Dani kupina - Emisija - Peščanik\nRadio emisija 06.12.2013, govore Dejan Ilić i dečak Vasa.\nSvetlana Lukić: Otkada su ovi došli na vlast, izgleda da je ideja najambicioznijih među njima bila da se u tu močvaru koju je napravila Demokratska stranka, baca kamenje. Da se mulj uskomeša, i onda ništa. Budući da im je i samima jasno da su nesposobni da bilo šta konstruktivno stvore, ostalo je samo da se dalje i dalje, svakoga dana, baca kamenje. Taj smrad koji dižu, a koji je velikim delom i njihov sopstveni, stvara im iluziju da se nešto dešava. Kao što ste čuli, Vučić je najavio pakleni decembar, steže obruč oko Šarića, direktor policije najavljuje hapšenja, Nikolićev savetnik tvrdi da ćemo zanemeti, koliko sutra, od veličine divljači koju će odstreliti. Nije treba nam nikakvo spektakularno hapšenje da zanemimo – to se već desilo.\nU današnjoj emisiji govoriće dvojica dugogodišnjih sagovornika Peščanika. Prvi je Dejan Ilić iz izdavačke kuće Fabrika knjiga.\nDejan Ilić: Uvek sam govorio da možemo da pravimo paralele sa nacističkom Nemačkom, ali da one ne važe sasvim. Mislim da više nema razloga da se ograđujemo: model, istorijski, koji se zasniva na tom primeru nacističke Nemačke od tridesetih pa do sredine četrdeseth godina, mislim da on sad već nekako može poprilično da se primenjuje i na ovo što se nama događa. E sad, u vezi sa državom: mi kada govorimo i o fašizmu, i o nacionalizmu, mi zapravo uvek mislimo da govorimo o jakoj državi, o totalitranoj državi, o državi koja prožima sve pore društva, a prema nekim teorijama – kao što je recimo o tome govorio Franc Nojman u čuvenoj knjizi Behemot – nacionalizam i fašizam razaraju državu i premeštaju vlast na tela koja zapravo nemaju nikakav legitimitet da vrše vlast.\nOn kaže da se u Nemačkoj mesto gde bi trebalo da se vodi državna politika raspalo i da su postojale četiri grupacije koje su upravljale Nemačkom. Jedno su bile političke stranke, drugo su bile velike korporacije, treće je bio bankarski sistem i četvrto je bio čitav niz nekakvih organizacija oko političkih stranaka koje su imale neku moć, pa je postojala zvanična policija, ali je postojao čitav niz grupa koje su mogle da primenjuju silu, a nije se znalo po kom osnovu, osim zato što su bile bliske stranci koja je bila na vlasti. Mislim da i u tom smislu sile, mi u Srbiji imamo vrlo sličan mehanizam. Imamo policiju, žandarmeriju za koju ne znamo šta je, i imamo navijačke grupe. Kad žandarmerija radi to što radi, ja ne mogu reći da žandarmerija nije država. Ali to je naopaka država, to je država koja se otrgla kontroli. S druge strane imaš navijačke grupe, koje takođe očigledno imaju državnu zaštitu. Dakle vrlo sličan model onom modelu koji opisuje Nojman u svojoj knjizi Behemot.\nSvetlana Lukić: Zaboravio si nekoliko desetina hiljada ljudi, naoružanih, koji su lična obezbeđenja.\nDejan Ilić: Pa da, ako pričamo o rastakanju države, onda bi to bio model po kome se ova država rastače. Ali to još uvek ne znači da za nas, obične građane, država ne postoji, jer nam se ona pojavljuje u jednom vrlo zloslutnom obliku kad god mi uskratimo – ili se državi učini da smo uskratili – neko njeno pravo tako što nismo ispunili neku svoju obavezu, na primer plaćanje poreza. E sad, kad govorimo o fašizmu i nacional-fašizmu, voleo bih da ne bude zabune; da ne bude da ja sad te termine koristim pežorativno, da bih nekog uvredio – a pritom ne znam zašto bi se fašisti, koji se diče svojim fašizmom, zašto bi se vređali ako ih ja nazovem fašistima – ali evo, samo da kažemo da su fašisti ‘oni koji se zalažu za institucionalizaciju političkog režima iz koga će biti proterani autonomija i pluralizam, ljudska sloboda, ravnopravnost i pravo na razliku; sve to oni odbacuju sa ideološkim pozivima na primat organski shvaćene zajednice. Nacional-fašisti su onda oni koji zajednicu vide kao organsko jedinstvo u čijem je temelju svest o zajedničkom poreklu tj. krvnim sponama koje dijahrono i sinhrono vezuju članove u čvrstu narodnu celinu, a narod s vođom koji otelvljuje njegovu volju’.\nProsto da se zna, kad kažemo ‘fašizam’, na šta mislim. Dakle, fašizam nadređuje kolektiv pojedincu, a šta su odluke kolektiva, to će odlučiti vođa. A vođa će se pozvati na volju većine, ali mi ne znamo kako je ta volja većine utvrđena, kada je mišljenje pojedinca postalo nebitno. To imamo od devedesetih naovamo. E, u tom smislu imamo ogoljeni rasizam u ovoj priči o azilantima. Ti da ideš da spališ mesto gde neko treba da prespava; ti da ideš da zatvoriš put da ne daš da nekome se dostavi hrana i voda – to su ozbiljni činovi. Ti te ljude ne tretiraš kao ljudska bića. To jeste rasizam. Druga stvar koja ima veze sa rasizmom je ova priča o Kosovu. Ne znam da li će se složiti ljudi sa mnom, ali ovo što srpska država, ili država Srbija preko svojih, je li, zvaničnih organa želi da instalira na severu Kosova je čist aparthejd. Dakle, oni njima kažu ‘uspostavite organe lokalne samouprave, napravite zidove prema Prištini, mi ćemo vam u tome pomoći’. Dakle, oni zaista hoće da naprave jedno potpuno razdvojeno društvo. Jer, šta god mi mislili, Kosovo u ovom trenutku ima neke svoje granice. Činjenica da se kaže da u Kosovskoj Mitrovici ne sme da bude Albanac gradonačelnik jeste nešto što ima veze sa politikama aparthejda.\nPoslednjih dana, zbog ovog zakona o zdravstvenoj zaštiti dece, trudnica i porodilja, poveo se razgovor o abortusu. Abortus je vrlo zanimljiva tema, zato što u svim tim režimima koji su skloni totalitarnim oblicima vlasti, a nacional-fašistički to svakako jesu, pitanje abortusa je uvek bilo važno, zato što se tu ogledao odnos vlasti prema pojedincu – u ovom slučaju je reč o ženskom telu. E sad, šta se desilo kod nas sa ovim zakonom? Taj zakon, reklo bi se na prvi pogled, ima vrlo humane motive. Dakle postoje neki ljudi u Srbiji koji nemaju zdravstvenu zaštitu, i onda se kaže ‘među tim ljudima mi izdvajamo decu, trudnice i porodilje i mi ćemo njima obezbediti besplatnu zdravstvenu zaštitu’. I šta se onda dogodi? Država se tu pojavljuje kao zabrinuti otac koji hoće da zbrine nejač, i on kaže ‘evo, daćemo deci, trudnicama i porodiljama’, ali da nas trudnice ne bi prevarile – jer zamislite koje je to sad iskušenje u Srbiji: ti nemaš zdravstvenu zaštitu i da bi je imao dosetiš se i ostaneš u drugom stanju; ali pošto živiš kao pas, nećeš da imaš decu – i ti ćeš onda da primaš zdravstvenu zaštitu par meseci i onda ćeš da odeš da abortiraš i onda si zeznuo državu za tih par meseci, a možda, ako neko ne javi na vreme, možda ćeš uzimati još par meseci, pa ćeš tako da oštetiš državu za ne znam koliki ogroman novac.\nTu je fantastično kako i kad donosiš zakon koji na neki naopak način ima neko zrno humanosti, kako se pokazuje priroda ove države – da je neko ne prevari, da neko ne uzme ono što mu ne pripada. Ko će da im otme? Pa te zle žene koje abortiraju. I onda, užasno je važno na koji način ćemo mi imati podatke o tim ženama. Dakle, lekari koji izvrše abortus moraju da prijave da su te žene izvršile abortus, kako bi se njima ukinula ta zdravstvena zaštita. I sad mi svi govorimo o ženama koje su izložene određenoj vrsti diskriminacije i preti im neka vrsta stigme u ovom društvu jer su abortirale – a niko ne razmišlja o tim lekarima. Ja da sam lekar, imao bih moralni problem: da li da prijavim ili ne. Koliko god da nam je Rodoljub Šabić objasnio da to ipak jeste u skladu sa zakonom, i on sam kaže da je zakon nejasan. Nejasno je na koji način će se voditi podaci o njima. Sad, neko bi rekao ‘pa dobro, nije rešeno, nisu razmišljali o svemu’. Mislim da je to poprilično ozbiljno pitanje, i mislim da neke istorijske paralele ponovo mogu da budu od koristi.\nNaravno, opet ćemo na nacističku Nemačku. Nacistička Nemačka je imala ozbiljne zakone o abortusu, i abortus je tamo uvek bio instrument dvojake prirode. S jedne strane, tu je ideja o obavezi žene da rađa i da na taj način jača nacionalno telo. S druge strane, abortus je bio poželjan kada je trebalo da abortiraju niže rase. Imamo primer u Rumuniji. Gejl Kligman i Suzan Gal su radile jednu ozbiljnu knjigu o Rumuniji, i one su tu objasnile politike koje se tiču rađanja i abortusa u Rumuniji osamdesetih godina. Čaušesku je bio rešio da vrati sve dugove; da bi vratio sve dugove, morao je znatno da poveća produktivnost zemlje i nedostajala mu je radna snaga. Pošto mu je nedostajala radna snaga, on je čovek rekao da postoji kvota koju svaki region mora da ispuni što se tiče rađanja nove dece. A onda, pošto su građani neodgovorni, onda su lekari koji rade u određenim kvartovima imali normu koliko dece mora da se rodi u njihovom kvartu. Onda su lekari – ovo zvuči kao distopija, kao roman koji nam predstavlja nekakvu naopaku prirodu ljudskih bića u nekom preuveličanom obliku, ali ovo su sve tačni podaci, ovo se događalo, ovo je bila zvanična politika jedne države – dakle, lekari su špartali svojim kvartovima i gledali koje su žene trudne i pravili registar tih žena. I onda, ako bi neka žena u jednom trenutku prestala da bude trudna, oni su to prijavljivali, jer je ona na taj način podrivala šanse države da vrati kredite u roku koji je bio postavljen.\nE sad, šta nam otkriva priča o abortusu u Srbiji? Ovaj zakon o besplatnoj zdravstvenoj zaštiti dece, trudnica i porodilja, donet je u okviru najavljene politike vlade da će se vlada pozabaviti problemom nataliteta u Srbiji, da će raditi na tome da se poveća natalitet. Dakle, nacistička Nemačka i Rumunija osamdesetih imaju nagli rast proizvodnje, imaju nedostatak radne snage, i država vrši pritisak da se rađaju ljudi, upravo zato što joj nedosaje radna snaga. Koja radna snaga nedostaje Srbiji? Kakva je uopšte priča o politikama nataliteta u zemlji u kojoj 50% mladih ljudi nema posao? Dakle, država upotrebljava svoje mehanizme, upotrebljava neku vrstu diskriminacije, rizikuje elementarna ljudska prava u situaciji u kojoj ne zna ni šta će sa već rođenim ljudima.\nI to govori nešto o ovom srpskom nacional-fašizmu. Srpski nacional-fašizam je jedna imbecilna zamisao. Dakle, ja bih razumeo da Srbija u ovom trenutku ima naglu ekspanziju, otvara se gomila fabrika, imamo neke probleme, pa moramo da ih rešavamo pa smo krenuli svi da radimo: ima toliko posla da ne možemo mi koji smo živi to sve da uradimo, a rešili smo, zato što smo jedno fašističko društvo, da nećemo da primamo azilante, nećemo da nam dolaze Kinezi, nećemo da otvaraju ovde svoje prodavnice – mi ćemo da otvaramo prodavnice, ali za to nam fale ljudi. To se ne dešava. Dakle, koja crna politika nataliteta ovde, kakva crna priča o abortusima?\nPritom, sve sam ovo ispričao a nisam pomenuo jednu elementarnu stvar: pa da li stvarno mislite da su oni u stanju da zdravstveno zaštite decu, trudnice i porodilje sa ovim zdravstvenim sistemom kakav sad imaju? Dakle doneli su zakon koji je samo ogolio ili njihovu nesvest, ili njihovu jasnu nacional-fašističku opredeljenost, ili elementarnu glupost. Dakle bez ikakvog razloga si uveo jednu temu, uveo si jedno pitanje koje razdire društvo. Iskreno mislim da je to elementarni način na koji funkcionišu sve nacional-fašističke ideologije. Kako bih rekao, oni ne znaju kada je dosta. Kada će ovde neko da stane i da kaže ‘pa znate šta, stvarno smo zabrazdili’? Ne znam šta je predlagač tog zakona – predsednik skupštine – imao u glavi? Ako ti ne možeš da zaposliš 50% mladih ljudi, otkud ti ideja da imaš problem sa natalitetom? Ja mislim da je i ovaj natalitet koji imamo, koji je negativan – da je i on preveliki za to koliko je ova država u stanju da pruži bilo šta svojim građanima.\nSvetlana Lukić: Da li možeš da povučeš neku paralelu sa Hrvatskom?\nDejan Ilić: Hrvatska je ono što će Srbija da bude kada uđe u Evropsku uniju. Tako da je i to sad problem, razumeš, ti sad lepo vidiš da su ta društva upropašćena i da tu nikakva Evropska unija ne može da pomogne. Naravno da oni imaju isti problem. Dubravka Ugrešić je napisala tekst o ovom poslednjem rezultatu referenduma i ona je potpuno u pravu: nije se to dogodilo sad u nedelju – to se dogodilo 1990. godine. To se dogodilo kada je Tuđman došao na vlast. Naravno, ovde postoji ideja – jeste, sve je to tako, i ovaj naš fašizam traje od tada i sve to, ali kad mi uđemo u Evopsku uniju sve će biti bolje. Pa neće biti bolje, i evo, Hrvatska je primer za to da neće biti bolje.\nHrvatska je čak negde drastičniji primer, jer pokazuje šta zemlja koja nema jasan normativni okvir može da uradi kada doslovno primenjuje neke demokratske principe. Demokratija ima smisla samo onda kada postoji jedan normativni okvir oko koga nema pogađanja. Dakle, postoje neka elementarna ljudska prava, postoji nešto što je zapisano u ustavu i oko toga nema izjašnjavanja. Samo u tom smislu demokratija počinje da funkcioniše kao nekakav dobar princip. Ako toga nema, demokratija je tačno ovo što sad imamo u Hrvatskoj. Sve za šta većina odluči da je u redu, biće sprovedeno. Ćirilica možda neće proći sad, proći će u nekom drugom trenutku, dok se jasno ne stavi brana – šta je to o čemu građani mogu da se izjašnjavaju, a šta je to što nam je temelj jedinstvene države i oko toga nema pogađanja. I zato je Hrvatska odličan primer da Evropska unija u ovom trenutku ima slabe mehanizme da to reguliše. I ako mi mislimo da će nas Evropska unija upristojiti, mislim da se grdno varamo.\nU vezi sa rezultatima PISA testiranja, video sam zabrinutu izjavu ministra prosvete koji je rekao ‘sad je dosta, ne možemo više ovako, počinjemo odmah da se spremamo za testiranje 2015’. Pa je l’ to svrha škole? Je l’ tebi sad neko treba da dođe spolja da ti kaže da ti ne valja obrazovni sistem i da su ti deca loša, pa ćeš ti sad da sve fingiraš, da spremiš decu da polože te testove, a šta su oni još sa tim pokupili? Pa pokupili su samo da lažu. Jer ako je taj test svrha sam po sebi, onda ti ništa nisi napravio. Al’ ne, to ministru ne smeta, on kaže ‘mi ćemo to sad da uradimo, mi ćemo da dobijemo sertifikat da nam se obrazovanje popravilo, svi smo odradili svoj posao i sve je u redu’. Kao da je to refoma obrazovanja.\nMinistar je rekao još jednu stvar: ‘Molim privrednike da nam daju listu potrebnih zanimanja kako bismo mi obrazovali decu’. Prva reakcija je da ti pomisliš ‘Ne, ne, ja ovde nešto nisam dobro čuo. Nemoguće je da neko izgovori ovakvu rečenicu’. Međutim, čovek to ponovi nekoliko puta. I kaže recimo: ‘Miodrag Kostić treba da nam kaže kakvi su mu radnici potrebni’. Ti vidiš jednu strahovito kratkoročnu, kratku pamet. Pritom je to nemoguće. Obrazovanje traje 12 godina. Dakle on kaže danas ‘Dajte mi listu. I za 12 godina ćemo vam napraviti decu koja će to moći da rade’. Pa ti kažeš ‘Jesi li ti normalan?’.\nTu je i naša nacionalna strategija za koju se kaže da počiva na dva stuba. Jedan stub je čuvanje nacionalnog identiteta – pritom se uopšte ne kaže šta je to – a drugi je da se izađe u susret potrebama privrede. Imao sam priliku da pitam Ivana Ivića ‘A zašto niste bolje uradili tu priču o privredi, o potrebama privrede, i o tome kako se obrazovanje usklađuje sa potrebama privrede? Nisam video koje su potrebe privrede, a vi ste to naveli kao jedan od dva glavna cilja’. On kaže ‘Pa mi smo molili ekonomiste da nam daju neki model, ali niko od njih nije mogao da nam da’. Pa i ne možeš da daš, kako ćeš da daš? Mislim, to je privreda, ti ne znaš kako se stvari kreću. Drugo, to su stvari izvan tvoje kontrole. Ti praviš sistem obrazovanja, koji je ključ za svako društvo, praviš ga tako da bude zavisan od nečega što ne može da se predvidi, jer je izvan tvoje kontrole. I to ministar izgovara bez problema. Čak se hvali time: dajte mi spisak zanimanja i mi ćemo to da napravimo.\nSvetlana Lukić: Oni su rekli ‘treba nam za Južni tok’. A onda je Vućič bio u Ujedinjenim Emiratima ili gde li već: ‘evo, ljudi neka kažu, budući investiori, šta im treba’.\nDejan Ilić: Vidim da tih milijardu dolara koji je trebalo da stignu još nisu stigli. Bila je priča da će da stignu do kraja godine. Ima još 20-ak dana da stignu. Onog trenutka kad Vučić više ne bude na vlasti, a meni se čini da se taj trenutak bliži – mislio sam da će on ipak duže biti tu, međutim ovo se raspada po šavovima – nema više priče o Emiratima. Ili Vučić misli da će narednih 20 godina biti na vlasti, koliko je naime potrebno da se iškoluju ta deca? Mislim da imamo ovde šizofreni spoj jednog nacionalističkog i jednog kolonijalnog diskursa. To je čist kolonijalni mentalitet da ti odeš kod šeika i kažeš – ‘kažite šta vam treba i mi ćemo to da vam damo’.\nGde je ta demokratska procedura u kojoj smo mi raspravili da su baš Južni tok i Arapski Emirati ti stubovi na kojima će da počiva domaće obrazovanje. Nigde to nije bila tema. Ali to je ta, na prvi pogled, zdravorazumska logika: moramo da obrazujemo ljude za posao; ovi daju posao – dakle, obrazovaćemo ljude za njih. Pa čak i da je to tačno, i čak i da će važiti i za 20 godina, ti to ne možeš da uradiš tako brzo. A proces koji oni zagovaraju je proces od 20 godina. I ti vidiš taj raskol, i da oni lažu, da to nema blage veze sa životom, da je to priča lišena smisla. Pritom, svi koji se razumeju u obrazovanje znaju da, šta god ti naučiš u školi, ti moraš da provedeš neko vreme na poslu da bi naučio taj posao. Škola je samo garant da ti umeš da učiš.\nAko mi sad škole oblikujemo prema potrebama Arapskih Emirata i Južnog toka, šta ostaje od nacionalnog identiteta. Ko će onda da obrazuje decu da budu male patriote ili nacional-fašisti? Pa televizija. Dakle, škola će da služi za potrebe rada, a televizija će da im uliva to naopako shvatanje vlastitog identiteta i nekakvog patriotizma. I ja sad ne izmišljam, nego se pozivam na recenziju koju je Momčilo Pavlović, direktor Instituta za savremenu istoriju, dao za ovu seriju Ravna Gora. On kaže u toj recenziji: ‘Potrebno je iskoristiti najmoćniji medij – televiziju, i najpopularniju – pazi, najpopularniju – i najupečatljiviju televizijsku formu – igranu seriju, pošto će se najbolje razumeti kad istorijski likovi ožive u vidu junaka serije. Jer zapravo nije dovoljno da se zauzme objektivan stav u nauci da bi se došlo do stvaranja urvnotežene slike o prošlosti u široj javnosti’. Dakle, nije dovoljna nauka, i nije dovoljna škola – jer škola obrazuje za poslove – pa će televizija i televizijske serije da dovedu do toga da se stvori uravnotežena slika o prošlosti.\nTo kaže čovek koji je direktor Instituta za savremenu istoriju, piše recenziju za Javni servis Srbije, da bi se snimala serija. I nije to kraj, reći će on: ‘ta serija će promeniti istorijsku svest većine našeg naroda’. Dakle, taj mamlaz tretira ljude kao najobičniju stoku, i on kaže ‘mi ćemo njima da puštamo seriju, tri puta po deset epizoda, i to će – ej! – promeniti istorijsku svest većine našeg naroda’. Narod je njemu stoka koja gleda televiziju i misli ono što vidi na televiziji. Ej, to je čovek koga mi plaćamo, ja ga bre plaćam svojim novcima da bude direktor; ja taj javni servis plaćam svojim novcima, je li, da bi oni mogli da prave ovakve serije – da bi oni meni promenili moju istorijsku svest. To je njihova funkcija – da menjaju moju istorijsku svest.\nI sad imaš potpuni paket: s jedne strane škola više ne služi da naučimo bilo šta, ne služi da istorijski mislimo, ne služi da kritički mislimo, škola treba da nas spremi za Južni tok i Arapske Emirate, a televizija će da nam oblikuje istorijsku svest. I to je ideja ovih vasti. Tako oni vide javni prostor, tako oni vide obrazovanje, tako oni vide medije. Mislim, to je prosto jedan kontinuitet. Ja mislim da je za taj kontinuitet jako važan ovaj susret koji se dogodio prošle nedelje, da su se sreli Dobrica Ćosić, Ivan Mrkić i Tomislav Nikolić. Jedan je pisac, valjda, drugi je ministar inostranih poslova, a treći je predsednik Srbije. Oni su pričali o tome da je obeležavanje stogodišnjice Prvog svetskog rata prilika da se progovori o evropskom karakteru borbe srpskog naroda, koji je uložio sebe i svoju državnost braneći civilizacijske tekovine te Evrope. Prvi svetski rat.\nDakle, ako je nešto bila Evropa u to vreme, bila je Austrougarska monarhija. Ali nije bitno, naravno, to su bili neki oslobodilački ratovi. Iz te perspektive gledano, sve je to u redu. Ali oni se sastaju i govore isto ovo što nam govori ovaj recenzent ove serije. Šta kažu – ‘braneći civilizacijske tekovine te Evrope’. Koje su to civilizacijske tekovine koje vi u ovom trenutku zastupate u Srbiji? Ali meni je taj njihov susret zanimljiv zato što postoji predistorija tog susreta. I ta predistorija nas vodi u daleku 1993. godinu, gde je u maju mesecu Dobrica Ćosić još uvek predsednik tadašnje Jugoslavije, a Srpska radikalna stranka čiji je član, a mislim i potpredsednik Tomislav Nikolić – već mesecima pokušavaju da skinu Dobricu Ćosića sa vlasti.\nKad se pogledaju transkripti sa te sednice, vidi se kako Srpska radikalna stranka žestoko napada Dobricu Ćosića i vidi se kako Demokratska stranka odlučno brani Dobricu Ćosića. Recimo, Labus je tada još uvek član Demokratske stranke, i on kaže ‘Pa nemojte da smenjujete tog čoveka, on je još jedini koji ovde ima neki autoritet, ima neko poštovanje izvan ove zemlje, pa ko će da nas predstavlja ako njega sklonite’. Danas kada razovaramo o tome, to deluje neobično apsurdno s jedne strane, a s druge vrlo poučno. Na istoj toj sednici, dakle istog tog 31. maja, Tomislav Nikolić je pitao saveznu vladu ‘da li je zauzela stav povodom formiranja međunarodnog suda za ratne zločine na tlu bivše Jugoslavije, i kako ćemo se mi uključiti u taj rad, i na koji način ćemo amortizovati pristrasnost koju Sud može da pokaže prema celokupnom srpskom narodu’. Pritom je taj sud takođe otelotvorenje civilizacijskih tekovina te Evrope. Taj sud je na neki način pravni naslednik posleratnih suđenja u Nirnbergu, gde su postavljeni temelji za tu vrstu sprovođenja međunarodne pravde, u slučajevima teškog kršenja zakona i običaja ratovanja, ili kršenja ljudskih prava, ili progona.\nDakle, taj sud u Hagu je to, on je oličenje toga. I sad mi vidimo Nikolića te godine kako kaže, iz njegove pozicije vrlo promišljeno ‘šta ćemo mi da uradimo da to amortizujemo?’. I u istom tom govoru, kada pita šta ćemo da uradimo, kako ćemo da zaštititmo naše ratne zločince, on pita ‘Da li je tačno da je sadašnja savezna vlada skinula zabranu kupoprodaje vila na Dedinju koje pripadaju saveznim organima? I ako jeste zašto, pošto se vile mogu kupiti u bescenje?’ I onda imamo s jedne strane kako ćemo da štitimo ratne zločince, a ovog čoveka koga smenjujemo, njemu ćemo odmah da prikačimo neku priču o nekoj korupciji, o nekom otimanju, o nekom lopovluku i o nekoj krađi. To je mehanizam koji traje 20 godina. Kako su ga tada demonstrirali, tako ga demonstriraju i danas. Zanimljivo je da je Demokratska stranka tada bila uvučena u jednu priču u koju je uvučena i danas.\nI naravno da će se danas Ćosić i Nikolić sresti bez ikakvih problema. Dakle, svi učesnici u ovoj raspravi, iako nama u ovom trenutku deluje da su oni bili nešto silno podeljeni, da je Dobrica Ćosić u tom trenutku žrtva, da je Srpska radkalna stranka na strani zla, da je Demokratska stranka na strani dobra – oni su svi na istoj strani. I ako pogledamo razvoj u ovih 20 godina, svi su ostali tu gde su i bili. I stalno nam se pričaju te neke priče, stalno su nekakvi sukobi, al’ oni su svi sve vreme tu i sprovode jednu te istu politiku. I u vezi sa tim, meni se čini da u ovom trenutku taj srpski nacional-fašizam izvodi dvostruki manevar, i tu mislim na recimo ljude poput Mila Lompara, Zorana Avramovića i drugih nekih autora koji nisu toliko prisutni u javnosti, ali jesu bitni kao neka intelektualna elita u ovom društvu.\nOni cele devedesete hoće sad da pripoje Socijalističkoj Federativnoj Republici Jugoslaviji. I oni hoće sada zapravo da predstave da je ta Jugoslavija prestala da postoji negde 1999-2000, a sve što se do tad dogodilo, to ima veze s tom Jugoslavijom. To s nama, domaćim fašistima, nema nikakve veze, sve su to uradili ti neki zli komunisti, koji nisu umeli tu državu, je li, da rastave kako treba, nego su se 10 godina klali, ubijali, ali mi smo sve vreme to gledali sa strane i borili se protiv toga. Dakle, to je jedan manevar, i taj manevar je toliko bezobrazan i toliko proziran, jer kad se vidi samo šta su ljudi koji se nalaze na toj strani radili u drugoj polovini osamdesetih i celih devedesetih, prosto, jedino što može da se kaže to je da oni bezočno lažu.\nU vezi sa tim se onda dvehiljadite predstavljaju kao neka vrsta zlog perioda. Dakle, devedesete smo pripisali socijalističkoj Jugoslaviji, to ide u paketu sa tim jugoslovenskim nasleđem, i to nije zlo sa kojim imamo problem – problem su dvehiljadite i zlo koje je Demokratska stranka. I zapravo tek 2012. počinje tranzicioni period i mi njih izlažemo instrumentima tranzicione pravde, šaljemo ih u zatvor, proveravamo im imovinu, optužujemo ih za krađu, jer su oni ti koji su zloupotrebili vlast i tu počinje tranzicija u Srbiji. Dakle, 1999. još uvek imamo Jugoslaviju, a od 2000. na ovamo Demokratsku stranku, i sad smo konačno došli mi, koji ćemo ovu državu da preobrazimo. To je bezočna laž, između ostalog zato što nikad nije postojao taj period od 10 godina. Ako je postojao, on je možda postojao od 2001-2003. Sa ubistvom Zorana Đinđića taj prekid se pravi vrlo jasno, i više nema nikakvog pokušaja da se bilo šta reformiše i promeni. I onda imamo dolazak Koštunice kao, je li, predsednika vlade, i potpuno je jasno da tog trenutka staju svi procesi reforme.\nSledeći manevar koji prave, i to ima veze sa pričom o Ćosiću i njegovoj smeni 1993, je to što hoće da nas ubede da trenutna vlast nije homogena. Imamo priču o tome kako sa jedne strane imamo Dačića, Nikolića koji su nekakav ruski lobi u Srbiji, i imamo Vučića koji je ostao sam. I sad vidimo kako LDP, Demokratska stranka, Ujedinjeni regioni Srbije, kako staju na stranu Vučića i žele da mu se dodvore, jer kao on je dobar a ovi su zli. Ako se setimo priče o Ćosiću iz 1993, imamo istu podelu karata. Dakle, s jedne strane imamo iste aktere – u to vreme Šešelj i Nikolić, sada su to Nikolić i Dačić, koji navodno rade o glavi Vučiću, i imamo demokratsku stranku i LDP i ostale, koji su onda bili Demokratska stranka – koji sada na neki način štite Vučića i preporučuju mu se kao koalicioni partneri u nekoj narednoj vladi.\nI sad samo treba da pogledamo taj period 1993-2013: to je 20 godna. Šta mi imamo od te priče? Ništa. To je jedna prazna priča, to je jedna laž. To je jedna elita koja ima nekakve svoje dvorske sukobe, koji se tiču raspolaganja polugama moći političke, ekonomske i samom silom, i oni između sebe se dele, neki put u dogovoru, neki put mimo dogovora. Ja nešto ne mogu da verujem da Nikolić i Vučić nisu u dogovoru. Meni to više liči na igru ‘dobar i loš policajac’, a uveče se dogovore šta će da rade sledećeg dana. Dakle, meni to liči na tako nešto. Ali čak i da nije to, čak i da je sukob zaista realan, to nije sukob koji se tiče društva.\nKao što sukob između Srpske radikalne stranke i Ćosića nije ništa promenio, sve je isto bilo, tako je i ovo. Ništa se neće dogoditi. I ako to tako gledamo, onda imam tezu da smo mi društvo koje su zarobile njegove elite. I nije to nikakva nova teza, to je teza koju Dubravka Stojanović već u nekoliko svojih knjiga iznosi. I meni je zato ovaj prijateljski susret između Dobrice Ćosića i Nikolića toliko važan – zato što nas zaista vraća tih 20 gdina unazad, u tu 1993. godinu, gde su isti ti ljudi navodno izgledali kao nekakvi strašni protivnici. Evo ih danas, sede najnormalnije, slažu se oko svega. Isto tako možemo da pretpostavimo da će tako biti za 20 godina.\nAko je opcija Demokratske stranke, Liberalno demokratske partije, Ujedinjenih regiona Srbije, Lige socijaldemokrata – ako su njihove opcije da sad naprave pakt sa Vučićem – mislim da mi stvarno nemamo čemu da se nadamo. Prosto, mi smo jedno društvo koje je zarobljeno u jednu matricu kojoj nema kraja. I sad, da završimo sa tim istorijskim paralelama: i nacional-fašizam, i Čaušeskuov režim u Rumuniji su završeni, okončani, golom silom. U Rumuniji, naravno, ta sila je bila ograničenog dejstva, i bila je usmerena samo na pripadnike tajne policije i na sam vrh vlasti, nije prožela celo društvo, i mi vidimo na šta Rumunija liči danas. Nemačka je bila praktično sravnjena sa zemljom, neko vreme je bila pod okupacionom vlašću. To je predstavljalo fizički prekid. To nije bio mentalni prekid, nije bio ideološki prekid. To je bio fizički prekid, i to je omogućilo promenu. Ja stvarno ne znam da li mi moramo da prođemo kroz to. Ali kad pogledaš taj period od 20 godina, ili 25 godina, ko zna koliko imaš ovakvih direktora instituta, ko zna koliko imaš profesora na fakultetu, koje sve plaća ova država. Na kraju krajeva, ne moramo ni da se pitamo koliko ih ima, mi znamo koliko ih ima.\nZnamo koliko ih ima kad su potpisivali peticiju da Koštunica ne treba da izlazi da govori o ubistvu Đinđića, i znamo i kad su potpisivali peticiju za porodičnu šetnju protiv gej parade. Dakle, mi imamo spisak državnih službenika koji održavaju da ovi obrasci traju decenijama. A šta je logika naše opozicije? Logika naše opozicije je da se dogovori sa Vučićem i da praktično uzme tu agendu Vučića, tu priču o Evropskoj uniji. Za srpske nacionaliste, Evropska unija, ovako kako nam se predstavlja u Hrvatskoj – pa to je san. Možeš da budeš divljak, a imaš potvrdu, pečat da si Evropljanin. Jasno mogu da vidim zašto su Vučić, i jedno vreme Dačić, bili tako zdušno za Evropsku unju, pošto je Evropska unija zapravo omogućila da budu sve ono isto što su oduvek i bili. Nikakav problem oni tamo ne bi imali.\nSvetlana Lukić: Pre jedanaest godina, tada kao šestogodišnjak, u Peščaniku je govorio dečak Vasa. On je sada tinejdžer i još uvek se nervira zbog istih stvari. On nije odustao od svog plana da napusti Srbiju, ali plan je malo korigovan.\nSvetlana Lukić: Godinama si govorio da jedva čekaš da završiš srednju školu pa da ideš u Ameriku.\nDečak Vasa: U idealnom svetu bih i dalje otišao posle srednje škole, ali prosto, moguće je da praktično neće biti moguće, tako da odlazak je moguće odložen, a kako vreme prolazi, sve više težim tome da ne idem u Ameriku. Što se više prati američka politika i američke vesti, to manje Amerika izgleda savršeno. Nekako imam utisak kao da američka kultura nije kultura koja bi mi se previše svidela. Mislim da je Amerika, ako je to moguće tako reći, previše liberalna. Mislim, lepo je što dozvoljavaju sve, ali neke stvari ne treba dozvoljavati. Sada sam skoro čuo da je u Americi jedan čovek praktično ceo jedan mali grad zauzeo i proglasio ga nacističkim gradom, i zabranio svima koji nisu belci pristup gradu. I takve stvari. To su stvari koje nikad ne bi mogle da prođu u Evropi. Dobro, republikanci su komični, počinjem da verujem da nisu stvarni ljudi. Svaka stvar koja izlazi iz njihovih usta je teža za poverovati od prethodne.\nSvetlana Lukić: Misliš na Tea Party, ili na sve republikance?\nDečak Vasa: Pa ima li razlike danas, stvarno? Sve više i više se to homogenizuje, republikanci i Tea Party, nažalost na stranu Tea Party. To je prosto način života koji nije više – mislim, neću da kažem da nije moguć u današnjem svetu, jer je veoma lako moguć – ali nije moguće insistirati na njemu. Mislim, to je prosto jedan pokušaj homogenizacije društva, pokušaj da svi imaju iste seksualne preferencije, da svi imaju isti oblik porodice, da svi budu isti.\nSvetlana Lukić: Samo me zanima ovo tvoje okretanje ka Evropi, koje ranije nije dolazilo u obzir, kad si bilo manji. Na osnovu čega si zaključio da je to bolje mesto za život, šta si u međuvremenu video, pa te je promenilo?\nDečak Vasa: Baš je u tome poenta – video sam Evropu. I veoma mi se svidelo to što sam tamo video – ne sami ti gradovi – mada u slučaju Pariza i sam grad, i Berlina isto, Berlin mi je isto kao grad fantastičan – nego u smislu atmosfere prosto koju sam tamo osetio, od ljudi, od tog društva, kada su svi zadovoljni i svi slobodni i svi rade šta hoće i svi tolerišu jedni druge.\nSvetlana Lukić: A čija je ideja da malo putuješ po Evropi da bi je video?\nDečak Vasa: To je pre svega mamina ideja. Verovatno je to deo mamine motivacije, siguran sam da ne želi da idem bilo gde daleko. Ali povešću ja nju sa sobom, nateraću je, gde god da budem išao.\nSvetlana Lukić: A što?\nDečak Vasa: Pa zato što mislim da je šteta da ostane ovde, u rupi. Nisam siguran da li ću ići na studije u inostranstvo, ali prva destinacija će mi svakako biti neka država gde se priča engleski. Znači, ili Engleska ili Amerika.\nSvetlana Lukić: Govorimo o društvenim naukama takozvanim, je l’ tako?\nDečak Vasa: Da, svakako. Razmišljam o psihologiji, socijologiji ili svetskoj književnosti.\nSvetlana Lukić: Antropologija?\nDečak Vasa: Antropologiju već godinu dana učim u Petnici, ali ono što sam video od antropologije u Petnici je da je ona vrlo interesantna da se o njoj čita, ali stravično dosadna za bavljenje. I besmislena. Antropolozi generalno su politički korektni do tačke apsurda. Ne žele nikada da kažu da je neko društvo manje razvijeno od nekog drugog društva, što je prosto apsurdno zato što, mislim, to je tako. Žive u tom politički korektnom svetu, koji se ne poklapa sa realnošću. Ja sam veliki obožavalac civilizacije, i mislim da ne mogu da se krećem u krugovima ljudi koji su toliko potpuno ubeđeni da treba na primer očuvati kulturu nekog afričkog plemena, kada ja prosto mislim da nije tako, i da bi to afričko pleme trebalo da se preseli u veliki grad. I nauči da koristi internet.\nSvetlana Lukić: Hajde probaj da mi objasniš šta je to u Petnici što te je privuklo toliko da i kad ne ideš u školu imaš potrebu da odeš u neku vrstu škole, i da ne ideš na more, nego da ideš u Petnicu?\nDečak Vasa: Ono što Petnica radi je da koristi jedan sasvim drugačiji princip učenja nego što se može videti u bilo kojoj školi – bez nagrađivanja i kažnjavanja, bez uslovljavanja, nego učenje učenja radi. Prvi put kad smo bili u Petnici, na zimskom seminaru, to je bilo nedelju dana, i u proseku smo imali deset sati predavanja dnevno; a drugi put, na letnjem seminaru, nije bilo toliko predavanja – delom zato što neki predavači nisu došli, a delom zato što prosto nije bilo predviđeno da imamo predavanja, zato što smo išli da radimo terenski rad – radili smo praksu u selu Stave. Trebalo je, znači, da odemo u selo Stave na manifestaciju koja se zvala Dani kupina – taj naziv se odnosio na jedan dan, na kome nisu bile kupine. Tamo smo intervjuisali ljude, između ostalog o tome zašto se zove Dani kupina, ako nisu ni dani, ni kupine. Pitali smo ih i o svakodnevnom životu u Stavama. To što je fascinantno bilo s tim iskustvom normalnog razgovora sa ljudima u selu Stave je činjenica da se ti razgovori prosto nikada ne bi desili da nije bilo Petnice, jer nikome ne pada na pamet da ide i pita lude babe i dede po brdima išta. I veoma sam zahvalan na tom iskustvu, zato što je bilo veoma, veoma zabavno, pre svega.\nStavljani (ne znam kako se zovu ljudi iz Stava), oni su veoma neobični ljudi. Veoma su tajnoviti, nisu otvoreno hteli da nam kažu, mnogi od njih, čime se bave, nisu hteli da kažu koliko zarađuju, i tako. Najneobičnija je bila jedan žena koja, kada smo je pitali čime se bavi, je rekla da ne može da nam kaže, ali da njena delatnost nije poljoprivredna. Bio je i starac koji nije hteo da nam kaže kolika mu je penzija, niti čime je tu penziju zaslužio, ali je uporno tvrdio da on zarađuje više od svih u selu.\nSvetlana Lukić: Je l’ on bio sumnjičav prema vama?\nDečak Vasa: Ne. Sasvim otvoren. I samo kad ga mi pitamo, on kaže ‘ne mogu da vam kažem’. Ništa besno, sumnjičavo, samo nas faktički obaveštava da on to ne može nama da kaže. I sad ne znam da li je Stave neko mesto puno penzionisanih vladinih agenata, ili su prosto svi ludi.\nSvetlana Lukić: Šta je sa popom?\nDečak Vasa: On u toj svojoj crkvi na vrhu brda ima gomilu ljudi koje on tu drži i koje on navodno leči od raka i mentalnih bolesti. Kao neka vrsta hospisa. Mi smo ih samo videli izdaleka. Ali sa samim tim sveštenikom, on je izgovarao krajnje neobične stvari, rekao je da su Dani kupina paganski praznik, mnogobožački, to jest, zato što se poštuju kupine, a ne bog. Takođe je uporedio Dane kupina sa balovima veštica i vampira. Ne znam tačno šta je to značilo, pretpostavljam da je verovatno čuo za Noć veštica u Americi ili tako nešto, jer je pričao o tome kako ti balovi veštica i vampira dolaze u Srbiju kada stado pase preko plota. Da, inače, obrazovan je onaj ko ima obraz, a kulturan onaj ko ima kult.\nSvetlana Lukić: Čekaj, na kraju, jesu li to bili Dani kupina ili Dani malina?\nDečak Vasa: Ispostavilo se da u Stavama uopšte ne rastu kupine, nego da su oni hteli da imaju svoju verziju manifestacije Dani malina koja se održava negde u Valjevskom regionu, ali da nisu hteli da se isto zove. Pa su je nazvali Dani kupina.\nSvetlana Lukić: Pa je l’ bilo makar malina?\nDečak Vasa: Bilo je malina koliko hoćeš. Maline su njihov glavni proizvod seoski. Bilo je malina, bilo je šljiva, bilo je rakije, bilo je meda, džemova, svega – sem kupina, kojih je bilo na tom jednom stočiću.\nSvetlana Lukić: Onda niste mogli da uradite svoj rad?\nDečak Vasa: Pa ne, mogli smo. O tome smo radili rad, o tome koliko su svi – nadam se da niko od mojih supervizora iz Petnice ne sluša Peščanik, zato što bi me ubili ako ovo kažem – ali tema našeg rada je bila ‘zašto su Stavljani ludi’. Mislim, to je jedini način da opišem temu rada.\nSvetlana Lukić: Hajde da se vratimo na školu. Šta je zajednički imenitelj nastavnika i odnosa prema svom poslu?\nDečak Vasa: Nema nijedan za sve profesore. Ali većina ima neprofesionalan odnos prema svojoj profesiji, što već se iz reči čuje da je pogrešno. Mnogi od njih su prosto lenji, dozvoljavaju sebi ispade kakve ne bi smeli da dozvoljvaju sebi, mislim ne samo profesori, nego i odrasli ljudi uopšte. Imaju psihotične napade, iznenada počnu samo da viču. Govore nam svoja mišljenja o gej pravima (uvek negativna), o Kosovu, Americi, o Evropskoj uniji, o svemu božjem. Znači, pre svega se priča, ne toliko samo o Kosovu, mada učimo na primer da je prirodni priraštaj Srbije pozitivan – mi učimo te brojke sa Kosovom.\nSvetlana Lukić: A Albanci, je l’ se pominju?\nDečak Vasa: Ne, učimo o Kosovu bez pominjanja Albanaca, bar iz geografije. Ali Kosovo nije toliko česta tema. Mnogo češća tema o kojoj svi profesori imaju nešto da kažu jesu gej prava. Od profesora koji nam tvrde da je u njihovoj mladosti postojala smrtna kazna za homoseksualce, pa do priča o tome – ovo je najskoriji incident – da je profesor sam od sebe, spontano, krenuo da priča kako on misli da je Putin najbolje rešio problem gej populacije.\nSvetlana Lukić: Odjednom to kaže, iznebuha, ili šta?\nDečak Vasa: Potpuno ni od kuda. A imaju i potpuno nebulozne izjave koje nemaju veze sa time, posebno ovaj profesor o kome pričam, reći ću da je u pitanju prirodna nauka, pričao je kako masoni vladaju svetom, citiram: ‘kao što znate, Veliki majstor masonske lože je najmoćnija pozicija na svetu’, do izjava kao što je ‘od Katarine Velike pa do Putina, ruska spoljna politika orijentisana je samo jednom cilju, a to je oslobođenje Carigrada’ – što je jedna od najčudnijih izjava koje sam čuo u školi. Ima i jedna profesorka koja redovno priča o Albancima i o muslimanima generalno. Sada je skoro rekla ‘pokušavaju da u Beogradu izgrade još jednu džamiju, ali hvala bogu ne uspevaju’.\nRekla nam je da sasvim razume kada se albanska žena uda za Srbina, i da ona poznaje takav slučaj, i da su albanske žene divne žene za Srbe, zato što su, citiram: ‘veoma dobre i poslušne’, ali da ne razume kako Srpkinja može da se uda za Albanca i da odustane od svog prezimena. Sa većinom izjava koje se tiču Albanaca deca se slažu. Što se homoseksualaca tiče, tu je fifti-fifti. Uglavnom su skoro svi dečaci u mom odeljenju vatreno protiv gej prava. Devojčice su tolerantnije, devojčice sve tolerišu. Neke od njih misle da možda ne bi trebalo da usvajaju decu, da je to štetno, da ne bi trebalo decu izlagati tome, te gluposti, ali nijedna od njih nije tip osobe koja bi išla na gej paradu i vikala ‘ubij pedere’.\nSvetlana Lukić: A misliš da ovde nema šta da se ponudi ljudima kao što si ti?\nDečak Vasa: Mislim da ne, trenutno.\nSvetlana Lukić: Šta je to što te odbija?\nDečak Vasa: Nije toliko samo u ljudima, nego u fizičkom stanju zemlje. Mislim, sve se raspada, u vrlo bukvalnom smislu. Gradski prevoz je u očajnom stanju, ljudi su svi veoma, veoma nesrećni. Imam utisak, kad god izađem na ulice – kada sam odlazio u pariski metro, i kada vidim siromašno crnačko stanovništvo u metrou, koje bukvalno tu, na licu mesta pretresaju policajci samo zato što su crni – njihov izraz lica je izraz koji vidim na licima svih ljudi u Srbiji. Svi su potučeni od strane ovog mesta. Ne od strane neke institucije, nego od same atmosfere u Srbiji, te neke poražavajuće. Visoko na listi vrednosti nije lični uspeh, u smislu nečega što sami postignemo. Imali smo predavanje o tome u školi, mislim da nam je to pričala naša profesorka engleskog – ona je jedan od retkih profesora koje u potpunosti poštujem i smatram je jednim od najboljih profesora koje poznajem – ona nam je rekla kako kada čovek pita nekoga sa Zapada šta vodi ka uspehu u životu i sreći, većina ljudi sa Zapada će reći ‘dobro obrazovanje’, dok će ovde ljudi reći ‘veze’.\nI sad sam skoro na svom privatnom času nemačkog, u udžbeniku je anketa među mladima Nemačke, i tu se isto vidi da većina njih na pitanje ‘šta je najvažnije da bi se postigao uspeh i životu’ kaže ‘obrazovanje’. A ovde nemam taj utisak. Ne želim da to bude tako, ali činjenica je da je vrhunski primer toga naš dragi predsednik. Mislim, Nikolić izgleda kao da je par dana pred dolazak u Beograd jurio ovce na nekom pašnjaku. A o inteligenciji da ne pričamo, i momentima kao odlazak u Grčku i Makedoniju dva dana za redom i podržavanju suprotnih ideja, isto važi za posetu Izraelu i Palestini. I naravno, još jedan genijalan primer jeste predsednik opštine Novi Beograd: joj bože, Nambija!\nSvetlana Lukić: E pa da, hoću da ti kažem da nema veze to što izgleda kao da je ovaj sa sela, a ovaj gradski momak.\nDečak Vasa: Dobro, on nije gradski momak, on je momak sa Megatrenda. Mislim da sam tako pročitao.\nSvetlana Lukić: A da li ovi tvoji prijatelji iz šireg društva uopšte pričaju o politici, komentarišu ili ne?\nDečak Vasa: Pričaju o razlozima zašto ne ući u NATO, ne ući u Evropsku uniju, ostati što izolovaniji, što jadniji i patetičniji.\nSvetlana Lukić: Šta su im argumenti?\nDečak Vasa: Evropa ne može ništa da uradi za nas, oni samo hoće da nas zloupotrebe. Za šta? Mislim, to je moje pitanje. Šta imamo da im ponudimo? Imali smo interesantan događaj – ja ne idem na veronauku, ja idem na građansko naravno – ali imali smo umesto građanskog vanredni čas veronauke.\nSvetlana Lukić: Čekaj, kad nemaš čas građanskog, ti moraš da ideš na veronauku?\nDečak Vasa: Da. I ovo se desilo nedelju dana nakon nekog dana koji je, na primer, u crkvenom kalendaru dan žalosti za žrtve Jasenovca. I đakon je pričao o tome kako su svi koji su umrli u Jasenovcu pravoslavni mučenici, zato što su oni umrli ne zato što su Srbi, nego zato što su pravoslavni. Svi Srbi koji su umrli u Jasenovcu, da su samo rekli da nisu pravoslavni, mogli su da prežive, ali oni su se žrtvovali za svoju veru, tako što nisu rekli da nisu pravoslavni. I takođe, naravno, nije spomenuo Rome, Jevreje, homoseksualce, komuniste, Hrvate koji se nisu slagali sa time. I onda je izneo svoju teoriju da je činjenica da je Titova vlada pokušavala da ‘sakrije Jasenovac od javnosti’ ultimativno dovela do raspada Jugoslavije. To je dovelo do te sakupljene mržnje jednih prema drugima – ne znam kako bi to dovelo do mržnje kod Hrvata, mislim, ne znam kako to funkcioniše u njegovoj glavi – i to je bio uzrok raspada Jugoslavije devedesetih.\nSvetlana Lukić: U gimnaziji ništa niste učili o tome?\nDečak Vasa: Ne, nismo stigli do tog istorijskog perioda, tek radimo srpske ustanke. Opsesija, taj etnocentrizam najgore vrste vlada u udžbenicima istorije i geografije. Evropu smo učili ove godine u septembru, to je bila Evropa. Od kraja septembra pa do kraja juna ćemo raditi isključivo Srbiju. Svaku rečicu. Danas je bio verovatno najgori primer toga, kada je krenula da nam nabraja profesorka unutar Šumadije takozvane mikro-regije, kojih ima dvadesetak, i za svaku treba da znamo najveći grad i najveću reku. Na primer, mikroregija je Ljig. Ja sam u osnovnoj bio šokiran kada smo morali detaljno da znamo tok Južne Morave, kroz koje sve doline prolazi, ali ovo je sasvim novi nivo. Danas sam ceo čas geografije blenuo u profesorku i pitao se da li je sve ovo neka veoma kompleksna šala.\nMislim da je šteta kada ljudi ne žele da koriste civilizacijski tako revolucionarne stvari kao što je činjenica da u našem svetu možemo da živimo gde hoćemo i možemo da komuniciramo jedni s drugima, iako nismo na istom mestu. Jer nekada je, kada bi se neko iz Srbije odlučio da se preseli u Englesku, to je značilo zbogom njegovoj porodici, praktično zauvek. Sad nije, sada to samo znači ‘vidimo se sutra preko skajpa’. Ja imam veoma snažan poriv za ostajanjem na jednom mestu, ali to je uvek na maloj skali. Ne osećam potrebu da učinim Srbiju boljim mestom za život. Osećam potrebu da činim ovaj stan boljim mestom za život. Ovaj blok. Veoma volim ovaj blok i ne želim da se preselim iz njega, ali samo malo više želim da se preselim iz Srbije, nego što ne želim da se preselim iz bloka. Mislim, idealno bi mi bilo kad bih mogao ceo blok da samo pokupim i prebacim u drugu državu.\nSvetlana Lukić: A prema Srbiji, prema toj zajednici…\nDečak Vasa: Ne volim stavove koje ljudi u ovde glavnom imaju, ne volim korupciju, ne volim tu depresiju. Srbija je još uvek zemlja u tranziciji i to se vidi. Na koju god stranu da pogledam kad sam van ova četiri zida vidi se ili siromaštvo ili korupcija ili kriminal ili nesreća, tuga, strah, ili sve te stvari odjednom.\nSvetlana Lukić: Čuli ste sedamnaestogodišnjeg Vasu, a u narednih nekoliko minuta, kratka retrospektiva njegovih ranijih gostovanja u Peščaniku. Prvi put je govorio kada je imao 6 godina. I nije slutilo na dobro.\nKoja je tvoja stranka?\nDečak Vasa: Demokratska stranka Srbije.\nSvetlana Lukić: Čija je to stranka?\nDečak Vasa: Koštunicina. Dobre stvari govori svojim podanicima. Stvari koje će pomoći Srbima.\nSvetlana Lukić: A ko će, izvini, da brine o Mađarima koji žive ovde, o Rumunima, o Rusinima, o Romima, o Albancima?\nDečak Vasa: Đinđić.\nSvetlana Lukić: Kako je bilo na glasanju, je l’ si dobio listić?\nDečak Vasa: Tražio sam, ali mama mi nije dala.\nSvetlana Lukić: On nije pobedio.\nDečak Vasa: A ko je pobedio?\nSvetlana Lukić: Niko nije pobedio.\nSvetlana Vuković: Niko nije izabran za predsednika, nije izašlo dovoljno ljudi na glasanje.\nDečak Vasa: Nemamo predsednika?\nSvetlana Lukić: Znaš šta, stvarno mi se najmanje sviđa u ovom intervjuu što stalno govoriš da samo Srbi žive u Srbiji. ‘Ajde Koštunica i nekako.\nDečak Vasa: Pa šta, ti nisi Srpkinja?\nSvetlana Lukić: Jesam, pa šta?\nDečak Vasa: Pa što ti se onda to ne dopada, ako si Srpkinja? Kad si u Americi, Amerikanac si, ma šta da si, u stvari. Ako si Turčin, dođeš u Srbiju, Srbin si.\nSvetlana Vuković: Marija Pantelić je jaka devojčica.\nDečak Vasa: Ona brani devojčice, svoj rod. A Konstantin brani devojčice, tuđi rod, a to mi je glupo, da braniš tuđi rod. Ja branim dečake.\nSvetlana Vuković: Fašisto, Vaso, ti si žešći fašista.\nDečak Vasa: U školi neka deca ponekad izgovore njihovo ime, Legijino ime, i od Kuma. Jednom su do sada izgovorili Ceca. Mislim da su Ceci grozne pesme, ali ne toliko grozne da bi bila kriminalac i da bi je uhapsili. I da bi držala oružje po kući. I sem toga, i da je držala, to je sigurno od njenog muža Arkana oružje. Jer nijedna pevačica do sad nije uhapšena.\nSvetlana Lukić: U njenoj kući je nađen bunker pun oružja.\nDečak Vasa: Ja sam vam rekao. To mora da pripada njenom mužu Arkanu, koji je umro.\nDečak Vasa: Pa čuo sam na njegovoj sahrani mnoge ljude kako pričaju, da kažu da je on rekao da, ako kriminalci misle da time što će njega ubiti, da će zaustaviti razvoj Srbije, da se grdno varaju. Tu je bio u pravu. I mi sad možemo da pronađemo novog premijera.\nSvetlana Lukić: A što ti je išao na živce?\nDečak Vasa: Pa samo zato što su dnevnici bili mnogo dugački. On je na neki način produžavao vesti i dnevnike, a ja ne volim kad moja mama i deka gledaju vesti i dnevnike.\nSvetlana Lukić: Koga bi ti stavio za premijera? Je l’ na slovo K?\nDečak Vasa: Da, na slovo K!\nSvetlana Lukić: Je l’ učite mnogo o kosovskom mitu, o Kosovu.\nDečak Vasa: Ne, uopšte ne učimo o Kosovu. Niti o Abaniji, niti uopšte o drugim zemljama. Učimo samo o Srbiji, što mislim da nije fer. Kao da smo mi kraljevina sveta, ili šta već. Ne možemo, za početak, nikako da se dokopamo nekog normalnog političara. To je k’o slepa baba koja po mraku traži mrvu prašine koja joj je ispala. Tako mi tražimo pametnog političara. Mislim, tolike su nam šanse i da ga dobijemo.\nSvetlana Lukić: Hoćeš da kažeš da smo mi u beznadežnoj situaciji?\nDečak Vasa: Poprilično.\nSvetlana Lukić: Pa šta ćeš ti da radiš onda?\nDečak Vasa: Čim završim fakultet, brišem ja.\nSvetlana Lukić: A znaš kako je to tužno? Jer, ja imam telefonski imenik u kojem je pola imena precrtano, zato što su tako… zbrisali.\nDečak Vasa: Treba ti novi telefonski imenik. Tako možeš na primer da zaboraviš na te koji su zbrisali.\nSvetlana Lukić: Pa to je teško, nedostaju mi, ja ne želim da ih izbrišem iz svog života, iz svog sećanja.\nDečak Vasa: Šta da ti kažem, čudna si… Sad mi skoro jedan mali dečak, igrao sam se sa njim u snegu i prolaze Romi, da uzmu nešto iz kontejnera, i on me grabi za ruku i kaže ‘paz’, Cigani, ukrašće te!’\nSvetlana Lukić: To su predsrasude. Je l’ znaš šta su predrasude?\nDečak Vasa: Znam. Tako nešto što misliš o određenoj grupi ljudi, i misliš da je to apsolutno tačno za svakog člana te grupe ljudi. Ja se slažem da su Srbi glupi, ali ne kažem da su svi Srbi glupi… This country is going to the dogs. To znači ‘ova zemlja ide psima.\nSvetlana Lukić: Šta time hoće da se kaže?\nDečak Vasa: Kao, više je ne naseljavaju ljudi, nego psi. Da, i nervira me što ima tako puno pasa lutalica. Što ih neko ne usvoji, mislim.\nSvetlana Lukić: Misliš da smo mnogo neosetljivi?\nDečak Vasa: Da.\nSvetlana Lukić: Šta si čuo novo u dnevniku u poslednje vreme?\nDečak Vasa: Pa sad prate to, kao, jeeeeeeej, uspeli smo da prođemo nekažnjeno za ovo – Bosna i Hercegovina i to, svi su zbog toga presretni. Mada ja mislim da nismo zaslužili. Jer jesmo to uradili.\nDečak Vasa: Ma ovo o Ahtisariju, za Kosovo.\nSvetlana Lukić: Pa šta si tu ukapirao?\nDečak Vasa: Ukapirao sam da je Koštunica glavni u kampanji za Kosovo: Kosovo neće napustiti granice naše države. Šta ti misliš, da li postoji šansa da zadržimo Kosovo?\nDečak Vasa: Ja mislim da smo gotovi sa tim Kosovom.\nDečak Vasa: Voleo bih. Mislim, nikad nisam bio.\nDečak Vasa: Zato i ne idem na Kosovo. Pa čuj, mislim ono, na granici čekaju da ubijaju Srbe. A zašto nas oni tako mrze?\nJa mislim da se Srbi ne plaše toliko spoljnog sveta. Mi ga ne mrzimo zato što ga se plašimo, nego je suprotno: mi ga se plašimo, jer ga mrzimo. To je bio jedan čovek, Slobodan Milošević, koji se plašio spoljnog sveta i zato ga je mrzeo, ali onda je ta mržnja, a ne taj strah, prešao na narod, ali onda je iz te mržnje izašao strah, tako da se tu malo vrtimo u krug. Inače, sada mi se skoro prikazao vrlo interesantan dokaz da nisu samo Srbi blesavi nacionalisti, da nismo ovde jedini na Balkanu, dok sam igrao svoju igricu koja je online, i u njoj mogu da četujem sa silnim igračima. Ja sam video jednog igrača koji je svog lika nazvao Opasni vrag. I onda sam pomislio da je odavde negde i da zna srpski, i poslao sam mu poruku ‘ćao’, na šta je on rekao, ‘eh, konačno još neko iz Hrvatske da pričam sa njim’, kaže ‘dosadili su mi svi ovi Englezi’, i ja mu onda pošaljem poruku, kažem ‘ja sam iz Srbije’, na šta je on napiso nekoliko redova psovki, i na kraju je napisao ‘i kad sam taman pomislio da možemo da se družimo…’, i stavio me na takozvanu ignore listu (to znači da ne mogu da mu šaljem poruke, zato što sam Srbin). Izgleda da mi nismo jedini nacionalisti ovde na Balkanu.\nDečak Vasa: Mislim da definitivno treba da glasaju. I ako mi dopustiš, imam da im dam nekoliko vrlo dobrih predloga, da vide za koga da glasaju. Predlog broj jedan: ako osoba izgovara idiotske rečenice, tipa ‘Ja ne želim da budem predsednik radi lične dobiti, ja želim da budem predsednik da bih učinio stanje u državi boljim’ – to je uvek laž. Drugi savet: ako osoba ima slogan tipa ‘Napred, Srbijo!’ ili bilo koji slogan koji pokazuje i najmanje znake preteranog rodoljublja, klonite je se.\nSvetlana Lukić: A šta to znači preterano rodoljublje?\nDečak Vasa: Pa to, da na primer u sloganu ima reč Srbija.\nDečak Vasa: Pa koga briga?\nSvetlana Lukić: Pa te koji žive u Srbiji, ti birači žive u Srbiji.\nDečak Vasa: Pa ne treba ih podsećati na to, već su dovoljno užasnuti činjenicom.\nDečak Vasa: Prvo, da postanemo normalna, moderna zemlja, i takođe da se sve zemlje oko nas učlane u Evropsku uniju, tako da ne moramo da se smaramo na granicama. Drugo, da prestanemo ovoliko da zaostajemo po tehnologiji i svemu za ostatkom sveta. Da, da imamo nekoga na vlasti ko nije klinički slučaj, ako razumeš šta hoću da kažem.\nSvetlana Lukić: Razumem, razumem. Šta će da bude sa nama koji ne idemo nigde?\nDečak Vasa: Kako da vam kažem, idite.\nSvetlana Lukić: Pa drvo ne možeš da presadiš. Evo ovo drvo ovde, na ovoj poljani, kad ga izmestiš i negde na drugom mestu ga posadiš, na boljem mestu, velike su mogućnosti da ne može da pusti korenje, da ne može da se navikne. Ne mogu ljudi tako lako da se presađuju.\nDečak Vasa: Just watch me.\nSedmi i osmi razred radimo isključivo Srbiju. Isključivo istoriju Srbije. Velike civilizacije treba učiti, i bitne. Evo, zašto nas ne zanima to što su Kinezi izmislili papir, barut? Oni su praoci ratarstva. Šta je sa Indusima? Od tih arapskih zemalja, jedino smo spomenuli Turke. A i to smo verovatno spomenuli samo uvoda radi, zato što ćemo posle biti pod njima 500 godina. I što nam je slavna istorija, kad neko može tek tako da dođe i kaže ‘ćao, sad ste naši’. Koji smo mi bitni izum za svet imali? A deca su, toliko imaju uzan pogled. Na geografiji pita nastavnica: ‘svi mi ovde, kojoj mi grupi naroda pripadamo?’. On kaže ‘srpskoj’. Onda pita ‘dobro, daj mi primer neke grupe Evroazijskih naroda’. On razmišlja i kaže ‘Srbi’. Ona kaže ‘Nije. Evo, kad si već zapeo za te Srbe, hajde Sloveni, da počnemo od njih. Koji su još?’, ovaj kaže ‘Hrvati. Bosanci’. I ona kaže ‘Pa to su sve Sloveni, daj još neke’, a on razmišlja i kaže: ‘je l’ sad da kažem Srbi?’. Kaže, ‘je l’ sad idu Srbi?’\nSvetlana Lukić: Bio je ovo još jedan Peščanik. Pozdravljaju vas Svetlana Vuković i Svetlana Lukić.


