Alustuseks laskem meid areneda selle salapärase nähtusega, mis on sajandeid kannatanud kogu inimkonna südameid.\nTeadlased, armastavate lugude hävitamise austajad, suutsid isegi seda tunnet uurida ja näha mikroskoobi all. Ja mida nad seal nägid? Tavaline kokteil. Noh, pole päris normaalne. Hormoon, joovastav kokteil, üks kuni kolm aastat, mis mõjutavad inimese aju. Süda värisesid, tema keha läbi jooksis äre ... "See on armastus," arvate. "See fenüületüülamiin tõstis adrenaliini ja endorfiine taset," ütlevad teadlased. "Ei," sa oled nördinud, "ma armastan seda meest, tahan kogu oma elu temaga olla, ma tahan oma lapsi õpetada, jagada rõõme ja kurbusi ...". "Jah," ütlevad teadlased, "see peaks olema nii, loodus hoolitseb liigi säilimise eest". Nii et enne, kui tutvute soovitud poisiga, määrake kindlaks, kas olete huvitatud sellest isikust või juhendab teid hormoonid.\nIsegi teaduse suudlus, mis on sätestatud riiulitel. Selgub, et suu ajal otsib teie aju partneri "keemiline koostis", kogub kõik andmed perekonna edukaks jätkamiseks. Teadlased leevendavad oma tundeid ja emotsioone halastamatult. Ja lõpuks nad levitavad armastust molekulideks. Tõsi teeb meile olulise avastuse - kui teile meeldib inimene, siis on loodus ette näinud, et talle meeldib.\nNoh, olge teadlased veedavad õhtuid koonuste ja mikroskoopidega, soovime romantiline õhtusöök küünaldega, vägivaldsete kirgedega ja õnnelik pereelu. Ainult siin peate esmalt mõtlema, kuidas saate seda meest teada saada.\nLoomulikult, kui olete ise eneses kindel, atraktiivne ja huvitav, siis pole see probleem, et saaksite tuttavaks tutvuda. Piisab vaid vihje, et ta sind huvitab. Ainult reaalsuses selgub, et seal pole nii palju vapraid ja kindlaid tüdrukuid. Sageli kannatavad isegi väga ilusad tüdrukud kompleksidest sellepärast, et nad on suletud ja sulgematud. Niisiis, kuidas sa leiad hea mehe tüdruku, kes arvab, et ta on tavaline ja ebameeldiv? Ta usub, sest mu kallis, iga inimene on isiklik ja huvitav.\nNii et te ütlesite endale: "Ma tahan kohtuda kuttiga!" Mida teha järgmisena? Milliseid võimalusi täiskasvanud tüdrukutega täna kohtuda?\nMeie sajandi rikkus on Internet. Sa pead ainult määrama vajalikud parameetrid dating sites või sotsiaalne võrgustik ja rahulikult valida suur hulk poisid, kes soovivad tutvuda. Üks "aga" - elus ei pruugi see olla isik, kes naeratas teile saidilt fotodelt.\nKuid enne, kui tutvute tänava ilusaga, proovige vähemalt natuke vaadata teda. Võibolla tema käitumine ei ole nii atraktiivne kui ta on. Aga kui te ikkagi otsustate, siis olge julgem. Ärge pettämättä meelde, kuidas teada, et see mees. See on ebaharilik ja kindlasti ei muljet. Tehke nii nagu te tunnete. Peamine asi on sellele tähelepanu pöörata, kuid see ei tohi olla liiga pealetükkiv. Kui tal on soov kohtuda, siis piisab teie vihjast. Kuigi, kui tunnete, et ta on häbelik, proovige vestlust alustada.\nEnne, kui saate esimest korda poissi tundma õppida, vaadake teda lähemale - mõelge sellele, mida ta võib huvitada, kus ta töötab. See aitab teil alustada vestlust ja huvi teda.\nVõibolla on sul võimalus saada selle inimese telefoninumber, mis teile meeldis. Vaatame, mida kirjutada mees, kes kohtuda? Parem on alustada kirjavahetust mõne naljaka lausega - huumor pole kunagi üleliigne.\nKui te ei julge esimest sammu astuda, siis otsige oma linnas koht, kus saate hea mehega kohtuda. See sõltub ka teie hobidest. Näiteks, kui sa vihkad jalgpalli, kas siis tasub jalgpallistaadionil aega raisata? Ja isegi kui sina oled ja keegi tundma õppinud, kas sa tuua sellisele ettevõttele rõõmu?\nLoomulikult on parem otsustada korraga, miks sa tahad mehega kohtuda. Sa tahad tõsist suhet või lühikest, rahutu romantikaid. Võib-olla vajate lihtsalt sõbrannat või sarnase mõttekaid inimesi. See määrab koha, kus saab kuttga kohtuda.\nProovige oma elu mitmekesistada - registreeruge kursustele, ühinege huvitava kogukonnaga. Kui te kardate tuttaviga tutvuda, siis võib-olla ühiste huvidega, on teil lihtsam tutvuda temaga ja räägib midagi.\nPeaasi on enesekindlus. Ära karda oma kujutlusvõimet kasutada, ja siis ise aru, kuidas teada saada, keda sulle meeldib. Ära karda avada uusi horisonte, uusi sõpru. Teile antakse ainult üks elu - hoolitseme selle eest ja ohtude ja rutiinse eest.\nKuidas meelitada mees teda?\nKuidas juhtida meest hulluks?\nKuidas saab meelega helistada kutt?\nMehe ja naise vastastikused suhted\nArmukade - kas see on hea või halb?\nMillised rinnad inimesed meeldivad?\nKuidas sa tead, kas sa armastad inimest?\nKuidas küsida andestust armastatud isikult?\nMa ei taha oma abikaasat, mida teha - psühholoogi nõuanne\nKrucheniki - retsept\nPikamilon - näpunäited lastele\nMida peate pärast koolitust sööma?\nKleit ilma varrukateta - parim lahendus suvel ja mitte ainult!\nFooliumiga küpsetatud liha - maitsvad retseptid pidulikule lauale\nSealiha ribad kartuliga ahjus\nTermos klaasist pirniga\nDisain elutuba Hruštšovka\nKuidas teha lumehelvesid?\nSinger Pink on lahutatud oma abikaasast\nNahast valmistatud rahakott


Tartu tabas ohtralt kolmeseid ja alistas TalTechi - Tartu Postimees\n1. märts 2021, 10:14\nTartlased tabasid eile oma võidumängus 17 kaugviset, neist kuus sooritas Robin Kivi, kes teenis karjääri rekordit tähistavad 31 punkti. Foto: Kristjan Teedema\nTartu Ülikool Maks & Moorits mängis eile meistriliiga raames võõrsil TalTechi meeskonnaga ning võitis kohtumise 95:78. Tartule tõi võidu suurepärane viskepäev, kokku tabati 17 kaugviset, neist kuus kirjutas enda arvele Robin Kivi, kes teenis karjääri rekordit tähistavad 31 punkti.\nTartlaste poolel tabas kuus kaugviset ka Oliver Suurog, neli kolmest lisas Charles Barton.\nAvaveerandi võitis tasavägise mängu järel TalTech 25:19. Teisel veerandil venis vahe korraks ka üheksale punktile, aga Oliver Suurorg ja Robin Kivi realiseerisid kindlalt viskeid ning tõid tartlased taas mängu. Kolm minutit enne poolajavilet vähendas Kivi vaheltlõige ja pealtpanek vahe ühele punktile seisul 38:37. Poolaja lõpuminutitel tehtud 6:0 spurt viis Tartu meeskonna pikale pausile 46:42 eduseisus.\nKolmandal veerandil jätkus Tartu hea hoog, punkte teenis ka Charles Barton. Kolmanda veerandi keskel oli Tartu eduseis 63:49, kuid järgmise paari minutiga mängiti see maha. TalTech tegi 17:3 spurdi ja nii oli kaks minutit enne kolmanda veerandi lõppu seis viigis 66:66.\nVeerandi lõpuks Tartu meeskond kosus ja viimasele neljandikule mindi nende 74:68 eduseisus. Korra suutis kodumeeskond end veel mängu tagasi saada, kuid tartlastel õnnestus kaugvisetega lõpuks võita 95:78.\nTartu Ülikool Maks & Mooritsa särgis tegi oma karjääri punktirekordi Robin Kivi, kes tabas üheksast kaugviskest kuus ning kogus 31 punkti. Oliver Suurorg näitas veelgi paremat viskekindlust kui tabas kaheksast kuus kolmest ning teenis oma karjääri rekordi 22 punktiga, kolmas parim mees oli Charles Barton 19 punktiga. TalTechi parim oli Oliver Metsalu 19 punkti, seitsme lauapalli ja kolme korvisööduga.\nTartu peatreeneri Toomas Kandimaa sõnul tekitas vastaste ebastandardne koosseis segadust, aga seda silus hea viskepäev. «Rünnaku poole pealt kukkusid meil täna visked hästi. Nad mängisid lühikese koosseisuga ja pidid meie pikkadele kahekesi peale minema. Sellest tekkis viskekohti ja õnneks panid mehed täna visked sisse,» ütles Kandimaa. Ta nentis, et hätta jäädi kaitses meeste jagamisega, pikad pidid lühemaid ja kiiremaid peale võtma. Pisut kavaldasid vastased Kandimaa sõnul tartlasi oma kaitseformatsioonidega üle.\n«Proovime nüüd kolmapäevaks Tarva vastu viskekäe soojas hoida ja sama tunne kätte saada, mis nende vastu eelmises võidumängus oli,» kinnitas Kandimaa. Tartu Ülikool Maks & Mooritsal on nüüd tabelis kirjas kaheksa võitu ja 16 kaotust ning sellega asutakse kuuendal tabelireal. Tartlaste järgmine mäng on kolmapäeval, 3. märtsil kodus ning külla tuleb neljandal kohal olev Rakvere Tarvas. Mäng algab Tartu ülikooli spordihoones kell 19.00.\ntartu ülikooli maks & moorits


