Karmo Tüüri blogi: Venemaa koht Euroopa klubis\nVenemaa koht Euroopa klubis\nKujutage ette ühte klubi, millel on paar väga lihtsat reeglit. Et rusikatega asju ei aeta ja üksteise tagant ei varastata. Et kõike seda korraldada, kontrollida ja arusaamatusi lahendada, on vaja palgata mõned asjaajajad ning selle jaoks tuleb liikmemaksu maksta.\nJa et saaks aru, miks taolist klubi vaja on – võiks ju niisama üksteisega viisakad olla – siis seletuseks, et klubi loodi peale viimatist suurt löömingut, kus üksteise näod armetult veriseks klohmiti.\nNüüd aga on üks klubi liige otsustanud, et reeglid on nõrkadele. Rusikatega võib vehkida küll ja võõrast vara virutada kah. Kui nüüd ülejäänud klubi vagural moel teatab, et nii ikkagi ei tehta, siis keeldub kraakleja liikmemaksu maksmast ja asub põlglikult, käed rinnal risti ootama: „Küll te veel põlvili roomate, et ma klubisse jääks ja teile pappi pritsiks“.\nSee eelnev oli nüüd ülilihtsustatud nö teoreetiline mudel, edasi tuleb praktika. Klubi all mõeldakse Euroopa Nõukogu. Viimatise suure kakluse all peetakse silmas Teist maailmasõda (EN loodi 1949 aastal). Kraaklejaks on Venemaa.\nNeed paar reeglit, mille all Venemaa EN liikmeks 1996.a astus, kõlavad niimoodi: rahvusvahelisi vaidlusi lahendatakse ainult rahumeelsete vahenditega; piirivaidlused lahendatakse rahvusvahelise õiguse alusel. Tegelikult oli neid tingimusi rohkem, kuid hetkel on olulised need kaks.\nPeale Gruusia kaklust vaatas klubi kohmetult üksteisele otsa ja oli vait. Peale Krimmi ärandamist piirati Venemaa hääleõigust ühes EN allorganist ehk parlamentaarses assamblees – eks ole ju hirmus karistus, kas pole? Selle peale teatas Venemaa, et tema enam liikmemaksu ei maksa.\nEuroopa Nõukogu nimelisel klubil, kuhu kuuluvad kõik Euroopa riigid (mitte ajada segamini Euroopa Liiduga), on tinglikult kolm kehandit: parlamenaarne, täidesaatev ja kohus. Tuletan meelde, et Venemaa kaotas õiguse hääletada parlamentaarses assamblees (ehk siis kõigi liikmesriikide parlamentide esinduskogus).\nNüüd aga juhtus jabur lugu. Euroopa Nõukogu Komitee võttis vastu otsuse, et Venemaale tuleb hääleõigus tagasi anda!\nKomitee koosneb liikmesriikide välisministritest. Esiteks ei saa ministrid tagasi anda seda, mida nad pole võtnud – hääletusõiguse peatas parlamentaarne assamblee. Teiseks pole ühegi ministri asi teha ettekirjutusi parlamentaarsele kogule. See on eksimine parlamentarismi, võimude lahususe, demokraatliku õigusriikluse aluspõhimõtete vastu.\nInimõiguste kohtu aspekt\nArgument, et juhul kui Venemaa Föderatsioon pole hääleõiguslik parlamentaarses assamblees, siis kaotavad Venemaa kodanikud võimaluse ennast kaitsta EN inimõiguste kohtus, ei päde. Pole olemas mingit põhjuslikku seost nende kahe kehandi toimimise vahel.\nSee, et Venemaa on ennast ise parlamentaarse assamblee tööst eemaldanud, jättes esitamata oma delegatsiooni, kirjutas hästi ja selgelt Andres Herkel. Euroopa inimõiguste kohtu kaitsest jäävad Venemaa kodanikud ilma alles siis, kui Venemaa ennast kogu Euroopa Nõukogust laseb välja arvata, olgu siis liikmemaksu mittemaksmise abil või muul moel.\nVenemaa teab väga täpselt, kuidas inimesi mõjutada, selleks on neil praegu võimuladvikus piisavalt palju halle pintsakuid ja muid spetsialiste. Moskva on hetkel võtnud sisse selle põlgliku poosi, millega ärpleja ootab, kuni eurooplased endalt põhimõtete koorma raputavad ja tulevad ise paluma: „ole nüüd hea mees ja tule meie juurde tagasi“.\nMinistrite komitee andis Moskvale juba punktivõidu. Kui nüüd lunitaksegi Moskvalt välja suuremeelne lubadus tagasi tulla Euroopa Nõukogu klubiruumidesse, siis leiab tõestust Venemaa põhitees: „näete, me ju ütlesime, et pole neil eurooplastel mingeid põhimõtteid ega reegleid, näita neile vaid raha võimu!“\nPosted by KT at 12:33 AM\nKuradima Kõva Kõne!\nZelenski kolmas voor\nKuidas suhelda Venemaaga?


10.03.2012 Korteriomandiõiguse regulatsioon liigub ühe seaduse alla\nEestis elab kortermajades ligi miljon inimest, kelle igapäevatoimetamised on suuremal või väiksemal määral mõjutatud korteriomandiseaduse poolt. Liialdamata võib väita, et korteriomandiseaduse näol on tegu meie ühiskonna jaoks kõige olul...\n10.03.2012 Kuidas asutada korteriühistut?\nSelleks, et kortermajas asutada toimiv ühistu, tuleks esmalt välja selgitada, millised on korteriomanike soovid - kui elanikud on seda meelt, et elamu paremaks haldamiseks ja hooldamiseks on ühistu loomine vajalik, kutsub initsiatiivgrupp (üldjuhul leidub igas majas ikka aktiivse...\n10.03.2012 Korteriühistu vajab tegusat ja tarka juhti\nLaiemale avalikkusele on Erki Möller tuntud Eesti ühe tippmuusikuna, rahvusorkestri ERSO trompetistina. Kuid peale selle juhib mees ka pealinna kaht korteriühistut - Vilde tee 52 ning Vilde tee 80 -, kus tuleb arvestada rohkem kui poole tuhande inimese võimaluste, soovide ja ta...\n10.03.2012 Korteriühistud: korteriomandi eelnõu muudab elu kohati keerulisemaks ...\nJustiitsministeeriumis ettevalmistusel olev korteriomandi ja -ühistu seaduseelnõu vajab kindlasti täiendusi, et ühistute huvid oleksid kaitstud, teatas Eesti Korteriühistute Liit.«Tegemist on seadusega, mis puudutab miljonit eestimaalast, mistap peab see olema k&otil...\n10.03.2012 Korteriühistu üksikliige saab ühistu käekäiku mõjutada\nKorteriühistu liikmelisusega kaasnevad sageli suured püsikulud, mis on suunatud kortermaja ühise majandamise ja korteriühistu liikmete ühiste huvide esindamise tagamiseks. Tihti tekivad aga vastuolud üksikliikmete ja ühistu vahel, sest liikmed märkavad eelk&ot...\n10.03.2012 Maamaksuvabastusega kaasnevad väikesed vimkad\nHalb üllatus on, et hoolimata kehtivast maksuvabastusest peavad Tallinna koduomanikud ikkagi ka 2012. aastal maamaksu tasuma, see puudutab enam kui 16 protsenti pealinna kortermajadest. Selle põhjuseks on «auk» maksuvabastuse korras, mis ei võimalda täielikult maa...\n10.03.2012 Kuidas pidurdada soojuse hinnatõusu?\nJätkuv küttehinna tõus on ikka ja jälle teema, mis elanike seas pahameelt tekitab. Aravetel ei ole just palju ühistuid, kes oleks küttehinna tõusu vastu midagi ette võtnud, olgu selleks hoone soojustamine või alternatiivse kütteviisi arendami...\n10.03.2012 Ilus maja algab ilusast ideest\n2011. aasta Kristiine tegusaimaks korteriühistuks nimetati KÜ Metsise 5. Esile tõsteti veel korteriühistud Energia 1, Spordi 7, Sõpruse pst 19, Tedre 76, Tuisu 5 ja Tuisu 18. Tänukirjad ja kingitused anti üle linnaosa korteriühistute ümarlaual aasta a...


EESTIMAA PÄEVIK - ESTONIAN BLOG: KAHEST ASJAST ÜKS MÕTE\nRaha! Ikka see raha! Juhtusin lugema Silver Meikari arvamust loomade "loomõiguste" üle. Suhteliselt "tühi" artikkel. Eriti kui arvestada, et mõni poliitik lubanud meid viia viie rikkama hilka, seni aga ei jätku paljudel raha elementaarseteks vajadustekski. Nii polegi õieti aru saada, mida Meikar öelda tahtnud.\nJa seejärel sellest, kuidas raha saada.\nMõttetu on sinna minna. Üks aasta käisin, kaup kallis ja isegi sissepääs oli tasuline(?). Enam ei lähe. Teen oma ostud kas Hansaplantist või Hortesest - igati soodsam ja professionaalsem teenindus!\nVanakoolimehega 100% nõus. Eriti nõme on see, et sissepääs on tasuline (ja mitte odav). Nagunii ostan sealt asju, miks peab siis sissepääs tasuline olema?\nKaubavalik on tavaline ning suht kallis. Mõistlikum on minna aianduspoodi või aiandisse. Muidugi, kes ennem lehma või siga pole näinud, nendele on seal laadal natuke vaatamist. Muidu täiesti mõttetu üritus.\nSiin ongi näide, kuidas saada piisavalt raha, et mitte osta mõistliku hinnaga sealiha. Ainult küsimus: Kui palju seakasvatuse omanikul ka raha on? Ei usu, et ta sente lugema peab. Nii et kas ikka pean maksma mõistlikust kõrgemat hinda kui tean, et raha kulub luksuse peale, mitte aga loomade parema olemise tagamiseks. Rääkimata ehk töötajate palgatasemest. Kellel ei jätku raha laadapileti eest.\nIgatahes selle eest, et teeäärsed müügikohad tekiksid ja sellistes kohtades ka puukooli omanikel mugav müüa oleks, peaks just poliitikud seisma. Või on õigem, et keegi nöörimise teel paar korda laatasid korraldab ja lahedalt sellest ära elab?\nLoomulikult ei lähe ma sellisele laadale...


HIV kiirtest jõuab apteekidesse müügile suve lõpuks | Tervis\nJane Saluorg, 10. märts 2016 11:06\nHiljemalt suve lõpuks jõuab Eesti apteekidesse müügile HIV kiirtest, mille abil saab kodustes tingimustes HI-viirust testida.\nTeadus- ja arendusfirma Selfdiagnostics OÜ jaevaldkonna juhi Svetlana Zolotarjova sõnul on nad kaua aega uurinud maailma tipptootjate HIV kiirteste, et valida välja kõige kasutajasõbralikum ja turvalisem test.\nZolotarjova kinnitab, et Eestisse müügile jõudev test on ülimalt täpne, sest algselt on test välja töötatud meditsiiniasutustes kasutamiseks. "Testivahend on väike ja täisautomaatne - inimesel pole vaja muretseda eraldi torkeseadeldise kasutamise ega testi jaoks täpse verekoguse saamise pärast," selgitas ta.\nTest peab vastama kõikidele Euroopa Liidu normidele ja nõuetele. Seepärast seisab hetkel testide müügile jõudmine vajalike tõendite ja kinnituste taotlemise taga kinni.\nPaljudes riikides, näiteks Inglismaal, USAs ja Prantsusmaal on kodused HIV testid apteekides või veebipoodides juba müügil, sest usutakse, et selline diskreetne, anonüümne ja mugav testimine aitab HIV avastamisele kaasa.\nÜhtlasi arvatakse, et kiirtest parandab inimeste võimalust saada varakult ravi ning vähendab riski, et teadmatusest nakatatakse ka oma partnereid.\nTervise Arengu instituudi nakkushaiguste ja narkomaania ennetamise osakonna juhataja Aljona Kurbatova ütles veebruaris Õhtulehele, et tema kiirteste pigem ei poolda.\nPõhjusena tõi Kurbatova välja, et kodusel testimisel ei ole võimalus patsienti koheselt nõustada, kui testi tulemus peaks olema positiivne. Seetõttu ei pruugi inimene arsti juurde kas üldse edasi minna või teeb seda liiga hilja – siis kui tervis juba kannatab.\nSamas ei välistanud Kurbatova veebruaris võimalust, et kiirtestid Eestis siiski millalgi müügile jõuavad.\nTerviseameti meditsiiniseadmete osakonna juhataja Tagne Ratasseppa sõnul on meditsiiniseadete puhul tegemist toodetega, milledele rakendub tootja vastutus – tootja peab enne turule viimist veenduma, et toode vastab kehtestatud nõuetele.\nAntud toote puhul tuleb Terviseametit teavitada 10 päeva enne toote turule viimist. Kui kõik esitatud dokumendid on nõuetekohased, siis kantakse toode Terviseameti poolt kättesaadavasse andmekogusse.