Dimitrije Miša Pejanović: Pozitivno iznenađen potencijalom generacije 2004 – Balkan-Handball.com\nHome / Intervju nedelje / Dimitrije Miša Pejanović: Pozitivno iznenađen potencijalom generacije 2004\nDimitrije Miša Pejanović: Pozitivno iznenađen potencijalom generacije 2004\nGeneracija 2004 koja je ovih dana jedina selekcija koja je u pogonu u Beogradu u okviru EHF nedelje, prema mišljenju „jedinice“ reprezentacije Srbije s kraja prošle decenije, Dimitrija Miše Pejanovića, ima „veliki potencijal“.\nČuvar mreže iz Crvenke koji je ostao u srcima svih ljubitelja rukometa u Srbiji kao neko ko je reprezentaciju praktično svojim odbranama u baražu sa Česima odveo na prvo Svetsko prvenstvo 2009. godine u Hrvatskoj, počeo je sa radom u stručnom štabu Tonija Đerone.\nOve nedelje, umesto seniora, Pejanović je zasukao rukave u radu sa najmlađom reprezentativnom selekcijom, ali i Vladimirom Cuparom, koji je odradio par treninga i nekim novim klincima dao lekciju iz profesionalizma.\nPejanović, koji već godinama živi i radi u Almeriji, za Balkan-Handball.com govorio je o svojim utiscima….\nDimitrije Miša Pejanović\n← Prethodni članak Lazar Kukić: Konačno verujemo u bolje dane!\nNaredni članak → Nenad Puljezević: Sve je manje „top klase“ među stativama!\nMiša Pejanović u katarskom Al Rajanu


