naha puhul kasutada terakestega koorijat? Sa hõõruksid põletikku tekitavad bakterid mööda nägu laiali ja võid kindel olla, et kahekordistad nii oma soovimatuid külalisi. Kaks ensüümkoorijat, mida julgen soovitada on Gatineau´lt ( 17,90€ LINK / ARVUSTUS) ja Ziaja´lt (4,50€ LINK). Mõlemad teevad väga head tööd ja jätavad naha imepehmeks ja siledaks. Mis peamine, need on naha vastu nii õrnad, ma ei kujuta küll enam ette, et mõne kraapiva teralise tegelasega oma nägu kriibiksin.\nÜks hea savimask väärib õlise naha hoolduses ka kindlasti äramärkimist. Eriti hea on savimaski kasutada just peale happelist näokoorimist, et tasakaalustada naha pH taset. Peale selle ahendab savi poore, imab välja kahjulikud ained, ravib põletikke ja tasakaalustab rasueritust - ideaalne meiesugustele! Valik on väga lai ja savi mitut värvi.\nMul on hetkel kasutuses kaks savimaski, mida vaheldumisi kasutan. Roosas tuubis Oriflame Pure Nature orgaanilise takjajuureekstraktiga savimask (hetkel kehtivas kataloogis 3,29€ LINK) on nii mõnusalt kreemjas ja hea lõhnaga. Jätab naha värseks ja pehmeks, ei kuivata. Tõesti mõnus toode! Teine, Avon´i Clearskin sarja kuuluv poore sügavpuhastav mask (5,50€ LINK) sisaldab mineraalsavide segu ja salitsüülhapet. Kui musta värvi mask muutub näol kuivades helehalliks, on õige aeg see maha pesta. Natuke on tunda, et nahk hakkab maski all kiskuma, aga kivistunuks see nägu ei muuda, saab täitsa vaevata naeratada. Peale maski on tunda, et nahk on tõeliselt puhas ja poorid näivad tillukesemad.\nNagu rasune nahk juba küllalt halb ei oleks, kipuvad sellega kaasas käima ka ühed soovimatud tegelased, mis võivad mitte ainult päeva vaid ka näonaha jäädavalt rikkuda. Kui tegu on paar korda kuus ilmuva mõne üksiku vistrikuga, saab abi vistrikupulkadest. Üks tore toode, mis mul alati varuks, on see ELF-i rullotsikuga Zit Zapper (1,76€ LINK / ARVUSTUS). Minu puhul tõesti töötab, julgen soovitada! Apteegitoodedest olen proovinud Australian Bodycare teepuuõliga vistrikupulka (8,45€ LINK, ARVUSTUS), mis mulle samuti väga meeldis ja mis hoiab ka asja ilusti kontrolli all. Kui aga näol on pidevalt mõni põletikuline tegelane ja antibakteriaalsete vedelikega neid ei ohjelda, soovitan tungivalt nahaarsti külastada. Väljakirjutatud kreemide-tablettidega saab naha seisukorda tunduvalt parandada ja hiljem ei pea endale etteheited tegema, et asja käsile ei võtnud. Mina ootasin liiga kaua ja nüüd saan vaid tagantjärgi nutta, et varem ei tegutsenud, sest nahk on aknearmidest jäädavalt rikutud. Võtke õppust!\nKui vähegi võimalik, kasuta kindlasti päeval niisutavat kreemi/geeli, sest ka rasune nahk vajab niisutust. Mina kahjuks ei ole sellist päevakreemi veel kohanud, mis hoiaks mu naha matina terve päeva. Veidi tõmbavad rasueritust tagasi erinevad aknekreemid, mida nahaarst on mulle kirjutanud. Nende halb külg on jällegi pindmise naha kuivatamine ja see hakkab inetult ketendama. Püüan päevakreemi kasutada kindlasti nendel päevadel, kui välja pole vaja minna, siis saab nahk kodus rahulikult niiskust imada. Parim päevakreem, mida olen proovinud ja mis peab minul mitu tundi jumestuskreemi all vastu, on Lumene 24H Balancing Moisture Face Cream (9,67€ LINK / ARVUSTUS). See niisutab mõnusalt ja muudab naha pehmeks. Teine minu suur lemmik on Arnaud kaaviari ja pärliekstraktiga päevakreem (25,90€ LINK / ARVUSTUS). See lõhnab minu meelest arulagedalt hästi ja niisutab tõhusalt. Suvel jääb minu naha jaoks ehk veidi liiga raskeks, aga talveks, kui nahast kekkütte tõttu viimnegi niiskus röövitud, sobib imehästi.\nVali kindlasti selline jumestuskreem, mille etikett teatab oil free ja long wear või millel kirjas, et see sobib just rasusele nahale. Siis on kindel, et see ei ummista poore ja püsib võimalikult kaua läikevaba. Isegi, kui su nahk on väga korrast ära, püüa kasutada meiki minimaalselt. Kanna näole õhuke kiht jumestuskreemi või BBkreemi, see on naha ühtlustamiseks, mitte vistrike ja muu peitmiseks. Kui asud kreemiga liialdama, lootes kihte lisades saavutada veatu jume, lõpetad pigem ebaloomuliku maskiga ja oh, kui see kõik veel paari tunni pärast näol "sulama" hakkab...\nJumestuskreem, mis minu nahal kõige kauem vastu peab, olles samal ajal ka hea katvusega, on Revlon Colorstay (9,95€ LINK). Teine kreem, millest olen suures vaimustuses on Maybelline Dream Pure BB kreem (8,25€ LINK), mis on mõeldud just rasusele nahale. Sisaldab jällegi probleemse naha head sõpra - salitsüülhapet. Kreem on uskumatult hea katvusega ja jätab mõnusa mati tulemuse. See ei sisalda õlisid ja on nahal hästi kerge ja laseb sellel hingata. Sisaldab ka päikesekaitsefaktorit.