Kuidas vabaneda tsüstiitselt täielikult - Kas ma saan tsüstiidi jaoks šokolaadi?\nKuidas vabaneda tsüstiitselt täielikult, Kuidas tuvastada tsüstiiti ja mitte segi ajada teiste haigustega?\nVastunäidustused See haigus võib kaasneda mitte ainult valuliku urineerimisega, vaid ka teiste sümptomitega - kõrge palavik, palavik, nõrkus, peavalu. Maskid Osmantus eeterliku õli abil kasutatavad maskid on tõhusad kahjustatud, rabede ja kuivade juuste raviks.\nSoe vesi võib provotseerida tugev verejooksjuhtiv aneemiapearinglus. Ülaltoodud meetodid kõrvaldamise meetodid valusad sümptomid Bussiit on kategooriliselt soovitatav rasedate kasutamiseks.\nSee on väärt ainult teadmiseks. Sagedane märk kuseteede patoloogiast on hüpertermia kehatemperatuuri tõus. Sel juhul peate juua võimalikult palju vedelikku, kuid välistavad soojad jalgade vannid.\nSee algab tsüstiiti märkamata lihtne tunne Iga urineerimisega ilmub päeva pärast tungimist patogeensed bakterid Põie sees. See tuleb kohe peatada igapäevaste tihendite ja tualettpaberi kasutamine maitsega.\nPärast põie tühjendamist on vaja pesta ja pühkida suguelunditest kuivada. Mis ravimid arst nimetab Arst alustab ravi alles pärast laboratoorsete uuringute tulemuste uurimist. Kui patogeensed patogeenid muutusid tsüstiidi põhjuseks, peab patsient kursuse läbima antibakteriaalne ravi Kasutades selliseid ravimeid: viimase põlvkonna tsefalosporiinid; Amoksiklav või amoksitsilliin; Klaritromütsiin.\nRavi kestus sõltub patoloogilise protsessi etapist, patsiendi vanusest ja haiguste olemasolu anamneesis. Reeglina võtab ravi 7 kuni 14 päeva. Antibiootikumid hävitavad kiiresti viirused ja bakterid, kuid negatiivselt mõjutavad negatiivselt looduslikku soole mikrofloora. Düsbakterioosi ennetamiseks on määratud selleks, et saada probiootikume ja prebiootikume liinid, atsipol, enteroli, laktobakteriin, bifidebacterin.\nAmoksitsilliin - antibiootikum kiire ravi tsüstiidi jaoks Kui tsüstiit süveneb, siis kasutati antimikroobsed ravimid Lai valik tegevusi, mis on osutunud ägeda ja krooniline vorm Patoloogia: Furosolidon.\nRavimil on tegevus paljude bakterite ja lihtsamate inimeste suhtes; Nolüsiini Norbaktini piirkond. Antibakteriaalne toime Ravim võimaldab teil kasutada keerulise ja keerulise tsüstiidi ravis; Monolela.\nKaasaegne meditsiin Pulbri vormis suspensiooni valmistamiseks aktiivselt kõikidele tsüstiidi põhjuslikele ainetele; Nitroxoliini 5-NOC. Pikk tuntud vahendid, mis ei kaotanud uriinisüsteemi patoloogiate raviks asjakohasust; Palin.\nRavimi terapeutiline toime on eriti efektiivne tsüstiidi arengu alguses. Paljud inimesed pärast Cure sügisel tsüstiit uuesti. See võib olla seotud töö- või sagedase hüpotermia spetsiifikadega. Selliste sagedaste patsientide puhul sünteesitakse uro-vaha ravim.\nRavim sisaldab soole pulgade lüofilisaati, tsüstiidi peamist patogeeni. Seda peetakse täpsuse vaktsineerimiseks põie limaskesta põletikust. Suurepärane tsüstiidi ennetamine on tervislik pilt Elu. Salakavala ei tekiks, kui inimene väldib hüpotermiat, ei suitseta ja ei kuritarvita alkohoolsed joogid.\nTugevdada keha resistentsust arengule bakteriaalne infektsioon See aitab Kursuse vastuvõtmist vitamiine ja mikroelemente. Butitis on naiste üsna levinud haigus, kus põie ümbris on tugevalt pumbatud.\nEnne tsüstiidi kiire abi kaalumist on oluline öelda sellise patoloogia põhjuste kohta. Kõige sagedamini tekitab haigus infektsiooni, samuti keha ülijuhtimine, mis on põhjus, miks hea süsteem Põletikuline protsess areneb.\nTuleb märkida, et hädaabikõnede kiire abi tsüstiit võib tõepoolest kõrvaldada haiguse ilmingud ja sümptomid, kuid see ei tähenda, et see tuleb lõpetada. Vastupidi, kui kuidas vabaneda tsüstiitselt täielikult põletik sümptomite sümptomid, peate arsti nägema niipea kui võimalik ja diagnoosida.\nVastasel juhul võib tsüstiit kroonilises vormis minna või põhjustada ohtlikke tüsistusi. Kiire abi Kui tsüstiit saab kodus kasutada ainult siis, kui enne seda isikut on juba spetsialisti külastanud ja teab, et teda saab võtta, ja mis on vastunäidustatud.\nVeelgi kuidas vabaneda tsüstiitselt täielikult, niipea kui võimalik, peate pöörduma arsti poole väljendunud valu sündroomiga, kõrgendatud temperatuuriga, samuti uriiniga vere ilmumisega. Kõik need on tsüstiidi tüsistuste märgid. Kiire abiabi tsüstiidi tagab nende ravimite vastuvõtmise, mis eemaldab põletiku vaid mõne päeva pärast. Parimad ravimid Need fookus on antibiootikumid. Nad suudavad kõige tõhusamalt nakkuse aktiivsust maha suruda ja kõrvaldada Äge põletik.\nParim antibiootikum Selleks on majanduslik ravim. See kehtib nii ägeda ja kroonilise põie põletikku.\nTema pluss B. Lisaks võib Monulela võtta isegi raseduse ajal, sest see ei kahjusta loote arengut. Mis puudutab ravimi tõhusust pärast Monolela esimest vastuvõttu, tunneb patsient investeeringut kõhuvalu vähendamiseks.\nSeda tõendab ravimite ülevaated. Monletüüli toodetakse lahuse valmistamiseks graanulite kujul.\nSeda saab kasutada ka uritriidi raviks ja urogenitaalse süsteemi infektsioonide raviks naistel. Susmolüütika saab kasutada kiire valu leevendamiseks. Nad aitavad kõrvaldada lihaste spasm ja neid lõdvestada, mis toob kaasa valu vähenemise. Tulenevalt asjaolule, et tsüstiit on väga sageli kaasas tugevad spasmid ja valud, ilma spasmolüütiliste ja valuvaigisteeriumideta kuidas vabaneda tsüstiitselt täielikult raske teha.\nParim spasmoliti peetakse kuid-shp ja droraveriini. Kiire abi tsüstiit pakub sellist tegevuskava: Bakterite ja põie infektsioonide kõrvaldamine antibiootikumide võtmisega. Nakkuse pesemine kehast, kasutades suure hulga vedelikku.\nSee on põiepõletuse kiire ravi eeltingimus.\nSidrun koos tsüstiidiga - Tsüstiit - June\nValu taaselustamisel analgeetikume abil. Lisaks võib see ka kodus vere pärast urineerimist tüdrukute seas populaarne ravi soda mörtMaitsetaimede vastik aloe ja keetmine. Mis kiiresti aitaks tsüstiit: parimad tehnikad Mitte kõik ei tea, et see aitaks kiiresti tsüstiit, välja arvatud antibiootikumide tabletid.


Diabeediravi haiglas | Ida-Tallinna Keskhaigla\nStatsionaaris hõlmab pädevuskeskuse töö põhiliselt keerulisi haigusjuhtumeid, kus patsiendi põhidiagnoosiks on diabeet. Sageli on tegemist kaugelearenenud diabeedi juhtudega, kus kaasame vajalikke spetsialiste teistelt erialadelt (konsultatsioon suunaga vajalik spetsialist tuleb osakonda).\nTavapärane on diabeediga patsientide nõustamine diabeedi õdede poolt ja diabeetilise retinopaatia hindamiseks silmaarsti konsultatsioonid. Diabeetilise jalaga patsientidel on võimalus saada statsionaaris nõustamist ja vajalikud raviprotseduurid jalaravi kabinetis, keerulised haigusjuhud suuname edasi jalaravi konsiiliumisse. Diabeediga patsientide kardialane staatus vajab sageli täpsustamist ja siinkohal on võimalus konsulteerida kardioloogiga vajalike lisauuringute ja raviskeemi muutuste seisukohalt. Diabeetilise polüneuropaatia käsitluses kaasame raviprotsessi vajadusel neuroloogi ja taastusravi arsti.\nGastroenteroloogid on kaasatud seedetrakti probleemide täpsustamise vajadusel (nt diabeetiline gastroparees), reumatoloogidelt vajame konsultatsiooni kaasnevate liigesprobleemide korral (nn „külmunud õlg“, podagra, septilised artriidid). Haiglavälist konsultatsiooni vajame kaugelearenenud diabeetilise nefropaatia ja neerupuudulikkusega patsiendi puhul, koostöö partneriks nefroloogid LTKH-s. Teeme koostööd endokrinoloogidega teistest haiglates s.h. PERH, TÜK, LTKH, Kuressaare Haigla.\nStatsionaarsed konsultatsioonid teistest osakondadest (konsultatsioon suunaga endokrinoloog läheb teise osakonda konsulteerima) eesmärgiga pakkuda diabeediga patsiendile terviklahendus haiglas viibimise ajal. Kuna diabeedi esinemissagedus tõuseb, siis on haiglas viibimise põhiprobleemile lisaks diabeet, mis oluliselt tüsistab põhihaigusega seonduvaid uuringuid ja ravi. Pädevuskeskus pakub võimalust sellise patsiendi igakülgselt adekvaatset käsitlust.\nPre- ja postoperatiivne käsitlus kirurgilise profiiliga osakondades\nSiseprofiiliga osakondade diabeediga patsientide raviskeemide kaasajastamine ja optimeerimine\nRaseda patsiendi käsitlus sünnieelses ja sünnitusosakonnas; siin on oluline välja tuua ravikvaliteedi vahe 1 tüüpi diabeetikute käsitluses kogu maailma praktika kogemusel – pädevust omavates keskustes abi saanud 1 tüüpi diabeetiku laste perinataalne tulemus on oluliselt madalam pädevust mitteomava keskuse tulemusest\nSilmaosakonna patsientide raviskeemide korrastamine\nTaastusravis viibivate diabeetikute raviskeemide korrastamine


3.2 Isekus ja altruism ühiskonnaelus - Uinumine May\nAltruism on elusolendite selline käitumine, mis on suunatud teiste kasuks, isegi nende endi huvide kahjustamiseks..\nIsekus - ilmselgelt suunatud käitumine isiklike huvide rahuldamiseks.\nSelles peatükis proovime mõista neid mõisteid, tuginedes bioloogia, mitte filosoofia mõistetele. Need lihtsad ja selged määratlused pole tegelikult nii sirged. Need lõi inimene enda jaoks, kuid mõnikord laienevad need ka teistele elusobjektidele. Näiteks kasutab R. Dawkins raamatus "Isekas geen" neid mõisteid seoses geeniga - DNA molekuli osaga. Geeni suhtes on need terminid lihtsalt ilusad eufemismid. See tähendab, et kui geenil oleks intelligentsust, siis võiks selle käitumist nimetada isekuseks.\n"Geenide egoism" ei ole nende isiklik omand, see on keskkonna tagajärg, sellel tasandil domineeriva loodusliku valiku tagajärg. Sellist käitumist näitab geen ainult iseenesest teiste variantide (alleelidega) konkureerides. Kui mutatsiooni tulemusel ilmneks geeni "hea" alleel, siis ei saaks see populatsioonis jalgealust saada, kuna Darwini loodusliku valiku protsessis toimuva konkurentsi tulemusel loobub ta oma õigusest tegutseda rakkude ehitamisel, kuna see on "hea".\nKuid ontogeneesis (mitmerakulise organismi ehitamine, nagu sina ja mina) on looduslik valik geenide tasemel võimatu, võimatu, kuna kõigi rakkude genoomid on ühesugused ja valida pole millegi vahel. (Seda arutati eelmises peatükis.) See fakt lülitab valiku välja ja geenid töötavad koos, et kogu organism üles ehitada, jagades rakud ja muutes need erinevate elundite spetsialiseerunud rakkudeks. Seda protsessi võib nimetada õiglaseks koostööks..