eKapija | Gebruder Weiss već 15 godina uspešno posluje u Srbiji\nIzvor: eKapija | Četvrtak, 24.10.2019.| 15:05\nGebruder Weiss već 15 godina uspešno posluje u Srbiji\nGebrüder Weiss, najstarija transportna i logistička kompanija na svetu, uspešno posluje na srpskom tržištu već 15 godina. U tom periodu, kompanija je kontinuirano širila portfolio usluga, a danas klijentima nudi usluge drumskog, vazdušnog i pomorskog transporta, carinjenja, skladišne logistike, a od nedavno i Home Delivery uslugu.\nTokom posete Srbiji, Wolfram Senger-Weiss, CEO kompanije Gebrüder Weiss, rekao je:\n- Gebrüder Weiss je jedna od vodećih kompanija u oblasti pružanja kompletnih logističkih usluga. Veoma sam ponosan što i u Srbiji pružamo kompletan paket logističkih usluga visokog kvaliteta. To nam omogućava da rešimo sve logističke izazove za naše klijente u Srbiji i regionu.\nJoš od svog dolaska na tržište Srbije 2004. godine, Gebrüder Weiss beleži stalan rast. Kompanija je uložila više od 16 mil EUR u logističke terminale, opremu, poslovne zgrade, parking prostor i nekretnine. Danas ovo specijalizovano logističko preduzeće zapošljava oko 250 ljudi na tri lokacije u Srbiji i nudi svojim klijentima kompletan spektar logističkih usluga na prostoru od 20.000 metara kvadratnih.\nU 2018. godini kompanija je ostvarila promet od 28 mil EUR i realizovala oko 340.000 pošiljki. Oko 80.000 tih pošiljki Gebrüder Weiss je isporučio direktno na kućnu adresu krajnjim kupcima širom Srbije. Velika potražnja za tom specijalizovanom uslugom je pre svega rezultat snažnog rasta e-trgovine. Među transportovanim proizvodima su veš mašine, frižideri i nameštaj (bela tehnika i mali kućni aparati). Pored Srbije, Gebrüder Weiss takođe nudi svoje usluge kućne dostave u drugim zemljama istočne i jugoistočne Evrope i u Austriji.\nGebrüder Weiss takođe uživa odličnu reputaciju kao poslodavac. Kako je pokazala nedavno sprovedena interna anketa sa učešćem oko 6.000 zaposlenih, blizu 90% njih ponosno je što radi za Gebrüder Weiss i rado bi tu kompaniju preporučili drugima. U Srbiji, Gebrüder Weiss se oslanja na obučenost svojih zaposlenih.\nKompanija Gebrüder Weiss jedan je od pionira na tržištu Srbije sa svojim dualnim obrazovanjem u logistici. Pored toga, kompanija nudi internu platformu za e-učenje "myOrangeCollege". Ta platforma svim zaposlenima omogućava digitalni pristup kursevima obuke, nezavisno od vremena i mesta na kome se nalaze.\nposlovanje kompanije Gebruder Weiss u Srbiji\nHome Delivery usluga\ndualno obrazovanje u logistici\nNa prodaju nekretnine banaka u stečaju 11.12.2019.