Klassikutest menukiteni – miks jäävad raamatud pooleli? | Õhtuleht\nKlassikutest menukiteni – miks jäävad raamatud pooleli?\nSilja Ratt, 13. oktoober 2018, 00:01\nAJAB UNE PEALE: Mõni raamat tundub nii igav, et lugedes vajub lausa silm kinni. Vida Press\nEnamik inimesi on elu jooksul kätte võtnud mõne ajatu klassiku või parajasti populaarse hitt-teose, mis on aga jäänud lõpuni lugemata. Uurisime eri vanuses lugemishuvilistelt, millised raamatud on sundinud neid enne lõpulehekülgi alla vanduma ning milles on asi.\nSee jube kohustuslik kirjandus\nKIRJANDUSTEADLASED SOOVITAVAD: milliseid raamatuid peaks iga eestlane elu jooksul lugema? (46)\n17. veebruar 2018, 00:01\nRegiina (23) hakkas 17aastasena lugema Remarque'i „Triumfikaart“, kuna kirjandustunniks tuli mõni selle autori teos läbi lugeda. „Kohustuslik kirjandus oli üldse sageli depressiivse sisuga, aga „Triumfikaart“ lugedes oli mul tunne, et ma muutun varsti suitsiidseks,“ kinnitab Regiina.\n„Jätsin raamatu pooleli ja otsustasin ette võtta hoopis Remarque'i „Kolm sõpra“. Mõnekümne lehekülje pärast selgus muidugi, et see raamat on täpselt sama masendav, aga kuna midagi tuli läbi lugeda, siis seda ma enam pooleli ei jätnud.“ Regiina nendib, et enam ta ilmselt „Triumfikaart“ kätte ei võta. „Surm ja masendus on küll elu loomulikud osad, aga ei tahaks endale lugemisega depressiooni tekitada,“ põhjendab ta.\nKatrin (46) seletab, et oli üsna korralik õpilane ning püüdis kooli ajal alati kõik õppimised ära teha, kuid „Jumalaema kirikut Pariisis“ ta lugeda ei suutnud. „Kirjeldused olid nii pikad, et ma uppusin neisse. Mind paelus see, mida tegelased teevad ja mida räägivad, aga lõputud kirjeldused võtsid lugemise isu,“ mäletab Katrin. Siiski on ta mõelnud, et võtaks raamatu kord uuesti kätte ja loeks ikka lõpuni läbi.\nKa Elle (61) oli kooli ajal innukas lugeja, kuid Kreutzwaldi „Kalevipojaga“ jäi ta seitsmendas klassis küll kimpu. Arhailine eesti keel ja lõputud värsid võtsid silme eest kirjuks. „Tunnistan: lugesin meie rahvuseepost diagonaalis. Nii, et ma tegevusest ülevaate saaksin. Sõna-sõnalt lihtsalt ei suutnud lugeda. Naljakas on see, et pinginaaber palus mul sageli raamatute sisust jutustada ja ise neid kaanest kaaneni läbi ei lugenud, kuid „Kalevipoja“ võttis ta põhimõtte pärast rida-realt ette – ikkagi rahvuslik teos ja peab!“ muigab Elle. Ta tänab õnne, et tema lapsed on saanud kirjandustundideks lugeda juba Eno Raua ümber jutustatud „Kalevipoega“.\nEdal (46) tuli keskkoolis kohustusliku kirjandusena kätte võtta Lennart Meri „Hõbevalgem“. „Surmigav. Ei,“ vastab ta küsimusele, kas ta seda raamatut veel lugeda tahaks.\nPunapropaganda hakkas vastu\nElle (61) tõdeb, et nõukogude realism moodustab omaette kategooria, mis pani paljud omaaegsed kooliõpilased juukseid katkuma. Põhikooli lõpus ei suutnud ta lõpuni lugeda Juhan Smuuli „Järvesuu poiste brigaadi“. „See rääkis, kuidas kommunistlike noorte brigaad Leevaku hüdroelektrijaama ehitab. Ma ei olnud ühtegi hüdroelektrijaama näinud ja kogu see ehitustegevus – vihma ja tuult trotsides poris sumpamine ja mõttetu kangelase mängimine, et ehitus enne tähtaega valmis saaks – oli mulle võõras maailm.“\nEda (46) mäletab, et põhikooli ajal sai loetud Nikolai Ostrovski raamatut „Kuidas karastus teras“. Esimene osa oli tema sõnul huvitav, teine osa läks aga kuivaks kommunismi ehitamiseks.\nKlassika polegi alati põnev\nMarveli (26) nimekiri raamatutest, mida ta pole lõpuni lugenud, on üsna pikk: Tuglase „Väike Illimar“, Lutsu „Kevade“, A. A. Milne'i „Karupoeg Puhh“, Bulgakovi „Valge kaardivägi“, Anatole France'i „Pingviinide saar“, John Updike'i „Jookse, jänku“.\nTuglast hakkas Marvel lugema puhkuse ajal lihtsalt seepärast, et lugeda midagi sellist, mida muidu ei loeks. Lutsu hitt-teose võttis ta ette kooli ajal. Marvel tunnistab, et „Kevade“ ei kõnetanud teda üldse. „Väikest Illimari“ jõudis ta lugeda veidi rohkem kui sada lehekülge, kuid siis jäi raamat öökapile oma saatust ootama. „Kahtlemata on oma roll sõnadel, mille lausus üks Tallinna ülikooli kirjanduslektor: Tuglase „Illimar“ ongi üks uskumatult igav teos. Tahtsin tema öeldut kontrollida. Samas on tegu ikkagi klassikaga, millele viidatakse kultuuriajakirjanduses üsna tihti. Kokkuvõtvalt oli see igav ning hing ihaldas midagi põnevamat, kus teose sündmused on suuremad ja tihedamad,“ põhjendab Marvel.\nTa ei ole „Illimari” vahelt veel järjehoidjat ära võtnud, kuid tema peas vasardab kusagilt kuuldud mõte: elu on liiga lühike, et igavaid raamatuid lugeda. Lutsu ja teiste lasteraamatute puhul loodab Marvel, et saab neid lastele ette lugeda.\nAndral (25) jäi paari aasta eest pooleli nii Tammsaare „Tõe ja õiguse“ teine osa kui ka Bernard Kangro „Emajõgi“. „„Tõde ja õigust“ innustas lugema kohusetunne. Lugesin keskkoolis esimest ja viiendat osa, aga tundsin, et eesti filoloogina võiksin olla siiski kõik osad läbi lugenud. Lisaks olin kuulnud, et teine osa on küllalt huvitav ja kergesti loetav. „Emajõe“ võtsin kätte, kuna kaksiktriloogia esimene osa „Jäälätted“ meeldis mulle väga. Kangro oskus kujutada 1930ndate Tartu tudengielu on imekspandav ja tõmbas mu täielikult kaasa. Tahtsin teada, mis edasi saab,“ meenutab Andra.\n„Tõde ja õigus“ jäi pooleli, sest aega nappis, ning osalt ka seetõttu, et oluliselt lihtsam oli lugeda midagi tänapäevasemat ja kiiremini kulgevat. „Emajõe“ jättis Andra pooleli, kuna sündmustik muutus liiga ebareaalseks. „Teadsin, et tegu on psühholoogilise romaaniga, kuid „Jäälätted“ oli lihtsalt tore jutustus, kus ajas edasi-tagasi ei hüpatud ja midagi ebaloomulikku ei juhtunud. „Emajõgi“ algas täpselt sealt, kus „Jäälätted“ lõppes, aga varsti muutus asi imelikuks: sündmustik hüppas 30ndate Tartu ja 50ndate Ameerika vahel, kusjuures 30ndatel surnud tegelased olid 20 aastat hiljem jälle ellu ärganud,“ selgitab Andra enda pettumust. „Tõe ja õigusega“ prooviks ta veel õnne, ent „Emajõgi“ jääbki ilmselt lugemata.\n„Tõde ja õigust“ tervikuna peab üheks kõige venivamaks lugemiskogemuseks ka Margus (38). „Juba kaunis noorena, võib-olla 11–12aastaselt, hakkasin suvel vanavanemate juures esimest osa lugema, kuna see oli riiulis olemas ja teadsin, et ikkagi klassika ja puha. Pärast esimese osa lõpetamist võtsin käsile ka ülejäänud. Olen küll kiire lugeja ja üldiselt naudin üsna igasugust ilukirjandust, aga selle sarjaga läks vist pausidega ära terve suvi,“ jutustab Margus, kes ponnistas siiski võiduka lõpuni. Päris pooleli on ta jätnud vaid eneseabiraamatuid.\nKaisa (28) räägib, et neelas lapsena raamatuid, vahel lausa 30 tükki suvega. Juba üsna väiksena tiris ta raamaturiiulist välja ka täiskasvanutele mõeldud teoseid, nagu Hugo „Hüljatud“, mida ta siis küll pisteliselt luges. „Aga mingil põhjusel ei edenenud minu käes kohe üldse Robert Louis Stevensoni „Aarete saar“. Ema korrutas, et see on ju nii põnev raamat, aga mina suikusin igal õhtul, kui selle kätte võtsin, ülikiiresti unne. Lugesin üht lauset mitu korda, tähelepanu hajus ja katki see piraadilugu mul jäigi. Ehk oli asi selles, et ajastu oli väga kauge ja paljud mõisted võõrad? Samas, „Kolm musketäri“ ja kas või Vana-Kreeka müüdid läksid ludinal. Olin siis 10–12, äkki peaksin „Aarete saarele“ andma uue võimaluse,“ mõtiskleb Kaisa.\nSille (68) on elu jooksul mitu korda lugenud Piiblit, kuid pigem siit ja sealt, mitte kunagi otsast lõpuni. Ta tunnistab, et pühakirja puhul väsitab teda tegelaskujude rohkus.\nBestsellerid panevad pettuma\nAndra (25) hakkas keskkooli lõpus lugema Stephenie Meyeri „Keha“. „Olin Meyeri „Videviku“ saaga suur fänn ning tahtsin temalt ka midagi muud lugeda.“ Raamatu tegevus ei läinud aga Andra silmis õieti käima, sündmustik seisis justkui paigal. Ta on siiski mõelnud romaani uuesti kätte võtta.\nEda (46) on proovinud lugeda Indrek Hargla „Apteeker Melchiori“ lugusid, mida paljud kiidavad, kuid tema arvates kirjutab Hargla liiga kuivalt ja edaspidi ta nende järele kätt ei sirutaks.\nMargus (38) sai sõbra jutust aru, nagu vääriks L. Ron Hubbardi Ameerikas 80ndatel menukaks tõusnud ulmesari „Võitlustanner Maa“ kindlasti lugemist. „Lugesin esimese osa läbi, venis nagu tatt ja midagi põnevat ei olnud. Imestasin, et miks sõber seda soovitas. Okei, võtsin teise osa. Ikka ei midagi! Kuni lõpuni välja üks mõttetus. No ikkagi närisin sportlikust huvist ka viimase läbi ja sain täitsa vihaseks – totaalne mõttetus ja vähemalt nädal aega ära raisatud,“ kirjeldab Margus oma pettumust. „Läksin sõbrale kurtma, et mis kuramuse jama ta ajab. Sõber naeris ja ütles: „Ma mitte ei soovitanud seda sarja lugeda, vaid ütlesin, et ära seda jumala eest loe.““\nLiiga noor, et mõista\nMart (40) on korduvalt üritanud lugeda Jaroslav Hašeki romaani „Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil“. Poisina hakkas ta väga vara lugema ja neelas juba enne kooliiga nii-öelda täiskasvanute raamatuid. Ilmselt isa õhutusel proovis ta kümneaastaselt ka „Švejki“ läbi pureda, kuid raamat jäi pooleli. Aastakümnete jooksul on Mart „Švejki“ ikka ja jälle kätte võtnud ning mõelnud, et nüüd on õige aeg – ent raamat on jäänud lugemata.\n„Selles on umbes 800 lehekülge. Ühel suvel närisin end 500 leheküljest läbi ja siis jäi katki,“ meenutab Mart. „Võib-olla olen selle raamatu jaoks hoolimata 40 eluaastast liiga noor: mu tähelepanekute järgi meeldib „Švejk“ minust kümmekond aastat vanematele ja ennekõike meestele, kes teenisid Nõukogude armees.“ Ta lisab, et imelikul kombel on „Švejk“ raamaturiiulis kohal, kus see pidevalt silma jääb ning süümepiinu tekitab.\nSille (68) loeb nädalas läbi paar raamatut või rohkemgi. Juba lapsena huvitasid teda ajaloolised raamatud. Näiteks Vassili Jani „Tšingis-khaan“ ja „Batu-khaan“ said otsast lõpuni suure huviga läbi loetud. „Kui aga hakkasin vast üheksa-kümneaastasena lugema Lo Guan-Tžungi kogukat „Kolmevalitsust“, siis sellega jäin küll hätta. Endalegi ootamatult torkasin paksu teose pettunult raamaturiiulisse tagasi. Kui nüüd mõtlen, et kas võtaksin selle raamatu veel ette, siis pigem mitte, ehkki tean, et tegu on ühe Hiina populaarseima kirjandusteosega,“ mõtiskleb naine.\n„Üks huvitav elamus on mul olnud Marquezi romaaniga „Sada aastat üksildust“. Ülikooli lõpus soovitas keegi seda mulle lugemiseks. Ma ei tea miks, aga suutsin seda tol korral lugeda vaid tükati, valides endale meelepärasemaid kohti. Alles hiljuti võtsin sama raamatu raamatukogust ja lugesin selle nõiduslikult mõjuva Buendiade suguvõsa loo ühe hooga vaimustunult läbi,“ räägib Sille rahuloluga. Ta on seda meelt, et kindlasti on maailmas palju raamatuid, mis ei istu inimesele mingis eas või mingil eluperioodil.\nSedasama usub ka Elle (61), kes meenutab: „Gogoli „Surnud hinged“ lugesin üheksandas klassis hambad ristis läbi, aga mõte jäi tabamatuks: vanaaegne Venemaa elu, kummalised koonritest mõisnikud ja milleks üldse pidi keegi surnud hingi ostma. Võtsin selle raamatu täiskasvanuna, umbes 25aastaselt, uuesti kätte ja lugesin mõnuga.“\nVeebistatistika: pooleli jäetakse menuautoreid\nRaamatusõprade sotsiaalvõrgustiku Goodreads pooleli jäetud raamatute edetabeli esiots näeb hetkeseisuga välja selline:\n1. J. K. Rowling, „Ootamatu võimalus“ – 732 poolelijätmist\n2. Joseph Heller, „Catch-22“ – 600 poolelijätmist\n3. Neil Gaiman, „Ameerika jumalad“ – 581 poolelijätmist\n4. George R. R. Martin, „Troonide mäng“ – 574 poolelijätmist\n5. Markus Zusak, „Raamatuvaras“ – 531 poolelijätmist\n6. E. L. James, „Viiskümmned halli varjundit“ – 524 poolelijätmist\n7. Diana Gabaldon, „Võõramaalane“ – 491 poolelijätmist\n10. kohalt leiab Hilary Manteli ajaloomenuki „Wolf Hall“, 12. kohalt Marquezi klassiku „Sada aastat üksildust“, 15. kohalt Elizabeth Gilberti bestselleri „Söö, palveta, armasta“ ning 16. kohalt Stieg Larssoni „Lohetätoveeringuga tüdruku“.


