Artišokk: kasulikud omadused, kahju ja vastunäidustused. Rakendus, foto - Õli November\nArtišokk ei ole väga populaarne köögivili Venemaal, kus tuttavad on ainult neid, kes armastavad hispaania ja itaalia kööki. Kuigi Euroopas ja mõnedes Ameerika riikides kasutatakse seda sageli salatite, suupistete, teise kursuste, kastmete ja isegi pitsa valmistamisel.\nKõigepealt on see tingitud sellest, et artišokkil on väga huvitav, meeldiv maitse, kergelt meenutab pähklipuu maitset. Teiselt poolt on juba pikka aega tõestatud, et see taim sisaldab palju kasulikke aineid, millel on kasulik mõju inimese kehale.\nSamal ajal on sellel väga vähese kalorsusega sisu, mis ei saa kuid palun inimesi, kes oma nägu vaadates kasutavad. Mida see salapärane köögivili välja näeb? Need, kes külastasid Vahemere riike, näisid ilmselt terveid välju nende rohttaimedega, millel oli sirge ja üsna tihe varre.\nSee on mitmeaastane vaade, kus on laiad, lihavad lehed, mis kogutakse suurtes rosettides. Toidus on lubatud kasutada mitte küpseid rosette, mis sarnanevad paksu kaaluga roheliste koontega. Kuna artišokk kasvab kõige paremini soojas kliimas ja ei meeldi kõrge niiskus, ei ole üllatav, et tema kodumaa sai Edela-Euroopa piirkond.\nKuid praegu kasvatatakse seda peaaegu kogu maailmas. USAs tõi selle sisse Hispaania ja Itaalia sisserändajad koos ettevalmistamise retseptidega, mis olid kohalike elanike jaoks väga populaarsed. Kuid Austraallased ja Lõuna-Ameerika kodanikud tunnevad teda väga skeptiliselt ja püüavad vabaneda oma isiklikest maatükkidest kui tarbetu umbrohu.\nPraeguseks on teada, et artišokid sisaldavad üsna korralikku kogust süsivesikuid, valke ja rasvu. Lisaks sisaldab see selliseid väärtuslikke aineid nagu kaltsium, raud, fosfaadid, karoteen, inuliin ja mõned orgaanilised happed. See on eriti oluline, et need taimed on rikkad vitamiinide C, B ja R. Seega võib neid kasutada nii värske ja keedetud arstid viitavad nad rühma tervisliku toidu, kasulik isegi diabeetikutele.\nToores artišoki kalorikogus on 28 kcal.\nKeedetud kalorikogus - 53 kcal.\nValkude, rasvade, süsivesikute osakaal:\nSelleks, et veenda vene rahvast artišoki kasutamisest, piisab, kui mainida, et see kuulub samale perekonnale nagu kõik meist, tuntud piimakarja. Selle peamist väärtust võib pidada võimeks parandada maksa ja sapipõie kahjustatud rakke.\nSelle tagajärjel normaliseerub keha metabolism, toksiinide ja muude kahjulike ainete õigeaegne väljajätmine, rasvade ja valkude seedimine toimub aktiivsemalt, mis tähendab, et seedetrakti haiguste tekke risk on vähenenud. Kasutamise artišoki vähendab võimalust gaasiga ja takistab arengut tagasein sapipõie põletik, st haiguse arenemisel, mida tuntakse koletsüstiit, tuues reaalset kasu organismis.\nSamuti tuleb märkida, et paljud arstid soovitavad lisada artišokkide toidudest inimestele, kes põevad ateroskleroosi, see tähendab vaskulaarhaigust.\nSelles köögiviljas sisalduvad ained peatavad haiguse arengu ja aitavad kaasa kolesterooli järsule langusele.\nÜks neist, nimelt tsüariin, on võimas koloreetiline ja diureetikum, mis ei saa kuid mitte positiivselt mõjutada neerude tööd.\nLisaks sellele on selle kombinatsioon C-vitamiiniga aeglustab inimese keha vananemisprotsessi ja mis eriti oluline takistab vähirakkude välimust ja levikut ning avaldab positiivset mõju südamele.\nArtišokkis inuliinis, mis on tegelikult insuliini loomulik analoog, võib see sisaldus vähendada vere suhkrusisaldust ja suurendab ka meie sooltes leitud kasulike bakterite hulka. See omakorda viib keha üldise seisundi paranemiseni, suurendab immuunsust ja aitab meil võitluses viirustega.\nNii et artišokk on üks parimaid ja kõige kasulikumaid abistajaid neile, kes soovivad alati värske ja noorena välja nägema.\nJa veel artišoki kasulike omaduste kohta: tema mahlaarstid on pikka aega soovitanud, et mehed suurendaksid potentsi. Võibolla seetõttu, näiteks Vietnamis, artišoki tee on kohalike elanike hulgas väga populaarne. Valmistage see ette mitte ainult rosettidelt, vaid ka varre ja juurekestadest. Selles riigis igas spetsialiseeritud kaupluses saate leida sellistest teedest koosnevaid kotte, mis maitsta rohkem kui tavaline puuviljakompott.\nKõhukinnisuse raviks kasutavad kosmeetikud artišoki mahla. Kui hõõruge see peanahasse, hakkavad juuksed kiiremini kasvama ja nende kaotus peaaegu kaob.\nArtišoki mahla segamine meega, saate suurepärase vahendi suuõõne raviks. See on ette nähtud stomatiidi loputamise, keele lihaste ja erinevate põletike kujul.\nPatsientidel, kes põevad sellist ebameeldivat haigust nagu gastriit, soovitatakse süüa ja võtta artišokkide väikeses koguses infusioone. Need joogid aitavad vähendada maos happesust ja rasvade kiiret põlemist. Seetõttu soovitavad toitumisspetsialistid neid süüa ja neid, kes soovivad kaalust alla võtta.\nAteroskleroosi ravimisel võib arst välja kirjutada patsiendi kuivatatud artišokkide teeli, mis aitab hävitada laineid veresoonte seintel ja takistab vere koostise muutumist.\nKaasaegses farmakoloogias kasutatakse laialdaselt artišokki sisaldavaid ravimeid. Need on ette nähtud selliste raskete haiguste raviks nagu hepatiit, ikterus ja isegi psoriaas. See võib olla vee-alkoholiekstrakt, mis on valmistatud pillide või želatiinkapslite kujul.\nRääkides selle taime eelistest, ei tohiks me unustada, et tal on mõningaid kahjulikke omadusi.\nEsiteks puudutab see taime kasutamist toores vormis. Värsket artišokki saab lõigata näiteks salatiks, kui see on väikese suurusega. Nõudesse saab lisada suurt köögivilja ainult pärast kuumtöötlust, kuna selle kiud on tihedamad ja maos ei suuda nende seedimist toime tulla.\nRaudselt on keelatud valmistada juba avatud rosett pruuni varju lehtedega. Samuti on väärt meeles pidada, et värskelt lõigatud taime võib külmkapis hoida kuni nädal. Pärast seda perioodi kaotab see maitse ja aroomi ning hakkab keskkonda kahjulikke elemente imendama.