Ikonopisac iz Raške dobio 30 godina zatvora za svirepo ubistvo starice | Region\nIkonopisac iz Raške dobio 30 godina zatvora za svirepo ubistvo starice | MONDOBA\nIkonopisac iz Raške dobio 30 godina zatvora za svirepo ubistvo starice 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\n02.04.2021. / 11:13 11:18\nAutor Lana Stošić 02.04.2021. / 11:13 11:18\nPrema navodima optužnice, on je tokom petnaestak minuta nemoćnu baku, koja ga je pustila u stan, ubadao 36 puta i zadao joj nekoliko udaraca čekićem. Nakon zločina je opljačkao, presvukao se i pokušao da očisti tragove krvavog pira. Zatim je otišao u niški Klinički centar gdje mu je sanirana rana koju je zadobio dok je ubijao žrtvu, a onda otputovao u Beograd gdje ga je pronašla niška policija.\nBranio se neuračunljivošću ističući da je imao traume u ranom detinjstvu, te da ga je otac fizički i psihički zlostavljao zbog čega je čitavog života psihijatrijski liječen.\nTakođe, isticao je da pati od depresije, da ima samoubilački nagon, ali nije umio da objasni zbog čega je svirepo ubio ženu koja mu ništa nažao nije učinila.\nIsticao je da se ne sjeća zločina jer je, kako je kazao popio tri litre vina, par limenki piva te konzumirao 15 grama marihuane i 10 mililitara droge „dži“.\nU završnoj riječi je čak naglasio da bi za njega najbolje da bude eutanaziran, jer mu je draža smrt nego 40 godina robije, koliko je tužilaštvo tražilo.\nMeđutim, sud nije prihvatio njegove navode o neuračunljivosti s obzirom na to da vještačenje koje je rađeno u Specijalnoj zatvorskoj bolnici u Beogradu, nije pokazalo da pati od duševnog oboljenja ili drugog poremećaja koji bi uticalo na njegovu sposobnost da shvati značaj svojih postupaka i upravlja njima.\nNa svom Fejsbuk rofilu Vladan se predstavljao kao vjernik, a bavio se i ikonopisom.