\nMitmerakulised organismid elavad omasuguses keskkonnas, suhtlevad nendega ja neid koostoimeid võib iseloomustada kui isekaid või altruistlikke, igal juhul võivad nad olla erinevad.\nMitmerakulised organismid paljunevad mitte jagunemise teel nagu rakud, vaid sugulisel protsessil. Ja laste kasvatamise ja kaitsmise protsessides luuakse mõned kollektiivsed moodustised.\nPerekonna või suuremate koosseisude loomine vaenlaste ja ebasoodsate väliste tingimuste eest kaitsmiseks nõuab altruistliku käitumise ilmnemist nende ühingu liikmete suhtes. See tähendab, et ilmnevad MEMSid, mis rakendavad altruistlikku käitumist.\nNeed MEM-id ei tulene "heade geenide sobitamisest", vaid vastavalt evolutsioonibioloogi William Hamiltoni 1964. aastal avaldatud kumulatiivse sobivuse teooriale, mille kohaselt isekad geenid võivad luua organismide sotsiaalsetes kooslustes altruistlikke käitumismalle (seotud altruism).\nAltruismi evolutsiooni mõistmisel eri aegadel aitasid kaasa kolm bioloogi: Ronald Fisher, John Haldane ja William Hamilton. Nende välja töötatud teooriat nimetatakse sugulaste valiku teooriaks. Selle olemust väljendas piltlikult D. Haldane, kes ütles kord: "Ma annaksin oma elu kahe venna või 8 nõbu eest". Geenide seisukohast on see samaväärne vahetus.\nPraegu on kopeeritud sobivuse teooria õiglase kriitika all. Matemaatiliselt ei kehti kumulatiivne sobivus enamiku evolutsiooniprotsesside suhtes. Põhjus on lihtne.\nTreeningmõjusid ei saa üldiselt väljendada paarisuhetest põhjustatud komponentide summana. See lisandlikkuse kadu ilmneb tavaliselt siis, kui sotsiaalse suhtluse tulemus sõltub enam kui ühe inimese strateegiast..\nTeisisõnu põhjustab rühmas eksisteerimine modifikatsiooni iga indiviidi käitumises, põhjustab temas sellise kvaliteediga ilmnemise, mõnel liikmel suuremal määral, mõnel vähemal määral, mida ei olnud ega saanud olla ühelgi rühma liikmel oma individuaalses eksistentsis..\nÄrge üllatuge sellega, et omasugusele lähenedes objekti omadused muutuvad. Füüsikas, kui üksikud aatomid lähenevad üksteisele, muutuvad nende kondensatsioon tahkeks, aatomite energiaspektrid muutuvad, nad lähenevad üksteisele ja moodustavad energiaribasid. E. Fermi põhjendas seda enesekindla välja tekkimisega. Selle keeruka protsessi rakendamiseks pole luureandmeid vaja. Ühtlustamine ise põhjustab uue vara ilmumist, mida pole varem ilmnenud.\nSarnane omadus avastati inimühiskondade jaoks ja seda kirjeldas K. Jung 1916. aastal artiklis "Teadvusetu struktuur". Jung kirjutas, et kui inimesed rühmadesse sulanduvad, siis on olemas: "kollektiivse teadvuseta elemendid, mis pole kunagi olnud teadvuses ja mida seetõttu pole kunagi individuaalselt omandatud, ja võlgnevad oma olemasolu üksnes pärilikkusele"..\nEksperimentaalselt avastatud nähtuse õigustamiseks kasutab Jung usulise olemuse argumente.\nKõik teavad, et grafiit on pehme materjal ja sellest on valmistatud pliiatsijuhid. Kuid kui seda materjali kuumutatakse ja samal ajal tugevalt kokkusurutakse, muutub selle kristallvõre, muutub see ülitugevaks teemandiks.\nIlmub uus süsiniku kvaliteet, millest koosneb grafiit, mida polnud olemas. Jung selgitab "kollektiivse teadvuse" avaldumist pärilikkusega. See oli Jungi sõnul inimeses arhetüüpide kujul, mis eksisteerisid aju struktuurides retsessiivses olekus..\nKuid sellegipoolest, olenemata kopuleeritud sobivuse teooria õigsusest, eksisteerib gruppides altruism, ehkki iga rühma liikme käitumine näib olevat määratud isekate geenide poolt..\nRühmas osalemine, rahuldades osa enda vajadustest, annab selle liikmetele teatud määral altruismi ja see kvaliteet jaguneb rühmas normaalse jaotuse seaduse järgi, s.o. mõnele on see omane rohkem ja kellelegi vähem.\nIlma rühmade altruistliku käitumise avaldumiseta on stabiilsete rühmade olemasolu võimatu, kuna paljundamine ja haridus on võimatu. Mida keerulisemad on välised asjaolud, seda rohkem on rühmal vaenlasi, seda rohkem on rühmas vaja kangelasi, kes on kogukonna säilitamiseks valmis ohverdama. Kui olukord normaliseerub, siis kangelasi ei taotleta.\nMiks on altruism ja ohverdamine vajalik? Vaatleme näidet.\nKui me mängime malet, pole alati võimalik kogu mängu jooksul oma eelist pidevalt suurendada. Mõnikord tekivad olukorrad, kui peate mõne käiguga otsustava edu saavutamiseks ohverdama rüütli.\nLoodus on selle põhimõtte maletajate ees ära rutanud. Seetõttu on käitumise taktika ohverdada mingil käigul midagi enda oma, et seejärel võitu saada, mitte tingimata partneri kulul - see võib olla võit kõigile, sisaldab altruistliku käitumise elemente. Tõepoolest, ohverdamise ajal võib see teistele tunduda arusaamatu, s.t. võib õigustatult pidada altruismiks. Lõppude lõpuks ohverdab hobune (noh, muidugi hobuse omanik) end ühise võidu nimel.\nElus pole ohvri motiivid alati nähtavad ja arusaadavad. Ja pealegi ei pruugi te midagi annetades saada oodatud eelistusi.\nSellegipoolest moodustub selline käitumismuster mõne rühma liikme alateadvuses. See on kollektiivne alateadvus, millest K. Jung rääkis. Nii domineerib geenide ja rakkude tasandil puhas egoism ning organismide sotsiaalsete koosluste tasandil ilmneb teatav koostöö, altruismi elemendid ja nendega kaasnevad käitumismustrid..\nLooduslik valik võib keerukates süsteemides põhjustada sellist käitumismustrit nagu altruism. Oma välimuse jaoks pole meelt vaja.\nHymenoptera putukad (mesilased, herilased, sipelgad, termiidid) moodustavad kõrgelt organiseeritud eusotsiaalseid kogukondi. Ainult kuninganna saab muneda paljunemiseks ja töölised mesilased on geneetiliselt võimekad, kuid nad ei peaks seda tegema tarus korra hoidmise nimel, kogu mesilaspere heaolu nimel..\nMunade mitte munemist võib pidada üksiku mesilase käitumises altruismiks. Kuid on ka feromoneid, mis takistavad tavalistel mesilastel munarakku panna. Sama altruism põhjustab mesilaste hävitamisel teiste mesilaste munetud mune, kui need leitakse. Selle tulemusel võimaldavad altruism, feromoonid ja teiste mesilaste käitumise jälgimine (analoogselt politseijärelevalvega) mesilastel tarus vajalikul tasemel koostööd hoida ja oma seltsielu läbi viia..\nKogu see elu on loodusliku valiku tagajärg, kus geenide tasandil domineerib egoism ja organismide populatsiooni tasandil avalduvad nii omakasupüüdliku kui ka altruistliku käitumise mustrid.\nKuid inimkoosluste tasandil, s.t. mitte bioloogilise, vaid sotsiaalse evolutsiooni trajektooril määravad rühmas käitumise mitte ainult alateadlikud protsessid, vaid ka haridusprotsessides, sotsiaalsetes tavades, moraalireeglite ja tavade mõjul loodud kultuurilised MEMSid, meedia, seaduste ja eliidi abiväliste mõjude abil manipuleerivad mõjud inimestele.\nAltruism on käitumine, millel on palju komponente. On ilmne, et seda seostatakse näiteks inimestevahelise usaldusega. Selle moodustavad suur arv MEM-e, erinevates kombinatsioonides ja vahekordades. Ilma usalduseta ei saa olla turge, kokkuleppeid, lepinguid ja muid tsiviliseeritud ühiskonna atribuute..\nTeisest küljest moodustatakse tegevuse käigus vajalikud MEMS-id. Need ei saa tekkida dekreediga ning need, mis tekivad televisiooni ja meedia mõjul, on ebastabiilsed, virtuaalsed. Ühiskond ei saa lühikese ajaga ühest osariigist teise liikuda. Kuni uue mentaliteedi kujunemiseni eksisteerib ühiskond vana paradigma raames isegi uue õigusliku raamistikuga. Teisisõnu on sotsiaalsed protsessid väga inertsed. Suurem inerts inimese ajaskaaladel, mitte bioloogia evolutsiooniperioodid. Evolutsioonilisi muutusi tuleb vaadelda pika aja jooksul, vastupidiselt ajaloole, kus üritatakse arvestada paljude reaalsete faktidega..\nSel põhjusel jätkab laev uuel Venemaal järsu roolipööramisega samas peaaegu peaaegu suunas liikumist, ehkki tüüri juures olevad tegelased on muutunud, kangelased ja bandiidid on muutunud. Kuid selle tulemusel üritab jälle üks valitsev partei, ehkki erineva nimega, jälle Kreml (eliit) juhtida kõike, jällegi on selle poliitika tulemusel kõik vaenlased meie ümber, taas majanduse kokkuvarisemine, jälle röstsai rahvusjuhile, jälle agressiivne sõjaline käitumine.\n"Usaldus" rahvusliku juhi vastu, mis põhimõtteliselt peaks põhjustama altruismi kasvu ühiskonnas, ei too mingeid soodsaid tulemusi. See "usaldus" moodustub masside teadvusega manipuleerimise teel, s.o. on ebastabiilne ja kuna see ei põhjusta oodatud tagajärgi, on virtuaalne, valmis väikesest nördimusest kokku kukkuma.\nSotsiaalselt orienteeritud eliidi juuresolekul ilmneks ühiskonnas altruism, mille põhjuseks on riigi mure oma kodanike pärast. Täiendav altruism ilmneb seetõttu, et eliidi teadvus on sisse lülitatud oma põhifunktsiooni - rahva teenimise - täitmise suunas. Seda altruismi võib nimetada kultuuriliseks, mis on põhjustatud sotsiaalselt orienteeritud eliidi adekvaatsest tegevusest. Siis poleks vaja välja töötada isamaalise kasvatuse seadusi, mis ei saa kuidagi õpetada emamaad armastama..\nKui inimene künnab, lõikab, vasardab naelu, kaevab kraavi, käitub ta sisuliselt nagu bioloogiline robot. Võib-olla piisab talle geneetilisest altruismist. Majanduse seisukohast piisavalt. Ta teeb oma tööd edukalt. Kuid sellel teel ei tule ta arenenud tsivilisatsiooni. Ja me tahame elada tsiviliseeritud ühiskonnas, sest mentaliteet on omane loomulikule uudishimule, soovile uue järele.\nOmakasuhete põhjal on erineva mentaliteediga inimestest, kes pole lähedased sugulased, stabiilse sotsiaalse või ametialase grupi, püsiva riigi loomine võimatu ainult iseklike suhete alusel. Nii eliidi kui ka kodanike endi isekusest põhjustatud tsentrifugaaljõudude mõjul riigi lagunemise vältimiseks on vaja mõned traksid..\nOsariigis valitseva erineva mentaliteedi ja isekuse korral muutuvad vaesed vaesemaks, rikkad rikkamaks. Toimub ühiskonna kihistumine. Ühiskondlik pinge kasvab. Sotsiaalse parasiitluse võimalus ilmneb teatud mentaliteediga inimeste puhul. Põhjus, kultuuriliste hoiakuteta, domineeriv loomulik egoism ja valik võimaldavad sotsiaalsete parasiitide teket ja arengut. Ühiskond on atomiseeritud, ühendused selles lagunevad, see muutub ebastabiilseks, ei suuda taluda konkurentsi teistega, nagu ta on, ja lõpuks vormistatakse uuesti.