Ülekaalulisus: ülekaalulisusega seotud psühholoogilised tegurid\nLääne riikides peetakse ülekaalulisust pandeemiaks. Ebatervislikud harjumused, stress, istuv elu ja kehv toitumine on kõige sagedasemad ülekaalulised põhjused. See on haigus, mis tuleneb töökontekstist, mis sunnib meid istuma kontoris ja pöörama vähese tähelepanu meie tervisele.\nMuidugi On mitmeid tervisehäireid, mis võivad olla ka rasvumise põhjuseks . Meditsiinilised probleemid, nagu endokriinne või hormonaalne tasakaalutus. Need on eraldi juhtumid, mida tuleks ravida peamiselt meditsiinilisest seisukohast.\nSee võib teile huvi pakkuda: "10 kehakaalu psühholoogilist nippi"\nÜlekaalu psühholoogilised ja psühhiaatrilised tegurid\nTeadusuuringud on keskendunud sellele haigusele, rasvumisele. Ameerika Ühendriikides on üle kahe kolmandiku täiskasvanud naisest ja kuni 75% meestest ülekaalulised.\nÜlekaalulisus ja rasvumine: erinevused\nOn kasulik eristada ülekaalulisust ja rasvumist , kuna need on seotud, kuid mitte identsed mõisted. Mõlemal on ühine, et need viitavad üleliigsele kogunenud rasvadele. Kuid ülekaalulistel inimestel peetakse a Kehamassiindeks (BMI) 25-29'9, olles inimesed, kes peaksid oma kehakaalu vähendama, et olla tervislikumad.\nRasvumine on probleem kvantitatiivselt ja kvalitatiivselt tõsisem. Rasvased inimesed ületavad 30 BMI punkti ja nende tervis on märkimisväärse riskiga.\nRasvumise ravi psühholoogiast\nÜlekaalulisuse põhjused on mitu ja paljudel juhtudel on need omavahel tihedalt seotud. See tähendab seda selle probleemi lahendamine peab olema multifaktoriline : meditsiini- ja endokrinoloogi valdkonnas, psühhiaatria ja psühhiaatria võivad aidata inimesi, kes selle probleemi all kannatavad.\nViimase aastakümne vältel on selle haiguse vastu välja töötatud suur hulk ravimeid ja ravimeetodeid, mis keskenduvad peamiselt toitumisharjumuste parandamisele ja füüsilise koormuse edendamisele. Need kaks tegurit on tihedalt seotud kehakaalu vähenemisega.\nKuid rasvumist ravivad spetsialistid on mõistnud, et selle probleemiga tuleb tegeleda spetsiifilisemate ja isikustatud lähenemisviisidega meditsiinilise, toitumisvajaduse, psühhiaatrilise ja psühholoogilise sekkumise kaudu. Selle probleemi lahendamiseks spetsialistide lähetamine on tingitud ülekaalulisusest tingitud inimeste, sotsiaalsete ja majanduslike kulude suurenemisest.\nRasvunud inimeste ohud\nRasvumine on haigus, mis mitte ainult ei mõjuta mõjutatud inimeste elukvaliteeti, vaid toob kaasa ka muid olulisi probleeme:\nRasvumine on teiste haiguste tekke riskitegur: hüpertensioon, südamehaigused, vähk, uneapnoe jne.\n2. Sotsiaalne häbimärgistus\nKahjuks kannatavad selle terviseprobleemiga inimesed tugevalt stigmatiseeritud nii koolis kui ka töökohal. See viib eneseteadvuse vähenemisele, ärevuse suurenemisele ja isiklike suhete halvenemisele.\n3. Psühholoogilised ja psühhiaatrilised häired\nRasvumisega kaasnevad psühhopaatioonid, nagu ärevus, sõltuvus, depressioon, toitumishäired jne.\nAsjakohased psühholoogilised aspektid\nNagu ma varem ütlesin, on rasvumine bioloogiliste, psühholoogiliste ja kultuuriliste põhjustega. Ülekaaluga seotud psühholoogiliste aspektide osas on olemas erinevad lähenemisviisid ja uuringud, mis osutavad teatavatele võimalikele põhjustele, kuigi ükski ei ole suure konsensusega.\nNäiteks psühhoanalüüsist tingib rasvumine tavaliselt söömishäire sümboolse teo ja ülekaalulisus on tavaliselt seotud depressiooni, süüdi ja ärevushäirega seotud neuroosi ülekandega. Samuti on tavaline seostada rasvumist teatavate emotsionaalsete konfliktidega taustal või mõne teise varasema psüühikahäirega.\nÜlekaalulisuse psühholoogiline etioloogia on segane, nii et sekkumise jõupingutused keskenduvad patsientide teatud veendumuste hindamisele ja uuesti väljaõppele lisaks emotsionaalsete muutujate (keskkonnategurite) ja keskkonnategurite (toitumisharjumused, harjumused jne) teadmisele. . Selline rasvumisega seotud psühholoogiliste protsesside mitmekesisus suurendab vajadust iga patsiendi olukorra lahendamiseks individuaalselt, hinnates nende isiksust ja keskkonda.\nPsühholoogid ja psühhiaatrid saavad uurida sekkuda rasvunud patsientide uskumustest ja emotsionaalsetest seisunditest eesmärgiga parandada nende elukvaliteeti . On oluline, et terapeut loob patsiendi jaoks keskkonna, mis väljendab ja väljendab oma afektiivseid ja kognitiivseid konflikte.Tavaliselt tunnevad rasvunud inimesed madalat enesehinnangut ja oma keha kohta halbu pilti.\nEnesehinnang, toitumisharjumused ja sissetulekute tajumine\nLühidalt öeldes, terapeut ei tohi mitte ainult edendada muutusi söömisharjumuste ja eluviiside tasemel, vaid peab leidma ka võimaluse enesekontseptsiooni tugevdamiseks, et keskenduda kehakaalu saavutamisele. Selles mõttes on oluline rõhutada, kui tähtis on pakkuda patsiendi tööriistu emotsioonide, impulsside ja ärevushaldusvõtete kontrollimiseks.\nTähelepanuväärne on see, et rasvumisega patsiendid kalduvad alahinnata nende kalorikogust, võrreldes inimestega, kellel pole kaaluprobleeme. Vähendage toidu hulka, mida nad söövad, kuid ei ole täielikult teadlikud, et nende tarbimine on liiga suur. See on tavaline tunnus inimestega, kes kannatavad muud tüüpi sõltuvuste all. Selle kontrollimiseks psühhoterapeut peab patsienti saatma ja esitama reaalseid andmeid, et näidata, millised summad peaksid olema vastuvõetavad iga söögikorda.\nLühidalt: teraapia peaks keskenduma mitte ainult kehakaalu langusele, vaid psühholoogilise küpsemise protsessile, mis võimaldab teadvustada probleemi, parandada elukvaliteeti ja luua tervislikke harjumusi, nagu kehaline aktiivsus, parem enesekontseptsioon ja enda tajumine keha ja tervislikumad toitumisharjumused. See on ka oluline cpatsiendile, et ülekaalulisus on haigus ja rõhutage, et peate püüdma vältida taastekke. Üks kõige edukamaid näiteid on kognitiiv-käitumuslik ravi.\nPsühhiaatrilised aspektid kaaluda\nPsühhiaatri roll on oluline ka rasvumisega inimeste ravimisel . Psühhiaatrid vastutavad selle eest, millised patsiendid on operatsiooni läbinud ja millised mitte. Traditsiooniliselt on leitud, et psühhootiliste sümptomitega patsiendid ei sobi kirurgiliste protseduuride läbiviimiseks, samuti pole neid, kellel on alkoholi või teiste ravimite kuritarvitamine või sõltuvus.\nTeine patsientide rühm, kellel on raske raskusi liigse kehaga seotud psühhiaatrilise ravi järgimisega, on need, kellel on isiksushäire.\nLigikaudu 30% rasvunud inimestelt, kes ravi tulevad, ekspresseerivad buliimilisi impulsse. Lisaks sellele on 50% buliimiliste kinnipeetavatega patsientidest depressiooni, erinevalt ainult 5% -l patsientidest, kellel pole seda tüüpi impulsse.\nHea prognoosi võtme võtmeteguriks on rasvunud inimeste afektiivsed häired, nagu ärevus või depressioon. See on vajalik alus patsiendi kohustuseks ravida ja muuta oma elustiili.\nKindlasti vajavad ülekaalulistel patsientidel ülemaailmset ravi: arstid, psühhiaatrid, toitumisspetsialistid ja psühholoogid peavad sekkuma iga inimese diagnoosimiseks ja raviks õigesti ja individuaalselt. Kuigi ülekaalulisuse psühholoogilistel põhjustel puudub laiapõhjaline üksmeel, leiame paljudes rasvunud patsientidel ühiseid punkte: madal enesehinnang, kehaline eneseteadvus, kehvad toitumisharjumused ja teiste psühhopatoloogiatega kaasnevad haigused.\nSee peaks meid hindama, kui tähtis on vaimse tervise spetsialistide roll elukvaliteedi parandamisel ja nende patsientide taastumise võimalused.\nWHO. (2014). Kirjeldav märkus nr 311\nBanegas, J.R. (2007). Rahvatervise rasvumise väljakutse. Ma NAOS-i konventsioon. Hispaania toiduohutuse ja toitumise agentuur. Madrid, 27. märts 2007.\nStrateegia, N. A. O. S. (2005). Toitumise, kehalise aktiivsuse ja rasvumise ennetamise strateegia. Tervise- ja Tarbimisministeerium. Hispaania toiduohutuse amet. Madrid\nStunkard, A. J. (2000). Rasvumise mõjutajad: praegune arvamus. Vaesuse rasvumine: uus väljakutse rahvatervisele, 576, 27-32.\nMcRoberts, C., Burlingame, G. M., & Hoag, M. J. (1998). Individuaalse ja grupipõhise psühhoteraapia võrdlev efektiivsus: metaanalüütiline perspektiiv. Group Dynamics: Theory, Research, and Practice, 2 (2), 101.\nZEITGEIST: MOVING FORWARD | OFFICIAL RELEASE | 2011 (September 2020).\n16 kõige tavalisemat vaimuhaigust\nEkbomi sündroom (parasitoosi deliirium): põhjused ja sümptomid\nStockholmi sündroom: mu röövel saar sõber\nThanatoloogia: surma uurimine\nStress ja selle mõju elustiili haigustele\nMõtted, mis saboteerivad meid: see on see, kuidas nad meie silmis toimivad


Normaalne peenise suurus. Samal teemal\nEnamik neist leidis, et nomenklatuuri kasutamine näitab neile, kuidas nad teiste meestega võrreldes abistavad. Kuigi andmed puuduvad, on meie mulje, et enamik erakliinikutes peenise suurendamise operatsiooniga patsiente ei ole täielikult nõustatud ja neile ei esitata realistlikke ootusi kas keskmise peenise suuruse ega tulemuste kohta, mida nad võivad operatsioonidest oodata. Seda seost on näidanud nii mõnedki uuringud.\nPeenise normaalne suurus on alla nende "raskekaalu". Seega liigub täieliku erektsiooniga Kesk-Euroopa meeste normaalne peenise pikkus skaalal 11—17 sentimeetrit. Ainult siis, kui püstine peenis on oluliselt lühem kui kümme sentimeetrit, peate konsulteerima uroloogiga.\nPliiatsid, mis on peenise pikkused, on prantslastel 10,74 Normaalne peenise suurus õrnalt peenises. Uuring näitas ka, et füüsiliste omaduste, näiteks nina pikkuse ja peenise suuruse vahel puudub seos.


Sidruni-kuusevõrse grill-liha - Rakvere LK - Rakvere LK\nseakaelakarbonaad 95%, sidrunimahl 1,5%, sool, vürtsid ja maitsetaimed, lõhna- ja maitseained, rapsiõli, kuusevõrsepulber 0,15%.\nEnergiasisaldus 762 kJ / 183 kcal\nVõta liha karbist välja ja aseta see grillile hõõguvate süte kohale kui saad hoida kätt 10 cm kõrgusel grillresti kohal end põletamata 3 – 4 sekundit. Alustuseks grilli liha kummaltki poolt kõrgemal temperatuuril ca 1 minut, et lihamahlad kinni jääksid. Pööra lihatükke ainult üks kord, sest liigne pööramine muudab liha kuivaks. Kasuta pööramisel grilltange, mitte kahvlit, et vältida lihamahlade väljanõrgumist. Grilli liha ca 10 minutit kummaltki poolt. Ahjus küpseta liha ~ 180 ºC juures ca 30-35 minutit. Peale kuumtöötlemist lasta küpsetatud lihal kaane all seista ca 4 minutit ning seejärel serveerida.\n440 g: 4740003016061


Alates 01.06.2020 lastekaitseosakonnas ja toimetulekutoetuse rühmas klientide vastuvõttu ajutiselt ei toimu.\nNarva Linna Sotsiaalabiamet teatab, et alates 01.06.2020 lastekaitseosakonnas ja toimetulekutoetuse rühmas klientide vastuvõttu ajutiselt ei toimu.\nKõik küsimused lahendatakse telefoni, e-posti teel.\nPaberkandjal dokumendid võetakse vastu läbi postkasti, mis asub aadressil Linda 4, 1 korrus.\nKontaktvastuvõtu taastamisest teatame esimesel võimalusel.