\nJärgmisena haara hea katvusega peitekreemi järele, jäta nahk seal, kus see sul kena on, puutumata ja tupsuta üle vaid probleemsed kohad. Kasuta kindlasti peitepulka, mitte valgustpeegeldavat pliiatsit, sellega tood vaid probleemid esile. Toon võiks olla võimalikult sarnane jumestuskreemiga, kindlasti mitte heledam, sest hele pigem suurendab ja toob välja. Mina olen üliõnnelik oma Collection 2000 Lasting Perfection peitekreemi üle (eBay-s umbes 10€ LINK) , mille tore blogija JASMIN mulle Inglismaalt kaasa tõi. See on suurepärase katvusega ja püsib terve päeva täpselt seal, kuhu sa seda tupsutad.\nHea puuder on läikiva naha suurim sõber, ilma selleta läigiks mu nägu juba poole tunni möödudes. Asjatundjad soovitavad rasusele nahale pigem kompaktpuudrit. Kõige parema tulemuse saab, kui kanda puuder peale puudripadjaga rulluvate liigutustega. Seda just nendes piirkondades, mis kõige kiiremini läikima hakkavad. Mujal näol võib kasutada pintslit ja tolmpuudrit. Olen proovinud päris mitmeid kompaktpuudreid ja kõige tõhusamalt töötab minu pihul kõige odavam. Selleks on MUA kompaktpuuder (1,18€ LINK), mis ei näe küll kuigi kena välja, eriti peale pikemat kasutusaega, aga teeb oma tööd tõesti hästi. Lisaks suurepärastele matistavatele omadustele jääb see ka näol pea märkamatu. Soovitan!\nÜkskõik, kui kauapüsivat jumestuskreemi ma ka ei kasutaks, mõne tunni möödudes hakkab see näol "sulama". Avastasin aluskreemid enda jaoks alles hiljuti ja jumal tänatud! Mul on kasutusel see lahe munakujuline Tony Moly Eggpore Silky Smooth Balm (12,90€ LINK / ARVUSTUS).\nOlen sellest tõeliselt vaimustatud, meik püsib palju kauem ja nahk näib siledam ja värskem välja.\nEnamasti kipub rasuse naha omanikel peale jumestuskreemi "ära ujumise" juhtuma sama ka lauvärvidega. Sa võid hommikul näha hirmsasti vaeva, varjutada-hajutada, aga kui paari tunni möödudes on kogu su kunst silmavakku kogunenud või olematuks hajunud, siis ei tasu olukorraga leppida vaid haarata lauvärvi aluskreemi järele. Nii mina, kui ka paljud teised ilublogijad on väga rahul selle ELF-i Mineral Eyeshadow Primer´iga (3,52€ LINK / ARVUSTUS). See hoiab tõesti kogu päeva silmameigi paigal, lauvärvid näivad kirkamad ja neid on kergem hajutada.\nRasuse naha omanikuna on sul need ehk juba käekotis olemas. Kui ei, on viimane aeg need sinna muretseda ja sa imestad, kuidas ilma nendeta elada said. Tupsuta nägu õrnalt rulluvate liigutustega, et mitte meiki maha hõõruda. Kui päeva jooksul soovid nägu puuderdada, on see samm enam kui vajalik, vastasel juhul jääb puuder inetult rasustele kohtadele pidama. Pabereid on hea kasutada ka peale päevakreemi ja enne jumestuskreemi pealekandmist, et üleliigne imendumata kreem eemaldada. Mina kasutan hetkel E.L.F.-i pabereid (1,78€ LINK), mis sisaldavad rohelise tee ekstakti. Igati head abimehed.\nTe ei usu, kui paljud inimesed ei pese oma pintsleid, mitte ainult nii tihti kui vaja, vaid lausa üldse mitte! Eriti tihedad pintsliloputajad peaksid olema rasuse naha omanikud, sest me ju ei soovi baktereid täis pintslitega oma naha seisukorda veelgi hullemaks pintseldada ja seda need räpased pintslid just teevad - piisab vähesest, et saada poorid ummistatuks ja vistrikud kerkivaks. Kui kasutad pintsleid igapäevaselt, oleks hea omada pritsuga pintslipuhastus vedelikku, mida on lihtne pintslile peale kasutamist paar korda peale pitsida ja salvräti sisse puhtaks pühkida.\nMulle väga meeldib ELF-i alkoholi sisaldav kiireks värskenduseks mõeldud sprei (4,39€ LINK). Kuigi see ei tee pintsleid nii puhtaks, kui korralik pesu, tapab ta siiski bakterid ning tagab, et pintslid pesude vahepeal hügieenilised püsiksid, lisaks annab mõnusa lõhna. Iganädalaselt peaks ette võtma korralikuma pintslipesu. Hetkel on mul kasutuses spetsiaalne pintsilipesušampoon ELF-ilt (4,39€ LINK), aga minu meelest teeb tavaline šampoon või vedelseep täpselt sama head tööd. Mulle meeldib kasutada antibakteriaalset vedelseepi, siis on kindel, et võimalikult paljud bakterid on läinud. NB! Sama tihti kui pintsleid, tuleb pesta ka meigišvamme ja ärge unustage aeg ajalt ka puudripatju välja vahetada!!!\nKuigi rasuse nahaga on palju muret ja vahel tahaks lihtsalt paberkoti pähe tõmmata, siis annab õigete vahenditega siiski üht-teist ära teha.\nJagage oma läikimisvastaseid nippe ja rasuse naha hooldusrituaale.\nSildid: akne, Arnaud, Avon, eBay, ELF, Garnier, Gatineau, Lumene, Maybelline, MUA, nahahooldus, Oriflame, rasune nahk, Revlon, Tony Moly, Ziaja\nKristi Raudlepp 4 November 2013 at 17:22\nMul küll ei ole nii rasune nahk nagu Sa kirjeldad seda endal olevat, aga olenemata sellest oli Su postitus väga informatiivne ja äärmiselt kasulik. Aitäh Sulle :)\nUnknown 4 November 2013 at 17:37\nSulle aitäh! ;) Mul on tõesti ekstreemselt rasvane nahk. :))\nMaiken. ^^ 4 November 2013 at 17:56\nHei, mis number tooniga sul see puuder on? :) MUA lehelt leidsin kõige heledama tooni shade 2, aga see vist ikkagi liiga tume.