\nArtišoki ravimid ei ole ette nähtud alla 12-aastastele lastele, rasedatele ja imetavatele emadele, sest need mõjutavad piima tootmist naisorganismis. Ja lõpuks, kuna artišokkide kasutamine tavaliselt põhjustab vererõhu langust, peavad hüpotensiooniga inimesed olema nendega väga ettevaatlikud.\nVastavalt ajaloolaste tunnistusele on artišokk juba ammu rahvameditsiinis kasutusel. Euroopa ravitsejad soovitasid artišokkide infusiooni maksahaiguste ja kollatõve raviks.\nSäilinud isegi retsepti ravimeid: 10 grammi kuivatatud või värske lehtedest taime koos väikese koguse purustatud Maapirnisupike keedetud vett, lisatakse see veidi mett ja võtta soojuse kujul.\nKui valu patsiendi neeru otpaivali teiste jookide: paari tl kuivatatud artišoki lehtede täidetud tassi kuuma veega, pressitakse kümme minutit, seejärel filtreeritakse ja lasti patsiendi poole klaasi ravimi kolm korda päevas mitu minutit enne sööki.\nEriti efektiivne palju lihtsaid elanikest arvasid tinktuuri artišoki, mis valmistati järgmiselt: 50 grammi kuivatatud lehtedest taimede varjatud sada milliliitrit alkoholi pressitud jooksul viisteist kakskümmend minutit, lastakse läbi marli või peene sõela ja võtta kolm korda päevas, lahjendades kaks supilusikatäit Tinktuure lusikatäis klaasi külma keedetud veega.\nNoh, nüüd gastronoomia kohta. On raske ette kujutada Itaalia, Hispaania või Prantsuse kööki ilma artišokkideta. Kõigepealt on see igasuguseid salateid juustu, köögiviljade, roheliste, mereandide ja pikantse kastmete lisamisega. Valmistamiseks kasutage väikesi noori rosette, lõigates need õhukesteks viiludeks toorelt otse.\nEsimese toiduna peaaegu ühes Euroopa restoranis võite tellida artišoki suppi. See on eriti populaarne naiste seas, sest tänu oma väikese kütteväärtusele saab seda isegi ranged dieedid tarbida.\nTeistest Euroopa kokadest on soovitatav valmistada täidisega artišokk, pasta koos artišokkidega ja artišokkidega, mis on küpsetatud juustuga. Kui Venemaal marineeritud seened ja kurgid on väga populaarsed, eelistavad Euroopa ja Ameerika kodanikud rõõmuga maitsestatud artišokki. Samuti saab neid grillida ja serveerida jookide, jookide või kaladega. Ja üks armastavate pitsa üks populaarsemaid Itaalia toite on suurepärane risotto, kuna see köögivili on täiesti ükskõik millise riisiga ühendatud.\nSuurepärased sinised lilled, artišokid, mida kasutatakse paljudes kokadest roogade ja laua kujunduse kaunistamiseks.\nNõuanne: artišoki valmistamiseks mõeldud metallist riie ei ole hea. Enne küpsetamist tuleb apteegitilli pimeduse vältimiseks toodet sidruniga piserdada.\nIlusalongide spetsialistid teavad ka seda, et kosmeetikud kasutavad kosmeetilisi kompositsioone, mis sisaldavad purustatud või jahvatatud artišoki lehti sisaldavad maske ja ümbriseid, et parandada naha seisundit peaaegu kõigis kehapiirkondades. Pane nägu, värskendavad värvi, naha küllastamiseks kasulike ainetega ja aitavad vähendada näo kortse. Puusade ja kõhu piirkonnas aitavad nad tselluliidi vastu võidelda, muutes naha siledaks, siledaks ja elastseks. Ja paljud ilusalongide kliendid väidavad, et selliste protseduuride mõju on nähtav peaaegu kohe.\nTaimede nimi pärineb araabia sõnast "ardi shauki", mis tõlkes tähendab "maapinnast purust". Kuid tal on veel üks romantilisem nimi - Tsinara, mis oli tuntud ka muinas maailmas. Ladina keeles kõlab see nagu Cynara scolymus, see on sinikas lill, mis sarnaneb rabale. Selle võimalusega on ühendatud meie aja säiliv ilus legend, millest üks kangelastest on kõrgeim Kreeka jumal Zeus Thunderer.\nSee mütoloogiline tegelane oli kuulus oma armastatud seikluste pärast ja ühel päeval tema järgmine kirg oli maine ilu nimega Tsinara. Zeus oli nii armunud tüdrukuga, kes isegi pöördus oma surematu jumalanna poole ja hoidis igal ajahetkel temaga Olympusis salaja oma seadusliku naise Hera. Kuid ühel päeval, ilma Thundera loata, otsustas Tsinara maad külastada. Mitte mingit takistust ei talu, Zeus oli pettunud ja muutis oma armastatud õlapõõriks, mille inimesed hakkasid kutsuma Tsinari.\nPaljudes iidse Kreeka filosoofide ja arstide teaduslikes uurimistöödes, mis on säilinud tänapäevani, on artišokkide kirjeldus ja farmakoloogilised omadused. Neid kirjeldasid näiteks tuntud loodusteadlane ja teadlane Theophrastus ja Rooma keisri Nero Dioscorides isiklik kirurg. Tõsi, nad kasutasid seda taimet peamiselt seksuaalse atraktiivsuse võimendajana ja gastronoomilistel eesmärkidel, valmistades neist tõelisi kulinaarseid meistriteoseid. Artišokkide erinevate toitude valmistamise retsepte leidub ka 17. sajandi alguses avaldatud vanades trükistes.\nAmeerikas või pigem Californias esmakordselt tuli artišokk Hispaania immigrantidega. Algul kasvatati väikestes kogustes, nii et selle köögivilja hind oli üsna kõrge. Alles alguses XX sajandil koos kerge käega põllumajandustootja Andrew Molera artišokk tasapisi hakkas hõivata rohkem põllumaa, mis varem ainult kasvanud suhkruroost. Ja veel, hoolimata laialdast enamik artišokk on kasvanud ja mida tarnivad itaallased, kes isegi õnnestus tulla ja teha likööri, mis on sisenenud artišokk mahla.\nVenelased said sellest taimest teada XVII sajandi lõpus. Innovaator, nagu ka enamikul muudel juhtudel, oli võimas tsaar Peeter Suure. Aga kuigi ta andis artišokkide väljaandmisest oma riigi, mõistsid nii ta kui ka enamus venelasi neid ainult lillepeenarde ja lillepeenarde dekoratsioonina. Praegu kasvatatakse artišokke Krasnodari territooriumil suures koguses, kuid neid ei ole kaasatud meie igapäevase dieedi moodustavate populaarsete köögiviljade hulka.\nAutor: aias · Postitatud 19/06/2018 · Uuendatud 16/06/2018\nArtišokid - kasulikud omadused Artišokk (Cynara)\nAjalugu Artišokid - kasulikud omadused Artišoki sünnikoht - Põhja-Aafrika ja Lõuna-Euroopa, kus see ikka looduses esineb. Artišokkide kasvatamine algas umbes 5000 aastat tagasi. Iidlased kreeklased ja roomlased hindasid seda köögivilja mitte ainult selle maitse järgi, vaid ka mõningate tervendavate omaduste poolest.