Personaaltreeneriga 5 kilo kaalulangust – ainult 8 kilo veel! Nele ja Etheli lugu. - Palju ja kaalulangus\nPalju ja kaalulangus, Juhised edukaks kaalulangetamiseks\nVaatasime üle nii toitumise kui ka tegime kehaanalüüsi, mis andis mitmelegi küsimusele vastused, s. Mitut kaotatud kilogrammi kuus võib pidada liiga kiireks kaalulangetuseks? Kui sellele omakorda lisandub veel rõõm kaotatud kilodest, siis võib mõni inimene ka tahtmatult ennast üle treenida.\nKaaluviht – Vikipeedia\nNing niipea, kui hakatakse uuesti sööma oma vajaduste järgi, tulevad kilod bumerangina tagasi. Sama kehtib ka isu vähendavate preparaatide puhul, mis lõppkokkuvõttes aeglustavad ainevahetust. Hoolikalt tuleb valida rasvu ja süsivesikuid.\nKaaluvihid Kergemad kaaluvihid Kaaluviht on kangkaaludega kaalumisel kaalude tasakaalu viimiseks või muud tüüpi kaalude kontrollimiseks või vajaliku lisakaalu andmiseks kasutatav raskus.\nKõige sagedasem viga, mida tehakse, on see, et hakatakse sööma võimalikult rasvavabasid tooteid. Kaalu lisamiseks kasutatavad kaaluvihid valmistatakse enamasti just nii raskena, nagu nende kasutuseesmärk nõuab, ja neile üldiselt kaalu peale ei kirjutata. Kaaluvihtidele ei kirjutata kaalu peale ka kangkaalude erivariandi puhul, kus ei muudeta mitte kaaluvihtide arvu, vaid kangkaalul nende raskusjõu mõjumise koha õla pikkust. Kui olete normaalkaalu vahemiku ülemises otsas, siis võib soovi korral kaalu langetada umbes vahemiku keskosasse.\nSUIT PLAZOO (Full Song) Renuka Panwar, Somvir K, Pranjal Dahiya - New Haryanvi Songs Haryanavi 2021\nKui teie kehamassiindeks on 25 ja 29,9 vahel võiksite valida kaalu langetamiseks — kcal päevase energiahulga, kui aga üle selle, siis alustage — kcal dieediga. Mida nõudlikum Ethel trennides on, seda rõõmsamaks iga korraga muutun.\nOlen veendunud, et selleni me koos treeneri abiga ka jõuame. Ethel oskab vajadusel nii tagant utsitada kui ka kiita! Lisaks on muutunud paremaks enesehinnang, tervis, energiatase, meeleolu ja füüsiline toonus. Kindlasti kavatsen jätkata MyFitnessi personaaltreeningutega ning soovitan seda ka teistele. Tänud Ethelile töö ja vaeva eest!


Rahvusvaheliste suhete magistriõppekava | Tallinna Ülikool\nRahvusvaheliste suhete magistriõppekava\nMatthew Crandall, Tallinna Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi rahvusvaheliste suhete dotsent, räägib rahvusvaheliste suhete magistriõppekavast.\nPalun rääkige rahvusvaheliste suhete õppekavast lähemalt. Rahvusvahelised suhted saavad alguse kontaktist. Ka meie rahvusvaheliste suhete magistriõppekava ei keskendu ainult rahvusvahelise poliitika uurimisele, huvikeskmes on globaliseerumise protsessid ja selle võtmetegijad. Eelkõige käsitletakse õppekava raames teemasid nagu globaalse turvalisuse alustalad ja konfliktikolded.\nMille poolest õppekava teistest eristub? Tallinna Ülikooli rahvusvaheliste suhete õppekava käsitleb tänapäeva turvalisuse probleeme väikeriigi seisukohast. Samas aga läheneme rahvusvahelistele suhetele interdistsiplinaarselt, mis võimaldab tudengil näha väljapoole riigipõhiseid süsteeme ja mõista väljaspool Lääne ühiskonda levinud vaateid. Kõik see kokku aitab paremini mõista meid ümbritsevat maailma.\nMilliseid ainekursuseid saavad üliõpilased võtta? Õppekava sisaldab kursuseid, mille eesmärk on arendada kirjutamise ja uurimistöö oskusi, näiteks uurimiskujundus ja tekstiloome. Samas on kursusi, nagu näiteks küberjulgeoleku geopoliitika ja väikesed riigid muutuvas maailmas, mis keskenduvad aktuaalsematele teemale. Kõigi meie kursuste eesmärk on arendada üliõpilaste analüütilisi oskusi.\nMillise taustaga üliõpilasele võiks õppekava huvi pakkuda? Ootame kandideerima üliõpilasi, keda huvitavad rahvusvaheline poliitika ja globaalsed protsessid. Kasuks tulevad rahvusvahelise poliitika või politoloogia alased teadmised, ent õppekava sobib ka neile, kellel on näiteks õigusteaduse, antropoloogia, majanduse või ajaloo alane taust. Kuna rahvusvahelisi suhteid õppivad tudengid on pärit maailma eri paigust, võiks õppekava huvi pakkuda ka neile, kes soovivad osa saada rahvusvahelise õpikeskkonna kogemusest.\nMillised praktilised oskused tudeng õpingute jooksul omandab? Üliõpilased saavad arendada nii oma kirjalikku väljendusoskust kui analüütilisi oskusi, rakendades omandatud teadmisi magistritöö kirjutamisel. Kohustuslik praktika ja muud praktilised ülesanded võimaldavad saada kogemusi rahvusvahelistes organisatsioonides.\nKus võiks lõpetaja töötada? Nagu paljude teiste sotsiaalteaduste puhul, pole karjäärivõimalused selgelt piiritletud. Paljud huvituvad riigitööst (välisministeerium, kaitseministeerium). Teistele pakub rohkem huvi töötada mittetulundusühingutes, kus tegevusvaldkond on väga lai. On tudengeid, kes jätkavad oma õpinguid doktorantuuris ning leiavad hiljem rakendust akadeemilises maailmas või mõnes mõttekojas.\nMis on teie arvates õppekava juures kõige põnevam? Kõige põnevam on see, et üliõpilastel avaneb võimalus tundma õppida meid ümbritsevat maailma. Seda toetab rahvusvaheline õpikeskkond, rahvusvaheliste organisatsioonidega seotud praktiline kogemus, õppereisid rahvusvahelistesse institutsioonidesse ning rahvusvaheliselt tunnustatud õppejõud maailma eri paigust.\nTutvu õppekavaga meie veebilehel: https://www.tlu.ee/yti/rahvusvahelised-suhted\nPlatvormimajanduse mõju uuriv projekt PLUS alustas tööd\nBologna Ülikoolis toimus 31. jaanuaril ja 1. veebruaril projekti „Platvormtööjõud linnakeskkonnas: Õiglus, heaolu ja areng“ (PLUS) avakohtumine.


Raport plastireostuse vähendamise libalahendustest nüüd ka eesti keeles - Teeme Ära Sihtasutus\nAvaleht / Blogi / Raport plastireostuse vähendamise libalahendustest nüüd ka eesti keeles\nMida tähendab märge recyclable sinu joogipudeli peal? Või info, et üks või teine osa pakendist on tehtud teatud ulatuses taaskasutatud materjalist? Mida tähendab praktikas „plastineutraalsus“, mille suunas mitmed suurettevõtted pürgida on lubanud? Ja mis üleüldse saab kõigist neist üleskutsetest ja algatustest, mida samad ettevõtted pidulike fanfaaride saatel välja on käinud?\nMõistagi on algatusi ja ettevõtmisi, ka ettevõtlusmudeleid, mis päriselt ka panustavad keskkonnahoidu, ennetades ja vähendades jäätmete teket, nende muutumist ladestuvaks prügiks.\nJa on algatusi, mida püütakse heas usus kasutusele võtta, ent mis siiski ebaõnnestuvad, et anda väärtuslikke õppetunde tuleviku tarbeks.\nJa siis on algatusi, mis ongi kohe algusest peale mõeldud ebaõnnestuma, töötama rohkem turunduseks kui päris muutuse loomiseks, tegeledes probleemi lahendamisega vaid näiliselt, samal ajal kui probleem pakendiprügiga – ja eriti just plastpakendiprügiga – aina suureneb.\nNeist viimastest probleemsetest libalahendustest globaalsete tippettevõtete näitel räägibki Break Free From Plastic liikumise 2021. aastal avaldatud raport „Missing the Mark“. Teeme Ära sihtasutus tõlkis ja avaldas raporti 2022. aastal ka eestikeelsena pealkirjaga „Lati alt läbi“.\nRaport teeb lihtsa ja ausa ülevaate nn libalahendustest, mida 7 globaalset suurettevõtet on plastireostuse probleemi leevendamiseks välja käinud, ent mille mõju probleemile on kas olematu või – ettevõtte muu tegevusega koos – lausa vastupidine.\nAutorid analüüsisid kokku üle 200 projekti järgmistelt ettevõtetelt:\n– Mars, Inc.;- Mondelez International; ja\nEsimest korda on raporti põhjal võimalik näha ettevõtete välja kuulutatud pingutuse tegelikku mõju – ehk enamjaolt mõju puudumist – plastireostuse vähendamisele.\nBreak Free From Plastic on alates 2018. aastast seiranud kaubamärkide esinemist looduses leiduvate plasttoodete hulgas ja näinud igal aastal, et suurimad plastireostuse põhjustajad on ühed ja samad laiatarbekaupu pakkuvad mainitud suurettevõtted. Kõik neist on võtnud avalikult sõna, tunnistades plastireostusega võitlemise vajadust; kõik neist on andnud lubadusi ja püstitanud endale plasti ringlussevõtu, plastisisalduse ja/või plasti vähendamisega seotud eesmärke.\nMida aga ei ole, on tulemused. Päris tulemused. Ning prognoos on, et 2050. aastaks plasti tootmine neljakordistub — suuresti nende samade laiatarbekaupu tootvate ettevõtete ja ühekorraplasti tõttu.\nMilliseid lahendusi kliendina mitte usaldada ja miks? Milliseid lahendusi ettevõtjana vältida ja miks? Mida nõuda iseendalt ja teineteiselt (rohkem)? Vastuseid leiad eestikeelsest raportist SIIN.\nMissing the mark report


Paul Puustusmaa: sümbolitel on suur tähtsus ja tähendus. Ka Georgi lindil vene imperialismi jaoks - Uued Uudised\nEsilehele » Arvamus » Repliik » Paul Puustusmaa: sümbolitel on suur tähtsus ja tähendus. Ka Georgi lindil vene imperialismi jaoks\nPaul Puustusmaa: sümbolitel on suur tähtsus ja tähendus. Ka Georgi lindil vene imperialismi jaoks\nKommunismiohvrite memoriaali mõnitamine viitab juba selgele riigivastasusele. Pilt on illustratiivne.\nEKRE Riigikogu saadik Paul Puustusmaa kirjutab sotsiaalmeedias sellest, kuidas Venemaa on 9. mai eel hoogustanud infosõda ja oma osa selles on vene suurriikluse sümbolil Georgi lindil.\n“Sümbolitel on suur tähtsus ja tähendus. Nende nimel võideldakse ja ohverdatakse. Ka elusid ja vabatahtlikult. Nende pärast tapetakse ning ka sümboleid tapetakse (vähemalt püütakse tappa).\nSümbolite käsitlemine, mõnel juhul rohkem, teisalt vähemoskuslikum käsitlus, on omane kõikidele nähtustele meie ühiskonnas. Aegajalt ka sümboleid kaaperdatakse. Eriti siis, kui need on esteetiliselt hästi mõjusad või kergesti käsitletavad mõne ajaloolise paralleeli kaudu.\nNii on kurikuulus nn Tõnismäe “Aljoša” ühelt poolt omandanud Tallinna vallutamise, teisalt aga linna vabastamise sümboli tähenduse.\nParimaks näiteks on aga ilmselt nn Georgi lint, mis sajandite vanusest vaprate tunnusmärgist on tapjate poolt omandamise ning hilisema ideoloogilise moonutamise teel saanud uue tähenduse – vene imperialismi ja riikliku fašismi tunnusmärgiks.\nSiinjuures selle XVIII sajandil asutatud tunnuse (lint, orden, rist …) kandjaid austati Vene Keisririigis väga kõrgelt nii riigi kui rahva tasandil. Riigi (keisririigi) hävitajad asusid hävitama ka selle kandjaid ning teatud ajal XX sajandi alguses oli Georgi lindi, risti ja ordeni kavalerid/kandjad põlu all, hukkamisele määratud.\nGeorgi tunnusega seostas vene sotsiaaldemokraatlik revolutsioon oma vaenlasi. Seda kuni häda kätte tuli.\nTeise ilmasõja ajal (1941) võttis uus vene riik ja tema sotsialistlik valitsus vana sümboli uuesti kasutusele. Alguses lindina (1941), siis kaardiväe rinnamärgi tunnusena (1942), edasi medali lindina (1943) ning lõpuks ka sotsialistliku riigi kõrgeima ordeni (võidu ordeni) lindi värvitunnusena (1944).\nSeostatuna tugevasti maailmasõjaga, hakati sama linti aktiivselt taaskasutama ning riigi tugeval rahalisel toel populariseerima liikumistes ja üritustel, millised on otseselt seostatavad tänase vene fašistliku riigi, tema ekspansionistliku poliitika ja imperialistlike püüdluste ideoloogiaga.\nGeorgi lindikesele kui vene riikliku ekspansionismi tunnusele pani fašistlik riik oma toe alla 2005. aastal, kui käivitati mastaapsed üritused üle Euroopa, sealhulgas Eestis.\nKa loodusnähtused, pühapaigad, kalendripäevad ja rahvuslikud pühad jms. on sümbolid, mida ideoloogiliselt kaaperdatakse, moonutatakse, muudetakse.\nOlgu siin näitena jõulud, aastavahetus, Konstantinoopoli Hagia Sophia katedraal, mis mošeeks on moonutatud või ka II ilmasõja lõpupäev oma 8.-9. mai dilemmaga.\nViimatinimetatu, ühelt poolt Stalini jonni (e. noore Vene riigi mõjujõu) tunnuspäev on omakorda pehmendatud (loe: kaaperdatud) Euroliidu poolt, kes selgelt ideoloogilistel põhjustel 9. maid loeb alates 1986. aastast nn Euroopa päevaks.\nÜhesõnaga – sügavalt eksib see, kes alahindab sümbolite tähendust ja mõju.”\nLoe ka: Sotsid mõistavad 9. mail pidutsejaid, rahvuskonservatiivid hoiatavad “kurjuse impeeriumi” taassünni eest\nTeemad: esilugu Georgi lint kuum Paul Puustusmaa