\nUnknown 4 November 2013 at 17:59\nMinul shade 1, tundub jah, et hetkel otsas. :(\nPeaksin ka neid ensüümkoorijaid proovima. Aga enamus nippe õnneks juba teadsin ja olen nõus. Iga väiksemgi liigutus, parandab asja (olgu see siis padjapüüri vahetus või pintslite pesu). Aga puudritest eelistan just rohkem tolmpuudrit. Minu rasusele nahale sobib just see palju paremini kui kompakt. Põnev lugemine oli! :)\nMul jääb tolmust väheks, eriti T-tsoonis. :D Proovi kindlasti neid õrnemaid koorijaid ja anna teada, kuidas meeldis. ;)\nIngel Kutsar 4 November 2013 at 18:24\nNii hea ja põhjalik postitus! Kuna mul endal sama probleem nahaga siis oli niii hea lugeda ja kindlasti proovin mõned mainitud tooted ära- Aitäh! :)\nMina ise avastasin mõni aeg tagasi enda jaoks Bourjois 1 2 3 PERFECT jumestuskreemi, mis tõesti teeb lubatut ja jätab mati tulemuse ning samuti ka aastaid on mind aidanud ARTDECO Fixing Powder.\nUnknown 4 November 2013 at 18:43\nAitäh, armas Ingel! :) Bourjois 1-2-3 jumestuskreem on mul kindlasti kavas ära proovida, hea, et meelde tuletasid. ;)\nUnknown 4 November 2013 at 19:03\nMul oli sama mure. Ääretult rasune näonahk ja mis kõige hullem, mu laup on täis väikesi punnikesi ning ka suuremaid vistrikke tekib aina juurde üpris tihti. Vahest on hommikuti selline tunne, et lihtsalt ei taha kooligi minna. Tahaks nagu lasta näonahal ilma meigita olla, et äkki paraneb natuke, kuid kui ilma meigita olen kooli juba jõudnud, tunnen ennast nagu täielik koletis kõigi teiste perfektse näonahaga koolikaaslaste seas. Nädal tagasi ostsin endale apteegist teepuuõli, lootes, et see tõesti aitab, kuna olen palju head selle kohta kuulnud. Kandsin seda punnikestele 3-4korda päevas, nagu seal kirjas oli, kuid ei midagi.. Selle toime oli tühine. Samuti ostsin endale selle Sebamed Clear Face Clensing Foami, mida kasutan samuti iga hommik ja õhtu. Rasusest nänahast pole enam jälgegi, selle üle on mul muidugi ainult hea meel, kuid pärast pesu on vaja otsekohe nahale niisutavat kreemi kanda, muidu algab juba kiskumine näos. Samuti tekitab see ka hiljem õrnalt kipitust. Küll aga pole ikkagi punnikesed kadunud ning enesehinnang on madalam kui muru :(\nPäris pikk murekiri tuli, aga tahtsin lihtsalt sellest kuhugi kirjutada ;)\nKairin, suur aitäh nii pika kommentaari eest! :) Ma soovitan kindlasti nahaarstiga nõu pidada, saad kindlasti abi - läheb küll umbes kuu aega, et preparaadid mõjuma hakkaksid, aga usu, asi läheb paremaks. :) Olen kusagilt lugenud, et kui akne just otsaesist kimbutab võib asi olla mingi toidu talumatuses, organism ei suuda teatud aineid lagundada, samuti pidi stress, vähene uni ja liigne muretsemine just selles piirkonnas vistrikke tekitama. Kolmas põhjus võib olla juuksehooldustoodete sattumine laubale - šampoonid, palsamid, lakid hoia sealt kindlasti eemale, soovitatakse pesta enne pea ja siis nägu, et jäägid nahalt eemaldada. ;)\nAnonymous 4 November 2013 at 19:13\nVõib-olla oled juba proovinud, aga minul see aitas. Igal õhtul peale näo puhastamist määrin kreemi asemel näkku jojobaõli, kuna see on kõige sarnasem naha loomuliku rasuga, "arvab" nahk, et on juba piisavalt rasu tootnud ja läigib vähem, samuti vähendab vistrike teket ning ei ummista poore. See nõuab järjekindlust ja tulemused andsid end näha umbes kuu möödudes, aga mina soovitan soojalt. Ostsin apteegist - 20ml maksis umbes 4 eurot, kuid jätkub sellest ikka tükiks ajaks.\nUnknown 4 November 2013 at 19:24\nJaa, kunagi ammu isegi proovisin, aga kuna ma juba tükk aega olen sunnitud öösiti nahale aknekreeme määrima, siis jäi see katki. Peaks täitsa uuesti proovima, kui ravile vahe sisse tuleb. :) Aitäh soovitamast!\nAnonymous 4 November 2013 at 19:36\nMina julgen soovitada mudamaski Puhtlalt Looduselt. Väga normaalse hinnaga, tavaliselt peale maha pestmist siuh tooneriga üle ja kreemi ka veel. Pärast mitmenädalast kasutust oli erinevus päris suur varasemaga. Minu nahk armastab :)\nPostitus on üli informeeriv, nüüd peab ju jälle poodi lippama :D\nUnknown 4 November 2013 at 19:43\nJaa, mulle meeldis ka see mask väga, kindlasti ostan millalgi uuesti. .)\nAveli 4 November 2013 at 19:41\nOlen ise ka rasulise nahaga, täpsemalt vistrikulise, kuid see postitus hetkel kohe inspireeris minema oma näole korraliku ja hooldava puhastuskuuri tegema, sest olen terve päev seda aina edasi lükanud, kuid mu näonahk väga vajaks seda hetkel.\nUnknown 4 November 2013 at 19:44\nTore, et said inspiratsiooni. ;)\nTõepoolest väga informatiivne postitus. Sain häid ideid, mida enda naha peal hakata katsetama. Aitäh! :)\nelly 4 November 2013 at 22:18\nMa tean, mida Sa tunned :D Mina olen ka see "diskopall". Aga õige see on, et rasuse nahaga ei tule kortsud nii ruttu, nii et mingi pluss peab ka ikka olema, eksole :D Aga sain minagi Sinu postitusest nii mõndagi kasulikku teada, eriti seda kuidas on õige jumestada (see on minu nõrk koht) ja maskid. Jumestuskreemina kasutan minagi Bourjois 123, kiidan ja soovitan ka seda! Aitäh, nii kasulik jutt ja ilusad pildid !