Marihuana ipak nije štetna\nnapravljeno: Utorak, 27. Septembar 2011 Vreme 14:18.\nizmenjeno: Utorak, 27. Septembar 2011 Vreme 19:07.\nLos Anđeles -- Grupa kalifornijskih naučnika tvrdi da dugotrajna upotreba marihuane ne oštećuje mozak i da može i da pomogne.\nNaučnici sa Univeziteta Kalifornija navode da ta droga, ako se svakodnevno veoma umereno koristi, može pomoći kod nekih bolesti i ukloniti bolove kod multipleks skleroze, tumora ili glaukoma. Tokom jednog eksperimenta upoređivani su sposobnosti učenja i pamćenja, brzina reagovanja i jezičke i motoričke sposobnosti 700 osoba koje su konzumirale marihuanu i 484 onih koji je nikada nisu probali.\nZaključeno je da grupe nisu pokazale nikakve razlike ni u jednom od parametara, a izveden je zaključak da marihuana nije štetna.\nFDA protiv marihuane u medicinske svrhe\nAgencija SAD za hranu i lekove, FDA, saopštila je da ne podržava upotrebu marihuane u medicinske svrhe. U saopštenju se navodi da su FDA i druge agencije Ministarstva zdravstva zaključile da nema razumnih naučnih studija koje bi podržale upotrebu marihuane u medicinske svrhe, niti njenu sigurnu primenu i efikasnost u oštoj medicini.\nStav FDA je suprotan rezultatima istraživanja Medicinskog instituta, dela Nacionalne akademije nauka. Prema istraživanju Medicinskog instituta iz 1999, aktivne supstance u marihuani pomažu pri uklanjanju boli, mučnine i anoreksije uzrokovane sidom. Medicinski institut ocenjuje da je saopštenje FDA političke, a ne naučne prirode.\nNeke savezne države u SAD dozvoljavaju upotrebu marihuane u medicinske svrhe.\nMa sve u sesnaest je zdrava.....preporucuje se i bebama sa 2 meseca u mleku....lepse spavaju....\n#1, 27.09.2011 - 14:42