Täna on » Algajad » EESTI MOSLEMITE LOOD » - Janno lugu\nOlen Tallinna ligidalt pärit 21-aastane noormees. Sündisin küll Tallinnas, kuid olen terve elu maal elanud. Kasvasin üles ateistlikus peres koos oma ema ja väikese õega.\nEnne, kui enda jaoks islami avastasin, olin nagu iga teine Eesti noor – nädalavahetused möödusid klubides ja alkoholi seltsis.\nPidin kooli kõrvalt tööl hakkama käima ning hiljem jäi kool pooleli. Sain pakkumise minna aastaks Prantsusmaale tööle. Sealt algas minu teekond moslemiks ning avastasin enda jaoks islami.\nPrantsusmaal pidin aeg-ajalt töötama teismelistega, paljud neist Maroko ning Alžeeria päritolu. Nad rääkisid mulle alati lugusid oma kodumaadest ning tutvustasid ka islamit. Hakkasin rohkem Internetist islami ja moslemite kohta lugema, sest varem arvasin, et islam võrdub terroristidega ning kõik moslemid on kurjad inimesed jne.\nAvastasin, kui palju head leidub islamis ning kiindusin sellesse järjest rohkem. Hiljem tutvusin Alžeeria päritolu neiuga, kellest sai minu tüdruksõber. Tänu temale avastasin palju uut ning tema juhatas mind õigele teele.\nKuna olin nii palju head kogenud ja lapsed rääkisid alati põnevaid lugusi oma kodumaast, otsustasin, külastan Marokot. Veetsin seal väga mõnusa puhkuse ja sain islami valdkonnas palju teadmisi juurde. See reis andis mulle palju insipratsiooni ning lükkas ümber kõik, mida varem olin arvanud islami kohta. Lisaks kohtusin väga heade inimestega.\nPraegu tunnen, et olen väga muutunud inimene. Islam on mind elus õigele teele tagasi juhatanud ning suurendanud mõistmisvõimet kõikides valdkondades.\nTulevikus soovin Marokosse või kuhugi mujale minna, et rohkem islami ja araabia keele kohta õppida.\nHetkel elan Armeenias ning töötan vabatahtlikuna lastekodus. Plaanin lähiajal kohalikus mošees viimaks šahada öelda ja minna Iraani külastama.\nSoovin, et Eesti inimesed oleks tulevikus rohkem avatud ning mõistaks ka meid, moslemeid, palju paremini.


Krediidipanga aktsionärid ei jõua kokkuleppele hääletuse tulemustes - Majandus\nKrediidipanga aktsionärid ei jõua kokkuleppele hääletuse tulemustes\n24. oktoober 2013, 15:43\nKrediidipanga aktsionäride üldkoosolek viis täna läbi hääletuse nõukogu esimehe Andrus Kluge ja nõukogu liikme Ain Soidla tagasikutsumise küsimuses, osapooled on hääletustulemustes eri meelt.\nÜldkoosoleku juhataja endise pankrotihalduri Aivar Leismanni arvestuse järgi oli nõukogu liikmete tagasikutsumise poolt 23 365 105 häält, vastu 10 450 021 häält ja erapooletuid ei olnud.\nVäärtpaberite keskregistri arvestuse järgi oli nõukogu liikmete tagasikutsumise vastu üle 15 miljoni hääle ehk 40,3 protsenti häältest ja nõutavat kvoorumit nõukogu liikmete tagasikutsumiseks ei saavutatud.\nÜldkoosoleku juhataja aga leiab, et tema arvestuse järgi on mõlemad nõukogu liikmed tagasikutsutud. Pärast elektroonilist hääletust arvutas Moskva Panga poolt määratud koosoleku juhataja käsitsi, taskuarvutil. Juhendi, kuidas hääli arvutada, andis talle Moskva Panga esindaja advokaat Paul Keres.\nKeres ütles Postimehele, et väikeaktsionärid kasutasid kevadisel koosolekul sama taktikat ning arvutasid Moskva Pangalt aktsiad ja seega hääli vähemaks. «Mina kontrollisin täna häälte arvutusi üle, kuna väärtpaberite keskregistri esindaja keeldus eraldi arvutust tegemast vastavalt sellele, mida koosoleku juhataja oli kvoorumi kontrollimisel arvestanud või hinnanud.»\nKeres jäi seisukohale, et Krediidpanga ja väärtpaberite keskregistri kokkulepe, kuidas hääletust läbiviiakse ei ole oluline. Ta lisas, et see kuidas nemad arvutasid hääli vähemaks, oli seaduslik, erinevalt sellest, mida tegid väikeaktsionärid kevadisel koosolekul. Ühtlasi väitis ta, et on olemas vastav akt, mille alusel võib väikeaktsionäride hääli vähendada. Seda akti ei olnud ta nõus jagama ei koosoleku ega ajakirjanikega.\nÜldkoosoleku juhataja endine pankrotihaldur Aivar Leismann eksis koosoleku jooksul korduvalt terminitega ega olnud teadlik koosoleku läbiviimise protokollist. Küsimusele, kas endine pankrotihaldur oli pädev aktsionäride üldkoosolekut juhatama, leidis Keres, et seadust ta ju tunneb.\nKeres ütles, et Moskva Pank on ei pea panga nõukogu liikmeid Andrus Kluget ja Ain Soidlat pädevateks pangajuhtideks.\nKrediidipanga teised aktsionärid otsustasid neljapäeval, et Andrus Kluge ja Ain Soidla jätkavad oma ametikohal ning muudatusi panga nõukogu koosseisus ei tehtud.


32-aastane salapärane krüptokaevandajast miljardär plaanib viia ettevõtte börsile - ÄRILEHT\nBeebinäoga päikeseprillidega t-särki kandev Jihan Wu näib rohkem välja teismelise kui ise rikkuse kokku ajanud miljardärina, kirjutab Bloomberg.\nKuid kuna ta asus varakult krüptoraha maailma, on 32-aastane mees istumas suurima krüptorahavaranduse otsas.\nWu Bitman Technologies on maailma juhtiv krüptoraha kaevandamiseks vajalike seadmete tootja. Hiina ettevõtet on viis aastat ümbritsenud salapära. Nüüd plaanib ta kasvada välja krüptorahanduse sfäärist, mis võib kunagi viia avaliku aktsiapakkumiseni.\nWu rääkis, et Bitmani läinud aasta käive oli 2,5 miljardit dollarit. Temal ja kaasasutajal Micree Zhanile kuulub umbes 60 protsenti ärist. Bitmanil on vähe konkurente, kuid kui kasutada börsil olevaid kiibitootjate Nvidia ja MediaTeki aktsiate suhtarve, oleks ettevõte väärt umbes 8,8 miljardit dollarit. Sellisel juhul oleks kahe kaasasutaja varandus kokku 5,3 miljardit dollarit.\nWu, kellel olevat ettevõttes väiksem osalus kui Zhanil, keeldus avaldamast oma rikkust, kui palju tal on krüptorahasid või muid investeeringuid. Varem ütles ta, et Bitmain on väärt 12 miljardit dollarit. Zhan ei soovinud teemat kommenteerida.\nSeni on nende rikkuse suurus vaid spekuleerimisobjektiks, kuid see võib varsti muutuda, kui ettevõte võtab ette börsitee.\nBitmaini põhikonkurent Canaan on juba esitanud avalduse Hongkongis aktsiapakkumise tegemiseks. Asjaga kursis olevate allikate sõnul otsivad nad umbes miljard dollarit investorite raha.\nEttevõtte toodetavad vidinad on hädavajalikud krüptorahade kaevandmiseks. Investeerimispanga Sanford C. Bernsteini veebruaris avaldatud analüüsi kohaselt on Bitmaini turuosa krüptorahakaevandamiseks vajalike seadmete turul kuni 80 protsenti.\nÜhtlasi kuulub ettvõttele ka AntPool ja BTC.com, kes kontrollivad umbes enam kui 40 protsenti maailma bitcoini kaevandamise võimsusest, teatas blockchain.info.\nE-riigi aupaistes säravad poliitikud võivad olla toeks kelmidest idufirmadele (30) 30.04.2018\nKaevurid, kiirustage! 21 miljonist bitcoinist on jäänud kaevandada veel ainult neli miljonit (63) 28.04.2018\nRikaste top: Škoda tagaistmelt krüptomiljonäriks (11) 04.10.2018\nAllar Jõks: rahandusministeerium peaks vähemalt vabandama (50)\nLapikoja perenaine pani oma ettevõtluskogemuse raamatusse 115\nKirjanik Valdur Mikital on väga kasumlik äri (111)


Vabariigi loojatele pühendatud mälestusmärgi toetamisvõimalus\n23. jaan. 2018\tVabariigi loojatele pühendatud mälestusmärgi toetamisvõimalus kommenteerimine on välja lülitatud\nMeie koolimaja ees avatakse 23.veebruaril Eesti Vabariigi loojatele pühendatud mälestusmärk. Kõigil soovijatel on võimalik mälestusmärgi valmimist toetada. Täpsem info Pärnu linna kodulehel http://www.parnu.ee/index.php/parnu-tutvustus/ajalugu/vabariigi-sunnilinn/malestusmark-vabariigi-loojatele\nVabariikliku geograafia olümpiaadi Pärnu linna piirkonnavoor 2017/18\n15. jaan. 2018\tVabariikliku geograafia olümpiaadi Pärnu linna piirkonnavoor 2017/18 kommenteerimine on välja lülitatud\nVabariikliku geograafia olümpiaadi Pärnu linna piirkonnavoor toimus 09.detsembril. Tulemused selgusid aga selle aasta alguses. Internetis toimunud olümpiaadil saavutas 9.klasside arvestuses III koha Mikk Saarse. 8.klasside arvestuses tegid tubli tulemuse Sander Ruut, Genry Arras ja Reigo Raal (vastavalt 5.-7.koht). Olümpiaadil osalesid veel Artur Ormisson, Rasmus Pertel, Rasmus Isak, August Kristov, Jaago Teearu, Hardi Vask, Tuuli Tamm, Katarin Jantson, Samuel Mäkimaa, Hanna-Greete …\n28. dets. 2017\tKOOLI JÕULULEHT kommenteerimine on välja lülitatud\nKliki Fullscreen, näed suuremalt.\nPärnu õpilase kunstitöö harib Jaapani lapsi\n21. dets. 2017\tPärnu õpilase kunstitöö harib Jaapani lapsi kommenteerimine on välja lülitatud\nPärnu Koidula gümnaasiumi õpilase Markus Suti kunstitöö reisib kuni märtsikuuni mööda Jaapanit, sest tema töö valiti 19. korda Jaapanis Kanagawas toimuvale maailma laste kunstinäitusele. Iga kahe aasta tagant korraldatavale näitusele saadeti tänavu kokku 24572 tööd: 21411 tööd 87 riigist, üks kogu maailma regioonist ning 3161 Kanagawa prefektuurist. Markus Suti töö on valminud Pärnu Kuninga tänava põhikooli 9. klassis. Näitus oli …\nLeiutaja Miku Tanel pälvis aukirja\n19. dets. 2017\tLeiutaja Miku Tanel pälvis aukirja kommenteerimine on välja lülitatud\nKuninga kooli 2.c klassi poiss Miku Tanel Vellet lõi juba teist aastat kaasa õpilasleiutajate riiklikul konkursil ja pälvis tänavugi tunnustuse. Miku Tanel esitas võistlusele kaks leiutist: “Kaasalugeja” ja “Poekorvide puhastaja”. Miku Tanelit juhendasid tema vanemad. Eduka esinemise eest konkursil sai ta aukirja. Sel aastal esitas õpilasleiutajate riiklikule konkursile oma tööd 1055 autorit 92 koolist ja huvikoolist üle Eesti, peale selle kaheksast lasteaiast ja ühest kutseõppeasutusest. Töid …\n18. dets. 2017\t8.c klassi poiste muljed nutivõistluse preemiareisist kommenteerimine on välja lülitatud\n8.detsembril toimus Pärnu linna nutivõistlustel osalenud 7.- 12. klasside õpilaste preemiareis Tallinna start-up ja IT sektori ettevõtetesse Nortal, Jobbatical ja Lift99. Kuninga Tänava Põhikoolist olid kaasa kutsutud Henri Kald, Ralf Sonntak ja Ralf Grossfeldt, kelle arvates oli reis väga huvitav ja inspireeriv. “Saime teada palju tarkvaraarendusfirmadest ning tutvustati põhjalikult programmeerija tööd ning kolme rolli: arendajat, analüütikut ja testijat. Meile räägiti, et lapsed võivad …\n11. dets. 2017\tPiparkooke kaunistamas kommenteerimine on välja lülitatud\n11. detsembril käis 4. c klass Pärnumaa Kutsehariduskeskuses piparkooke kaunistamas. Iga laps sai kaunistamiseks 4 valmisküpsetatud piparkooki: mütsi-, päkapiku-, südame-, ja kuusekujulised ning kaunistamiseks palju erivärvilisi glasuure. Lapsed said kaunistamisega väga hästi hakkama, kõik on juba kodudes hoolega harjutanud. Kaunistatud piparkoogid pandi karpidesse ja iga laps sai need koju kaasa võtta. Mõni piparkook kadus kiirest kõhtu, mõne lapse koju ei …\n4.klassid käisid Keskraamatukogus\n11. dets. 2017\t4.klassid käisid Keskraamatukogus kommenteerimine on välja lülitatud\n4.s klass käis 1.detsembril Keskraamatukogus, kus tutvus raamatukogu tööga ja erinevate lugemissaalidega. Väga põnevaid võimalusi pakkus muusikaosakond. Põnev oli teada saada, et raamatukogus saab mängida ning laenutada ka lauamänge. Kui jõudsime taas lasteosakonda, siis hakkas helisema tuletõrjesireen. Läksime ruttu riietehoidu, võtsime oma riided ja jooksime välja. Siis selgus, et see oli õppehäire. Saime kiita kiire tegutsemise eest. Jätkasime oma päeva …\n11. dets. 2017\tAkrobaatika võistlus 2017 kommenteerimine on välja lülitatud\n7. detsembril toimus Pärnu Spordihallis Pärnu koolide akrobaatika võistlus. Meie kooli 4. klassidest käisid võistlusel: tüdrukutest Adoree Pärn, Eva Marii Puusepp, Grete Ollino, laura Marii Taggu, Berta Lensment ja poistest Robin Pentma Patrick Remmel ja Holger Orav. Võistelda tuli matikavas ja üle kitse hüppes. Meie noored võimlejad olid väga tublid, esinesid hästi. Esikolmikusse kahjuks keegi küll ei jõudnud, aga kogemusi …\nPage 41 of 82« Esimene...102030«3940414243\t»\t506070...Viimane »