\nUnknown 4 November 2013 at 22:34\nHea teada, et ma ei ole ainuke. :D Pean selle Bourjois´i kindlasti ära proovima. ;) Aitäh Sulle ka!\nOi, aitäh selle postituse eest! Minu jaoks oli siin küll uut infot päris palju.\nKas oled ka Lumene primerit kasutanud? Ostsin hiljuti, ent ei märka, et see aitaks kahjuks. Äkki teen midagi valesti pealekandmisel?\nIgapäevase jumestuskreemina kasutan MaxFactori CC kreemi ja mulle väga meeldib selle sametine konsistents ning jätab päris mati tulemuse. Eelnevalt oli mul Garnieri BB-kreem for sensitive skin ja see juba peale kandes jättis üpris õlise tulemuse, seega Garnieri ei soovita, vähemalt seda sensitive varianti mitte.\nTean, et väga paljudele sobib Lumene primer, aga minu nahale see samuti ei meeldi. :( Neid peaks vist kolme sorti olema, mina olen seda matistavat varianti proovinud. MaxFactori CC kreemi prooviksin küll hea meelega. .)\nAnonymous 4 November 2013 at 23:11\nmul on ka rasuse nahaga suur probleem - iga päev vaatan peeglist ja mõtlen, et miks mina selline "rasvane" olema pean! :D savimaski kasutan ja jojobaõli ka, üleliigse rasu saan päeva jooksul ära nii, et võtan salfaka ühe kihi paberit ja tupsutan sellega nägu - minuarust töötab sama hästi kui spets rasu eemaldavad paberid. jumestuskreemi peaks aga küll ära vahetama ja pintslid pesen juba täna ära :D\nUnknown 4 November 2013 at 23:18\nJah, salfakas ajab ka asja ära, aga minu meelest need spets paberid jätavad meigi rohkem puutumatuks, imavad vaid rasu. ;)\nAnonymous 4 November 2013 at 23:52\nMuide huvi pärast, miks sa näovett/toonikut ei kasuta? :)\nUnknown 5 November 2013 at 00:57\nOi, kasutan ikka. :) Ma lihtsalt tahtsin siia panna ritta tooted, mis just rasusele nahale hädavajalikud, muidu oleks liiga pikaks läinud. ;)\nMis firma see Ziaja on? Hinnad on päris soodsad, kas on looduslik või mitte?\nUnknown 5 November 2013 at 10:42\nSiin on natuke kirjas: http://www.ltt.ee/ziaja.\nK 5 November 2013 at 17:46\nnii super postitus! :) igati kasulik\noeh järjekordne postitus kus kiidetase seda BB kreemi, mida ise ka kasutan ning kirjutasid ka, et jätab mati tulemuse.. mulle tundub, et ma olen saanud mingi praagi, sest mul jätab see ikka näo väga läikivaks :/ mõtlen kas uus osta sama kreem muust poest või mingi muu kreem.\naga väga super blogi, jõudu edaspidiseks! :))\nUnknown 5 November 2013 at 17:48\nAitäh, Kristi! :) On Sul ikka kindlasti sinise korgiga rasusele nahale mõeldud variant? :)\nK 6 November 2013 at 22:47\njep, sinise korgiga ikka :)\nUnknown 6 November 2013 at 23:30\nÄkki siis on tõesti praak vms. :( Kas koos puudriga ka hakkab kohe läikima? Ega liiga palju korraga äkki näole ei saa kreemi?\nMul on ka olnud aastaid rasune nahk ja olin juba ära harjunud. Saadeti Garnieri Moisture Match roheline kreem kombineeritud ja rasusele nahale. Esimene kord ajas veel rohkem läikima. Hiljem juba tegi näo matiks ja nüüd ei läigi üldse ja mul on pigem kuiv nahk ja sooviks hoopis niisutada. Käisin kosmeetiku juures hiljuti ja ta kooris nahka ja pani mingit kreemi ja mõni päev läikis veidi ja nüüd on jälle kuiv. Ostsin kreemi, et vähegi niisutada ja ainult päev läigib ja jälle kuiv. Lasteseepi kasutan näo puhastamiseks vistrikest. Veidi kuivatab aga pole hullu. Mulle mõjus see Moisture Match kreem ikka nii, et nüüd soovin veidigi niiskemat ja läikivamat nahka mitte kuiva. :D Maybelline BB kreem on ka hea. Sain selle proovimiseks ja mulle meeldis. Kahjuks ei ostnud sooduka aeg ära ja nüüd on 8 euri. Aga muidu on artikkel väga kasulik! :)\nUnknown 5 November 2013 at 18:35\nMoisture Match tundub siis toimivat, peaks proovima. :) Mul on Maybelline BB kreemiga ALATI nii, et kui mul teda vaja on, ei hakka kusagil soodushinnaga silma ja kui parajasti vaja pole, on kindel, et igas marketis on pakkumine 5€. ;)\nUnknown 6 November 2013 at 23:32\nKindlasti proovin selle sinises pudelis variandi ka ära, kui oranž otsas. :)\nAnonymous 14 November 2013 at 23:03\nPanin ööseks jälle Moisture Match rohelise peale, et niisutada. Hommikul oli nägu täiesti kuiv. Ja nägu muutuski kuivaks pärast selle kreemi kasutamist. Ja nüüd ei aita ükski niisutaja ja läike andja. :/\nKuskoha sneid Ziaja tooteid müüakse :) ?\nUnknown 25 September 2014 at 09:40\nNäiteks siin: http://www.mylook.ee/ziaja\nAnonymous 20 September 2017 at 23:37\nSattusin siia juhuslikult ja pean oma nr. 1 toodet kiitma: apteegist Avene seebivaba puhastusgeeli, hind võibolla kallim aga kulub vähe ja toimib nii noortel kui vanematel, kel punnid näkku trügivad. Juba 20 a kasutan seda ja kiidan.\nElu esimese BB kreemi proovisin juhuostuna netipoest : Rilastil Aqua , väga mõnus tundlikule ja probleemsele nahale.