\nSotsiaalse parasiitluse kiire arengu tagab parasiitide mentaliteedi kordamine, mis annab selle omanikule eelise. Sel juhul on replikatsioon parasiidi mentaliteedi levik eliitpopulatsioonis ja kaugemalgi..\nUues Venemaal võis sotsiaalne parasitism ühiskonda nii kergesti tabada, kuna tal puudub eelmise Nõukogude arenguperioodi tagajärjel immuunsus parasitismi vastu. Seal, kus kõik oli reguleeritud, kus parasitism madalaimal, igapäevasel tasandil, peeti riiki parasitismiks, s.t. nagu kuritegu. Parasitismi kõrgeimal nomenklatuuri tasemel hakati varjama. Ja nüüd, pärast kontrolli kaotamist, muutus barjääride eemaldamine, parasiitlus ilma kedagi häbenemata riigi majanduse arengu ületamatuks piduriks..\nÜhiskonna tsement ajaloolistel perioodidel on sageli olnud vägivaldsete sõdade tulemusel tekkinud solidaarsus. See on tõestatud teaduslik fakt. Solidaarsust saab luua mitte sõdade tagajärjel, vaid avaliku arvamusega manipuleerimise, vaenlase kuvandi kunstliku loomise kaudu mis tahes väravasse.\nKui valitsejad ei suuda (ei taha) siseprobleemidega hakkama saada, püüavad nad neilt tähelepanu kõrvale juhtida, sisendades massidele mingil alusel konsolideerimise vajaduse, ükskõik.\nMeie ühiskonna solidaarsuse suurendamiseks kasutatakse meedia abil erinevaid skeeme.\n1. Vaenlase kuvandi loomine meie ümber, meie väärtushinnangute kavatsus ja võimalik, et meid hävitab. (Tavapäraseid konkurentsisuhteid tõlgendatakse valesti kui soovi hävitada.)\n2. Erinevad manipuleerivad meetodid elanikkonna teadvuse mõjutamiseks (amputeeritud patriotismi ärakasutamine, apelleerimine riigi endisele suurusele), nii et idee "võimu ja inimeste puutumatu ühtsus" tungib kultuurilistesse MEM-idesse ja juurdub. Aga milline pidu? PZhV peod?\n3. ROC julgustamine ja rahastamine selle lootuses.\nSiit ka mõte ehitada kirikud jalutuskäigu kaugusel ja vähendada keskkoolide arvu, idee paigutada mõned hariduse elemendid teenuseks. Ja idee kõigi religioossete "tõde" asendavate protsesside evolutsioonist näib juba kaugele arenenud olevat ja nüüdseks taaselustatud.\nKõik need kontseptsioonide asendamise, altruismi ja solidaarsuse segamise meetodid on vältimatute negatiivsete tagajärgedega. Nende tegevuste tulemusel ei toimu uuendusi. Neid pole vaja teha, kui paljud hariduse elemendid saavad teenuseks, olukord majanduses halveneb ja kirjaoskajad inimesed kolivad massiliselt teistesse riikidesse, kus tingimused on soodsamad.\nKuid nii saavad meie eliidid oma ülesandest aru. See tähendab, et nende jaoks ei ole küsimus tingimuste loomiseks altruistlike suhete õitsenguks, vaid teadvuse manipuleerimise abil teatava konsolideerimise saavutamiseks. Et saavutada kohanemised sellega, mida tegelikult pole olemas. Nad suunavad inimeste jõupingutusi tuulikute vastu võitlemiseks. Kuid me peame mõistma, et sinna ei kogune mitte rumalad inimesed, vaid see, et süsteem muudab nad nii, eliidi kollektiivne alateadvus avaldab käitumisele survet.\nTuleks mõista, et eliidi isiklikud huvid on sotsiaalse evolutsiooni algoritmi oluline osa. Nendel isiklikel vajadustel on hämmastav omadus, mida rohkem, mida rohkem neid rahuldate, seda enam nad muutuvad. Selle põhjuseks on asjaolu, et need ei ole füüsilised vajadused, millel on loomulikud piirangud, vaid aju poolt loodud kujutletavad vajadused. Kuid virtuaalsed vajadused põhjustavad eliidi tegelikke tegevusi nende rahuldamiseks, nii et nende jaht muutub pisut pikemaks, lennuk on kallim, kinnisvara on rohkem ja mõju ühiskonnas suureneb..\nSellepärast töötavad kõik meie oligarhid traditsioonilise toorainemajanduse valdkonnas tuntud algoritmi järgi - nad kaevasid selle maast välja, müüsid ja peitsid raha. Pealegi ei pane neid varjama mitte ainult nende egoism, vaid ka Venemaa sisemine võimusüsteem, mis on valmis ära võtma selle, mis pole varjatud.\nNad ei ole võimelised uuenduslike ülesannetega hakkama saama, sest nende mentaliteedis puudub neil absoluutselt igasugune altruism. Lõppude lõpuks, kui ta oleks seal olnud, poleks nad suutnud algselt avalikku vara arestida. Altruismi esinemine MEM-is (alateadvus) seob (neutraliseerib või piirab) mõistuse võimet tegutseda selle ühiskonna huvide vastu, kus te elate.\nErastasid Korea valitsuse (Alisher Usmanov), Norilsk Nickel (Vladimir Potanin), Novolipetski metallurgiatehase (Vladimir Lisin) ja viisid varad avamerele. Või võite isegi mitte erastada, vaid anda käsu riigiettevõttele (Rosneft), olla Putini sõber (Igor Sechin), määrata endale 3 miljonit palka päevas ja suitsetada rahutoru ning ettevõte on kõik võlgades.\nKuid see pole oluline. Nahk metsaliselt on juba varastatud. Nagu kuulsa koomiksi tegelane ütles: "Riigi lehm, sündinud piim ja vasikas on meie oma, võtsime selle selleks." Isegi kui see sureb, on meil ikkagi kasumit. Medvedev jättis inimeste soovil kommunaalteenustega tegelemiseks hüvasti inimestele: "Ja teie, kutid, hoiate seal kinni.".\nEliidi selline ebasõbralik suhtumine kodanikesse ei tekita muud kui viha.\nSotsialiseerumine ja mõistus põhjustavad tööjaotust, koostööd, turu tekkimist, kaubandust. Viimane, tsiviliseeritud ühiskonnas - usalduse tekkimiseni ja altruismi suurenemiseni, mis pole mitte ainult geneetiline, vaid ka kultuuriline. Seega eksisteerivad egoism ja altruism üheaegselt, kuid erinevatel tasanditel. Kaupmeestel, pankuritel ja tootjatel on omakasupüüdlikud huvid, mis põhimõtteliselt on nende edasiliikumise mootor, kuid inimeste huvide arvelt. On selge, et riigiasutused peaksid neid püüdlusi piirama, kui need rikuvad ühiskonna huve. Muidugi nõuab see intelligentset ja vastutustundlikku eliiti..\nTsivilisatsiooniprotsesside arenguga on altruism üha enam nõudlust nõudnud. Nõudlik selles mõttes, et ilma selleta pole riik ise konkurentsivõimeline, aldis degradeerumisele ja kokkuvarisemisele. Seetõttu on kapitalistliku majandusega arenenud riikides vaja usaldust, kalduvust majanduse sotsialistlikule struktuurile, mis üksi suudab tagada riigi enda stabiilsuse..\nloodud riigiasutuste poolt. Tänapäeva Venemaa institutsioonid ei soodusta altruismi tekkimist.\nTsivilisatsiooniprotsessi arenedes muutuvad inimesed elu lihtsamaks. Looduslik valik, võitlus põhiliste elutingimuste rahuldamisega nõrgeneb, mis loob altruismi loomuliku arengu alused, loob tingimused edasiseks teaduslikuks, tehniliseks ja kultuuriliseks arenguks.\nEvolutsiooniteooria seisukohast peab meie sibarlik eliit, kes pole võimeline peaaegu piiramatute ressurssidega riiki tõhusalt juhtima, lahkuma või kuidagi laiali minema, andes teed neile, kes saavad riiki tõhusalt arendada. Ja ta ei soovi seda kategooriliselt. Looduses juhtub see alati ja keegi ei taha lahkuda. Kuid loodus teab, kuidas hilinenult hästi küsida. Kuid see ei juhtu nii kiiresti, kui me tahaksime..\nEelnevast lähtudes on võimalus, et läheme unustusse, kuna ühiskond, kes ei suuda oma territooriumi ja ressursse, mille oleme saanud geeniusliku juhi juhtimisel, kelle bojarid osutusid halvaks, käsutada.\nNoh, pärast pühapaigast lahkumist pole kunagi tühi. Kuid see on juba ilma meieta.\nIsekus, altruism ja evolutsioon\nEgoism on omandanud oma filosoofilise baasi suhteliselt hiljuti. Umbes 18.-19. Sajandist hakkasid mõtlejad üha enam avaldama ideid "kõigi sõjast kõigi vastu" ja "kõige tugevama ellujäämisest". Ja aja jooksul ilmusid isegi individualismi tõelised hümnid, nagu Nietzsche ja Ayn Rand..\nMis on sellise filosoofia tekkimise põhjus, ei oska ma hinnata. Nendel päevadel on see aga väga laialt levinud. Internetis ja meedias räägitakse sellest regulaarselt, seda juhitakse neofüütidele ettevõtluskoolitustel ja nn enesearengukursustel.\nSelle filosoofia pooldajad viitavad evolutsiooniteooriale ja isiklikult Sir Charles Darwinile.\n- Olla isekas on õige! Nad ütlesid. “Kõige tugevam, nutikam ja kangem on siin maailmas ellu jääda. Ja aidates vähem õnnelikke sugulasi, läheme vastuollu loodusseadustega.\nProovime välja selgitada: kas loodus on tõesti egoistide poolel??\nJah, esmapilgul võib tunduda, et isekus "sobib" paremini evolutsiooniteooriaga. Lõppude lõpuks, kui inimene mõtleb ainult iseendale, suurenevad tema ellujäämisvõimalused dramaatiliselt. Egoist saab iga hinna eest ise oma toitu (näiteks rebides seda nõrgema sugulase suust) ja sööb siis oma saagi üksi. Ta jääb ellu, mis tähendab, et ta annab oma geenid edasi järgmisele põlvkonnale..\nKuid altruistil ei näi selles maailmas midagi head olevat. Ta annab oma naabrile oma "leivatüki" ja vähendab sellega tema ellujäämisvõimalusi. Ta kulutab oma ressursid kaasharudele, ohverdab ennast teiste nimel ja tema altruistlik perekond lõpeb sellega.\nIsekas filosoofid armastavad viidata bioloogile ja teaduse populariseerijale Richard Dawkinsile.\nOma vastuolulises raamatus The Selfish Gene väidab ta, et kõik elusorganismid eksisteerivad ühel ja samal eesmärgil: edendada geenide ellujäämist. Ja meie oleme teadlase sõnul lihtsalt masinad, mis on loodud nende transportimiseks, kaitsmiseks ja levitamiseks..\nEllujäämiseks ja paljunemiseks mõeldud geeni peamiseks kvaliteediks saab olla ainult halastamatu isekus. Ta ei saa erinevalt käituda: kui ta annab isegi väikseima lõtvuse, lakkab ta lihtsalt eksisteerimast. Ja selline geeni-egoism saab iga inimese käitumise aluseks..\n- Kuid loomade altruistliku käitumise näiteid on palju! - keegi ilmselt vaidleb vastu. - Kuidas Dawkins neid seletab?\nSee on väga lihtne: loomade altruismi algatavad ka isekad geenid. Ja siinkohal pole üldse mõte moraalis ja mitte ligimese muretsemises. Geenid aitavad lihtsalt oma täpseid kaaslasi, mis on teistes kehades. Ja isikud-altruistid on lihtsalt etturid, kellele geen ohverdab selle säilitamise..\nMilliseid järeldusi saab sellest kõigest teha??\nDawkins ise nõuab, et me ei peaks oma geenidele alluma. Inimesi mõjutab mitte ainult pärilik eelsoodumus, vaid ka kultuur. See tähendab, et me ise võime valida: saada meie jaoks egoistideks või mitte. Ja mis oleks altruismi feat, kui see implanteeritaks meile geneetiliselt??\nDawkins soovitab lugejatel tungivalt: "Proovime õpetada suuremeelsust ja altruismi, sest oleme sündinud isekad.".