Kartes suurt kõhtu - millele tähelepanu pöörata enne ja pärast rasedust? - Perekool.ee\nPerekool.ee > Sisuturundus > Kartes suurt kõhtu – millele tähelepanu pöörata enne ja pärast rasedust?\nKartes suurt kõhtu – millele tähelepanu pöörata enne ja pärast rasedust?\nJuhul, kui kõht ei taha pärast rasedust kuidagi tagasi tõmbuda, võib põhjuseks olla kõhusirglihase lahknemine ehk diastaas. Tegemist on laialt levinud probleemiga, mis tabab lausa 30-70% emaks saanud naist, sagedamini on tevisemure osaks saanud neile, kes on sünnitanud väikese vahega kaks last ning selle tulemusena ei ole kõhusein jõudnud piisavalt taastuda. Kui lihaste lahknemine on rohkem kui 2 cm, siis räägitaksegi kõhu sirglihase diastaasist. Lahknevuse korral on kõhulihased üksteisest eemaldunud ning lihaskimpude vaheline ühendus on puudu või rebenenud.\nDiastaas – mida teha rasedusele eelnevalt ja pärast?\nDiastaasi silmaga nähtav tunnus, pärast sünnituseelse vormi taastumist, on ettevõlvuv kõht. Kõhtu sisse tõmmates jääb kõht endiselt ette ja selili olles, kõhulihaseid pingutades, on tunda lihaste lahknevust. Diastaasiga puudub kõhu eesseinal lihaseline tugi, mis võib viia ka kõhu eesseina songani. Nõrk lihaskond ei stabiliseeri lülisammast ja vaevama võivad hakata ka alaselja- ja vaagnavalud. Sellise seisundi tekkimise võimalust saab vähendada, kui treenida kogu keha pärast igat rasedust ning olla aktiivne ka beebiootuse ajal, toituda tervislikult ning hoida kaalutõus kontrolli all. Sünnituse järel taastuvad kõhulihased tavaliselt kahe kuni kolme kuuga, enne rasedust või selle ajal trenni teinud naistel sageli ka kiiremini. Pärast sünnitust soovitatakse vältida tegevusi, mille sooritamiseks on vaja ekstreemselt pingutada kõhulihaseid, näiteks raskete esemete tõstmine. Sünnitusejärgselt ei soovitata tõsta oma lapsest suuremaid raskusi. Kaks kuud, keisrilõikega isegi neli kuud, ei tohi sooritada nn tavalisi kõhulihaseharjutusi, sest diastaas võib süveneda ka pärast sünnitust. Intensiivne treening pole ka hea. Külastada võiks füsioterapeuti, kes näitab ette sobivaid harjutusi. Spordiklubis võiks selle tervisemure korral eelistada Pilatese treenininguid.\nAbi saab toestavatest korsettidest\nIga keha on erinev ja rasedusjärgne kogemus individuaalne. Ei ole mõistlik oodata kiirelt endisesse vormi tagasi saamist. Õnneks on tänapäeval olemas moodsad ja toimivad vahendid, millega aidata enda keha üleminekuperioodil, ning tunda end hästi ka ajal, mil kõht tavapärasest suurem või kui seljavalud kiusavad ja enesetunne ei ole kõige parem. Abi saab kui kanda esimesed paar kuud toestavaid vahendeid ja/või korsetti. Kindlasti ei soovita kanda tavalisi traditsioonilisi korsette (need on palju tugevamad, kitsamad ja võimelised moonutama keha permanentselt surudes roideid üles ning surudes kokku sisikonda) vaid tänapäevaseid ja moodsaid korsette – Waist Trainereid. Waist Traineri eelis paljudele tuttava bandaaži ees on pikem kehaosa ja mugavad toestused, mille tõttu ei hakka see rulluma. Waist Trainer korsetid on elastsemad, painduvamad, ning samal ajal piisavalt tugevalt vastu keha, et nendest on abi isegi diastaasi sulgemisel ning vööümbermõõdu taastamisel raseduseelsele tasemele. Paljud äsja sünnitanud emad on jaganud oma kogemust, kuidas Waist Traineri abiga on raseduse järgne vorm kiiremini taastunud kui korsetti kasutamata eelneva raseduse korral. Naiseliku butiigis kohtab sageli naisi, kes tellivad endale Waist Trainerid juba enne sünnitust, ning on neidki, kes saadavad mehe otse sünnitusmajast korsetile järgi. Waist Trainer on toeks kõigile äsja sünnitanud naistele, kes soovivad kiiremini endist vormi saavutada. See on igal juhul Waist Traineri tore boonus, kuid eelkõige on korseti roll diastaasiga lisatoeks olemine keha keskosale, et ema jaksaks beebiga ja pere igapäevategevustega kergema vaevaga toime tulla ning ei tõstaks raskemaid esemeid ega beebit vales asendis. Waist Trainerist on suur abi seljavalude leevendamisel. Kuid nagu iga asjaga, tuleb ka Waist Trainer korsetti kasutada mõistlikkuse piires ning kuulata enda keha. Aeg-ajalt tuleks teha pause, et lihased lisatoega liialt ära ei harjuks. Kindlasti ei vähenda korseti kandmine harjutuste tegemise ja tervislike eluviiside olulisust.\nMiks kasutada Waist Trainer korsetti? Paljud inimesed teevad küll tublisti trenni, kuid näevad üsna vähe muutusi oma kehakujus. Miks? Ükski trenn ega harjutus ilma kontrollitud toitumiseta ei aita kaalu langetada ega keha vormida. Kui on raske oma toitumisharjusmusi kontrollida, saab kindlasti abi Waist Trainer korsettide kasutamisest. Waist Trainer on tugevalt keha ümber ja tekitab söömise ajal kiiremini täiskõhu tunde. Tänu sellele väldid ülesöömist ning toidust saadavat üleliigset energiat, mis ladestuks kehale rasvana. Paari nädalane Waist Trainer korseti kandmine muudab kõhupiirkonna lamedamaks ja ümbermõõdult väiksemaks.\nWaist Traineri omadused\nAitab vähendada pingeid seljas\nAbiks diastaasi korral\nAitab kaasa kaalu langetamisele (süües tekib täiskõnu tunne kiiremini)\nJuba esimesel kandmisel muudab talje ja kõhupiirkonna silmnähtavalt väiksemaks\nWaist trainer korsette ja korrigeerivat pesu on võimalik osta e-poest www.naiselik.ee ja butiigist, mis asub Tallinnas – A.Adamsoni 18. Selle artikli lugejatele kehtib -10% soodustust kõigilt meie toodetel kasutades e-poe ostukorvis sooduskoodi “perekool”.\nNB! Artiklis jagatav sisu ei ole mõeldud asendama professionaalset meditsiinilist nõuannet.


Inno ja Irja kohvik: Minna tööle. Aga kuhu?\nMinna tööle. Aga kuhu?\nVabad töökohad maakondade lõikes. Allikas: Töötukassa.\nOled jäänud töötuks. Vaja minna tööle. Töötukassa on teinud tänuväärset tööd ja koondanud vastavat statistikat. Ülevaadetest selgub, et sa pole ainus, Eestis oli oktoobri lõpu seisuga ligi 27 tuhat registreeritud töötut. Need on siis aktiivsed tööotsijad.\nStatistikast selgub, et kõige rohkem on vabu töökohti Harjumaal, see on siis Tallinn, üle 2000 vaba töökoha. Ja kõige vähem on vabu töökohti Eesti äärealadel nagu Läänemaa, Põlvamaa ja Võrumaa, mõned kümned.\nTööealise elanikkonna arvestuses ongi kõige hullem olukord tööga Eesti äärealadel: Ida-Virus ning Valga-, Võru- ja Põlvamaal, kus töötute osakaal on kõige suurem:\nKui Tallinnas ja Harjumaal on töötute osakaal vaid 3% ja Eesti keskmine 4% ringis, siis Valgamaal on töötute osakaal 8% ning Võrumaal 7%. See tähendab, et isegi kui mingeid vabu töökohti on, siis neile pretendeerib Valga- ja Võrumaal mitu korda rohkem inimesi kui Tallinnas.\nAsi muutub huvitavaks, kui vaatame töötute osakaalu hariduse lõikes:\nTuleb välja, et kõrgema haridusega töötuid on kaks korda rohkem kui alg- ja põhiharidusega. Taustaks: ühiskonnas on alg- ja põhiharidusega inimesi mitu korda rohkem kui kõrgema haridusega.\nMaakonniti on asi suht sarnane: et kõrgema haridusega töötuid on väga palju:\nSeejuures näiteks Võrumaal ja mujal väljaspool Tallinna on kõige rohkem töötuid kutsekeskharidusega inimeste hulgas.\nMis on selle põhjus? Kas erialase haridusega on tõesti raskem tööd leida? Ilmselt siiski mitte. Kuigi arenenud riikides kehtib põhimõte, et spetsialistidel on tööd leida lihtsam, siis Eestis see päris nii ei ole. Põhjus on asjaolus, et paljud alg- ja põhiharidusega inimesed on leidnud tööd Soomes, näiteks koristajana. Kõrgema haridusega inimestel on Soomes väga raske erialast tööd leida. Seetõttu on Eestis olukord, kus kõrgema haridusega töötuid on mitu korda rohkem kui madalama haridusega. See ei tähenda, et kõrgema haridusega inimesed oleks teinud vale valiku, lihtsalt neid ei vajata Soomes.\nKuivõrd paljud madalama haridusega inimesed on leidnud lihttöö Soomes, on neist Eestis suur puudus. Nagu näitab Statistika, on Eestis lihttööde peale kõige rohkem vabu töökohti:\nEhk siis: kes tahab Eestis teha lihttööd, mis mingit erilist haridust ega ettevalmistust ei nõua, siis need leiaks omale kohe tööd. Need töökohad on põhiliselt Tallinnas. Iseasi muidugi, kas see töö midagi pakub, eriti kõrgema haridusega inimestele, kes on teinud haridusele suuri kulutusi ja võtnud näiteks õppimiseks laenu. Lihttöödel makstakse enamasti ka miinimumpalka ehk 400-500 eurot kuus, millest ilmselt õppelaenu tagasimaksmiseks ei jätkukski. Samuti on raske lihttöö puhul maksta kinni elukoha vahetust. Ilmselt oleks lihttöö peale mõistlikum minna Soomes, kus lihttöö puhul on palk 2000 euro ringis. Eestis mõistes on see tippspetsialisti palk. Võrdluseks, Soomes teenivad tippspetsialistid 5000-6000 euro ringis.\nAga tuleme tagasi Eesti juurde. Kõrgema haridusega inimesed on enamasti need, kes on tugevamalt oma kodumaaga seotud, nö aatelised, kes tahavad ühiskonnale midagi anda - miks nad muidu üldse õppima läksid ja õpingutele aastaid kulutasid. Nad tahavad elult midagi enamat kui teha elu lõpuni koristaja tööd Soomes. Mis väljavaated neil siis on?\nKui vaatame töötuid erialade lõikes, siis kõige vähem on neid laste kasvatamises ehk siis hariduses. Tööd leiaks kõrgharidusega inimesed lasteaia või kooli õpetajana. Samuti leiaks tööd lendurid ning matemaatikud ja statistikud. Seda on palju räägitud, et ülikoolis peaks matemaatikat õppima, aga teiselt poolt on ka teada, et matemaatikas on tugevad ainult väike osa ühiskonnast. Tööd leiaks korrakaistjad ja päästjad, ehk siis politsei- ja päästeametnikud, aga seegi töö nõuab spetsiifilisi eeldusi. Mis aga huvitav: kuigi Eestis väidetakse, et tootmises ei leita töötajaid, on tootmise ja töötlemise erialaga töötuid kõige rohkem. Põhjus on selles, et need töötud elavad väljaspool Tallinna, näiteks Ida-Virus, kus paljud ettevõtted on tegevuse lõpetanud ja ka tootmisalast tööd pole pakkuda. Need inimesed leiaks tööd Tallinnas, aga siin kerkib juba küsimus, kuidas on see võimalik, kui näiteks kinnisvara on muutunud väljaspool Tallinna väärtusetuks ning kas kõik inimesed peaks kolima elama enam kui 200 km kauguselt Tallinna, kus elamine on väga kallis.\nKõrgharidusega inimesel on Lõuna-Eestis erialast ööd leida praktiliselt võimatu. Näiteks Võrumaal on Töötukassa andmetel ligi sada kõrgharidusega töötut, aga neile on pakkuda vaid ühte töökohta, seegi Antslas ja lastekaitse valdkonnas.\nMida öelda kokkuvõtteks? Eestis on tööpuudus regionaalne probleem, kus tööga on kehvasti igal pool peale Tallinna. Lahendus oleks kõigil inimestel kolida Tallinna, aga sealgi on saadaval vaid lihtsamad ametikohad nagu lihttööline ning müüja. Ehk siis: lahendus oleks teha Tallinnas tööd 500-600 eurose kuupalgaga. Taustaks: Tallinnas maksab korteri üür 400-500 eurot. Seega, kui aga elukoha vahetus ette võtta, siis on mõistlikum juba kolida Soome, kus elamiskulud on Tallinnaga võrdväärsed, aga sissetulek 3-4 korda kõrgem, 2000 euro ringis. Lisaks on Soomes mitu korda kõrgemad sotsiaaltoetused, mistõttu sobib Soome hästi lastega peredele, eriti kui peres kasvab erivajadusega laps. Soome puhul on põhiline takistus keeleoskus, aga nagu paljude inimeste kogemus näitab, siis lihttööde tegemiseks vajaliku keele õpib ruttu ära. Kõrgharidusega inimeste puhul on muidugi see probleem, et neid ei taheta eriti lihtsamate tööde peale võtta, kuna on teada, et nad pole selle töö puhul motiveeritud ja ei püsi oma tööl kuigi kaua.\nTänase seisuga on Soomes sealse töötukassa andmetel vaba 669 koristaja ametikohta.