👨 Tüdruku tervis A-Z: opositsiooniline defitsiidne häire (ODD) 👩 - BEEBI-JA-VäIKELAPSE - Magazine - Elu Täissuuruses 2020\nTüdruku tervis A-Z: opositsiooniline defitsiidne häire (ODD)\nMagazine - Elu Täissuuruses BEEBI-JA-VäIKELAPSE 2020 Tüdruku tervis A-Z: opositsiooniline defitsiidne häire (ODD)\nNõuanne ja kättesaadavus\nKõigil väikelastel on liiga tuntud raskused, ja kuigi nad on tavaliselt vaid osa teie lapse arengust, on võimalus, et nad võivad tähendada midagi muud\nKohutav kaksik. Jah, see tähendab, et kuuleb tantrums, pisarad ja öelge ema ja isa jaoks "ei" - palju. Enamik väikelapse lähevad läbi * selle * staadiumi, kuid mõnedel lastel võivad sagedased viha purunemised ja vaenulikkus valitsejate näitajate suhtes (ka sina!) Olla märgiks midagi enamat kui lihtsalt faasist, millest ta välja kasvab.\nOpositsiooniline defitsiidne häire (ODD) on lapsepõlve käitumishäire, mis mõjutab umbes 16 protsenti elanikkonnast ja on tavaliselt koos tähelepanuhäirega hüperaktiivse häire (ADHD) kõrval.\nODD on pidev vihane ja / või ärritunud meeleolu muster, argumenteeriv väidetav käitumine võimude suhtes ning tendentsid olla süütuvad ja kurjategijad. Häire mõjutab tihti nii emotsioone kui ka käitumist.\nVäikesed lapsed võivad väsimust ja ebaharilikku käitumist üsna levinud, eriti kui nad õpivad öelda "ei"! Teil ei tohiks muretseda ODD-ga teie väikelapse pärast, kui ta on aeg-ajalt kipub olema tema jaoks sobilik.\nSa ei tohiks muretseda ODD-ga teie väikelapse pärast, kui ta on aeg-ajalt kallale läinud\n"Isegi kõige paremini käituvad lapsed võivad aeg-ajalt olla vastuolulised ja vaenulikud," räägib dr. Margaret Bullock, "Lightbulb Psychology Ltd." direktor.\n"ODD-diagnoosi võib teha ainult siis, kui teie lapse ärritunud meeleolu ja halb käitumine olid intensiivsed, süütud ja sagedased."\nODD-ga lapsed mõnikord teadlikult kurdavad teisi, kaotavad regulaarselt oma meeleolu ja keelduvad aktiivselt taotlusi või reegleid täitmast ning teisi kergesti ärritavad.\n"ODD-d diagnoositakse spetsialiseerunud lapse ja noorukie psühhiaater pärast lapse käitumise hindamist teatud aja jooksul," ütleb Margaret.\nODD-d ravitakse tavaliselt Ühendkuningriigis käitumisviisiga. See hõlmab pereteraapiat, vanemate koolitust ja toetust, mis võivad olla ükshaaval või teiste perede grupis. See aitab teil vanemana kõige paremini teie lapse käitumisega toime tulla ja aitab neil tunda end toetada ning õppida konkreetseid vanematehnoloogiaid.\n"Ravi programmid võivad töötada kõige tõhusamalt, kui on olemas koostöö peamiste parteidega nagu kooli- või lasteaed," ütleb Margaret. "See aitab pakkuda oma lapsele järjekindlat sõnumit ja kindlustada teie lapsepõlve kõigi aspektide kindlustunnet."\nSeda ei ravita tavaliselt ükskõik millise raviga, kui see ei toimu kõrvalsuhete korral ADHD-ga. Sellisel juhul võivad kõik ADHD-ravimeetodid leevendada mõningaid ODD sümptomeid.\nKui arvate, et teie väikelapsele on ODD-d täheldatud, veenduge, et räägite oma GP-le ja võite paluda pöörduda lapse ja noorukite vaimse tervise teenistuse (CAMHS) poole.\nODD-ga laps näitab äärmist vastuseisu ja vaenulikkust ning mõjutab nende suutlikkust luua ja säilitada suhteid ja sõpru, mis võib lasteaia või kooli käivitamisel raskendada. Kui teil on sellest mures, räägi oma lapse õpetajaga. "Oluline on koostöö kooliga," ütleb Margaret.\n"Neil on sageli ka juurdepääs hariduspsühholoogidele ja teistele spetsialistide käitumise abipersonalile, kes võivad teile abi ja nõu anda."\nSamuti on olemas organisatsioonid ja heategevusorganisatsioonid, mis annavad teile rohkem teavet ja juhiseid.\nEelmine Artikkel Probleemide lahendamine\nJärgmine Artikkel Eksklusiivne John Hathaway intervjuu\nKirjuta oma sünnipartneri sünniplaan\nKirjutage oma meditsiiniliste soovide saamise plaan\nTe olete kolmas trimestril: 7 asjad, mida peate tegema enne sünnitust\nTeie haigla kott Essentials\n16 haiglasse kantud essentsiaali, mille tõenäoliselt unustate\n7 haigla kotti Essentials Giovanna Fletcher pakkimine beebi number kolm\nKuidas teha Margarita alla 60 sekundi jooksul\n19 YouTube'i videot, et motiveerida teid suureks saavutamiseks\nKuidas tagada, et teie laps on teie lapse jaoks ohutu\nAlusta lapse kehakaalu kaotamist kolm kuud pärast sündi, öelge arstidele\nKümme audioraamatut, mis aitavad teil esimese kolme kuu emaduse läbi viia\nEma ja beebi auhinnad 2014 lühipealkiri - parim lastekeet 12-24 kuud\nEma ja beebi auhinnad 2014. a. Lühinimekiri - parim lastekäru alla 12 kuu\nEma ja beebi auhinnad 2014 lugeja - parim lapsepaber