\nVenemaal artišokk ilmus alles XVIII sajandil tänu Peetrusele I ja pikka aega kasvatati ainult dekoratiivtaimena.\nHuvitav on see, et artišoki teaduslik nimetus - Cynara - pärineb kreeka sõnast "koer", mida selgitab tema kõvade lehtede sarnasus koerte hammastega. Artišokid - kasulikud omadused\nAia artišokkide kultuuri kasvatatakse kõikjal soojas kliimas. Eriti meeldib see Itaalias, Hispaanias, Prantsusmaal ja Lõuna-Ameerikas.\nKulinaarseks ja meditsiiniliseks otstarbeks kasutatakse artišoki südant - õisiku lillepung ja kaalika lihavad alused. Artišokki söötakse toores, praetud, pleegitatud või keedetud. Seda köögivilja kasutatakse salatites või serveeritakse kastmetega nagu ananass. Artišokid - kasulikud omadused\nEnne toiduvalmistamist peaksid artišokid lõikama spinaid ja lehtede kõvad servad. Küpsetatud artiśokid pole soovitatav, kuna need kiiresti oksüdeeruvad ja pruunid muutuvad. Kui artišokid puhastatakse, kuid neid ei küpseta kohe, tuleb need asetada jahedasse vette, hapestatud sidrunimahla või äädika abil. Artišokid tuleb soovitada väikeses koguses vett, ilma kaane katmata. Artišokid serveeritakse võid, koduse majoneesi, Hollandi kaste või aioli.\nItaalia köögis tähistavad artišokk südamed kevadet pitsas "Neli aastaaega". Artišokk on Itaalia jooki Cynari peamine koostisosa.\nHispaanias on eelistatud väiksemad ja tundlikumad artišokid. Neid keedetakse puusüsi, piserdatakse oliiviõli, lisatakse paellasse või tortilla.\nVietnamis kasutatakse kuivatatud artišokki, mis pakitakse paberkottidesse tee. Artišokid - kasulikud omadused\nPealegi Hispaania artišokk (Cynara cardunculus) ja mitmed teised kultiveeritud liikide kõik metsikud sugulased artišokk peetakse hukatuslik weed, ja ei kasutata toiduvalmistamise või meditsiinis.\nArtišokk on võimeline vere kolesteroolisisaldust vähendama, mistõttu on see äärmiselt kasulik toode ateroskleroosi eakatele inimestele, kes soovivad kaalust alla võtta. Artišokkil on diureetiline ja kolorektaalne toime. Artišoki lehtedest saadud ravimpreparaate kasutatakse allergiate, maksahaiguste, neerude ravis. Keskaja arstid soovitasid seda köögiviljat kohvi, turse, reumaatilise raviks.\nAntiik-kreeklased pidasid artiđoki ilu köögiviljaks: seda söödi, et parandada keha lõhna ja hingamist, ja selle mahl tugevdab juukseid. Artišokid - kasulikud omadused\nArtichoke 85% vett, see sisaldab palju kiudaineid, valke, ja täiesti puudub rasvu. Artišokk rikas B-vitamiine (tiamiin, riboflaviin, niatsiin, pantoteenhape, püridoksiin), sisaldab askorbiinhapet, tokoferool (E-vitamiin), K-vitamiini ja haruldaste vajalikud valgusünteesi ning ainevahetust. Mineraalid paljudes artišoki sisalduva kaaliumi, naatriumi, fosforit, kaltsiumi, raua esineb, mangaani ja tsinki.\nArtišokk - maitsestatud köögiviljad\nArtišokk on väga muistse päritoluga taim, see oli muistse Egiptuse jumalate pakkumine. See gurmeelev köögivilja, mille südamlik südamlikkus kuulub Euroopa vanasõnade hulka, on üks lääne meditsiinilise kuulsamaimaid ravimtaimi.\nArtišokk: üldine teave\n• artišokk pole looduslikus seisundis teada. Homeland - Vahemeri, kus tema esivanem kasvab, - kaetud, või Hispaania artišokk (S. cardunculus). Mõlemat liiki kasvatatakse köögiviljana peamiselt Lõuna-Euroopas. Venemaal kasvatatakse neid harva, peamiselt Krasnodari provintsis ja Põhja-Kaukaasias;\n• mahuti sisaldab 86,5% vett, 2,5% lämmastikku sisaldavad aineid, 1% suhkrut, 2% dekstriin, 1,3% kiudaineid, inuliin, karotiini, C-vitamiini, taimsed rasvad, mineraalsoolad (eriti kaaliumi ja paljud raud). Suhkru sisaldus lihavates (alumises) osas on suurem (2,2%);\n• artišokk kuulub küpsetamise hõrgutiste hulka. Vanaimatel aegadel hinnati seda parima köögiviljana (Artišoki pilt leiti Tempese lähedal varemetes). Toidus kasutatakse lahtiste korvi lihaks olevat mahtu koos ümbrise alumiste ridade kaalude paksemate alustega. Kardoneid söövad petioles ja lehtede peamised veenid;\n• süüakse värskelt, keedetud, küpsetatud, praetud, pärast vastavat ravi võib säilitada, kuid mitte külmutamine juhina tumedamaks ja kaotada maitse. Värskelt maitsta nagu pähkel. Allikas\nÜks esimesi üksikasjalikke kirjeldusi tehas tegi Aristotelese õpilane Theophrastus (371 ema, Lesvos). Hiljem tegi Dioscuridis täpsema botaanilise struktuuri. Artišokk pärineb Vahemerest.\nJuba keskajal oli artišokk hinnatud kui ravimtaim. Roomlased kiitsid ennekõike selle soodsat mõju seedimisprotsessile. Arstiteaduse arengu ajaloos olid rakenduse teised olulised aspektid diureesi stimuleerimine, maksa funktsiooni aktiveerimine ja toetamine ning resistentsus põletikuliste protsesside suhtes. Hiljutised uuringud kinnitasid selle meditsiinilise taimega ravimise kogemuse empiirilisi teadmisi ja selgitasid nendes sisalduvaid aineid, nagu kofeioolhape ja flavonoidid.\nJuba 4. sajandist eKr. Artišokki levitati ravimina ja toiduainena. Seekord väljendatud Mayr ja FROLICH väga pädev väljaanne järgmiselt: "See ei ole üllatav, et ots lill see taim on muutunud väga lemmik magustoit roomlased, sest nad juba teadsid, et ta ajab seedemahlu. Sel ajal oli haruldane kultuuritööstus kuningate ja rikaste inimeste toit, mida suurepäraselt kiitis ainult rooma kirjanikud. "\nSeega austasid roomlased ennekõike artišoki soodsat mõju seedimisele. Araablased kui antiikaja kultuuripärandi kandjad aitasid kaasa nende teadmiste arendamisele, mida kasutatakse meditsiinilistel eesmärkidel ka lehekodanaks, mida nimetatakse kinkartadiks. Järgmine kord\nArtišokk - "köögivilja-lill"\nVastavalt Egeuse legendile ja luuletajale Quintus Horatius Flaccus oli artišokk noor tütar nimega Kinara, kes elas Zinari saarel.\nLegend ütleb: ühel päeval nägi Zeus oma vendi Poseidoni külastades nägu ilusat tüdrukut Kinarat, kes kõnnivad rannas. Zeus vaatas teda pikka aega, karda surelikku naist hirmutada. Kuid Kinara ei karda Jumala kohalolekut ja Zeus pettis teda. Kinarat oli nii lummatud, et ta pakkus talle, et ta saab jumalanna ja elab tema kõrval Olympus. Kinara nõustus.