Novo roditeljstvo: Treba li (pre)forsirati decu\nPri zasnivanju porodice postao je imperativ biti savršen roditelj, a u tu sliku spada i imati supertalentovano, superinteligentno i superuspešno dete. Sve je prenaglašeno, jer je imperativ novog doba da se popnete što više na vrhu piramide. Ali kada… »\nUpao na teniski teren, uzvikivao nacističke slogane\nTokom polufinala teniskog turnira na centralni teren u švedskom Bastadu izašao je jedan muškarac koji je uzvikivao nacističke slogane i podigao ruku u nacistički pozdrav. U toku je bio meč između Davida Ferera u Fernanda Verdaska. Muškarac je na… »\nBorko Drašković: Geodetski zavod ulazi u digitalnu eru\nBEOGRAD, 23. jula (Tanjug) - Korišćenjem satelitskih snimaka i savremenih tehnologija Republički geodetski zavod će u roku od šest meseci napraviti registar svih objekata u Srbiji, koji će biti predstavljeni na planovima u digitalnom obliku, najavio… »


Konferencija sa DIMAK Srbija - АЏИЈА занатско образовни центар\nKonferencija sa DIMAK Srbija SUTRA, u sredu 7. aprila u 14.00 počinje info sesija o besplatnim obukama u više od 30 zanimanja, koje nudi DIMAK u saradnji sa Zanatsko obrazovnim centrom “Adžija”. Priključite se uživo na Fejsbuku ili preko Zoom linka i saznajte više detalja!\n* Popunite formular za prisustvovanje događajuna ovom linku: https://forms.gle/DkSsxJ4ttaU141xg7\n* Kliknite na ovaj link ukoliko želite aktivno da učestvujete u događaju i postavljate pitanja: https://us02web.zoom.us/j/87436791820… (sifra za pristup: 1234)\nUnapredite svoje veštine u 2021! Za sva Vaša pitanja, savetnici DIMAK-a Vam stoje na raspolaganju.\nZa više informacija o uslugama i programu, posetite naš veb-sajt https://www.startfinder.de/sr ili preuzmite Katalog raspoloživih usluga za povratnike kao mobilnu aplikaciju RE:Integrate Srbija sa linka https://play.google.com/store/apps/details?id=rs.giz.catalog .\nPrevious Article SEO за почетнике\nNext Article Želite da unapredite svoje poslovne veštine i osvežite karijeru?


Ljubuški vjesnik - Patrick Moon objavio sastav “ekspertne skupine” za preustroj Federacije BiH\nČetvrtak, 31 Siječanj 2013 11:14\n- Zamolio sam tu ekspertnu skupinu da se usredotoči na prijedloge koji su politički pragmatični i koji bi mogli dobiti široku potporu svih građana. Isto tako, zamolio sam ih da ne uzimaju u razmatranje reforme koje bi dalje dijelile BiH, napisao je američki veleposlanik.\n- Ekspertna skupina bi trebala obraditi sve pristigle prijedloge o reformi Federacije BiH, kako bi ih sistematizirali za izradu prijedloga za ustavne reforme koji će ovoga ljeta biti predstavljeni najvišim dužnosnicima vlasti i političkim čelnicima, objavio je Moon .\n- Ovo je rasprava o funkcionalnosti Federacije i efikasnosti Vlade FBiH, a ne samo rasprava o kartama ili teritorijalnom restruktuiranju. Ovu raspravu ne bi trebalo zloupotrabiti za poticanje strahova ili zabrinutosti za nacionalne interese, dodao je i naveo da ne postoji američki plan za reforme ovoga entiteta.


I mi smo ravnopravni građani ove zemlje | Savez vojvođanskih Mađara\nI mi smo ravnopravni građani ove zemlje\nUčešće pripadnika nacionalnih manjina u političkom životu jedne zemlje je vrlo značajno. Za manjine, veće učešće u političkom životu znači povećanje stepena predstavljenosti u raznim telima, čime se povećava njihova uključenost u društvo i olakšava zaštita interesa.\nUčešće u političkom životu i predstavljenost nacionalnih manjina utiče ne samo na ostvarivanje njihovih prava i zaštitu interesa, već i na stabilnost samog društva.\nManjine mogu biti organizovane u svoje stranke i predstavljene preko njih, ali u određenom broju predstavnici nacionalnih manjina mogu da se nađu i na listama većinskih stranaka, mada samo formalno, na papiru.\nFormalno, jer je jako malo njih na sigurnim pozicijama na republičkim listama drugih stranaka, koje im omogućuju ulazak u parlament.\nPolitičke stranke nacionalnih manjina dale su veliki doprinos političkim promenama, smeni režima, izboru prvog demokratskog predsednika Jugoslavije, prve demokratske vlade, potom izboru demokratskog predsednika Srbije. I svi su svesni toga. A stranke nacionalnih manjina su svesne da je za realizaciju ciljeva neophodna saradnja sa većinskim strankama. Ali, samo posle izbora.\nOsnovni zadaci manjinskih stranaka su stvaranje zajednice, zaštita prava i zastupanje interesa, saradnja sa većinskim narodom, održavanje i razvoj veza sa matičnom zemljom, regionalne težnje, održavanje i razvoj institucija zajednice. Zadatak manjinske politike je pored očuvanja društvenih i kulturnih karakteristika zajednice, i obezbeđenje njenog materijalnog blagostanja.\nVećina teško, a ponekad uopšte ne razume probleme manjina, ali bez obzira na to političari iz većinskih stranaka pokušavaju da ubede sve da samo velike stranke mogu da ostvare interese građana, a onda ne govore u interesu Mađara, nemaju amandmane vezane za manjinska pitanja. Šta više, vrlo retko nas podržavaju kada govorimo npr. o sudovima, železnici ili o bilo kom drugom pitanju značajnom za vojvođanske Mađare.\nMi smo više puta dokazali da u parlamentu zaista zastupamo interese onih, koji su glasali za nas, naime nikada nismo glasali ni za jedan zakon, koji bi bio u suprotnosti sa interesima građana i građanki Vojvodine.\nSVM smatra da je jedini mogući pravac put evroatlantskih integracija, naime ne postoji nijedna bivša socijalistička zemlja, koja se pre članstva u Evropskoj uniji nije priključila NATO-u. Nije na odmet ni da bi se na taj način povećala i sposobnost zemlje za privlačenjem kapitala.\nI ono što takođe ne sme da se zaboravi – potrebno je da se poštuju doneti zakoni, naime, to je osnovni uslov izgradnje pravne države – a poštovanje pravne države i stopa direktnih investicija su usko povezane.


Ako ne možete da pronađete svoj uređaj, to može da vas iritira. Bez obzira na to da li ste ga stvarno izgubili, ili je propao među jastuke na kauču, funkcija „Lociranje mog telefona“ može da vam pomogne da se rešite brige. Ova besplatna usluga na lokaciji account.microsoft.com/devices može da aktivira zvono na Windows Phone telefonu, zaključa telefon, prikaže ga na mapi ili izbriše sadržaj sa njega.\nDa biste se prvi put prijavili u uslugu „Lociranje mog telefona“\nKada prvi put budete koristili „Lociranje mog telefona“, uverite se da ste već prijavljeni na telefon preko svog Microsoft naloga.\nPosetite lokaciju account.microsoft.com/devices. Ako od vas bude zatraženo da se prijavite, koristite isti Microsoft nalog koji ste koristili da biste se prijavili na svoj telefon.\nOdaberite telefon koji želite da pronađete, a zatim izaberite stavku Lociranje mog telefona.\nPostupak za pronalaženje telefona\nVidećete mapu sa lokacijom telefona. Možete da je uvećate ili umanjite da biste dobili bolji prikaz.\nNe vidite poslednju lokaciju? Kliknite na dugme Osveži.\nDa biste lakše pronašli telefon, otvorite listu aplikacija, a zatim dodirnite stavke Postavke > Ažuriranja i bezbednost > Lociranje mog telefona. Potvrdite izbor u polju za potvrdu Povremeno sačuvaj lokaciju mog uređaja radi lakšeg pronalaženja.\nAktiviranje zvona ili zaključavanje telefona\nOdaberite telefon za aktiviranje zvona ili zaključavanje, a zatim izaberite stavku Lociranje mog telefona.\nDa bi ti telefon zazvonio, izaberite opciju Zvoni , a zatim sledite uputstva. Telefon će zazvoniti, čak i ako je jačina zvuka prigušena ili je postavljen na vibraciju.\nDa biste zaključali telefon i prikazali poruku na zaključanom ekranu, izaberite opciju Zaključaj, a zatim sledite uputstva. Ako već niste postavili lozinku na telefonu, moraćete da je unesete – nju ćete koristiti da otključate telefon ako ga pronađete.\nBrisanje sadržaja sa telefona\nAko ste sigurni da ne možete da dobijete svoj telefon nazad, ili ako imate osetljive informacije koje želite da se zaštitite dok ga ne povratite, možete daljinski da izbrišete sadržaj telefona.\nOdaberite telefon sa kog želite da izbrišete sadržaj, a zatim izaberite stavku Lociranje mog telefona.\nIzaberite opciju Izbriši.\nAko ste apsolutno sigurni, potvrdite izbor u polju Spreman/na sam da izbrišem sadržaj svog telefona, a zatim kliknite na dugme Izbriši.\nDobro bi bilo da obavestite svog mobilnog operatera o gubitku telefona. Ako imate kreditne kartice na izgubljenom telefonu, obratite se svojoj banci da prijavite njihov gubitak.\nPromena postavki usluge „Lociranje mog telefona“\nPodesite uslugu „Lociranje mog telefona“ tako da na svakih nekoliko sati čuva vašu lokaciju kako biste lakše pronašli telefon. Ta podešavanja se menjaju sa telefona, a ne sa računara.\nU listi aplikacija dodirnite Postavke > Ažuriranja i bezbednost > Lociranje mog telefona.\nPotvrdite izbor u ovom polju:\nS vremena na vreme, i pre nego što se baterija istroši, sačuvaj lokaciju mog telefona radi lakšeg pronalaženja. Usluga Lociranje mog telefona može da čuva detalje o lokaciji vašeg telefona na svakih nekoliko sati da bismo i dalje mogli da vam pokažemo poslednju poznatu lokaciju telefona na mapi u slučaju da se telefon nađe izvan dometa ili se baterija isprazni.\nNeki noviji Windows telefoni mogu da koriste besplatnu uslugu na lokaciji account.microsoft.com , „Zaštita od resetovanja“, koja vam pruža jedan dodatni sloj zaštite, pa ako telefon završi u pogrešnim rukama, njegovo resetovanje ili korišćenje neće biti jednostavno. Pogledajte članak Zaštita mog telefona da biste saznali više.\nLociranje mog uređaja\nPoput funkcije „Lociranje mog telefona“, koristite funkciju „Lociranje mog uređaja“ da biste pronašli uređaj na mapi. Ova besplatna usluga na adresi account.microsoft.com/devices povremeno preuzima lokaciju vašeg uređaja da biste mogli da ga vidite na mapi.\nPromena postavki usluge „Lociranje mog uređaja“\nPodesite uslugu „Lociranje mog uređaja“ tako da na svakih nekoliko sati čuva vašu lokaciju kako biste lakše pronašli uređaja. Da biste promenili ove postavke, uverite se da ste već uključili glavnu postavku lokacije na uređaju i da ste se prijavili na uređaj pomoću Microsoft naloga.\nPrijavite se na svoj uređaj kao administrator.\nNa uređaju idite na početni ekran, a zatim izaberite Postavke > Ažuriranje i bezbednost > Lociranje mog uređaja.\nUključite postavku „Lociranje mog uređaja“.\nPostupak za pronalaženje uređaja\nPosetite lokaciju account.microsoft.com/devices. Ako od vas bude zatraženo da se prijavite, koristite isti Microsoft nalog koji ste koristili da biste se prijavili na svoj uređaj.\nOdaberite uređaj koji želite da pronađete, a zatim izaberite stavku Lociranje mog uređaja.\nVidećete mapu sa lokacijom uređaja.\nNe vidite poslednju lokaciju? Uverite se da ste prijavljeni preko istog Microsoft naloga koji koristi administrator na uređaju.\nVaš uređaj će slati svoju lokaciju samo ako je povezan na Wi-Fi i ako je baterija dovoljno napunjena.\nID članka: 11579 - Poslednji pregled: 22.08.2016. - Verzija: 3


Upad na privatni posed, vlasnik priveden pa pušten u Štrpcu | Radio Kosovska Mitrovica\nUpad na privatni posed, vlasnik priveden pa pušten u Štrpcu\n4. August, 2020 17:37 |\nStotinak meštana Štrpca protestovalo je danas na lokaciji “Obe reke” zbog ulaska radnika kompanije “Matkos grupe” na privatni posed Stanka Cvetkovića, javlja RTV Kim.\nCvetković je juče proveo u pritvoru tri sata zbog, zaustavljanja radova na izgradnji puta koji prolazi kroz njegovu imovinu do hidrocentrala.\n“Došli su iz Matkos grupe, nisam im dao da rade, oni su pozvali policiju koja me je uhapsila oko pola dva. Dok su me držali u stanici do pola pet, oni su prošli preko mog imanja buldožerom i napravili put”, naveo je Cvetković u izjavi za RTV Kim.\nCvetković je jedan od meštana Štrpca koji se žestoko protivi izgradnji mini hidrocentrala, a sada je kako kaže uhapšen zbog odbrane svog imanja.\n“Bez naloga su me odveli u stanicu, Pretili su mi da će me uhapsiti ako ponovo zaustavim radove. Ja sam danas radove ponovo zaustavio”, rekao je Cvetković.\nKomandir policijske stanice u Štrpcu, Dragan Ivanović je u telefonskoj izjavi za RTV Kim potvrdio da je Cvetković priveden na informativni razgovor zbog sprečavanja radova na izgradnji mini-hidrocentrale.\n“Vlasnik imanja kome je reka oštetila jedan deo imovine je sprečio radove na izgradnji hidrocentrale na mestu “Obe reke” u Štrpcu. Međutim, na osnovu dokumenata i dozvola izdatih od strane relevatnih ministarstava iz Prištine ustanovljeno je da on nema prava da to radi, zato što protok reke nije njegovo vlasništvo”, rekao je Ivanović.\nBorac za očuvanje reka na Brezovici, Stojan Josimović kazao je za RTV Kim, da su meštani danas zaustavili radove, a da se veće okupljane građana očekuje sutra.\n“Oko 11 sati bager se povukao kao i policija, ali imamo najavu da će sutra možda primeniti oštrije mere jer to se pokušava silom”, naveo je Josimović.\nMeštani Štrpca i Donje Bitinje poslednjih godina pokušavaju da protestima zaustave izgradnju mini-hidrocentrala. Više puta su izbijali sukobi u kojima je reagovala i policija, a meštani zadobijali povrede. Za to vreme se iz Opštine Štrpce, prema tvrdnjama meštana, nisu oglašavali, javlja RTV Kim.