Anname nõu: kuidas valida kõrvaklapid? | Digigeenius Millised suurused on suured klapid\nPuuduseks on selliste klappide raskus ja suurus — ebamugavam reisil kaasas kanda ning pikemal kandmisel võivad pisut umbsed tunduda. Seetõttu on need üha populaarsem valik neile inimestele, kes vajavad kontoris süvenemiseks täielikku vaikust ning soovivad tihti lennuki või ka rongiga liigeldes muuta reisi müravaesemaks.\nNarbekov soovitas enne kõrvaklappide ostmist kodus eeltööd teha, foorumites surfata ja poes klappe proovida, sest mis sobib ühele, ei pruugi sobida teisele. Tõelised muusikaentusiastid arvatavasti juba teavad, millist kaubamärki tasub usaldada, kuid märksa keerulisem on kirevas kõrvaklapimaailmas orienteeruda tavatarbijal, kes tahab lihtsalt klappe, mis oleksid soodsad, sobiksid hästi ja peaksid ka vastu.\nSuuremate elektroonikapoodide valik võtab silme eest kirjuks, sest kõrvaklappe on mitut tüüpi, kaubamärke mitukümmend ning tagatipuks erinevad hinnad enam kui sada korda. Näiteks on Euronicsi kauplustes odavaimad 2,eurosed Hama klapid ning kõige kallimad eurosed Beats by Dr. Euronicsi audiotootejuhi Urmo Narbekovi sõnul müüakse Ma tahan suurendada liiget, kuidas teha ka kõrvaklappe, mis maksavad eurot.\nNeed olevat tõelistele muusikagurmaanidele, kelle jaoks on iga detail muusikas ülitähtis. Kolmeeurosed kõrvaklapid sobivad tema sõnul pigem ajutise lahendusena.\nKõigepealt peab teadma, millised on ühe või teise kõrvaklapitüübi plussid ja miinused, sest nii nagu paljude asjade puhul, kehtib ka kõrvaklappide puhul reegel, et kvaliteet sõltub hinnast. Tüüpe on laias laastus kolm: nööp- ja kõrvasisesed kõrvaklapid, kõrvapealsed ning suured klapid, mida võib omakorda jaotada avatud ja suletud disainiga ning juhtmevabadeks ja mürasummutavateks.\nWhatsApp Kaasaegse tehnoloogiaga kõrvaklapid on mugavad erinevates olukordades, et sukelduda muusikamaailma või ümbritsevast mürast eemalduda. Kõrvaklappidega liikumist näeb tänavapildis üha rohkem, samuti ka näiteks spordisaalis või lennureisil. Kõrvaklapid on hindamatuks abiliseks paljudele kontoritöötajatele, asendamatud kaaslased mänguritele ning paljudele teistele, et oma töö või hobidega tegeleda. Kõrvaklappide valimisel tuleks lähtuda sellest, kus ja milleks peamiselt klappe kasutatakse, et saada maksimaalne helikvaliteet ja kasutamismugavus. Kõrvasisesed kõrvaklapid Telefonist muusika kuulamiseks sobivad kõrva sisse käivad nööpkõrvaklapid.\nNarbekovi sõnul on kõige lihtsamad ja soodsamad nööpkõrvaklapid, kuid kuna kuulmekanali ja kõlarielemendi vaheline isolatsioon ei ole neil kõige parem, jääb nende bassiheli üsna kehvaks. Nööbid ei pruugi sõltuvalt kõrva ehitusest ka hästi kõrvas püsida.\nParemini püsivad asjatundja sõnul kõrvas kõrvasisesed klapid in-earmis on ka parema helikvaliteediga. Aktiivselt liikuvad inimesed võiksid valida just kõrvasisesed või spetsiaalsed spordiklapid, millel on Millised suurused on suured klapid taha kinnituvad aasad.\nTänavamüra kaob «Kõrvasiseste klappide otsikud suunavad heli otse kuulmekanalisse ning kuna heli ei leki välja, on tänaval kõndides mürafoon väiksem ja see tagab parema helipildi,» selgitas Narbekov. Ta toonitas, et hea heliisolatsiooni tõttu ei tohiks neid kasutada liikluses, sest kui ümbritsevat tänavamüra üldse ei kuule, võib ennast ohtu panna.\nKõrvasiseste klappidega on kaasas erineva suurusega silikoonist või vahtplastist otsikud, mille seast saab endale mugavaima suuruse valida.