\nKui Hera naised ei olnud, Zeus, nagu armastav väike poiss, kiirustasid ilusa Kinara kuupäeva.\nKuid ühel päeval käis ta salaja Zeusest noorema jumalanna, kes igatses oma ema ja tema kodu järele, oma perekonda külla surelikus maailmas. Kui Kinara tagasi sai, otsustas Zeus vihkada oma karistuse. Vihas surus ta naise; Maal langenud Kinara muutus ennekuulmatuks taimeks - artišokk.\nArtišokk või Kinara (Cynara) - mitmeaastane perekonna Compositae taim, mis on levinud Vahemerel. Praeguseks kasvatatud artiśokk või artišokk lollakas (C. scolymus) looduses ei esine. See pärineb hispaania artišokkist või cardone (C. cardunculus). Neid artišokke kasvatatakse köögiviljadena Euroopa riikides, kus on soe kliima.\nItaalias leiate mitmeid häid "köögiviljamaitselisi" sorte ja sorte: violett artišokk Chioggia; lilla artišokk kitsas sardott (spinoso sardo); artišokk lollakas liguuria. Kõige populaarsem, tüüpiline Lazio artišokk Romanesque (romanesco) ilma spinaatideta, on väga suured õisikud.\nNime "artišokk" on põhja-Itaalia juured (moodustatud articiocco, articoclos). Usutakse, et see sõna pärineb Liguuria kokalist, mis sõna otseses mõttes tõlgib kui "männi koonus". Tõepoolest, artišoki õisiku alus on väga sarnane koonusega.\nItaallased nimetavad artišokki "carcfo". Järgmine kord\nOn aeg külvata artišokki\nSelle kasvu jaoks nõuab artišokk humuslikult rikastatud mulda, päikseline ja soe koht. Selleks, et külviaastal saada seemnest artišoki saak, tuleb seemned külvata veebruari teisel poolel. Proovige temperatuuril 25-30 ° C, seejärel lumega 7-12 päeva. Külvatakse kasti kauguse vahemikus 4-5 cm ja ridade vahel 8-10 cm. Kui taimed jõudsid faasi kaks parislehte transplantaadi läbi pottides läbimõõduga 9-10 cm. Esimestel päevadel pärast siirdamisoperatsiooni taimed pritenyayut paremat ellujäämist. Seemne võib külvata kohe ka potis 2-3, ja kui on võrseid, siis pärast seda, kui esimese taime jaoks on olemas tõeline leht. Enne istutamist maapinnale on seemikud karastatud. Avamaal istutatud pärast kevadkulmad 70x50 cm kaugusele šahtidesse täis lagunenud sõnnikut või komposti. Kuigi taimed ei pruugi korralikult harjuda, jootakse neid igal õhtul.\nPaljundage artišokk ja kihid täiskasvanud taimedest. Võtmed lõigatakse kohe pärast mullu sulatamist koos juurtega, pannakse 7-9 cm läbimõõduga potti ja asetatakse kasvuhoones või lasteaias. Tulevikus toimivad need samamoodi nagu seemnetega kasvatatud taimed.\nArtišokk reageerib kastmist, eriti kuiva ilmaga, ja väetamine. Ilma piisava väetise, jootmise ja propolokita on raskusi suurte täispungadega.\nArtišokk on termofiilne taim. Talvel peaks see olema varjatud peal ja huumusel. Allikas\nKuidas artišokki kasvatada dekoratiivtaimena\nTaim on mitmeaastane, kuid meie kliima tingimustes ei kaovata, nii et ainus viis kasvada on seemnete seemik. Taimede kasvatamisel ei ole raskusi, kuid on vaja piisavalt sukelduda suurte mahutitena, enne istutamist avatud maa peal võib taim jõuda muljetavaldavate suuruste (20-40 cm kõrgune).\nTavaliseks eluks vajab üks taim umbes 1 ruut. pindala meetrit ja viljakas pinnase kihi kõrgus (sügavus) vähemalt pool meetrit. Kui proovite jääda artišokk kusagil tara valmistunud pinnase ta vastab sulle ülima põlgusega ja kasvada prügi, kuigi ei hukkuks... Eelmisel suvel veetsin selline kogemus: kaks eksemplari istutatud lillepeenar hea drenaaž ja paksu huumuse ja veel mõned - lükkasid aia tagumiste tänavate kaudu välja kohad. Kahe esimesest kahest kasvanud ilus kena peaaegu 1,5 meetri kõrgus rekordarvuga pungadest (igaüks umbes 15 tk!). Siin on üks neist... Ja ülejäänud jäid pettunud pöialpoissid. On üsna loomulik, et need kaks hiiglaset purustasid kõik teisedki lillesaias.\nSeetõttu leiutas sel aastal, võttes arvesse eelmise aasta kogemusi, teist meetodit.\nKui keegi arvab, et 60-70 protsenti ala ei hõivatud hoonete on muru mättad kate, istutusaugus, see on sama nagu puude istutamine või põõsad (läbimõõt umbes 80 cm ja sügavus 50-60 cm) tehti artišoki. Kaevikud täidetakse maandumisseguga (poolrõõm, mis on huumusega). Kaevikute keskuste vaheline kaugus on kuni üks ja pool meetrit.\nArtišokk: ahvena plaat\nItaalias reisides juhtis Goethe tähelepanu ühele hämmastavale nähtusele, mille ta ütles oma raamatus: "Kohalikud talupojad," kirjutas ta, "sööge rahnu"\nTegelikult oli see artišokk, mis tõesti näeb välja nagu hiiglaslik harilik (mõned liigid ulatuvad 1,5-2 m kõrgusele). See taim asub Vahemere rannikul - Lõuna-Euroopas ja Põhja-Aafrikas, Kanaari saartel, Madeiral, Kesk-ja Lõuna-Ameerikas, USA lõunaosas. Sellest on üle 140 liigi, kuid ainult umbes 40 on toiteväärtus ja neid kasvatatakse tööstuslikul skaalal. Kaks põhitüüpi, mida kasutatakse toiduainete kastmes (see on hispaania keeles) ja artišokk, on reaalsed (see on külv, lollakas, prantsuse, roheline).\nKulinaaria kasutab taimede avamata õisikuid, mis võivad olla suur oranžid. Väga väikeste sortide (nagu Itaalia moretti) puhul võite süüa varred - neid kooritakse, nagu spargel. Vahel isegi keeb ja säilitab oma juured, kuid see on juba amatöör.\nArtišokid kogutakse erinevatel küpsemise etappidel. Ajastus sõltub sordist: suurem pungad, seda kauem nad on küps, väike, nagu Moretti peaks sikutama, kuni nad kindlalt. Pea meeles peame: sobiva artišokkide lehed peavad ühtlase rohelise värvi olema tihedalt suletud. Kui põllukultuurid ei koristata õigeaegselt, õitsetakse pungad ja artišokk on kaetud erksate värvidega - lilla, punane, sinine.\nSordist ja suurusest sõltub artišoki valmistamine. Väikesed, kana muna ja väga värsked, võib süüa tervena, mitte ainult keedetud, vaid ka toores või poolküpsetatud kujul (pleekinud). Väikesed ja keskmise suurusega sobivad konserveerimiseks ja söövitamiseks. Suurepärane, umbes umbes apelsini, on parem süüa, hautata ja praadida. Ja neid tuleks töödelda nii ruttu kui võimalik - nad lagunevad palju kiiremini kui väikesed. Järgmine kord\nArtišokk: mis see on, hea ja halb, foto\nTänapäeval tunneb teadus palju erinevaid taimi. Nende hulgas on üsna vähe, kes tänu oma unikaalsetele omadustele saavad kasu inimkehale. Taim seisab vahepeal, mille kasutamine ei ole piiratud ainult meditsiinilistel eesmärkidel. Paljusid kasutatakse toiduvalmistamisel tihti. Kuid kõige huvitavam on taimed, mida saab kasutada, et tõsta immuunsust ja parandada tervist. Üks selliste talade kõige säravim esindaja on artišokk, mille omadusi tunnevad isegi kõik kogenud aednikud.