\nKahjuks ei pööra "loomuliku egoismi" järgijad teadlase neid sõnu peaaegu üldse tähelepanu. Nad haaravad tema loomingust ainult üksikuid ideid ja paiskavad oma paljastused universaalsesse ulatusse. Raamatus endas pole kõik sugugi nii ühemõtteline ja see pole sugugi vabandus inimlikule egoismile, nagu nad vahel üritavad esitada.\nEgoismiga näib kõik olevat selge. Kas altruism on loomadele kasulik??\nKindlasti! Lõppude lõpuks on see ühendamise alus. Ja koos on mis tahes probleeme palju lihtsam lahendada: hankida toitu, kaitsta vaenlaste eest ja varustada keskkond enda jaoks. Üheskoos saavad organismid edukalt hakkama selliste raskustega, millega egoistlik üksildane kunagi hakkama ei saaks..\nKõige kuulsam vastastikusele abile tugineva evolutsiooni jutlustaja oli Pjotr Aleksejevitš Kropotkin - vene teadlane, revolutsionäär ja üks anarhismi ideoloogidest.\nVene geograafia seltsi liikmena reisis Kropotkin mööda kogu maailma ja pidas kirjavahetust paljude tolle aja kuulsate teadlastega. Ta vaatas loomi sageli nende looduslikus elupaigas ja jälgis tähelepanelikult uusimaid edusamme teaduses. Järk-järgult kujundas ta oma seisukoha evolutsioonile..\nJa need vaated erinesid radikaalselt darvinismi vulgaarsest mõistmisest, mis juba sel ajal hakkas tungima filosoofiasse. Näiteks Huxley kirjutas siin:\n“… Moralisti seisukohalt on loomamaailm samal tasemel gladiaatorite võitlusega. Loomi toidetakse hästi ja nad on kakluseks seatud: selle tulemusel jäävad järgmisel päeval kaklusega liituma vaid kõige tugevamad, kõige agaramad ja kavalamad. Vaatajal pole vaja isegi sõrme allapoole keerates nõuda nõrkade tapmist: siin pole nagunii halastust ".\nÄsja vermitud isekuse jutlustajatele näis maailm olevat tohutu areen, kus kaaslaste verd januste näljaste olendite vahel toimub lõputu lahing. Loomulikult hakkasid sellised vaated aja jooksul inimestele levima..\nVastupidiselt sellele esitas Kropotkin vastastikuse abistamise kontseptsiooni kui evolutsiooni ühe peamise suuna. Ta kirjeldas oma ideid raamatule "Vastastikune abi kui evolutsiooni tegur" ja hiljem - monumentaalteoses "Eetika" (kahjuks pole valmis).\nKropotkini sõnul suurendavad koostöö ja altruism ellujäämisvõimalusi mitte ainult terve liigi, vaid ka üksiku organismi jaoks. Neist saab ka peamine arengu katalüsaator: nad suurendavad eeldatavat eluiga, tõstavad selle kvaliteeti ja isegi parandavad inimeste vaimseid võimeid. Inimese moraali keskmes on Kropotkini sõnul vastastikune abi.\nJa just tänu temale sai mees kord endale "looduse kuninga" rolli. Vastastikune abi on andnud meile tohutu eelise tugevate ja agressiivsete üksiklaste ees. Hiljem andis ta oma panuse kõne, luure, tööriistade, teadmiste ja sellest tulenevalt kogu moodsa tsivilisatsiooni tekkimisse..\nÄikesekivi transport, kaal 1500 tonni\n(Peterburi, XVIII sajand)\nKropotkin läheb aga veelgi kaugemale. Ta väidab, et vastastikune abi on evolutsiooni jaoks veelgi olulisem kui vastastikune võitlus. Lõppude lõpuks aitab koostöö mitte ainult inimestel ellu jääda võimalikult väikese energiatarbimisega, vaid loob ka edasise arengu eeldused.\nSee tähendab, et parimad tingimused edusammudeks luuakse vastastikuse võitluse täielikust kaotamisest ning selle asendamisest vastastikuse abi ja vastastikuse toetusega. Kropotkini sõnul on looduse peamine sõnum järgmine:\n“Vältige võistlust! See on liikidele alati kahjulik ja teil on selle vältimiseks palju võimalusi! Ühendage - harjutage vastastikust abi! "\nKropotkin toetab oma argumente paljude näidetega nii loomade elust kui ka inimtsivilisatsiooni ajaloost..\nAga kuidas tegelikult?\nNii Dawkinsi kui ka Kropotkini ideed näevad välja mõistlikud ja loogilised. Ainus probleem on see, et need ideed on üksteisega vastuolus. Millist siis uskuda?\nTegelikult ei sisalda tegelikkus vastuolusid - see on eranditult inimmõistuse toode. Vastuolud näitavad ainult seda, et kuskil põhjendustes tehti viga. Näiteks lähtusime valest eeldusest, valesti määratletud mõistetest või segasime lihtsalt loogikat.\nMeie puhul seisneb viga evolutsiooni liiga lihtsustatud mõistmises. Paljud peavad seda millekski monoliitseks, globaalseks ja jagamatuks. Tegelikult on evolutsioon mitmetahuline nähtus ja see liigub korraga mitmes suunas..\nNagu te ilmselt mäletate, on elusate ainete korralduse tasemed erinevad:\n- molekul (sealhulgas DNA);\nIgal neist tasemetest on oma areng.\nJah, geneetilisel tasandil jätkub "kõva tükeldamine" looduses. Ja jah, geen on tõesti isekas. Kõik altruismi ilmingud muutuvad tema jaoks enesetappudeks, sest teised geenid eemaldavad ta elanikkonnast kohe..\nKuid see, mis näib olevat enesetapp ja geenide hullumeelsus, on rahvastiku tasandil täielikult õigustatud. Just altruistlik käitumine ja vastastikune abi võimaldavad elanikkonnal edukalt konkureerida nende rühmadega, kus toimub pidev kibestumine..\nLoomulikult pole kõik olemuselt nii sujuv ja nende kahe arengu vahel tekivad regulaarselt konfliktid. Perioodiliselt ilmnevad egoistid elanikkonnas, kes proovivad saada hüvesid, ilma et nad midagi vastutasuks annaks. Ja elanikkond omakorda õpib vabamüürlasi tuvastama ja nendega võitlema. Sellest räägime siiski teisel korral..\nVahepeal uurime välja, millistel juhtudel asendab grupisisene altruism geneetilist egoismi..\nKas evolutsioon toetab mõnda altruismi vormi? Sellele küsimusele annab vastuse sugulaste valiku teooria, mis töötati välja eelmise sajandi 30. aastatel. Selle loojad on kolm kuulsat bioloogi - Ronald Fisher, John Haldane ja William Hamilton..\nTeooria kohaselt sõltub geenide fikseerimine altruismi jaoks kolmest tegurist:\n1. Üksikisikute geneetilised suhted.\n2. Kasu, mida altruismi objekt saab.\n3. Kahju, mida altruist ise kannab.\nSeda saab väljendada valemiga, mida nimetatakse Hamiltoni reegliks:\nn on altruismi objektide arv;\nr on geneetilise seose aste;\nB - retsipiendi reproduktiivne eelis;\nC - altruistide reproduktiivkahjustus.\nKui täheldatakse ebavõrdsust, võib altruismi geen tugineda ja see kandub edasi. Hamilton ise seletas seda seadust naljatledes järgmiselt: "Ma annan oma elu kahe venna või kaheksa nõbu eest.".\nEt oleks selge, mis see endast kujutab, vaatame hümenopterit ehk mesilasi, herilasi ja sipelgaid. Neid, nagu mäletate, eristab lihtsalt transtsendentne kollektivism ja nende kogukonnad tegutsevad ühtse organismina..\nPealegi keelduvad nende putukate emasloomad üldiselt sugukonna jätkamisest. Milleks? Aitamaks emal õdede eest hoolitseda. Ja sellise käitumise põhjus peitub nende putukate soo pärimise iseärasustes..\nFakt on see, et kõigil "normaalsetel" loomadel (sealhulgas inimestel) näeb tavaliste geenide arv välja järgmine:\n- ema ja tütar - 50%.\n- ka õdedel on 50%.\nKõik on siin lihtne: mees- ja naissoost isikud kannavad topelt kromosoome. See tähendab, et nende lapsed saavad juhuslikult poole kromosoomidest emalt ja teise isalt..\nKuid Hymenoptera linnas on mehed haploidsed: nad kannavad ainult ühte komplekti kromosoome, mille nende lapsed saavad täielikult. Järelikult, kui emal ja tütrel on endiselt 50% geenidest ühised, on õdedel koguni 75%. Ja vastavalt Hamiltoni reeglile on õed naistele palju olulisemad kui nende enda lapsed..\nKõige silmatorkavam ja olulisem näide Hamiltoni seaduse avaldumisest meie jaoks on aga mitmerakulised organismid.\nJah, ka paljud bakterid teavad, kuidas näiteks viljakehade moodustamiseks kombineerida. Kuid nad ei loo ühte organismi. Bakterid on ikkagi erinevad olendid ja igaüks neist säilitab oma “isekad püüdlused”. Sellised ajutised liidud näevad välja nagu evolutsiooni "mustandid", mis kunagi ebaõnnestunult üritasid luua mitmerakulist organismi.\nBakterite koloonia Myxococcus xanthus\nReaalse mitmekihilisuse saladus peitub just geneetilises ühtluses. Kõik meie keha rakud on sisuliselt ainult ühe raku kloonid ja kannavad seetõttu täpselt sama geneetilist komplekti. Sellepärast loobusid nad nii kergelt enda paljundamisest suurema hüvangu nimel..\nAltruismi ja isekuse aruanne\nIsaac Asimovi saates "Igaviku lõpp" armuvad reaalsust muutv ajarändur Andrew Harlan tulevikku kuuluvat naist, kelle nimi on Noyce. Ta saab teada, et pärast järgmisi muudatusi ta enam ei eksisteeri, ja peidab end tulevikus kaugele. Seejärel tunnistab ta seda naisele ja selgitab, et see on kohutav kuritegu teiste ajarändurite vastu. Noyce on šokeeritud, et võttis sellise riski: “Minu jaoks, Andrew? Minule?" Ja ta vastab: “Ei, Noyce, minu enda pärast. Ma ei taha sind kaotada".\nKas pealtnäha isekas tegu võib olla altruistlik? Ajaloos on see küsimus kerkinud mitu korda ja skeptikud andsid kergesti eitava vastuse..\nNad määratlevad altruismi kui abi, mis pikemas perspektiivis osutub abistavale inimesele negatiivseteks tagajärgedeks. Michael Gislin kirjutas: "Kui tabate altruisti, leiate lähemal vaatlusel silmakirjatseja," vihjates sellele ". omakasupüüdmatuse varjus selgub isekus. " Ehk osutab teenuse saaja kohe vastastikust teenust. Või tõuseb see, kes aitab, teiste silmis ja tulevikus saab soodustustele loota. Me kõik kahtlustasime korduvalt, et inimene ootab midagi oma heateo eest..\nTeiste motiivide välja selgitamine pole lihtne, sest neist ei räägita alati ausalt. Näiteks soovitas John, et Elaine asendaks teda elektrošoki katses. Nüüd saab ta elektrilöögi, ehkki ta oleks seda võinud vältida. Elaine lahkub ja nad ei näe üksteist enam kunagi. See näib olevat puhas altruism.\nKuid psühholoog Daniel Batson tõestas, et Jaani teol võib olla varjatud isekas motiiv - sama, mis Asimovi romaani kangelasel. Batsoni geniaalses uuringus jälgis üks inimene (vaatleja), kuidas teine (ohver) sai valulikke elektrilööke. Mingil hetkel palub ohver neid peatada. Pärast seda küsis eksperimenteerija vaatlejalt, kas ta nõustub ohvrit vahetama ja võtma ülejäänud löögid.\nVaatlejatele anti valik: ühed - vahetada kohti või vaadata ohvri piinamist kaugemale ja teised - kohti vahetada või lahkuda (neid ei sunnitud valvama). Need, kes peaksid valvama, kui nad keelduvad vahetusest, nõustusid tõenäolisemalt ohvri istmel istuma kui need, kes said lihtsalt lahkuda. Teisisõnu, kui ebameeldivat olukorda saab vältida, kasutavad inimesed seda ära ja muidu otsustavad nad "teha õiget asja" ja lõpetavad teiste inimeste kannatused. Ohvri piinamise pikendamise nõusolek ilma neid vaatamata reedab motiive, mis on altruismist väga kaugel.