\nFoto: Toomas Huik Kõrvasiseste Anekdoot suurenenud liige heli jääb oma väikeste kõlarite tõttu alla aga kõrvapealsete klappide omale. Kõige mitmekesisemat helipilti pakuvad tema sõnul aga suured, ümber kõrva käivad klapid, mida kasutatakse üldiselt koos võimendi või muusikakeskusega kodustes tingimustes.\nÜks kõrvaklappide olulisi omadusi on avatud või suletud disain. Neile, kes peavad tihti viibima mürarikkas keskkonnas, näiteks lennukis või rongis, sobivad hästi suletud disainiga kõrvaklapid, millel kõlari tagumine külg on kaetud ja isoleeritud.\nNõnda ei kosta kuulatav heli ümbritsevasse ruumi ja väline heli kõrvaklappidesse. Avatud disainiga klappidel on kõlari tagumine pool osaliselt ümbrusele avatud, kuid nende eeliseks on jällegi laiem helipilt ja enamasti kergem kaal, mistõttu väsitavad nad pikemal kuulamisel vähem.\nEuronicsi kauplustest ostetakse kõige enam euroseid väikseid nööp- ja kõrvasiseseid klappe. Ühtlasi tuuakse neid ka kõige rohkem parandusse, sestap soovitas Narbekov kõrvaklappide valikul usaldada tuntud tootjaid, kellel on aastatepikkune kogemus. Ta tõi näiteks üle 60 aasta kõrvaklappe tootnud Austria firma AKG, kes katsetab kõrvaklappide kaableid ligi korda, neid painutades-väänates, et enne müüki saatmist olla nende kvaliteedis täiesti kindel. AKG kõrvaklappide hind algab Euronicsis 20 eurost.\nTüüpilised garantiiremondi põhjused on klappide ragisemine või täielik vaikus. Enamasti on sellisel puhul kaabel viga saanud, kuid tuleb ette ka tehasepraaki. Kuulari praak ilmneb tavaliselt esimestel kuulamistundidel.\nPaljudel mobiilseks kasutamiseks mõeldud kõrvaklappidel on lame juhe, mis ei lähe kergesti katki ega sõlme. Kõrvaklappide kõige nõrgem koht on pistiku ja juhtme liitekoht.\nFoto: Toomas Huik Et kõrvaklapid kaua vastu peaksid, tuleks nendega ettevaatlikult ümber käia, näiteks on soovitatav pärast kasutamist juhe kokku kerida. Puhastama peab nööpkõrvaklappide väikseid augukesi, kuhu koguneb kõrvavaiku. Kõrvapealsete ning suurte kõrvaklappide puhul tasub poes pilk heita klapi konstruktsioonile. Peatugi võiks olla valmistatud vastupidavast materjalist, metallist või tugevast plastist,» selgitas Narbekov.\nKõrvade higistamine Eriti hoolikalt tuleks kõrvaklappe valida suurtel muusikasõpradel ja arvutimänguritel, kes kasutavad neid tundide kaupa järjest. Nahast kõrvapadjakesed takistavad õhu liikumist ja seetõttu hakkavad kõrvad higistama. Pikaks kasutamiseks sobivad tekstiilist kõrvapadjad, kuid neid on võrreldes nahaga keerulisem puhastada.\nNarbekov nentis, et kui mujal Euroopas saab suuremates elektroonikapoodides kõrvaklappe suures valikus proovida, siis Eesti kauplustes on väljas vaid üksikud klapid. Klappe saab proovida ka praegu, kui klient pöördub teenindaja poole ja palub pakendi avada. Narbekov soovitas enne kõrvaklappide ostmist kodus eeltööd teha, foorumites surfata ja poes klappe proovida, sest lõppude lõpuks on igaühel oma eelistused ja mis sobib ühele, ei pruugi sobida teisele.\nDre, JBLi ja Monsteri klappe, millel on korralik, mahlakas bass. Kui neist mõne peaks aga valima tõeline džässisõber, siis suure tõenäosusega toob ta need homme poodi tagasi, sest need ei haaku tema muusikastiili ja -maitsega,» nentis Narbekov. Sellisel juhul võiks mehe sõnul eelistada klassikalisi Hi-Fi-klappe, nagu Sennheiser või AKG, mis oma täpse helitaasesitusega võimaldavad võrdselt hästi kuulata enamikku muusikastiile. Ta lisas, et noortele on ka tähtis, et tennised või muu riideese ja klapid oleksid kenasti ühes stiilis, sestap toodavad paljud firmad rohkelt eri värvi mudeleid.\nTänapäeval vaadatakse üha enam, et kõrvaklappidel oleksid ka nutitelefonidele mõeldud mikrofoniga juhtpult, et hõlpsasti muusikapala vahetada või telefonikõnele vastata. Järjest rohkem võidavad populaarsust kallimad juhtmevabad bluetooth-kõrvaklapid, millel on loo vahetamiseks ja helitugevuse reguleerimiseks juhtnupud. Kui klapid Millised suurused on suured klapid suruvad, võiks neile peatoe venitamiseks mõneks tunniks karbi või raamatud vahele panna, kuid liialdada ei tasu, sest muidu venib peatugi välja.\nFoto: Toomas Huik Toimetus ootab lugejate küsimusi.