\nMeie maa artišokk on eksootiline taim. Kui ta näeb meest, kes ei tunne artišokki, ei pruugi ta teda ära tunda, sest see taim näeb välja nagu aedade avamata roheline või rohelise koonus.\nArtišokk on mitmeaastane, mis esindab karvade perekonda ja piimakarja. Arenduse käigus, moodustab see põõsas kuni 2 m. Täiskasvanud taimed lõpus kasvuperioodi õige peal küps shishkoobraznye korvid.\nVaatamata asjaolule, et artišokk on kuumuselt armastav taim, säilib see oma elujõulisuse väikeste muutuste ja isegi kerge külma. Kannikesi saab süüa: vastavalt nende maitsele on nad nagu katmata pähkel.\nKogutud puuvilju tuleb kasutada nädala jooksul, sest muidu kaotavad nad oma esialgse maitse, samuti tervendavat omadust. Kõige väärtuslikum artišoki tükk on piisavalt sügav, nii et peate seda proovima. Selleks tuleb seda puhastada nii väljastpoolt kui ka seespool ning pärast kõigi sees asuvate villide eemaldamist. Selle tulemusena peaks rohelise koonuse asemel jääma ainult keskne osa, millel on väga rafineeritud maitse.\nArtišokk sisaldab umbes 140 liiki, millest ainult 40 loetakse väärtuslikuks. Selle kasvatamise ajalugu ulatub umbes 5000 aastat. Esimesed viljakasvatuse kogemused said romaanlased ja pärast seda kohtusid taimed kreeklased ja egiptlased. Tänapäeval kasvatatakse seda erinevates maailma paikades. Lõuna-Ameerikas ja Austraalias peetakse taime umbrohu, sest nendes riikides on see kõikjal levinud.\nParimad tulemused artišoki kasvatamisel jõudsid prantslasi, itaallasi, hispaanlasi, kreeklasi ja ameeriklasi. Nende poolt välja töötatud sortidel pole mitte ainult maitset, vaid ka toidu omadusi. Kaasaegsed sortid moodustavad vilju, mida on võimalik tarbida igal küpsemise etapil.\nUued koonused asuvad reeglina toidule ja marjadest ja konserveerimiseks kasutatakse puuvilju, mis on jõudnud küpsemise täisetapi. Suurte puuviljade nautimiseks peate esmalt neid töötlema: selleks lõigasid nad välja keskel. Kui muhketel oli aeg lahti saada, muutuvad nad tarbimiseks kõlbmatuks.\nToiduainete laialdane kasutamine on säilinud, toores ja marineeritud puuviljad, mis on sageli paljudes salatites. Keedetud artišokki saab süüa kõrvuti või eraldi tassi. Seda saab kasutada ka täitmiseks piimade, pitsa, magustoitude jne valmistamiseks.\nArtišokk on hinnatud ja selle tervendav omadused. Regulaarsel kasutamisel saate normaliseerida seedimist ja parandada ainevahetust. See on kasulik ka selles, et see soodustab toksiliste ainetega kokkupuutuvate maksarakkude taastumist, kui kasutatakse vanu toitu.\nAinulaadne köögivili muudab selle võimeliseks eemaldada kehast mitmesugused toksiinid ja soolad. Kui artišokk esineb sageli toidus, siis see võimaldab normaliseerida sapipõie toimet, mis tagab sapiteede õige tootmise. Selle taime kolorektaalne toime on hästi teada. Seetõttu saab seda kasutada mitte ainult haigeid inimesi, vaid ka tervislikke, mille abil ta aitab normaalse seisundi neerude säilitamist.\nTaime puuviljad on väljendunud antioksüdantsete omadustega. Kui seda kasutatakse, parandab rasvavalgu toidu seedimist, ateroskleroosi ja koletsüstiidi areng aeglustub.\nMuude artišoki omaduste hulgas võib eristada omadusi:\nUuringu tulemuste põhjal sai teada, et artišokk sisaldab aineid, mis võivad vähki taluda ja parandavad ka bilirubiini seisundit. Taim sisaldab spetsiaalseid aineid, mis põhjustavad kolesterooli ja glükoosi taseme langust veres.\nIsegi aegsasti teadsime artišokkide tervenemisomadusi. Tõhusaks vahendiks oli köögiviljaekstrakt, mis aitas leevendada niisutavate ja lagedaste samblike ja teiste nahahaiguste all kannatavate inimeste seisundit. Selle taime poolt valmistatud keetmise abil saate päästa inimest iivelduse, kõhupuhitusest tingitud rünnakute eest ning vähendada seedetrakti raskust.\nUsutakse, et juurvilja aitab juuste väljalangemisega. See tegevus on seotud värskelt pressitud mahlaga, mis tuleks hõõruda peanahasse. Pärast täielikku ravikuuri, mis hõlmab viit maski, on võimalik saavutada positiivseid muutusi juuste kasvu kiirendamisel.\nArtišokk võib olukorda leevendada pohmelusega. Selleks kasutage lehti, mis tuleb valada keeva veega. Valmis infusioonil võtke väike lööb.\nTeine asi selle taime kohta on see, et tal on aphrodisiacide väljendunud omadused.\nKuigi sellel taimel on palju kasulikke omadusi ja see omab ise meeldivat maitset, ei saa kõik inimesed seda süüa. Kõigepealt räägime neist, kellel on terviseprobleemid:\nJärgnevad artišokkide kasutamise keelud ja need, kellel on see taim või selle aine sisaldus ainetest talumatuses. Ärge unustage artišokki ja inimesi, kellel on diagnoositud neerupuudulikkus, suurenenud happesus ja GI-haigus.\nArtišoki kasutamise lõpetamine peaks olema naine, kuna see köögivili kahjustab rinnapiima eritumist. Ärge andke seda köögivilja ja alla 12-aastaseid lapsi. Kasutage artišokki inimestele, kes kannatavad koletsüstiidi all, ainult pärast arstiga konsulteerimist.\nErinevalt paljudest muudest köögiviljadest võib artišoki põhjustatud kahju olla erinev. Selleks peate arvestama loote suurusega. Tavaliselt ei muuda tooraine tarbimine tervisele halvenemist. Ettevaatlik olla suurte ja üleküpsenud puuviljadega: neid võib süüa ainult pärast kuumtöötlust.\nLisaks on vaja arvestada artišoki ladustamisaega. Värskes vormis saate süüa ainult puuvilju, mis on kogutud hiljemalt nädala jooksul. Tulevikus saab seda köögivilja süüa, ainult eelnevalt keedetud. Artišokki hoitakse kuivas kohas eemal püsivat lõhna sisaldavatest toodetest, sest see köögivili suudab absorbeerida mitte ainult seda, vaid ka niiskust.