\nUuring sellega siiski ei lõppenud. Sarnast valikut pakuti veel kahele vaatlejate rühmale: vahetada / vaadata ja vahetada / lahkuda. Kuid enne elektrišokiprotseduuri algust anti neile ohvrite suhtes empaatiat. Need vaatlejad vahetasid sagedamini kui esimene grupp vastavalt valitud subjektile, kui alternatiiv oli vaadata järgnevaid elektrilööke. Ja erinevalt varasematest osalejatest nõustusid nad sagedamini lahkumise asemel ohvri asemele võtma, vabastades end vajadusest seista silmitsi teiste inimeste piinadega. Tegelikult nõustusid peaaegu kõik selle valiku muutmist (91%). Järelikult sundis empaatia inimesi mõtlema ohvrile ja mitte ainult sellele, kas nad peaksid vaatama elektrošoki protseduuri või mitte. See viitab sellele, et empaatia stimuleerib altruistlikku käitumist..\nAltruistliku käitumise omakasupüüdmatuse üle arutledes tasub meenutada, miks me seksime. Meil on selleks vähemalt kaks motiivi. Esimene on evolutsiooniliselt konditsioneeritud, sest seks viib paljunemiseni, paljunemiseni. Meie seksuaalselt kalduvamad (see tähendab seksuaalselt aktiivsemad) esivanemad paljunevad sagedamini ja levitavad vastavaid geene. Paljunemisvajadus pole aga sugu ega ainus ega isegi peamine motiiv..\nTeismelised on kõige rohkem seksist vaevatud, kuid paljunemine on viimasel kohal. Ja muide, raseduse hirm on nende jaoks tugev hoiatav tegur. Kuid enamik inimesi seksib, sest nad naudivad meeldivaid aistinguid ja emotsioone, mis sellega kaasnevad. Jah, evolutsiooniline motiiv on reprodutseerimine, psühholoogiline on aga nauding. Seksi armastavatel on rohkem lapsi, mõnikord juhusliku raseduse tõttu, ja nad levitavad aktiivselt oma seksuaalsuse geene.\nSama loogika kehtib ka altruismi kohta. Kui rühm levib oma geenid suurema tõenäosusega koostöö ja vastastikuse abistamise kaudu, on ilmselt ka nauditav omakasupüüdmatu osalemine meie ümbritsevate asjades. Ja kui teistele meeldida on meeldiv (on olemas isegi vastav termin - "sooja kuma andmine") - kas see on isekus või mitte? Olles märganud altruismi ilminguid, otsime sageli varjatud omakasu: mida inimene soovib sellega saavutada, milliseid eeliseid ta ootab? Omakate motiivide otsimisel ei arva me tõenäoliselt seda järgmiselt: „Ta aitab ainult seetõttu, et talle meeldib. Kindlasti murrab ta kõigi jaoks tordi, mitte ei oota midagi vastutasuks ?! See on egoist! " Jah, teatud mõttes võib seda käitumist nimetada isekuseks, kuid see ei ole selline isekus, mis tuleks hukka mõista..\nNagu dalai-laama soovitab: „Isekaks olemiseks tuleb suhtuda targalt. Tegime seda alati rumalalt, otsisime õnne ainult endale, kuid see tegi meid veelgi õnnetumaks. Arukas egoist hoolib teiste heaolust. " See on tema enda jaoks meeldiv.\nJorge Moll ja kolleegid USA Riiklikust Terviseinstituudist viisid heategevuslike annetuste tegemise käigus läbi ajutegevuse MRT uuringu. Skänneris osalejatel paluti teha rida otsuseid, millest oleks kasu nii neile endale kui heategevusele (need olid iga kord erinevad). Mõnes uuringus pakuti osalejatele viis dollarit ilma annetuse tegemise vajaduseta. Muidugi olid kõik õnnelikult nõus. Teistes uuringutes küsiti osalejatelt, kas nad sooviksid annetuse ümardamiseks (ütleme, et viis) lisada natuke isiklikku raha (näiteks kaks dollarit). Osalejate autasustamise süsteem oli aktiivsem, kui nad annetasid oma vahendeid, kui siis, kui nad said raha enda käsutusse. Paistab, et meie väidetavalt omakasupüüdlik autasustamise süsteem armastab pigem andmist kui saamist..\nEva Telzer ja Andrew Fulini, mina ja mina, saime sarnase tulemuse elanikkonna kõige isekasemas kategoorias - teismelised. Heategevusliku töö asemel tegime ettepaneku, et nad teeksid suure panuse oma pere eelarvesse. Me ütlesime teismelistele ja nende vanematele, et uuringus kulutatud raha ei tagastataks neile mingil viisil. Enamik lapsi väitis, et nad naudivad oma vanemate abistamist ja kui nad annetasid, oli nende tasusüsteem aktiivne.\nTristen Inagaki ja Naomi Eisenberger jõudsid samasuguste tulemusteni, kui nad uurisid abielus paaride abistavat käitumist. Naised olid MRT-skanneris ja mehed istusid läheduses. Mõnes katses puutusid üksikud mehed kokku elektrilöökidega. Naised teadsid sellest. Mõnel juhul pidid nad hoidma mehe kätt, teistel aga pidid pigistama käes väikese palli. Füüsiline kontakt partneriga peaks olema nauditavam kui kokkupuude palliga - kahtlemata see nii on..\nKõige huvitavam oli see, et naiste autasustamise süsteem oli aktiivsem sel hetkel, kui mehed, keda nad käest kinni hoidsid, puutusid kokku elektrilöökidega. Tugi ja füüsiline kontakt meeste jaoks ebameeldival hetkel tõi naistele rohkem rahulolu kui käe puudutamine ilma elektri mõjuta. Aju tugevdab sotsiaalset tuge, isegi kui see on tihedas kontaktis teiste inimeste kogemustega. Lähedaste abistamine on tore. Tavaliselt kujutleme sotsiaalse toetuse eelistest rääkides seda teistelt. Kuid selle uuringu andmete põhjal võib meie kallimale antud toetus anda olulise panuse meie enda heaolusse..\nInimesed on keerukad olendid. Oleme kindlasti iseteenindajad. Kaasaegse majanduse üks asutajaid Adam Smith märkis kavalalt: "Me ei looda, et saame oma lõunasööki lihuniku, õlletehase ja pagarite lahkusest, vaid nende endi isiklikest huvidest lähtuvalt.".\nMeil on midagi lauale panna, sest maksime neile kätte, et nad saaksid ka süüa. Smith soovitas targalt: "Ükskõik kui isekas inimene ka poleks, paneb miski tema olemuses ühemõtteliselt muretsema teiste saatuse pärast ja võtma nende heaolu südamesse, ehkki temast pole sellest kasu, välja arvatud rõõm seda vaadata.".\nMateriaalseid väärtusi (toit, peavari, iPhone) peetakse igapäevaelus tasuks ja omistame neile objektiivse väärtuse. Kümme dollarit on alati parem kui viis ja viis on kahtlemata parem kui mitte midagi. Kuid materiaalset tasu tajutakse sellisena ainult seetõttu, et aju on sellega harjunud. Naudime koos asju ajades ja teisi aidates. Võite seda nimetada isekuseks - kuid siis pole see nii hull. Koostöö ja filantroopia neurobioloogilised alused kummutavad altruismi küsimuse ("Kas me oleme altruistlikud?") Ja asendavad selle kahe uuega: "Miks meile meeldib olla omakasupüüdmatu?" ja "miks me ei saa aru, et altruism on tema enda tasu?".\nIsekus ja altruism\nAutor: Kasutaja peidetud nimi, 26. oktoober 2011 kell 16:10, test\nVäga sageli paneme meie ja ümbritsevad inimesed toime, mõtlemata sellele, mis nende taga peitub, miks ja miks neid tehakse, mis on nende tegelik olemus. Alati pole kõik lahkus, heateod ja abi teisele inimesele absoluutselt ennastsalgavad. Mõnikord võib “hea samarialase” käitumine varjata täiesti erinevaid motiive: enda emotsionaalsete vajaduste ja huvide rahuldamine iseendaga. Muidugi, inimene, kes teeb head, teeb seda peaaegu alati puhtast südamest ja isegi kui selle taga on täiesti erinevad tagamõtted, pole inimene ise neist täiesti teadlik ega mõtle isegi oma tegevuse tegelikule päritolule..\nMõistlik isekus 4\nAltruismi ja egoismi duaalsus 7\nAltruism kui kaitsemehhanism 11\nTöö sisaldab 1 faili\nIsekus ja altruism.doc\nKasutatud kirjanduse loetelu 18\nAltruismi mõiste psühholoogias on määratletud järgmiselt. Altruistlikuks peetakse käitumist, mis on suunatud teise inimese hüvanguks ega seostu ühegi välise hüvega. Lühidalt - see kõlab umbes nii: huvitu - s.t. "Mitte millegi eest".\nEetikas on altruism esitatud isekuse vastandina. Isekust mõistetakse positsioonina elus, mille kohaselt peetakse isikliku huvi rahuldamist kõige kõrgemaks hüveks. Omakasupüüdlikkusele vastandub altruism, selline moraalne seisukoht või põhimõte, mille kohaselt peaks iga inimene tegema omakasupüüdmatuid tegusid teise inimese (näiteks tema naabri) kasuks..\nNagu ülaltoodust näha, on altruismi ja egoismi mõisted vastandlikud ja teineteist välistavad. Kuid mõnikord selgub, et egoistlike ja altruistlike motiivide vahel on tihe seos..\nEgoism (ladina ego - I) on inimese elule orienteerituse ja moraalse kvaliteedi põhimõte, mis on seotud oma huvide eelistamisega teiste subjektide huvidele.\nEgoist peab teisi inimesi vahendiks oma isiklike isekaste eesmärkide saavutamiseks. Reeglina on inimese isekas orienteerumine tema kasvatamise tõsiste puuduste tagajärg. Kui vanemad ja teised lähedased inimesed tugevdavad egotsentrismi ilminguid ja ülehinnatud enesehinnangut, võib laps hiljem kujundada selge orientatsiooni ainult omaenda huvide, vajaduste ja kogemuste prioriteediks.\nErinevates eetilistes ja filosoofilistes mõistetes mõisteti egoismi olemust erineval viisil..\n• Inimene juhindub mitte hea moraalsest seadusest, vaid soovist eneses hoidmiseks ja isiklikuks kasu saamiseks.\n• Isekus - soov koondada kõik eesmärgid endale, enda kasuks ja hüvanguks.\n• Isekus on inimese algupärase olemuse ilming.\n• "Mõistlik egoism" - inimese eesmärkide teadlik ja vaba esitamine ühisele eesmärgile, mille õnnestumisest inimene ise võidab.\nNikolai Gavrilovitš Tšernõševski.\nÜhelt poolt on isekus omane edevusele - soov saavutada edu, kuulsus, tekitada universaalset imetlust, auahnust (ürgsuse ja tunnustuse janu), katsed realiseerida õigust õnnele ja eneseväljendusele. Teisest küljest on isekus isekus, ükskõiksus ja teiste inimeste hoolimatus. Tavaline moraaliteadvus on alati hukka mõistnud avatud isekuse; alternatiivina esitati altruismi põhimõte.\nMõistlik egoism pole midagi muud kui meie hinge kutsumus. Probleem on selles, et “normaalne” täiskasvanu ei kuule enam loomuliku isekuse häält. Mis egoismi varjus tema teadvusse jõuab, on patoloogiline nartsissism, mis tulenes loomuliku egoismi impulsside pikaajalisest allasurumisest..\nTervislik egoist on pühadusele palju lähemal kui ükski veendunud õige inimene, sest ta petab ennast vähem. Õige mees usub, et oma isekas tahe pingutades saab ta hakkama oma isekusega. Talle tundub, et omakasupüüdlike impulsside mahasurumisega läheneb ta pühadusele ja Jumalale. Kuid tegelikult suurendab see ainult tema sisemist konflikti ja võõrandub üha enam Jumalast..\nMida rohkem inimene usub oma mõtete ja tegude huvimatusesse, seda õnnetum ta on. Ta suudab täita suurimaid armuande, kuid tema enda elu jääb tühjaks ja maitsetuks. Selline enesepettus tapab.