Keelekaste: Pitsateist ja pitsereist : Õpetajate Leht\nKeelekaste: Pitsateist ja pitsereist\n12. apr. 2019 Priit Põhjala toimetaja - Kommenteeri artiklit\nBabüloonia loitsukogumikust „Bīt mēseri“ („Sidumise koda“) leiab loetelu veeuputusjärgsetest tarkadest, kes olid kaugel täiuslikkusest ja kellest ühe kohta sedastatakse napilt: „Pirig-gal-abzu, kes sündis keset Adabi linna ja riputas oma pitsati kitsekala-deemoni külge, sellega vihastades Ead Apsus, nõnda et üks vanutaja lõi ta oma pitsatiga surnuks“ (vt „Gilgameši eepos“, Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2010, lk 17–18).\nAga isegi juhul, kui pitsatit ei plaanita kasutada otseselt kellegi surnuks äsamiseks, on see üks tõsine, suurt tarkust ja vastutust nõudev ese; kes saab voli mõnd mõjuvõimsamat pitsatit pruukida, see võib muuta elusid. Ometi ei tea tähtsate pitsatitega sahmerdajad, lihtrahvast rääkimata, teinekord sedagi, mis see on, mida nad käes hoiavad. Ja mis on see, mis tollest esemest maha jääb. Üks on pitsat, teine pitser, aga kummaga tehakse kumba? Ja tempel, mida see veel endast kujutab? Vaat nii pöörasingi jutu jälle keele, täpsemalt sarnassõnade „pitsat“ ja „pitser“ ning sõna „tempel“ peale.\nKui alustada häälikuliselt koostiselt lähedasematest sõnadest, „pitsatist“ ja „pitserist“, siis esimene tähistab seda, millega lüüakse – tööriista, vahendit, mingist kõvemast materjalist vormi, millel on peegelpildis reljeefne tekst või pilt või mõlemad. Eesti riigi tähtsaimalt pitsatilt, mis on hoiul riigisekretäri juures lukustatud kapis, leiab näiteks teksti „Eesti Vabariik“ ja suure riigivapi kujutise: kaks tammeoksa ja kolm lõvi kilbil. Minu isiklikult pitsatilt, mis on hoiul mu vasakpoolses lauasahtlis, leiab lihtsalt mu nime. Sellel pitsatil muidugi mingit erilist võimu ei ole, ta pole kuigi tõhus isegi talle ette nähtud väikese ülesande täitmisel – meelitada minu juurde tagasi väljalaenatud raamatuid, kus tema jäljend omanikumärgina sees on.\nVähemasti niigi palju see pitsat toimib, et sihtotstarbeliselt kasutades ja oskuslikult käsitsedes saab sellel oleva negatiivkujundi päripidise jäljendi. Vaat selle jäljendi kohta käibki too teine sõna, „pitser“. Niisiis on pitsat pitseri löömise riistapuu ja pitser omakorda pitsatijälg. Õigekeelsussõnaraamat pakub napi ja selge näitelause: „Lõi tõendile pitsatiga pitseri alla.“ Pitsat ja pitser suhestuvad omavahel natuke nagu loomakäpp ja selle jälg lumes, aeg ja selle jäetud märgid (ülekantult öeldaksegi ju, et „aeg on ta näole oma pitseri vajutanud“) või pastapliiats ja paberile tehtav allkiri. Kuni 15. sajandini olidki dokumendid muide allkirjastamata, allkirja asendas isiklik pitser.\nKui riigipitsatiga saab lüüa riigipitseri, siis vapipitsatiga vapikujulise vapp-pitseri ja nii edasi. Pitsatiga sõrmuse kohta öeldakse pitsatsõrmus ja – kuna ka sellega on võimalik vajutada pitserit – pitserisõrmus.\nJääb veel sõna „tempel“. Selle all peetakse silmas tööriista, täpsemalt värvipitsatit, aga ka selle jälge. Nii et kui pitsat on vahend ja pitser vahendiga tehtud jälg, siis „tempel“ võib tähistada mõlemat. Juhul kui räägitakse, et keegi või miski jättis templi mällu, ehk lausa igaveseks, siis mõeldakse muidugi jälge, mitte vahendit – ja sellega seoses meenub mulle üks tore, sõnal „dembel“ („demobiliseeritav“) põhinev sõdurite parafraas: dembel mällu igaveseks.\nKogu seda pitsati-, pitseri- ja templikremplit uuriv ajaloo abiteadus on muuseas tembeldatud sfragistikaks ehk sigillograafiaks. Esimene nimetus johtub kreeka sõnast sphragis, teine ladina sõnast sigillum; mõlemad tähendavad pitsatit. Ladina tüvi on ka iseloomuliku tüvemustriga pitsatipuu, sigillaaria (Sigillaria) teaduslikus nimetuses. Sfragistika-sigillograafia eriteadlastel, kes hommikust õhtuni noid sõnu pilluvad, on muidugi lihtne. Aga ülejäänute puhul ei teagi, mida on hõlpsam endale mällu vajutada: kas asjakohase abiteaduse keerukaid nimetusi või seda, mida ikkagi täpselt tähistavad sõnad „pitser“, „pitsat“ ja „tempel“.


Vigala - 157 õppematerjali - Annaabi.ee\n"vigala" - 157 õppematerjali\nVana-Vigala Tehnika –ja Teeninduskool Kodumasinad Koostaja: Svetlana Korneva 14KS1 Vana-Vigala 2014 Seadmete hooldamine AHI Kõigepealt soojendage ahi - küpsetusplaadile võib valada vett, et ahju tekiks niiskus. Ahju pind tuleb katta mitteabrasiivse puhastuskreemiga. Laske pisut seist...\naprillil 1876. aastal Väike-Maarja alevikus kaupmehe peres. Tema vanemad olid Väike-Maarjasse tulnud Läänemaalt Vigala kihelkonnast Velise valla samanimelisest külast. Georg oli juba lapsena hästi tugev poiss ja väga jõuhimuline. Liigagaruses pingutas ta aga end üle, külmetas seeju...