Serum za kosu! Top 6 najboljih!! - Sve o kosi\nNega septembar 18, 2019 Milena Popović\nUkoliko do sada niste koristili serum za kosu i ne znate koja je njegova namena i kako se koristi, obavezno pročitajte ovaj tekst.\nSerum za kosu je veoma koristan preparat za kosu . Postoje različiti tipovi seruma za različite tipove kose. Ima onih koji štite kosu od oštećenja usled prevelikog izlaganja suncu pa sve do onih za gubitak kose. Proizvod ostaje u vašoj kosi dok ga ne operete, tako da svaki put nakon pranja morate ponovo mozete da ga primenite.\nPostoji više vrsta seruma za kosu koji se primenjuju u zavisnosti od njihove namene. Oni imaju za cilj da određeni problem koji imate u vezi za kosu, bez mnogo muke otklonite.\nNajčešći problem koji se javlja kod velikog broja žena i muškaraca, sigurno je gubitak kose. Kovrdžava i lomljiva kosa, često vam može zadati velike muke kao i farbana kosa koja je oštećena upravo zbog hemikalija koje se nalaze u njenom sastavu. Ali za svaki problem postoji rešenje.\nNa primer, za gubitak kose, ljudima je potreban serum kako bi dlaka postala jača. Ako je kosa kovrdžava, rešenje je u stvaranju zaštitnog sloja kako bi izbegli vlažne uslove koji dovode do divlje kose.\nSuvoj i farbanoj kosi, potreban je serum za kosu koji će je učiniti glatkom.\nVećina seruma ima momentalno dejstvo koje je uočljivo već nakon prvog korišćenja. Za intenzivniji tretman i trajnije rezultate odaberite serume na prirodnoj bazi koji se mogu koristiti bez ograničenja.\nSerum za kosu sastojci\nSerumi za kosu su proizvodi koji su napravljeni uglavnom na bazi silikona. Njihova upotreba, zavisi od tipa kose i svrhe koju želite postići. Njhova osnovna namena jeste upravo pravilna i kvalitetna nega kose, ali isto tako pomažu i da se ona što bolje i lepše oblikuje.\nOsnovi i najvažniji sastojak mnogih seruma jeste silikon.\nSilikoni ulaze u sastav velikog broja šampona, seruma, regeneratora i drugih proizvoda za kosu. Ipak njihova česta upotreba može dovesti do formiranja debljeg sloja, koji će se veoma teško ispirati i otežati vašu kosu.\nPri tom mogu dati slepljen izgled vašoj kosi pa zato vam savetujemo da prilikom njihove upotrebe budete obazrivi i da ne preterujete sa upotrebom.\nIli da jednostavno potražite serume sa prirodnim sastojcima koji ne sadrže silikone i mogu zaista doprineti kvalitetu vaše kose.\nSerum za kosu štiti dlaku od spoljašnjih uticaja, ali i zadržava vlagu unutra vlasi.\nUpravo zbog toga, pogodni su za sve tipove kose.\nZaštitni sloj koji formiraju oko dlake, omogućava da fenovi, pegle, vremenski uslovi ne dolaze u dodir sa kosom i utiču na promenu njene strukture.\nSerum za kosu kako se koristi?\nMožete koristiti i četkicu za farbanje, ako će vam biti lakše da na taj način nanesete serum.\nAko primetite prekomerno sušenje, prestanite da ga koristite. Stilisti tvrde da tako reaguju samo određeni tip kose, ali da se i to može dogoditi.\nKosu prebacite preko lica pa utrljajte serum, najpre na teme, a onda i na ostatak kose.\nUkoliko se radi o serumu koji je predviđen za oporavak krajeva kose, nemojte ga stavljati na teme. Nanošenje ovakvog seruma, počnite od nivoa uha do kraja. Raščešljajte kosu pa je uz pomoć fena osušite. Još jedna od pozitivnih strana ovog preparata je i to što štiti kosu od toplote tako da je nećete oštetiti fenom.\nIpak ukoliko želite da vaša kosa bude potpuno zdrava i negovana, morate delovati sa više strana. Jedite namirnice koje su bogate vitaminima i mineralima, obavezno unosite dovoljnu količinu vode i spavajte osam sati. U tom slučaju, serum za kosu će mnogo lakše ostavriti pun efekat, a vi ćete biti oduševljeni rezultatima.\nSerum za kosu, učiniće vašu kosu mekanom i blistavom, odmah nakon nanošenja.\nPrednosti koje ima serum za kosu\nSerum za kosu, smatra se čudotvornim rešenjem sa suvu, oštećenu ili masnu kosu. Ukoliko ga pravilno koristite učiniće da vaša kosa zablista punim sjajem, postane mekana i nežna na dodir.\nUz pomoć seruma zamršeni krajevi kose neće vam više zadavati muke i daće kosi živost i neophodan volumen. Njihova primena je veoma jednostavna, a ono što je posebno važno, možete ih i same vrlo lako napraviti.\nDa vidimo koje sve vrste seruma postoje prema tipu kose ili njihovoj nameni.\nRavna kosa je uvek moderna i u trendu. Postoje različite tehnike i načini kako da postignete ovakav izgled, iako to uglavnom podrazumeva korišćenje odeređenih izvora toplote.\nKorišćenjem seruma, koji u svom sastavu sadrže ulja konoplje, arganovog ulja i biljnih proteina, stvarajući efekat keratina koji sprečava cvetanje krajeva i oblaže vlas kose, čineći kosu glatkom i mekanom na dodir, postićićete neverovatan efekat. Ovaj serum povećava otpornost na lomljenje kose.\nPre nanošenja seruma, operite kosu, prosušite peškirom i naprskajte serum. Nanesite ga na celu dužinu kose, pa raščešljajte kosu. Uzmite fen i kosu osušite.\nPrimetićete kako se kosa mnogo brže suši nego inače. Nakon sušenja, uzmite okruglu četku i provucite nekoliko puta kroz kosu. I to bi bilo to. Tretman je gotov. Kosa će biti svilenkasta i mekana na dodir. Neće se mastiti ni lepiti, a biće savršeno ravna do sledećeg pranja.\nMoje ima je Mirjana. Iako po prirodi nemam suvu kosu, posledica dugogodišnjeg blajhanja, korišćenja fenova i peglanja kose, ostavila je traga na mojoj kosi. Kako bih je oporavila, počela sam koristiti serum za kosu, po nagovoru svoje prijateljice.\nPrvih nedelju dana, stanje moje kose bilo je nepromenjeno verovatno zbog činjenice da je bila jako oštećena. Ipak rešila sam da budem uporna i već nakon treće nedelje, rezultati su postali vidljivi. Kosa je počela vraćati izgubljni sjaj i dlaka je na dodir postajala mekša.\nZašto vam je kosa bez sjaja?\nMoja kosa danas izgleda potpuno zdravo i negovano. Serume koristim povremeno, jer nakon što je oporavite, nanosite ga samo s vremena na vreme. Vrlo sam zadovoljna ovim proizvodom i svima vama, savetujem da ukoliko ih do sada niste koristili, učinite to što pre.\nKokosovo ulje možete upotrebiti kao serum za kosu. Ono regeneriše kosu, prodire unutar dlake i dubinski hrani vašu oštećenu kosu. Kokosovo ulje za kosu možete otopiti na dva načina. Potapanjem u mlaku vodu ili zagrevanjem na blagoj vatri.\nSipajte pola čaše rastopljenog kokosovog ulja i dodajte mu četiri kašike maslinovog ulja i četiri kašike ricinusovog ulja.\nOsim ovog ulja, evo nekoliko ideja za domaći serum za kosu.\nSerum za rast kose nanosi se uglavnom na vlasište i deluje tako što podiže i razbuđuje uspavane folikule kose, dok ujedno jača i podstiče kosu da raste. Najbolje je da odaberete prirodni serum za rast kose, a možete ga i sami napraviti.\nSastojci ovog seruma su potpuno prirodni i ni u kom slučaju, ne mogu štetno delovati na zdravlje vaše kose kao što se može desiti sa određenim kupovnim proizvodima.\nSve što će vam biti potrebno za pripremu ovog seruma je:\n4 kašike lista koprive za kosu\n250ml destilovane vode\n1 kašika aloa vere za kosu\nVodu stavite da proključa pa u nju dodajte koprivu. Skinite šerpu sa šporeta i poklopite je. Neka tako ostane oko pola sata. Vodu procedite i dodajte joj sve navedene sastojke.\nDobro promešajte pa sipajte u flašicu sa prskalicom na vrhu. Upotreba ovog seruma je veoma jednostavna. Potrudite se da vam to postane rutina i svako veče pre spavanja, nanesete serum na teme kako bi delovao na sam koren kose. Bočicu čuvajte na hladnom mestu, frižideru ili špajzu.\nIskustva velikog broja ljudi, pokazuju da oštećenoj kosi, najviše prijaju serumi koji su napravljeni na bazi ulja. Da biste napravili jedan ovakav serum, biće vam potrebni sledeći sastojci:\n1 kašika ulja jajobe\nPronađite bočicu sa prskalicom i sve gore navedene sastojke sipajte u nju pa dobro promešajte. Od sredine glave, tačnije od visine uha, započnite nanošenje seruma na kosu.\nOvako pripremljen serum za kosu, možete koristiti i za masiranje glave jednom u dve nedelje.\nArganovo ulje, izuzetno je bogato vitaminom E koje utiče na njen brži rast. Prodire duboko u folikul dlake, dajući joj elastičnost i svu potrebnu negu. Hidrira kožu temena i veoma uspešno se bori protiv peruti.\nNjegovo dejstvo daje trenutne rezultate čineći kosu mekanom i glatkom i lakom za raščešljavanje.\nUlje jajobe pored toga što sprečava mašćenje kose, pomoći će i u regulaciji pH kože glave. Ukoliko je koža vaše glave, njegovom upotrebom rešićete problem vrlo brzo. Takođe, problem ispucalih krajeva na ovaj način biće saniran bez problema.\nUlje ruzmarina je jedno od najkavlitetnijih ulja kada je nega kose u pitanju. Koristi se u prevenciji kod gubitka kose, stimuliše njen rast i jača dlaku. Štiti od peruti i neguje kožu glave.\nLavanda je biljka koje može uticati na većinu problema koje imate sa kosom. Svojim aktivnim sastojcima, omogućava da kvalitet dlake bude na zavidnom nivou i sprečava njeno cvetanje. Pozitivno utiče na rast kose hraneći je i dajući joj jak volumen.\nUlje sandalovine koristi se kako bi kosa bila sjajna i jaka. Kombinacija svih ovih sastojka, čini ovaj potpuno prirodni serum neverovatno moćnim i delotvornim za vašu kosu. Nakon samo jednog korišćenja, primetićete značajnu razliku u kvalitetu kose. Sigurni smo da ćete biti oduševljeni postignutim rezultatima.\nSerum za rascvetale krajeve\nSvakoj ženi se dešava da u nekom trenutku, njeni krajevi budu rascvetali. Uzrok toga su najčešće toplotna i hemijska delovanja koja ostavljaju posledice na našoj kosi. Rascvetali krajevi uglavnom se javljaju kod suve kose.\nUz pomoć seruma koji vrlo lako možete i same napraviti, oporavićete svoje rascvetale krajeve vrlo lako.\nSve što vam treba za pripremu su sledeći sastojci:\n6kašika kokosovog ulja\n5 kašika esencijalnog limunovog ulja\nSastojke pomešajte i sipajte u bočicu koju ćete koristiti. Nanesite ga od sredine kose do krajeva. Ovaj serum nanosite jednom nedeljno dok rezultati ne postanu vidljivi.\nLimunovo ulje, ublažava sve probleme kože glave, ojačava kosu i revitalizuje je.\nBogato je brojnim vitaminima, hraneći i negujući dlaku od korena do vrhova pa kao takvo u kombinaciji sa maslinovim i kokosovim uljem, postižu se odlični efekti.\nSerum za kosu iskustva\nDrage dame, za sve vas koje do sada niste imale priliku da koristite serum za kosu, a čule ste o tome koliko oni mogu biti korisni kada je zdravlje i kvalitet vaše kose u pitanju, rešili smo da podelimo iskustva naših čitateljki.\nMoje ime je Darija. Već neko vreme, muči me problem suve i beživotne kose koju nikako nisam mogla da oporavim. Inače moram napomenuti da ne spadam u osobe koje su nemarne prema sebi pa tako da i svojoj kosi posvećujem određenu pažnju. Kako se već dugo godina farbam, moja kosa je postala suva i iskrzana.\nKoristila sam brojne preparate koju su delimično rešavali problem, ali posle nekog vremena stanje se ponovo vraćalo na staro.\nČitajući brojne časopise koje daju savete o nezi kose, saznala sam za serum za kosu. Najpre sam isprobala kupovni koji je već nakon posle dve nedelje počeo da deluje i daje prve pozitivne rezultate, a onda sam rešila da i sama napravim prirodni serum čiji me je efekat oduševio.\nMoja kosa je nakon dva meseca potpuno zdrava i oporavljena. Nastaviću i dalje da ga koristim i svima vama koji imate isti problem, savetujem da isprobate ovaj fantastični preparat koji provereno deluje. Tvrdim, da ćete svoju oštećenu kosu, oporaviti u najkraćem vremenskom periodu.\nZovem se Tanja. Moja kosa je prirodno kovrdžava i veoma gusta.\nKoristila sam brojne preparate kojima sam pokušavala da svoju kosu ukrotim ali ništa nije davalo tako dobar rezultat kao serum za kovrdžavu kosu koji od skora koristim. On mi pomaže da svoju kosu, savršeno oblikujem u svakom trenutku, a da mi pri tom kosa ne izgleda slepljeno i masno.\nUz pomoć ovog preparata, moja kosa je uvek tip top sređena, sjajna i mekana. Imam samo reči hvale za ovaj proizvod i od srca ga svima preporučujem.\nSonja takođe ima veoma pozitivno iskustvo kada je korišćenje seruma za kosu u pitanju. Obzirom da dugo godina ima problem opadanja kose i da je na sve načine pokušala da ga reši, od svog frizera dobila je preporuku za korišćenje seruma za kosu.\nNavodi da nakon samo nekoliko korišćenja, dlaka je ojačala i postala gušća, a na mestima gde je bila proređena, nova kosa počela je da niče. Sada posle pola godine, njen problem je u potpunosti rešen. Kaže da ne postoji ni jedan proizvod koji je tako delotvoran jer kako tvrdi, probala ih je mnogo.\nPreporučuje ga svima vama koji imate problem proređene kose. Osim što ovakav tretman ne zahteva puno vremena, efekat koji se postiže njegovim delovanjem, zaista je fascinantan.\nCena i gde se mogu kupiti\nOvaj preparat možete kupiti u svakoj parfimeriji kao i u bolje snabdevenim marketima. Cene se u zavisnosti od proizvođača kreću u rasponu od 250,00 dinara pa do 2500,00 dinara.\nNeki od najčešće korišćenih kupovnih seruma za kosu su!\nOvaj serum je ređi i ne ostavlja nikakav trag na vašoj kosi pa ga upravo zbog toga, mnogi preporučuju. Koristi se isključivo za stilizovanje kose.\nRevlasin serum za kosu je potpuno prirodni preparat koji obnavlja i štiti kosu.\nNe sadrži štetne sastojke poput silikona već prirodne sastojke koji imitiraju samo pozitivno dejstvo silikona.\nOsim toga sadrže i prirodna ulja za kosu koja dokazano pomažu u regeneraciji i jačanju vlasi iz korena. Ovaj fantastični proizvod pokazao se izuzetno efikasnim jer je kosa odmah nakon upotrebe svilenkasta, meka i sjajna, a samim tim i lakša za raščešljavanje.\nLoreal serum za kosu\nNjihova osnovna namena, jeste da oporave dlaku iznutra kao i da koriguju njenu spoljašnjost. Primenom ovih seruma kosa postaje mekana, glatka, sjajna, a vidljivo ispucali krajevi manje uočljivi.\nAvon kozmetika u svojoj ponudi ima nekoliko seruma za određene namenu koji se uglavnom sastoje od prirodnih ulja, vraćaju kosi sjaj i daju joj elastičnost.\nDove serum u ulju je odlična opcija za oštećenu kosu i kosu tretiranu hemijskim preparatima. Daje kosi mekan i sjajan izgled uz postepeno obnavljanje kose i sprečavanje pojave novih lomova.\nKrauterhof serum za kosu\nOvaj serum kompanije Krauterhof namenjen je sprečavanju gubitka kose i podsticanju rasta. Sadrži kofein kao aktivni sastojak koji budi uspavane folikule kose i stimuliše rast. Nanosi se direktno na kožu glave.\nUkoliko do sada to niste učinile, savetujemo da isprobate ovaj fantastičan proizvod koji će sigurno pomoći da vaša kosa zabista punim sjajem. Prilikom kupovine, posavetujte se sa stručnim licem kako biste pronašle onaj serum koji pogoduje baš vašem tipu kose.\nTagovi: nega kose oštećena kosa serum za krajeve