\nArtišokk: kasutada toiduvalmistamisel\nArtišokk on populaarne mitte ainult selle kasulikke omadusi, vaid ka meeldivat maitset. Seepärast kasutatakse seda toiduvalmistamisel laialdaselt ja mõned peavad seda delikatessiks. Selle maitse praktiliselt ei muutu, olenemata sellest, kuidas seda kasutatakse. Kuid tuleb meeles pidada, et kui see asetatakse keeva veega, kaotab artišokk palju selle maitset ja tervendavat omadust.\nArtišokki võib kasutada mitut tüüpi kuumtöötluseks:\nSamuti saab seda kasutada erinevate pirukate valmistamisel, kus see võib toimida maitsva täidisena. Artišoki leib pole mitte ainult maitsev, vaid ka väga kasulik.\nSeda köögiviljat kasutatakse suure hulga magustoitude valmistamiseks. Vietnamis kasutatakse aktiivselt artišoki lehti, millest tee on raviv, millel on põletikuvastane toime. Kuid ka selle taime teisi osi on toiduvalmistamisel kasutatud - lilled ja koonused.\nKeskmise suurusega viljad sobivad kustutamiseks või praadimiseks. Väikseid artišokke saab kasutada suupistete valmistamiseks. Sõltumata köögivilja suurusest saab valmistada erinevaid salateid, lõigates see väikesteks tükkideks.\nKui artišokki serveeritakse koos riisiga, saavutatakse peene tassi. Selles versioonis kasutatakse seda Itaalia "risotto" tassi valmistamiseks. Oma maitseomadustega on see väga sarnane pähklitega. Kuid artišokk kaua säilitab oma esialgse maitse, nii nädala pärast võib see muutuda kiudaineid, loid mass, olles kaotanud samal mahla.\nMeie riigis on vähe tuntud taim, nagu artišokk. Need, kes rohelise koonuse nägemisel mööduvad, toimivad nii asjata. Lõppude lõpuks on see köögivilja mitte ainult meeldiv maitse, vaid ka kasulikke omadusi. Seda puuviljat kasutatakse toiduvalmistamisel, kus seda kasutatakse paljude roogade oluliseks koostisosaks või kasutatakse delikaatsena. Ka lehtedest saab valmistada kasulik tee, mis eemaldab põletikku.\nOn teada, et keiser Peeter I teadis palju toiduvalmistamise kohta ja meeldis süüa hästi ja maitsvalt. Ja talle meeldis artišokk rohkem kui teisi roogasid. Ja 20. sajandi alguses jäi artišokk rikkade venelaste laudadele endiselt tavaliseks roogiks. Kahjuks on Nõukogude võimuse aastatel unustatud kultuuri kultuurid ja nüüd on meie aias väga haruldane. Kuid asjata: artišokk pole mitte ainult peen delikatess ja ilus dekoratiivne taim, vaid ka väärtuslik ravimite tooraine.\nArtišokk on astrope perekonna mitmeaastane rohttaim. Välimus sarnaneb raiskile, kuid erineb suuremas violetses või sinises õisikus. Need imelised taimed võivad kaunistada aia muru või kiviaia, edukalt ühtlustades kividega ja tiigiga. Ühes kohas kasvab artišokk 5-10 aastat. Hea kallis: ühel valguspäeval mesilased külastavad iga õisiku-korvi enam kui 3000 korda.\nArtišokk (Cynara) on Asteraceae perekonna taimede perekond. Tuntud on rohkem kui 140 selle taime liiki, kuid toiduks kasutatakse ainult umbes 40, teiste hulgas on hispaania või Cynara cardunculus.\nArtišokk on väga kasulik, eriti lastele ja eakatele. See on väärtuslik toidu toote, mis sisaldab valke, mineraalsooli kaalium, magneesium ja naatrium, vitamiinid C, BT, B2, karotiini, süsivesikuid, eriti inuliin - tärklise ja suhkru aseaine diabeetikutel.\nEriti meeldiv maitsega artišoki madalam viljaliha on eriti kasulik, sest see sisaldab tsinnariini, mis on vajalik ateroskleroosiga patsientidel. Tsinariinil on ka diureetiline toime ja see on antikeha alkaloidide mürgituse vastu. Artišokkide korvidest koos värskete munakollastega on soovitatav kõhukinnisus ja maksahaigused.\nRohu mahl ja puljong normaliseerib lipiidide ainevahetust, seega on see ette nähtud rasvunud patsientidele. Artišoki tee on seedetrakti haiguste puhul purjus. Artišokk on kasulik inimestele, kellel on kõrge happesus, sest see sisaldab palju leeliselisi omadusi naatriumi ja kaaliumisooladest.\nKuid artišoki kõige olulisem omadus on maksa- ja sapiteede haiguste ravi ja ennetamine. Sama tugevalt väljendatud tsinarin kolereetiline mõju siiski mahla ja Keetmine lehtede võetud maksa, sapiteede düskineesia ja neerude maksapuudulikkus.\nMis sa sööd artišokki?\nArtišokk on suurepärane delikatess. Sageli nimetatakse seda köögiviljakultuuride aristokraatiks. Sööki kasutatakse toidu lihavärvilistes lilleõielistes õielisteks ning ka pakendite alumiste ridade skaala paksemaks aluseks. Väljaspool õisikuid meenutavad koonuseid. Koguge need pungad-õisikud juba enne õitsemist, kui kaalud hakkavad hakkama hakkama.\nToorest ja konserveeritud artišokidest valmistatakse salat ja keedetud kujul tarbitakse seda erinevate kastmetega. Peske, puhastage ja valmistage artišokke ainult emaileeritud roogades. Sisest pinnast eemaldage hoolikalt torukujuliste lillede karvküünaribad ja kohe vabastage koonused vees sidrunimahla, nii et need ei tumeneks. Küpseta artišokid mitte rohkem kui 10-15 minutit. Artišokkist valmistatakse palju roogasid. See on keedetud ja hautatud, praetud, täidisega, supp-purustatud.\nKuidas artišokki kasvatada?\nMuidugi on artišokk Lõuna-taim, kuid viimasel ajal on amatöör-aednikud õppinud seda kasvatama avatud maapõues teistes piirkondades. Selgus, et ta ei ole nii õrn: ta talub kevadkülmasid miinus kaks - miinus kolm ja isegi alla miinus 10 ° C (kui nad on lühiajalised). Kuid lehtede otsad võivad külmuda, kuid lillakujulistest pudelitest ilmuvad uued lilled kiiresti.\nKuidas artišokki kasvatada? Kliima tsooni tingimustes tuleb seda kasvatada ainult seemikud. Märtsi esimestel päevadel tuleb seemned leotada ja hoida toatemperatuuril vees vähemalt 12 tunni jooksul, kuni see on täielikult paistes. Seejärel tõmmake niiske lapiga ja asetage sooja kohale temperatuuril 25-30 kraadi. Pärast 5-6 päeva, kui seemned hakkavad idanema, pannakse need 15-25 päeva külmkapis.\n2 cm läbimõõdulise artišoki seemned külvatakse vähemalt 3 cm kaugusel üksteisest kasti, milles on huumuse, muru ja liiva sisaldav mahuline segu võrdsetes kogustes. Pärast 3-4 lehtede ilmumist istutatakse taim pottides. Maisi lõpus istutatakse artišoki seemikud pinnasesse 30-40 cm kaugusele.