\nOn veel üks juhtum, kui tundub, et inimene sülitab kõigi peale ja elab ainult endale. Kuid see on endiselt sama probleem, ainult väljapoole pööratud. Moraalile allumine või selle vastu mässamine on sama asi. Ja need paadunud egoistid on oma egoismi üle samas sisemises konfliktis. Nad mässasid nartsissismi keelu vastu, kuid tunnevad samal ajal oma käitumise eest süüd, ja see viib uue eskaleerimise vooruni - mässuni süü vastu ja veel ühe katseni tõestada endale oma õigust saata kõik põrgusse ja naasta uue süütunde juurde..\nInimeste erinevus, mida on egoismi puhul kerge märgata, tuleneb mitte egoismi tasemest, vaid nende enesepettuse tasemest selles osas. Kõige ebatervislikum isekus õigete ja mässuliste seas. Mõlemad sõdivad võrdselt oma olemusega, tõestades ümberkaudsetele nende lahkust või viha. Nad proovivad lahendada sisemise konflikti väljaspool, kuid see ei õnnestu kunagi. Ja väljastpoolt näevad nad välja kõige puudulikumad - valusalt nartsissistlikud või sama valusalt leebed.\nIsekuse tervislikum versioon inimestes, kes on teadlikud, et neil pole elus midagi muud kui oma huvid. Kuid seni, kuni nad jätkavad uhkuse-tähtsuse pendli pöörlemist, varjutatakse nende egoismi nartsissismi mürgiste toonidega. Need inimesed vaatavad maailma kainesemalt ja väljastpoolt ei näe nii isekad. Pöörake tähelepanu sellele trikkile. Mida ausam on inimene oma motivatsiooni suhtes, seda vähem isekad näevad tema tegevused välja või vähemalt tundub tema isekus õigustatud, mõistlik, kaine ega põhjusta seetõttu tagasilükkamist.\nVõtame näite. Kaks inimest: terved ja ebatervislikud egoistid. Mõlemad teevad sama asja - teevad kallimale kingituse. Tervislik egoist mõistab, et teeb endale kingituse, et talle meeldib kingitusi anda ja talle meeldib midagi vastu võtta. Tema "kingituste" mäng on ilmne ja läbipaistev - ta ei varja omakasu ei enda ega teise inimese eest, mis tähendab, et tema rüppe pole kivi jäänud. Tervislik isekas on isekas, kuid aus..\nJa ebatervislik alateadlik egoist käitub erinevalt - ta ei saa aru, et teda juhib ainult isiklik huvi, ta usub, et teeb kingituse südamepõhjast ja tal pole mingeid tagapoolseid motiive. Kuid sügavamal tasandil juhib teda seesama isiklik isekas huvi - ta soovib ka midagi vastutasuks saada, kuid soovib seda saada salaja, vastutustundetult. Kui ta selle kätte saab, siis on kõik hästi, kuid kui mingil põhjusel reaktsioon kingitusele talle ei sobi, tuleb kohe välja kogu tema omakasu - ta hakkab solvuma, veidruma, nõudma õiglust ja neetud kellegi teise egoismi. Nii et ta sunnib teist inimest maksma arveid kõigi saadud "huvitu kingituste" eest.\nEbatervislik egoist on sama isekas kui terve, vaid samal ajal teeskleb ta endiselt, et tema teol pole isiklikku kasu, ja on selle uimastava enesesalgamise üle väga uhke.\nEndale ausa, tervisliku isekuse lubamine on suur saavutus, kuid see on vaid pool võitlust. Kui see ei lahenda uhkuse-tähtsuse probleemi, kaitseb egoism peamiselt neid kahte neurootilist poolust, selle asemel, et täita oma peamist ülesannet - edastada Mina häält ja juhtida inimest loomuliku eneseteostuse rada pidi.\nAltruismi ja egoismi duaalsus.\nAltruism - kõige üldistatumas vormis - on omamoodi sotsiaalne käitumine, kui üks inimene abistab teist vabatahtlikult teatud kuludega enda jaoks. Subjektiivselt avaldub altruism kaastundes, keskendudes teise inimese abistamisele. Altruistliku käitumise peamine liikumapanev jõud on soov teise inimese heaolu parandada, mitte aga mingisuguse tasu või muu omakasupüüdliku huvi ootuse ootuse ootamine .\nIsekus on isiksuseomadus, mis seisneb isekuses, keskendumises oma „mina“, ükskõiksuses teiste inimeste vastu. Erinevalt altruismist sulgub egoist iseendasse, tegutseb oma isiklike huvide nimel teiste huve kahjustades .\nAGA. Lossky kui vene religioosse filosoofia üks säravamaid esindajaid usub, et "paljusid toiminguid teostab inimene... üsna hoolimatult, ilma isikliku huvi, isikliku kasu või eeliseta." Ta tõlgendab sõna "egoism" vastandina altruismile kui "käitumist, mille eesmärk on rahuldada isiklikke soove, kahjustada teiste väärtuslikumaid huve või kahjustada impersonaalseid väärtusi" . Siiski mõistame egoismi kui käitumist, mille eesmärk on ennekõike isikliku soovi rahuldamine, mitte alati teiste inimeste huvide või ebaisikuliste väärtuste arvelt. Mõne autori arvates on inimtegevus loomult isekas, sest ta teeb ainult seda, mida ta praegu enda jaoks parimaks peab. Ja egoismi väljendusvorm sõltub sellest, mida inimene peab enda jaoks parimaks .\nAmeerika sotsiaalpsühholoogid pakuvad altruismi ilmnemisele inimeste käitumises järgmisi selgitusi:\n- teist soovimise soovi põhjus peitub emotsioonis, mis on omane igale inimesele;\n- inimene aitab teisi, kuna tahetakse ületada negatiivne seisund, milles ta parasjagu on. Nähes kellegi leina või kannatusi, soovib inimene sellest lahti saada. Aidates kõrvaldab ta omaenda ebameeldivate tunnete allika..\nAltruism avaldub empaatias, s.t. empaatias teise inimese emotsionaalse seisundi mõiste ja oskus seda jagada. Kuid inimene, kui ta pole midagi sellist kogenud, ei saa teisega suhtuda. Me mõistame, et see on halb, hirmutav, ebameeldiv või vastupidi, hea, rõõmus, inimesel on vaimne ülevus. Me tunneme kaasa, s.t. jagame teise inimese emotsioone, mida me enamasti ei koge või pole kunagi kogenud. “Valdav enamus inimesi ei suuda teise inimese hinge liigutusi seestpoolt mõista. See on isegi väga haruldane kunst, ehkki see ei lähe liiga kaugele. Isegi see inimene, keda me ekslikult peame meile hästi tuntud ja kes ise kinnitab, et mõistame teda terviklikult, sisuliselt jääb meile võõraks. Ta on erinev ja maksimaalne, mida me teha saame - vähemalt ära arva seda erinevust, arvesta temaga ja hoiduge suurimast rumalusest - on soov teda tõlgendada ”.\nKuid me ei hoidu sellest rumalusest ja mida kaugemale inimene meile oma kogemustest rääkima hakkab, seda kiiremini me ära väsime ja aja jooksul hakkame tema vastu huvi tundma ning siis hakkab ta meid oma virisemise või säraga häirima. Siin ilmneb isekus, kuna eetiline passiivsus, nagu tavaline viha, on isekuse tüübid..\nKuid ütleme, et mõistame suurepäraselt teise inimese seisundit ja näitame tema suhtes hüperprotektiivsust. Hakkame temast kahetsema, aitame teda tema probleemide lahendamisel ja jõuame kohale, et oleme valmis tegema tema heaks mis tahes töid ja võtma enda kanda kõik inimese mured ja mured. Samal ajal „unustame, et rasketel aegadel abi pakkudes ei mõtle me tagajärgedele ega muuda inimese valikuid, visates mõnikord tema arengu tagasi nii vaimses kui materiaalses mõttes, kuna sõltuvus abist vähendab valikuvõimalusi ja kohanemist ning inimene saab hüvangu pantvangiks“. \nKristluses on selline asi nagu heategevus. See tähendab, et üksikisikud või avalikud organisatsioonid osutavad abivajajatele tasuta ja regulaarset abi. Heategevust võib pidada ka altruismi vormiks. Samal ajal lubab kristlus, nagu paljud teisedki religioonid, selle "tasuta" abi eest pattude andeksandmise ja andestuse, õndsuse paradiisis ja muid võlujärgset elu. Paljude inimeste jaoks on see piisavalt märkimisväärne stiimul heategevuse läbiviimiseks. Kerjusele on vaja anda, sest see on patt mitte aidata, ja kui see on patt, siis kannatan ma pärast surma põrgus. Seega hoolime rohkem iseendast, oma hingest ja mitte teisest inimesest.\nKriis 17 aastat seotud\nSeniilse dementsuse ravi: ravimid ja rahvapärased abinõud\nKatatooniliste ja obsessiiv-kompulsiivsete sümptomitega skisofreenilise spektri häirete neuropsühholoogilised tunnused\n10 viisi kodus pohmelusest kiireks vabanemiseks\nKuidas luua püsiv vastumeelsus alkoholi vastu?\nKuidas kiiresti pärast alkoholi keha taastada: arstide saladused ja rahvapärased meetodid\nDementsuse staadiumid ja milline on prognoos\nVõtke testid veebis tasuta\nDowni sündroom on geneetiline haigus, mille korral karüotüüp koosneb tavalise 46 asemel 47 kromosoomist.Idurakkude moodustumise ajal meioosi ajal peaksid paaris kromosoomid lahknema, kuid kui mingil põhjusel seda ei juhtunud, ilmub kolmas 21.\nKuidas eristada südamevalu osteokondroosist ja neuralgiast\nNärimine: kõik haiguse kohta


TURISMIKOTT MATKAMISEKS, KALASTAMISEKS JA JAHIPIDAMISEKS, 40, 60, 70, 80, 100 JA 120 LIITRIT, KUIDAS VALIDA SEADMEID, TOP-REITING - TURISM\nSeljakotid kalapüügi, jahinduse ja matkate jaoks on juba ammu populaarsed kogu maailmas. Möödas on päevad, mil sellised asjad esitati mitmes mudelis kauplustes "Sport-Tourism". Turistidele mõeldud kaasaegsed seljakotid on linnast olulise erinevusega - neil on puusavöö, mis aitab levitada vaagna ja jalgade koormust. Sel põhjusel on suured õlakottid kulunud tundidele ja isegi päevadele koormusega 15-20 kg. "Õige" kalapüügi seljakotis jagatakse 80% kaalust keha alumises osas ja õlarihmad õlgadel ainult aitavad seda hoida.\nPopulaarsete mudelite kujundamine\nJäik seljapakend ei kaota kunagi oma kuju, olenemata sellest, mis see on\nTuristide seljakoti peamine element on seljaosa, mis võib olla erineva kujuga:\nStandard. See on kahe metallvarda lihtsaim kujundus, sageli erinevate kumerustega. Sellised matkamisseadmed, mida hinnatakse jahimeeste ja kalurite ülevaatuste põhjal, on eristatavad madala hinna ja üsna lubatud talitlusomadustega;\nOrtopeediline. Kompleksne süsteem, mis koosneb jäikadest elementidest, mis võimaldab teil võimalikult palju koormust selgroost eemaldada. Sellised mudelid omavad reitingute kõrgeimat positsiooni, kuid neid on raske nimetada odavaks;\nKlaas. Tugev jäik raam, millele on kinnitatud kauba- või ladustamiskott. See mudel on Nõukogude geoloogidele ja jahimehedele hästi teada, kuna NSVLi kergetööstus tootis neid mudeleid suures koguses. Selline seljakott võeti ekspeditsioonidel või pikkadel mitmepäevastel matkadel, nüüd on see väga haruldane ja reeglina maal.\nEnamikes heades kaasaegsetes mudelites reguleeritakse seljatoega talje ja õlarihmade joonte ja rihmade koostoime. Kui inimene esimest korda sellist varustust valib, ei õnnestu tal ise rihmasid kohandada. Peate abi saamiseks ühendust võtma kauplusekonsultandiga või võtma endale kogenumad seltsimehed, et aidata lahendada iseärasusi.