Hiina Veekindlad MG-tüüpi nailonist kaablite ühendused Tarnijad ja tootjad - hulgimüügikoht - TOLERANCE\nToote tutvustus Teema: MG-niit Materjalid: UL heakskiidetud Nailon PA66 (tuleohtlikkus UL 94V-2) ACE osade jaoks (aktsepteeritav, et tekitada tuleohtlikkust UL 94V-0); EPDM-kumm BD osadele (Võta vastu ka superkummiks: vastupanu kõrge temperatuuriga kummile, vastupidav tugevale happele / leelisele jne). Kaitse kraad: ...\nTeema: MG teema\nOmadused: suurepärase disaini küünised ja tihendid, tihendusmutter on "kliki" heli ja avaneb uuesti, võib kaablit kindlalt kinni hoida ning lainurkade valik on lai. Soolase vee, nõrga happe, alkoholi, õli, rasva ja üldise maksevõimega .\nKasutamine: esmalt pane keha põhimikku ja seejärel pingutage lukustusmutri kinnituskorki, pingutage tihendusrõngast tihendusmutri abil, pingutage tihendus kinni.\nMG paksene tüüp Kaablivõrk: tihendus tihendatakse väiksemate kaablite valikul\nHot Tags: veekindlad MG tüüpi nailonist kaablitangid, Hiina, tarnijad, tootjad, hulgimüük, noteering, kohandatud, laos, tasuta proov\nKipsplaat Ankur kruviga\nLihtne kasutada kipsplaadi ankru