\nArtišokk kasvatab hästi toitainete mulda. Päikeseliste kohtade eelised, ei talu veevoolu: sügava varraste juur võib painduda.\nSuve jooksul söödetakse taime mitu korda Mulleini lahusega ja mikroelementidega väetisi: üks supilusikatäis 10 liitri vee kohta. Kuiva ilmaga, enne õitsemist, joota. Talveks peab artišokk olema hoolikalt kaetud huumususega või lihtsalt maa-alaga, nagu tavaliselt roosidega kaetud. Kevadel vabaneb ta peavarjast, eraldatakse ja istutatakse noored võrsed.\nArtišokk - rakendus, omadused, foto\nLooduses on märkimisväärne hulk erinevaid taimi, millest paljud on inimkehale kasulikud. Neid kasutatakse nii ravimites kui ka toiduvalmistamises. Igal taimel on erilised omadused, mida kasutatakse tervise edendamiseks ja heaolu parandamiseks. Selliseid taimi võib nimetada artišokkiks, kuigi ta on meie lauas harv külastaja.\nKõigepealt tuleb märkida, et artišokk meie riikides on ebatavaline ja ebatavaline köögivili. Väljas taim näeb välja asterside või rohelise koonuse avamata.\nSee on mitmeaastane taim, mis kuulub tüvede perekonda, aga ka piimakarja. See on põõsakujuline, kasvab mitte üle kahe meetri kõrguse, selle mändikorvid kasvavad ülaosas. Rose foto vaata siit.\nKuigi see taim ka soojust armastab, võib see ikkagi taluda väikseid temperatuuri muutusi, samuti mitte tugevat külma. Söödav osa köögiviljast on koonus, maitse järgi see sarnaneb kõva pähkliga.\nHoidke puuvilju mitte rohkem kui nädal, sest siis kaotab see nii maitse- kui tervendav omadused. Peamise osa saamiseks on vajalik: eemaldada lille sisemine ja välimine osa; ja seejärel eemaldage kõik sees asuvad vaenlased. Pärast kõiki tegevusi jääb puuviljade keskosa, millel on rafineeritud maitse.\nPraeguseks on teaduses umbes 140 artišoki esemeid, neist 40 on eriti väärtuslikud. See hakkas kasvama umbes 5000 aastat tagasi. Esimene taim hakkas kasvatama roomlasi, kreeklasi ja egiptlasi. Seda leiti üle kogu maailma. Nii Lõuna-Ameerikas kui ka Austraalias oli see umbrohtude tõttu, sest see ületas nende maa.\nPraegu on köögiviljade kasvatamise "tšempionid" prantslased, itaallased, hispaanlased, kreeklased ja ameeriklased. Taimel on suurepärane maitse ja ka toiduseomadused. Taimi saab kasutada igal ajahetkel.\nNoored puuviljad tarbitakse tervena ja hiljem tuleb marineerida või konserveerida. Suureid puuvilju saab tarbida ainult osades, eemaldades keskel. Avastatud puuvilju ei kasutata.\nSalatide valmistamisel kasutatakse konserveeritud, toores ja marineeritud artišokke. Keedetud köögivilju kasutatakse külmikuna ja eraldi tassina. Seda saab lisada igat liiki pirukatele, pitsadele, magustoidud jne.\nArtišokk on tõhus looduslik abinõu. See aitab normaliseerida seedimist ja kiirendab ainevahetust. Taim aitab taastada ja kaitsta kahjustatud maksarakke pärast kahjulikku kokkupuudet toksiinidega, mis sisenevad inimkehasse toiduga.\nSee on võimeline puhastama igasuguseid toksiine ja sooli. Köögiviljad avaldavad positiivset mõju sapipõie toimimisele ja aitavad ka sapistada õigesti sapi. Artišokk on pehme ja lihtne kaloreetiline ravim, mida kasutatakse avalikus meditsiinis normaalseks funktsioneerimiseks ja neerude puhastamiseks.\nSamuti takistab rakkude varajast vananemist.\nLisaks uurijad on näidanud, et keeruliste ainete, mis moodustavad taimse suudab võidelda vähi arengut, samuti anda tervendav mõju bilirubiini. Köögiviljade koostises sisalduvad ained võivad vähendada kolesterooli ja glükoosi kogust veres.\nIidsetel aegadel töödeldi köögiviljaekstraktiga samblike samblike (ekseemi) ja peenestatud (psoriaasi), samuti muude nahahaiguste all. Keetmine valmistatud artišoki, aitab kõrvaldada iiveldus, valulik kõhupuhitus ja vähendada raskust seedetrakti.\nArvatakse, et juurvilju kasutatakse juuste väljalangemise eesmärgil. Värskelt pressitud artišoki mahl tuleb hõõruda peanahasse, pärast viie maskide kulgu hakkavad juuksed kiiremini kasvama.\nInimestel artišokk ravitud pohmelus, keeva veega valatakse tema lehed ja siis võtke väike nap. Taime võib seostada tugevate afrodisiootikumidega.\nArtišokki tuleks kasutada oma toidus inimestele, kes kuritarvitavad alkoholi, suitsetajad ja elavad ebasoodsates keskkonnatingimustes.\nSee on maitsev ja tervislik köögivili, kuid ikkagi on rühm inimesi, kes ei saa seda toidus kasutada, et vältida halbu tagajärgi. Rühm sisaldab inimesi, kes kannatavad kõrge vererõhu, südame rütmihäire, gastriidi all.\nKeelatud on kasutada seda taimede talumatusest või taimse koostisega ainete tõttu. Inimesed, kes kannatavad neerupuudulikkuse, kõrge happesuse ja seedetrakti haiguse all, peaksid loobuma artišokkide söömisest.\nImetavad naised ei tohi kasutada köögivilja, kuna see aeglustab rinnapiima eritumist. Alla 12-aastastel lastel ei ole lubatud artišokke. Taime ettevaatusega peaks kaasma inimesi, kellel on koletsüstiit.\nArtišokkil on üks omadus - kahju, mis see on, sõltub peamiselt selle suurusest. Noorte köögivilju võib süüa toorelt, kuid suured ja üleküpsed, alles pärast termilist töötlemist.\nSamuti ärge unustage selle taime säilivusaega. Värskelt korjatud köögivilju saab hoida ligikaudu nädal pärast selle aja möödumist, artišoki puuvilju saab kasutada ainult kuumtöödeldud kujul. Samuti ärge unustage, et artišokkil on omadused niiskuse ja välismaiste lõhnade imamiseks.\nArtišokk - kasutada toiduvalmistamisel\nKöögiviljadel on eriline maitse ja mitmed omadused, mis on tervisele kasulikud. Seda kasutatakse sageli küpsetamisel, viitab hõrgutistele. Seda saab tarbida nii külma kui kuuma. Kuid ärge unustage, et pärast töötlemist keeva veega kaotab see palju maitset ja tervendavat omadust.\nSee on valitud eksootiliste salatite koostisosa, lisatud kastmele ja serveeritakse garniini. Kõige sagedamini leiab artišokk Itaalia köögist.\nSeda köögivilja saab keeta, marineerida, tõusma, praadida, hautata ja kasutada täidistena igasuguste pirukate jaoks. Sageli on artišokkilt kõige kasulikum ja maitsvam leib.