\nKalapüügi, jahinduse või turismi seljakoti oluline komponent on selle mass. Raamita mudelites peaks see varieeruma vahemikus 1 kuni 1,5 kg ja raamimudelites - 2 kuni 4 kg. Ei ole soovitatav osta odavaid mudeleid ilma raamita, olenemata sellest, kui palju soovite salvestada. See on parem võtta kõige odavam, kuid kvaliteetne õlakott, millel on tavaline tagasi. Ülevaates ja ülevaadetes näete, et kõige kogenumad turistid eelistavad 2,5 kg kaaluvaid seljakotte. Sellest hoolimata on kallid ja kvaliteetsed mudelid, mis kaaluvad üle 3 kg, võitnud kasutatud kanga kvaliteedi ja kasutusmugavuse. Selle kategooria silmapaistev esindaja võib olla Saksa tootja Deuteri mudel.\nKas mul on vaja täiendavaid taskuid ja muid võimalusi?\nSeljakoti täiendavast taskust saad kiiresti vajaliku asja ilma seadmeid maha võtmata\nEnne turismi seljakoti ostmist peate pöörama suurt tähelepanu täiendavatele elementidele, nagu taskud, ventiilid, pingutuspaelad, lukud ja muud võimalused. Turismivarustuse turul esinevad erinevad mudelid võivad üksteisest tõsiselt erineda. Disaini peamised elemendid, mida peate pöörama tähelepanu:\nKlapp on spetsiaalne ülemine kinnitus, mis on mõeldud juurdepääsu tagamiseks seljakoti põhiosale. Selle sulgemine ei võimalda mitte ainult asju ära kukkuda, vaid ka kaitsta neid niiskuse eest. Lisaks aitab kinnitatud klapp seljakoti mahtu oluliselt vähendada;\nTäiendavad taskud - kasutusmugavus sõltub nende kättesaadavusest ja üldkogusest. Need võivad asetseda seljakoti põhisilindris, klapis, rihmades ja puusavöödel. Peamine on mitte ainult taskute arv, vaid ka nende materjalide kvaliteet, millest need on valmistatud. Odavad Hiina mudelid erinevad sellest, et nende taskud tulevad välja pärast mitmeid katseid panna isegi väikeseid esemeid neile;\nTäiendavate sektsioonide arv. See punkt ei ole palju kaasatud, kuid on soovitav eristada toitu ja muid asju;\nTihenduslindid asuvad põhiosa külgedel. Kui loodusesõit ei hõlma ööbimist, võib nende kohalolekut tähelepanuta jätta. Muudel juhtudel on liinid kasulikud telgi või trekkide kinnitamiseks;\nRippseadmete alused ja silmused: igasugused jääteljed, köied, karabiinid ja "kassid". Selliseid seljakottide mudeleid nimetatakse rünnakuks või mägironimiseks, kõige kallimatel on sageli spetsiaalne alus kiivri, lumelaua, suusa- või laviinivarustuse jaoks;\nRadiaalne seljakott on ülemise klapi lisafunktsioon, mis on mõnedel mudelitel eemaldatav ja on lühike seljakott lühikeste sõitude jaoks, mis ei vaja suurt hulka seadmeid ja varustust. Sellisel juhul jääb peamine seljakott alusele;\nVihmakaitse - mudeli peamine omadus selle funktsiooniga on täiendava veekindla materjali olemasolu, mis on tugevalt vihmasadu peal üleval üleval seljas. Kui ilm on normaalne, siis on see kangas peidetud spetsiaalsesse tasku;\nKasutatud tarvikute kvaliteet mõjutab otseselt seadmete töökindlust. On ebatõenäoline, et keegi tahaks matkata, jahti või kala segamini tõmblukuga lukustada.\nSeljakoti valimisel tuleb mudelile tähelepanu pöörata lisavõimaluste arvule, mis teile kasulikuks osutuvad.\nMis teeb reisi seljakotid?\nKvaliteetsetes mudelites on kangas topelt püsivara ja vooder\nSeljakoti ostmisel peate teadma, millised materjalid on valmistatud. Kui valite õige lähenemisviisi, siis võib asja korralikult hoolitseda omanik kuni 10 aastat. Enamik tootjaid kasutab materjale seljakotte jaoks:\nAvizent - erineb odavast, mistõttu seda tüüpi tooted on saadaval madalaima hinna kategoorias. Materjal on üsna vastupidav ja vastupidav, kuid kaitseb asju niiskuse eest halvasti. Ostmiseks sobivad kõige paremini tuntud tootjate tooted, mis katavad neid spetsiaalsete veekindlate kompositsioonidega. Sellest hoolimata on tungivalt soovitatav kohe osta vihmakate - siis ei ole asjad kindlasti niisked;\nOxford. Venemaal on kõige rohkem seljakotte sellest materjalist. Kangas on üsna õhuke, atraktiivne välimus, omades samas suurt ohutegurit. Kergeid mudeleid keskmises hinnaskaalas;\nKorduba on kõige vastupidavam ja kallim materjal, kuna see sisaldab nailonit. Täiesti käitub talvel töötamise ajal, kuid jahilaskmiseks, kus teil on vaja palju liikuda, ei sobi see, sest see muudab helisevad helid. Parim valik mägironijad.\nRaamimudelid on alati raskemad kui raamita.\nKõik kalapüügi, jahinduse ja reisimise seljakotid võib jagada raami ja raamita, igaühel neist on oma eelised ja puudused. Raamita mudeleid nimetatakse sageli pehmeteks, neil on samasugune paigaldussüsteem kui nende raami analoogidel, kuid kõva selja asemel on neil vaip. Selliste mudelite peamised eelised:\nMatka seljakottide maksimaalne kompaktsus, kui see on vajalik, võib olla minimaalne. Ühest küljest on see hea, aga teisest küljest, miks vajate sellist õlakott, kui seda voldite?\nKergus on oluline pluss varustus. Parimad reisita raamita seljakotid võivad kaaluda poole raami mudelite suurusest;\nMadalad kulud võimaldavad valida isegi kõige kuulsamaid ettevõtteid.\nSiin on eelised ja puudused algavad:\nIlma raamita ei ole seljakoti kuju, nii et peate selle funktsiooni silmas pidades pakkima;\nAlumise selja koormust ei ole võimalik täielikult reguleerida;\nEbamugavustunne kaalude kandmisel, nii et peate võtma ainult olulisi objekte;\nVähesed suured mudelid;\nVeevarustussüsteemi on raske paigaldada, kuna see võib töötamise ajal kahjustuda.\nNende põhjuste kombinatsioon teeb "pehmed" reisikellad algajatele parimaks valikuks.\nKa raammudelitel on oma tugevad ja nõrgad küljed. Eelised on:\nVõimalus pakendada seljakoti omal moel, raamistik võimaldab seda teha.\nSelliste mudelite negatiivsed aspektid on:\nVõimetus keerata tühja seljakoti keerukalt.\nSellest hoolimata on raammudelid mugavamad ja turvalisemad, neid soovitatakse algajatele.\nKuidas kindlaks teha seljakoti maht?\nVäike seljakott saab kiiresti õlgadele visata, lühikese jalutuskäigu kaugusel\nJahimeeste, kalurite ja turistide foorumites on seljakotti ideaalse suuruse suhtes vastandlikud arvamused, st. tema litrage Mõned inimesed arvavad, et seljakoti suurus - 60 liitrit - on parim valik, mõned on väikesed ja 100 liitrit, seega kaalume seljakotid mahu järgi:\n20-40 liitrit - väikeseid mudeleid päevareiside jaoks, see sobib isiklikele esemetele, esmaabikomplektile, termostele ja toidule päevas. Selliseid seljakotte saab kasutada linnas;\n45-70 liitrit - mägironimis- või tormimudelid, mida kõige sagedamini kasutavad spetsialistid. Samas kategoorias on turistidele ja kaluritele lihtsad mudelid. Ideaalne lõõgastumiseks suusakuurortides;\n70-100 liitrit - kategooria, mis sisaldab enamikku "top" mudeleid. Need on täiuslikud seljakotid 4-20 päeva pikkuste matkade jaoks, neid saab panna mitte ainult toidule ja asjadele, vaid ka magamiskotile, telkile jne. 80-liitriste reisikottide - kõige populaarsem spordikaupade turul;\n100-150 liitrit - pikaajaline matkamine ekspeditsioonil. Valides on parem peatuda 120-liitrise mahuga ja mitte seda täielikult skoorida, muidu ei ole sellega võimalik kaugele minna.\nKõik seljakotid, olenemata suurusest, peaksid olema valmistatud kvaliteetsest, eelistatavalt veekindlast materjalist.\nKõige tavalisemad vead valimisel\nMõnikord on ka selliseid koletismudeleid ja ainult väga füüsiliselt arenenud inimene võib neid ära viia.\nSeljakoti tootja ei ole sama oluline kui arusaam, millisel eesmärgil see ostetakse. Paljud kulutavad kõige kallimate ja kaubamärgiga kaupade jaoks rohkem kui 15 000 rubla ning siis selgub, et nad neid üldse ei vaja. Seljakoti ostmisel esinevad vead:\nValitud on ebamõistlik maht. Mõned algajad turistid ei tea, et iga reis nõuab erinevaid seadmeid, seega ei ole universaalseid mudeleid. Paljud inimesed ostavad seljakoti vastavalt põhimõttele: mida rohkem, seda parem ja siis enam kui pool planeeritud marsruudist ei saa läbida;\nValesti valitud kujundus. Keskendudes kvaliteedi- ja hinnasuhetele, valivad paljud jahimehed, kes ei ole oma vahenditega kitsad, kõige kallimad seljakotid ja saavad tülikad mudelid jäigale raamile, mis takistab neil mööda metsa läbida;\nKehva kvaliteediga materjal. Seda viga teevad sageli algajad, keskendudes toote välimusele. Hea seljakott peaks olema tugev ja niiskuskindel ning välimus on kümnes asi;\nRihmade puudumine reguleerimiseks või nende ebapiisav kogus. See juhtub, et tundmatud tootjad kopeerivad populaarseid mudeleid, "unustades", et nad varustavad neid reguleerivate rihmadega. Turistliku seljakoti paigaldamine toimub kõigi turvavööde pingutamise teel ja kaelakee tuleb laadida;\nBad lukud materjal. Kõik konstruktsiooni elemendid peavad oma eesmärki täitma, pandide ebapiisav kasutatavus võib viia tragöödiani, on hetked, mil inimese elu sõltub turvavööde kiirusest ja laskemoona kukkumisest relvast;\nKitsa rihmaga mudeli ostmine. Koormuse õige jaotus õlgadele sõltub selle konstruktsioonielemendi laiusest. Kitsad rihmad lõigatakse õlgadele ja võivad isegi kandjaid vigastada;\nVentilatsiooni puudumine selja jaoks. Kui laskemoonaga seljakott kaalub rohkem kui 15 kg, siis on see selja taga väga tihe, põhjustades selle higistamist. Tuntud tootjate professionaalsed mudelid on tingimata varustatud ventilatsioonisüsteemidega, mis tekitavad vaba ruumi seljakoti ja selja vahel;\nEi ole piisavalt ekstra lahte. Praktikast lähtuvalt on kvaliteetne seljakott reisimiseks vähemalt viis kambrit. See võimaldab teil oma asjad prioriteetide kaupa hajutada, kartmata, et toit satuks riietele;\nLukkude ja lukkude ebaõnnestunud süsteem. Kõik "välk" peaks töötama veatult, mitte liigutades. Soovitatavad mudelid, millel on kaks lukku seljakoti põhiosas. Ühendades need kokku, saate riputada väikese lukk, mis päästab seljakoti sissetungijate katsetest, et see märkamatult libiseb;\nTundmatu tootja mudeli omandamine. Keegi ei kahtle, et isegi Hiinas toodavad nad kvaliteetseid asju, kuid kui inimene ei mõista materjalide omadusi, siis on parem osta tõestatud brändi, millele antakse pikaajaline garantii.\nReisikottide ostmine ei ole kerge ülesanne, peate hoolikalt uurima kõiki turul olevaid pakkumisi ja võtma endale sobiva mudeli. Kiirust selles küsimuses ei ole vaja, nii et ärge kartke proovida kauplustes seljakotte, laadides neid igasuguste varudega.\nhttps://performancegunworks.com et.performancegunworks.com © Turism 2019