Esmamulje Austraalia lasteaiast seestpoolt\nKasutajalt Viktoria S november 05, 2014\nMa ei teagi täpselt, kust alustada oma esimeste tööpäevade muljete vahendamisega. Kas kõige hullemast või totaalselt vaikida ning lapsevanemaid Austraalia lasteaia sisekliima kirjeldamisega mitte šokeerida? Ma tahtsin tegelikult juba esimesel päeval end virtuaalsele paberile välja elada, aga siis olin vaimselt nii läbi, ja ikka kaalutlesin sisemuses - kas peaks selle tõe avalikkuse ette paiskama? Nimesid ma muidugi ei nimeta, üldistada ka ei saa, sest hetkel olen vaid ühes päevahoius/lastekeskuses töötanud ja kindlasti nende keskuste kvaliteeditasemed varieeruvad tugevalt. Võivad olla nagu öö ja päev! Minu oma on siis väga-väga tume öö. Nii tume, et isegi kobades väljapääsu ei leia!\nRääkides esmamuljest, siis pean välja tooma sellise tõsiasja, et minu lasteaia kõrval asub ALKOHOLIPOOD. Saate aru, drive-in alkopood on kohe lasteaia kõrvalhooneks. See üllatas mind väga, sest lasteaed, kus ma siis praktikat teen, asub vaikses Austraalia magalarajoonis, kus teisi poode ja muid asutusi pole, on vaid elumajad. Alkoholipood lasteaia kõrval - ei tea, kuhu vaatasid kohaliku omavalitsuse planeerimisosakonna spetsialisti silmad, kui nad teineteise kõrval tegutsema lasti? Minu meelest on drive-in bottleshop päris suur potentsiaalne oht põngerjatele, sest ehitiste seinad on siin, Austraalias, väga kergesti läbi sõidetavad. Piisab ühest joobunud tegelinskist, kes manööverdades väikese valearvestuse teeb ja sõiduk võibki beebide magamisruumis lõpetada.\nTäpsustuseks lisan, et olen siiani töötanud vaid beebide ruumis ehk kuni 18-kuustega.\nEsimesel päeval hoidsin kahel esimesel tunnil oma nuttu sügaval kurgus kinni. Siis kohanesin ja sain aru, et olen väga õige eriala valinud - sest ma saan selles vallas SITAKS ära teha. Klomp tuli kurku ja peaaegu oleksin ilge pehmiku mulje jätnud, aga siis võtsin end kokku ja otsustasin, et raisk, seni kuni mind siia tegutsema lastakse, teen kõike oma tõekspidamiste alusel ja ei allu ebaprofessionaalsete lasteaiatöötajate sabotaažile! Mul on au töötada kahe seenior "educatori" või eesti keeli harijaga.\nKogu selle silmakirjaliku tralli peale mõtlemine ajab mul südame pahaks - hommikul, kui beebide (kuni 18-kuused) lapsed meile tuuakse, pannakse mängima lõbus lastemuusika, põrandat läigivad puhtusest ja tööst tüdinenud "harijad" naeratavad lastevanematele nii sõbralikult ja lahkelt, et isegi mina hakkasin kõike seda idüllilist fassaadi reaalsuseks pidama. Kui lapsed on ära toodud, siis näeb päevakava ette, et nad roomavad ja tuterdavad mööda ruumi 2-3 tundi seni kuni kasvatajad oma klatši- ja pläkutamisvajaduse ära rahuldavad. Lastel tilgub paksu tatti nii palju, et jah, aga kasvatajad vaatavad otsa ja ei näe, et peaksid selle pühkimisega abitut beebit aitama. Minu visiitkaardile võikski märkida, et olen elukutseline tatipühkija ja oskan seda sooritades üldsoovitatud protseduuridest eeskujulikult kinni pidada.\nMingi hetk saabub pühalik traditsionaalne morning tea rituaal, kõik istutatakse lauda, isegi need, kes veel omal jõul ei istu. Selle kolme päeva jooksul pole ma näinud, et neile midagi muud, kui võileiba oleks antud. Kuna selles rühmas on lapsi alates neljandast elukuust ja paljudel pole veel isegi mingeid hambaidki, siis jah...ja minu jaoks pole võileib mingi eriline söök nagunii. Eriti veel beebidele.\nPärast hommikust snäkki jäävad lapsed laua ümber istuma ja teevad midagi arendavat ja käelist, näiteks täna oli päevategevuseks pliiatsitega joonistamine. Nägin seda haledust pealt, kuidas üks kasvataja sirgeldas veel-toolis-mitte-hästi-istuva beebi eest midagi paberile, SUNDIS last pliiatsit käes hoidma, et sellest kunstiteosest ja tegevusest lapsevanemale hea pildiline raport saata. Üldse, mind häirib see tohutu pildistamine palju. Kasvatajatel on pidevalt kaamera käes.\nMe oleme perses ajastus, kus inimese pilt loeb rohkem, kui reaalne tegevus ja selle tegevus nautimine. Vaadake täiskasvanuidki, kes pidevalt mingeid õndsaid pilte lavastavad, et teistele oma elust perfektne mulje jätta. Sellest on savi, mis objektiivi taga tegelikult toimub. Minu esimesel praktikapäeval lasti beebidel igasuguseid lõhnasid nuusutada ja värskelt pressitud apelsinimahla mekkida. Pildi õnnestumiseks pidin võimalikult nähtamatult beebide suude juures väikest klaastopsi hoidma, et jääks mulje nagu nad jooksid, ja kui mahlaproovijaga pilt ära tehti, mindi sama topsikesega järgmise fotoohvrini. Mis sest, et tegelikult ei saanud mõni laps tilkagi apelsinimahla. Pilt on olemas ja beebid veel ei räägi oma vanematele, mida nad hoius päriselt tegid. Ja hügieen, minu armas sõber, hügieen. Ma ei hakka sinna laskuma, sest see on must lõpmatu auk. Sellest tuleb eraldi kirjutada.\nKõige rohkem haiget teeb lõunaune kisa ja hüsteeriline nutt. See rebib mu südame tuhandeks tükiks, sest me pole Danieli kunagi värinastaadiumisse lasknud. Kuigi paljud lapsed on päris head uinujad, anna nende tekk, lutt ja pudel ning 10 minuti pärast on pisike tudumaal, siis 3-4 last on ikkagi sellised, kes vajavad täiskasvanute patsutust, kaisutust, unelaulu või süleshoidmist. Kui ma seal neid raskesti uinuvaid kaisutasin ja kallistasin ja sülle võtsin, öeldi mulle kohe ära, et hellitusteks ja personaallähenemiseks pole siin asutuses töötades ei aega ega energiat. Mis sest, et laps upub oma pisaratesse ja väriseb üle kogu keha, sest ta on nii ärritunud ja endast välja viidud. Ikka pead ta oma võrekasse pistma, lina peale ja saagu ise hakkama - elu ongi väga karm. Mul on närvid järgi andnud ja paaril korral olen voodi kõrval iiveldamiseni twinkle, twinkle little star laulnud. Mõjub koheselt rahustavalt, kui nad kellegi mahedat lauluhäält kuulevad. Sellise lähenemisega jääb nii lapse kui ka kasvataja psüühika terveks. Aga vanakooli seeniorkasvatajad leiavad, et nutmine treenib iseloomu.\nAhjaa, beebide menüüd on siiani olnud sääne: weet-bix piimaga, lihatükk väikese lavašiga, võileivad, võileivad, võileivad, vaniljesai vahukoorega, pasta hakklihaga, riis (sügavkülmutatud) juurikatega, soolased kreekerid ja mingi suvaline saiakäkk, mille vahele oli muna praetud. Puuviljadest on antud kaks arbuusikuubikut! Kokk on muidu hullult tore noor Austraalia tšikk, aga räigelt ülekaaluline oma noore ea kohta.\nMa tahaks veel tuhandest erinevast asjast kirjutada, aga pean selle vist mõneks teiseks päevaks jätma. Võib-olla setib ära/maha/eemale ja ma muutun selle asutuse osas leebemaks, hetkel on küll selline tunne, et minu kolleegid teevad kõike risti-vastupidi, mida kasvatusspetsialistid soovitavad ja mida mina emana oma lapsele iialgi ei teeks (näiteks 7 tundi järjest lamamistoolis olemine, sööma sundimine ja beebide peale karjumine ning kätest tirimine). Mulle muideks tehti juba teisel tööpäeval juhataja poolt tööpakkumine...Ma teen oma kohustusliku praktika ära ja katsun mõne parema koha leida. Aga samas, äkki võtan selle koha edendamise enda elumissiooniks? Täna, kui ma ära tulin, hakkasid kõik 8 tuderdist kõval häälel nutma. Mõelda vaid, kui kerge on nende väikeste tegelaste südamesse pugeda.\nelu Austraalias elu õpetab Lapse kasvatamine lasteaednikuks õppimine tähtsad teemad\nSildid: elu Austraalias elu õpetab Lapse kasvatamine lasteaednikuks õppimine tähtsad teemad\nAnonüümne 7. november 2014 15:51\nVäga põnev. Kas sul on mõni sõbranna või tuttav Eestis, kes oleks sõimes kasvataja? Lihtsalt selleks, et võrrelda. Äkki ei tehtagi Eestis midagi teisiti? Päris emalikku hoolitsust sõimerühmas loomulikult ei saa anda ja teatavat iseseisvust vast peabki treenima ja harjutama, nagu educatorid räägivad. Ma ei usu, et teil seal lapsevihkajad töötavad, lihtsalt inimvõimetel ongi piirid ja ega siis 8-le lapsele saa 8 kasvatajat võtta, et oleks võimalik kõiki kussutada?\nKas sa plaanidki spetsialiseeruda sõimerühmale või proovid enne suuremate rühmas kasvatamise ka ära ja otsustad alles siis?\nViktoria S 9. november 2014 21:16\nMu ämm on muidu eluaegne kasvataja, ta tegeleb vanemate lastega. Kahjuks pole ühtegi tuttavat sõimerühma kasvatajat. Ma usun millegipärast, et Eestis on olukord palju parem. Austraalias on kuidagi nii välja kujunenud, et kasvatajatel pole erilist haridust (kõrgharidust ega eriharidust), 5-st kasvatajast kellega koos töötan on kolmel tehtud minimaalne nõue Cert 3. Sisuliselt mingi pooleaastane kiirkursus...\nMa vaidlen siinkohal mõnedele asjadele vastu, sest näiteks vägisi lapse toitmine tekitab temas trotsi ja psühholoogilisi traumasid, pikalt nutma laskmine on juba kõikide kasvatusspetsialistide poolt kahjulikuks tunnustatud. Ma saan aru, et alati ei saa personaalselt läheneda, aga mingites olukordades PEAB. Lapse tunnetega arvestamine ja lapse murede kuulamine on väga oluline osa kasvatusprotsessist. Me ei kasvata ju mingeid tundetuid sõdureid!\nJah, seda küll, kindlasti ei tööta seal lapsevihkajad, aga seda olen tähele pannud, et seal töötab kaks inimtüüpi: inimesed, kes on selle töö jaoks loodud ja naudivad igat päeva (ja suudavad väheste vahenditega igasugu toredaid asju organiseerida ja välja mõelda) ja inimesed, kes on kiired laste järelt koristajad, aga ei oska lastega ümber käia ja nende olemist huvitavaks teha.\nMa teen 120 tundi sõimerühmas ja siis veel 120 tundi Kindys (3+ vanustega), olen siin paaril hommikul 3+ vanuste ja koolivanustega olnud ning pean tunnistama, et mida väiksemad lapsed, seda lihtsam nendega on (panen selle teadmise kõrva taha). Eks igal vanuserühmal on omad plussid ja miinused, aga vanemad lapsed kindlasti panevad sind oma keeruliste küsimuste ning konfliktidega proovile. Praegu tundub, et beebidega on palju lihtsam ja tahaks vist sinna rühma jääda, aga eks elu näitab.\nkadri 11. november 2014 04:36\nAppi, ma ei saa seda lugeda! Oleme oma lapsele nutmisega unekooli teinud, aga hüsteeriasse last ikka ei lase ja emana teed nuttudel vahet. Võõral ma nututada ei laseks. Ütled kuni 18k, kui vanad siis kõige nooremad on? Ja mitu tundi päevast nad seal on? Kõik teevad ühe une hoolimata vanusest? Õues ka käiakse? Ja mitu täiskasvanut selle 8 lapse peale.\nViktoria S 11. november 2014 13:07\nNo, kõige nooremad, keda vastu võetakse on 6-nädalased. Suurem osa praegustest beebidest ongi sellest east alustanud. Hetkel on üks pea neljakuune, siis on kuuekuune ja siis riburadapidi edasi...Mina isiklikult arvan, et sellises vanuses lastel on veel vara sotsialiseerida ja näen päevad läbi sõimes olemises palju negatiivset. Kindlasti oleneb see keskusest ka, aga meil on neli beebit ühe täiskasvanu kohta. See ei näe palju teistsugusem välja, kui sul oleks kodus neli samaealist last, kelle eest hoolt kanda. Kasvatajad pole üliinimesed! Õues käiakse, aga päris pisikesi, kes veel ei kõnni me välja ei vii, sest nad korjavad mänguplatsilt igasugu asju suhu ja võivad end ohustada. Ma ei ole selle nädala jooksul näinud, et neid (kes veel ei kõnni) oleks välja viidud. Kõik teevad sama une jah, mingit individuaallähenemist pole.\nkadri 11. november 2014 04:43\nAa, nüüd uuesti lugedes (kuigi ma ei saa seda lugeda!) näen, et al. 4 kuud?!?! Issand, ma ei jäta kuuekuustki veel rohkem kui mõneks tunniks isa-vanaemaga. Kõik on pudelilapsed ja emmed tööl jah? Masendav, mis töö see on nii tähtis, et oma imik terveks päevaks sellisesse kohta jätta. Ainus, mis lohutab on see, et sina oled seal. Aga sind on üks ja selliseid kohti ilmselt sadu ja tuhandeid. Pea vastu!\nViktoria S 11. november 2014 13:18\nMulle iseenesest töö meeldib täiega! Ei mingit rusuvat kontorirutiini, aja parajaks tegemist ja viilimist, koguaeg on midagi teha ja käed-jalad on sõna otseses mõttes tööd täis. Töötajaskond vahetub tihti, see mõjub beebidele halvasti, sest paljud neist käivad sõimes viis päeva nädalas, mõned tuuakse juba enne 6:30 hommikul ukse taha, et kas saaks äkki 10 minutit varem laps ära tuua?! Mõned beebid on klammerduvamad, kui teised ja neil on stabiilsust ja samasid nägusid vaja, aga jah...\nMulle ausalt öeldes ei mahu pähe, kuidas siin, heaoluriigis Austraalias, peavad naised nii kiiresti tööle naasema. Sest ametlikult sa saad "lapsega kodus puhata" kuni (maksmata) 12 kuud ja vajadusel seda puhkust pikendada. Kui sa planeerid lapse saamist, siis selle aastakese tarbeks võid poole aastaga piisavalt raha kõrvale panna. Et perekond ei jää nälga ja saad endale isegi ühtteist lubada. Kuskilt lugesin õõvastavat statistikat, et kõikide nende sissetulekute juures suudavad leibkond kuus vist paarsada dollarit mitte ära kulutada ja säästa. Selline tarbimisühiskond, saad aru.\nMirjam 11. november 2014 06:18\nŠveits hämmastas mind ka sellega, et paljud vanemad panevad oma lapsed väga kallisse erahoidu - seal vist algas ka 4-kuuselt erahoidudesse vastuvõtt - ja läksid tööle... Riiklikud lasteaiad algasid 4-aastaselt alles. Tegelikult olidki seal emad valiku ees, et kas lähevad tööle, kui laps on nii umbes 4-kuune, sest siis emapalk lõppes, või hakkavad teadmata ajaks koduseks. Paljud olid kodused - sest koolides näiteks ei ole sööklaid ja oli traditsioon paljudes kohtades, et lõunaks tuleb kogu pere koju sööma ja siis ootas neid kodus ema tehtud söök. Ja motiiv tite kõrvalt töölkäimiseks oli minu hinnangul seal sageli naise eneseteostamisvajadus, kindlasti oli ka majanduslikke põhjuseid, kuid üldiselt jäi mulje, et palgad võimaldasid enamjaolt seal väga hästi ära elada ka siis, kui ainult üks pereliige käib tööl. Mul kummitab siiani ühe eestlanna lause tema peagi 6-kuuse kohta "Me hakkame teda sõime harjutama..." Ja siis olin seal mina teda suu ammuli kuulamas, kes ma ise olin nii äralõpmata õnnelik, et aastake Šveitsis elamist võimaldas mul lapsi Eestis sõimerühmast säästa! Aga mina ei suudaks lasteaias töötada. Ma töötasin kunagi ammu kolm kuud ja see tunne, et sa näed lapse pealt peredes toimuvat ja seda, kuidas see lapsele mõjub, aga sa tead, et ei ei saa tegelikult midagi muuta - see oli hävitav ja südantmurdev tunne... Hoidkem oma lapsi! :)\nViktoria S 11. november 2014 13:29\nMa kõlan võib-olla vanamoelisena, aga minu jaoks on lapse saamine, kasvatamine ja kasimine ka omaette eneseteostus. Kõik, mis ma temasse pumpan ja panustan, leiab ühel hetkel mingi väljundi. Selle väikese olendi saamine on minu mõtteviisi oluliselt muutnud.\nAustraalias on ka emapalk ainult 18 nädalat, järgmisest aastast kavatseti see poole aastani tõsta, aga minu meelest pole tõus kindel. See ongi kahjuks, et lapsevanemad ei näe köögipoolt, mis sõimes toimub. Ma ei saa aru, kuidas sa saad mõelda, et selline asutus, kus iga täiskasvanu kohta on vähemalt 3-4 last, pakub su lapsele rohkem tähelepanu, arendab ja teeb ma ei tea, mis imesid!? Muidugi neile lastele, kellega kodus üldse ei tegeleta ja kellele tähelepanu ei pöörata, on lasteaed väga kasulik, sest selles ta õpib ja omandab midagi.\nAga mina omast käest näen, et mina tegelen oma lapsega kodus palju rohkem, kui temaga oleks sõimerühmas tegeletud: hommikul käime pargis, istume murul/maas ja õpime uusi sõnu, mängime palliga ja koeraga, käime mänguväljakul, kus ta juba mingeid asju kasutada saab, päevas loen talle umbes tund aega raamatuid, teeme igasugu käelisi tegevusi ja vahel tahab ta lihtsalt pai, kallistust ja musi ning vaikset aega, käime laulmas, ujumas ja temavanuste lastega parkides kohtumas. Ma kardan, et olen oma lapse tähelepanuga ära hellitanud.\nAga selles on sul õigus, et mõnede laste olukordasid nähes hakkab süda verd tilkuma. Minu sõimerühmas on üks väike poiss (1,5-aastane), kelle ema jälgitakse lastekaitse ja sotsiaaltöötajate poolt, sest ta on varem vägivalla kasutamisega vahele jäänud. Üks päev tuli poiss kipsis jalaga lasteaeda ja ema väitis ametkondadele, et laps oli reieluu kaheks tükiks murdnud just lasteaias olles :(\nMirjam 11. november 2014 21:53\nOh, kui julm :(\nNoh, ses osas olen ka mina vanamoeline, et minu laps(ed) saavad minu tähelepanu ja armastust nii palju kui vajavad ja nii pikalt, kui vähegi võimalik, see on minu eneseteostus :) Ma pole kunagi varem vist nii õnnelik olnud, kui olin lastega kodus olles ja nende eest hoolitsedes ja nendega tegeledes :) see on see, mis eelkõige loeb ja ka lapse tuleviku määrab, ma arvan.\nKetlin 17. november 2014 10:38\nKuna siin see pilt on nüüd nii mustemast mustem loodud, siis ma lihtsalt pean ära mainima, et minu kogemused nii negatiivsed ei ole. Jah, tase pole kindlasti kiita ja süsteemis oleks palju asju vaja muuta, aga mina viiks oma lapsed kindlasti siin lasteaeda! Ja seda ka ei julgeks öelda, et Eesti lasteaiad paremakd oleks, eriti kuna Austraalias on töötajaid lapse kohta ikka rohkem ja lasteaiad pisikesed. Seaduse järgi on WAs beebidega 1 kasvataja 4 lapse kohta, toddlerites 1:5 ja kindy 1:10 ning lisaks peab keskuses olema ka 1 kõrgema haridusega töötaja (BA) mingi arvu laste kohta (ei mäleta enam peast). Oluline on ka ära mainida, et Austraalia on alles üsna algusjärgus oma lasteaedade üles ehitamisega, sest alles hiljuti polnud lasteaedadeks vajadust, sest siin ühiskonnas naised tööl ei pidanud käima.\nJa näiteks väljas käisime meie beebidega ilmast lähtuvalt, väga kuumadel päevadel hommikul tunnike või nii ja kui ikka oli 35 kraadi, siis ei saanudki minna. Kes ise ei kõndinud, selle võtsid sülle, tuppa keegi ei jäänud. Ja kõigil oli oma individuaalne režiim, mis vanemad olid kirja pannud ja selle järgi siis magasid ja sõid jne. Nii et lihtsalt tasakaaluks võib öelda, et iga keskus on selle töötajate näoga ja leidub nii paremaid kui ka halvemaid keskusi.\nViktoria S 17. november 2014 12:27\nMa usun ja loodan, et tegemist on lihtsalt väga madalatasemelise ja ebakvaliteetse keskusega, olen oma arvamuse muutmise osas VEEL väga avatud, kuigi paljud emadegrupi Austraalia emad kurtsid, et ümbruskonnas pead head keskust tikutulega otsima. Ma pole selle pilguga ringi käinud ja eeltööd teinud, usun ja eelkõige loodan, et minu negatiivne esmakogemus kummutatakse ümber, kui ma mõnda teise kohta lähen...praegu ei tahagi üldistada, kirjutan selle lasteaia näol, millega kogemust oman.\nMind hirmutab vaid see, et meil on mitmeid teiste lasteaedade kasvatajate lapsi ja üks on isegi ülikooli õppejõud - nendest ikka eeldaks, et nad oma lapsi halba lasteaeda panna ei taha. Meie beebide rühmas küll keegi väga individuaalsest režiimist kinni ei pea - kui just mõni beebi pole väsimusest kokku kukkumas, muidu pannakse kõik tuttu kohe pärast lõunasööki.\nViktoria S 17. november 2014 12:32\nEesti kohapealt ei oska väga palju kommenteerida, aga ainuüksi see, et päris beebisid lasteaeda ei võeta, on kuidagi südantsoojendav teadmine ja õige lähenemine. Saavad esimese aasta emade ja isadega kodus olla ning minu meelest on see kõikidest harivatest arendavatest tegemistest ja lasteaedades lapsele kõige vajalikum ja olulisem.