\nSamuti on tohutu hulk magustoite, mis hõlmavad seda taimet. Ja Vietnamis teevad selle taime lehed tee, mida kasutatakse põletikuvastase ravimina. Toiduvalmistamisel kasutatakse lillede ja koonuseid artišoki.\nKeskmise suurusega köögivilja saab hautatud või praetud, väike saab valmistada erinevaid suupisteid. Igasuguse köögivilja südame saab lisada väikeste tükkide hulka igasuguseid salateid.\nArtišokk on riisiga täiuslikult ühendatud, seda kasutatakse kuulus Itaalia tassis "risotto". Taime maitse on nagu pähklid. Köögivilju ei saa säilitada väga kaua, kuna see muutub lõpuks kiududeks, paksuks ja kaob oma mahla.\nOn vaja meeles pidada, et nõusid, lisades artišokki, on parem süüa samal päeval, kui see oli keedetud. Ladustamise ajal võib see tumedamaks, nii et seda tuleb puhastada ja asetada veele sidrunimahla ja äädika abil 60 sekundit.\nKöögiviljade puhastamiseks ei ole nii lihtne, kõigepealt tuleb puhastada kõigi ülemiste lehtede viljad, seejärel eemaldada villid ja seejärel eemaldada sisemised lehed. Kõige maitsev artišokk on südamik.\nTaimne rikas nii mineraale ja vitamiine: kaaliumi, tsinarin, mineraalsoola kohvhape ja chlorogenic, tsinarozoid, raud, süsivesikud, vitamiinid B1, C B2, valkude ja paljud teised.\nArtišokk kasutatakse paljudes ravimeid, mis aitavad ravida haigusi nagu ekseem, psoriaas, allergia, ateroskleroosi, hepatiit, kollatõbi, sapikivid ja urolitiaasiga.\nSeda saab tarbida toiduga inimestele, kes ei kannata aega, sest see aitab parandada heaolu ja ka kolesterooli taset veres. Artišoki ekstrakt on võimeline leevendada toksiinide toimet maksale teatud ravimite puhul.\nSellest taimest valmistatud toidud on kasulikud inimestele, kellel on maos happesus, sest neil on suur hulk naatrium- ja kaaliumisoolasid, millel on leeliseline toime. Aga ikkagi, gastriidi ja madala vererõhuga ei saa artišokki tarbida. Artišokki saab kasutada ravimina, mis takistab ateroskleroosi arengut.\nTaim ei ole soovitatav neile, kellel on põletikuline soolestik, kuna lehtede ja korvide hulka kuuluvad leeliselised ained. Artišokk on kasulik söömise ajal dieeti kaalulangus.\nKöögiviljade koostises on vitamiine A, C, mis kindlalt võidelda paljude nakkustega. Samuti väärib märkimist, et taime koostises domineerib kaltsium ja raud. Mahl, samuti taimeekstraktsioon aitab tulla toime seedetrakti ja maksa haigustega. Sellise keetmise korral võite kana munaruppu lisada, et saada efektiivsem tulemus.\nAine tsinnariin, mis on köögiviljade osa, vähendab kolesterooli kogust vereringesüsteemis, omab kolorektilisi omadusi. Köögiviljad on kasulikud vanuritele ja diabeetikutele.\nArtišokkide lilledest valmistatud nuum saab tarbida seedetrakti igat liiki häirete, närvisüsteemi, samuti gripi ja hingamisteede põletiku ajal. Köögiviljad võivad kõrvetiste sümptomid kõrvaldada, mistõttu seda kasutavad patsiendid, kellel on mao kõrge happesus. Ta suudab parandada seedimist ja ka vabastada raskust maos kiiresti.\nTuleb märkida, et see on toidutoode selle kiire seeduvuse tõttu, seetõttu soovitatakse tärklisi asendada suhkurtõvega patsientidel.\nAlates iidsetest aegadest soovitati seda hepatiidi põdevatel patsientidel (kollatõbi) või kroonide haigust (podagra). Artišokkil on diureetikumid ja kolhagoogi omadused. Köögiviljast saab valmistada tinktuure, salve, keediseid ja muid tooteid. Lehtedelt ja petioles valmistatud keetmine vähendab kolesterooli ja happe kogust uriinis ning parandab ka närvisüsteemi tööd.\nOn olemas arvamus, et artišoki mahla kasutatakse seksuaalvõimu tugevdamiseks. Retsept: hommikul ja õhtul peate juua ¼ klaasi mahlast. Riiklikus meditsiinis kasutatakse köögivilju üsna tihti, kuna see aitab ravida ekseemi, nõgestõbi, psoriaasi ja südamehaigusi.\nVesi Nut (Chilim)\nNeerupuudulikkus on keha patoloogiline seisund, kus neerude tööd häiritakse.See toob kaasa lämmastiku, vee ja elektrolüütide vale vahetamise.


FIA avaldas WRC 2015 aasta võistluskalendri, ning tegi muudatusi nii WRC kui ERC reeglites - Ralli.ee\nTäna avaldas FIA WRC 2015 aasta hooaja võistluskalendri ja muudatused nii WRC sarjas kui ka ERC sarjas.WRC koosneb tuleval hooajal samadest 13. etapist, nagu ka käesolev hooaeg. Muutunud on vaid mõnede etappide toimumisajad.\nJärgmine hooaeg saab taas alguse jaanuari lõpus toimuva Monte Carlo etapiga, mis toimub nädala jagu hiljem kui käesoleval hooajal, ning lisaks toodi Poola etapi toimumise aeg Juuli algusesse. Hooaeg lõppeb tavapäraselt 12-15 novembril Walesi etapiga.\nReeglites muudeti karistusi katsete sõitmata jätmise eest, ehk siis nn. Rally 2 süsteemis. Iga sõitmata katse eest antakse nüüd karistuseks +7 minutit parimale ajale, ning päeva viimase katse sõitmata jätmise eest jääb kehtima +10 minutiline karistus.\nMeeskondlikus arvestuses osalevatel meeskondadel on lubatud korraldada ainult ühepäevane test ennem igat toimuvat etappi.\nN4 klassi autod osalevad edaspidi koos R4 klassi autodega ühes võistlusklassis.\n1 Monte-Carlo 22 – 25 January\n2 Rootsi 12 – 15 February\n3 Mehhiko 05 – 08 March\n4 Argentiina 16 – 19 April\n5 Portugal 21 – 24 May\n6 Itaalia 11 – 15 June\n7 Poola 02 – 05 July\n8 Soome 30 July – 02 August\n9 Saksamaa 20 – 23 August\n10 Austraalia 10 – 13 September\n11 Prantsusmaa 01 – 04 October\n12 Hispaania 22 – 25 October\n13 Inglismaa 12 – 15 November\nLisaks tehti muudatusi ka FIA ERC sarjas.\nERC arvestuses osalevad ainult R5 ja S2000 autod. ERC-2 võistlusklass on N4 autodele, ning ERC-3 on R1, R2 ja R3 autodele.\nERC ja ERC-2 klassis läheb kirja seitse parimat tulemust, ning võistluskalendris saab olema 10 etappi tänavuse 12 asemel.\nLubatud rehvide arvu vähendati kahe võrra, ehk siis neljarattaveolised võivad kasutada kuni 18 rehvi võistluse jooksul ja kaherattaveolised 14 rehvi. Testida on lubatud ainult ühel päeval võistluse kohta.\nNoorte klassis osalejate maksimum lubatud vanus on nüüd 27 eluaastat.\nOtt Tänak „Täna oli keeruline päev, enamus päevast sõitsime tagaveolise autoga”