NA Međunarodnom sajmu za investicije i trgovinu, koji se u kineskom gradu Sjamenu održava od 8. do 11. septembra, predstavnice će oko 8.000 izlagača iz celog svega, među kojima i više od 20 kompanija iz Srbije\nPredstavnici ruske kompanije za proizvodnju tapaciranog nameštaja "Mnogo Mebeli" postigli su načelni sporazum s lokalnim vlastima oko otvaranja fabrike u Vranju, uz punu podršku Vlade Srbije, a planirano je otvaranje njihovog pogona u iznajmljenim...\nMoja Firma 12.04.2017\nRatari u redovima za nove traktore\nIspred Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine u Beogradu, formirao se red poljoprivrednika koji žele da podnesu zahtev i dobiju obaveštenja o subvencijama države za kupovinu novih traktora.\nZadruge vraćaju život selu\nMinistar bez portfelja zadužen za regionalni razvoj Milan Krkobabić smatra da bi u Srbiji ponovo trebalo da zaživi zadrugarstvo i da je za to potrebno "sveto trojstvo"- država, lokalna samouprava i zainteresovani vlasnici poljoprivrednih gazdinsta...\nPoljoprivrednicima podeljeno seme kukuruza, soje i suncokreta\nU cilju lakše realizacije setve, poljoprivrednicima lošijeg materijalnog statusa, sa teritorije Južnobačkog okruga, danas je podeljen semenski materijal.\nObuka za poljoprivrednike: Za uspešnu proizvodnju potrebna reč stručnjaka\nDomaći stočari u panici: Strah od pojave komaraca koji šire zarazu\nMalinari i otkupljivači dogovorili formiranje radne grupe za maline\nNova ekonomija 15.03.2017\nU Vladi Srbije dogovoreno je formiranje radne grupe koja će se baviti sistemskim rešavanjem problema proizvodnje i prodaje malina.\nEPS u naredne tri godine otpušta 3.600 ljudi\nU naredne tri godine, u okviru programa optimizacije broja zaposlednih, iz EPS-a će otići još oko 3.600 zaposlenih, pišu "Večernje novosti".\nMinistar poljoprivrede Branislav Nedimović je izjavio danas da dug poljoprivrednika po osnovu penzijskog, invalidskog i zdravstvenog osiguranja iznosi 185 milijardi dinara, da će deo biti otpisan, kao i da će biti refomisan sistem PIO osiguranja u...


Nebojša Stefanović prisustvovao je prezentaciji projekta "Dinamičko upravljanje kadrovima i merenje produktivnosti" - alo.rs\nAUTOR: Alo.rs/D.S. DATUM I VREME: 29.09.2020. 11:31\nUspostavljanjem ovoga sistema biće postignuta kvalitetnija organizacija rada i pružanja usluga\nPotpredsednik Vlade Republike Srbije i ministar unutrašnjih poslova dr Nebojša Stefanović prisustvovao je prezentaciji projekta „Dinamičko upravljanje kadrovima i merenje produktivnosti“, koji ima za cilj unapređenje kvaliteta usluga koje Ministarstvo unutrašnjih poslova, pre svega Uprava za upravne poslove, pruža građanima.\n„Jedna od važnih stvari na kojima insistira Ministarstvo unutrašnjih poslova je da rad policijskih službenika i svih onih koji pružaju usluge građanima uvek bude merljiv i da bude takav da građani vide efikasnost“, rekao je Stefanović.\nPrema njegovim rečima, zadatak Ministarstva je da uvidi gde promenom procesa rada može da se postigne ubrzanje, posebno na upravnim poslovima, kroz izdavanje ličnih dokumenata građanima.\n„Hoćemo da taj proces bude što kraći, da građani u najkraćem roku mogu da dođu do svojih dokumenata, ali istovremeno da možemo adekvatno i pravično da nagradimo svakog zaposlenog koji postiže izuzetne rezultate i ima najbolje norme“, istakao je Stefanović.\nPomoćnik ministra i načelnik Sektora za ljudske resurse Katarina Tomašević istakla je da je radna grupa koja se bavi ovim projektom osnovana na inicijativu ministra Stefanovića pre 10 meseci.\nOna se zahvalila ministru što je podržao ovu razvojnu ideju, koja za cilj ima podizanje kvaliteta organizacije rada i usluga koje Ministarstva unutrašnjih poslova pruža građanima.\nImajući u vidu da Uprava za upravne poslove na godišnjem nivou izda oko 4.200.000 dokumenta i isprava, ideja ovog projekta je da se obavi ravnomerna raspodela posla uz planiranje optimalnog broja zaposlenih i kvalitetnije pružanje usluga.\nAplikacija, čija je izrada u toku, dovešće do uspostavljanja parametara koji će obezbediti ravnomernu raspodelu posla, bolje kadrovsko planiranje i uspostavljanje pravičnog modela ocenjivanja i nagrađivanja zaposlenih.\nNa taj način biće omogućeno i preciznije definisanje broja šaltera i zaposlenih u svakoj organizacionoj jedinici u zavisnosti od obima posla i opterećenosti, uzimajući u obzir sve specifičnosti usluga koje se pružaju građanima.\nUspostavljanjem ovoga sistema biće postignuta kvalitetnija organizacija rada i pružanja usluga, što će dovesti do poboljšanja kvaliteta usluga koje Uprava za upravne poslove pruža građanima.\n"ZABORAVITE NA POSAO U DS, IDITE K**VAJTE SE NA PLAVOM MOSTU!" Đilasovac Dejan Petrović prostački izvređao žene zaposlene u toj stranci


ZAMISLIMO DA NAS JE PANDEMIJA POGODILA U VREME ĐILASA... NA ŽALOST, NE MORAMO DA ZAMIŠLJAMO, RANE IZ NJIHOVOG VREMENA SU JOŠ SVEŽE I DUBOKE! - Informer\nInformer | 20. 06. 2021.\nZamislimo da je Covid pandemija pogodila Srbiju u vreme gazdovanja Dragana Đilasa i njegovih satrapa. Zamislimo da svi kovid pacijenti dolaze u bolnice u kojima je najveci uspeh kad se renovira lift, nose sa sobom posteljinu, gaze, konce, sve što je tada bilo normalno, prevoze se imaginarnim sanitetima, koji su 100% avansno plaćeni, a nikada isporučeni, dočekuju ih lekari bez specijalizacija i oni koji su morali da plate zaposlenje po cenovniku, dok tadašnji ministar zdravlja ima tolilo poverenje u sistem kojim rukovodi da se leči u inostranstvu, rekao je ministar zdravlja Zlatibor Lončar, čije saopštenje vam prenosimo u celosti:\nĐilase, koliko košta PCR test za ulazak na Mauricijus?\n"Zamislimo kako mašinski mozak računa procente koje će zgrnuti na nabavci vakcina i medicinske opreme bar preko šest posrednika, kao nekada kada su kupovane vakcine protiv svinjskog gripa...\nNa žalost, ne moramo sve to da zamišljamo, jer su rane i sećanja na godine kada je građanima Srbije putem "20+20%" medija objašnjavano da je normalno da se tako živi, dok tajkunske imperije mogu i moraju da rastu, i dalje veoma sveže i dovoljno bolne.\nTo su isti oni ljudi koji danas u krugu svojih istomišljenika, tako mnogobrojnih da ih je taman toliko da stanu u jedan gradski autobus, neka bude i zglobni (a da, i na tome su krali...) "traže i zahtevaju" nešto. Ako oni zaboravljaju, mi nećemo i ne smemo - da im je isto tako 'principijelno' smetao aplauz za zdravstvene radnike, da su tako srčano i odlučno tvrdili da vakcine koje smo prvi imali u Evropi nemaju potrebne dozvole i sertifikate, da su tražili podršku među antivakserima, a onda prvi stali u red za vakcinaciju, da su lagali o posrednicima za kinesku vakcinu...\nIstinoljubivi i pravdoljubivi građanima Srbije su ostavili devastirane bolnice i urušeni zdravstveni sistem spreman za privatizaciju, preko posrednika, naravno. Bar za 20%.\nSrećom po građane Srbije od takvih, poput Đilasa i Marinike, više ništa ne zavisi, a o rezultatima borbe rukovodstva naše držzave sa ovom pandemijom najbolje govore ocene direktora SZO za Evropu i ostalih ministara zdravlja Evrope".\nZlatibor Lončar Ministar zdravlja SNS Dragan Đilas\nLONČAR "RAZMONTIRAO" ĐILASA: Sad kad je Srbija na nogama, "biznismen u politici" bi opet da postiže rezultate na teret građana!\nСрамотна изјава због које црвенимо ми чланови СНС!\nSve koji NEĆE da se vakcinišu - KAZNITI NOVČANO SA 100 EVRA !


EU traži hitno i bezuslovno oslobađanje Navaljnog - Sputnjik Srbija\n15:40 11 Maj 2021\nEU traži hitno i bezuslovno oslobađanje Navaljnog\n18:40 03.02.2021 Preuzmite kraći link\nEU poziva Rusiju da hitno i bezuslovno oslobodi Alekseja Navaljnog, izjavio je šef evropske diplomatije Žozep Borelj.\n„EU poziva na hitno i bezuslovno oslobađanje Navaljnog i troje građana i novinara koji su bili uhapšeni jer su iskoristili svoje pravo na mirno okupljanje i slobodu govora“, navodi se u saopštenju Borelja u ime EU.\nU dokumentu se navodi da EU osuđuju odluku ruskih vlasti da se uslovna kazna Navaljnog zameni zatvorom i smatraju je nedopustivom, pošto je „politički motivisana i u suprotnosti je sa međunarodnim obavezama Rusije u oblasti ljudskih prava“.\nNavodi se i da je Evropski sud za ljudska prava već presudio 2017. godine da je kazna za Navaljnog bila proizvoljna i neosnovana.\nTvrdnje da se Navaljni goni isključivo zbog političke delatnosti pobio je Evropski sud za ljudska prava: Strazbur nije prepoznao političke motive u slučaju „Iv Roše“ (upravo se za taj slučaj podnosila žalba), iako je dosudio kompenzaciju za kućni pritvor koji su ruske vlasti u potpunosti isplatile.\nSud u Moskvi juče je doneo odluku da se Navaljnom ukine uslovna kazna u slučaju „Iv Roše“ i zameni kaznom od 3,5 godine zatvora. Ubrzo nakon toga, vodeće zapadne zemlje, uključujući Sjedinjene Američke Države, Nemačku, Francusku i Veliku Britaniju, apelovale su na ruske vlasti da oslobode opozicionara.\nNa saslušanju u sudu prisustvovalo više od 15 zaposlenih u ambasadama različitih zemalja. Zaharova je ranije izjavila da je prisustvo stranih diplomata na suđenju u slučaju Navaljni politička akcija, mešanje u unutrašnje stvari Rusije i samootkrivanje pokušaja Zapada da obuzda Rusiju.\nRuska ambasada: Izjave šefa britanske diplomatije o Navaljnom – drske i nekompetentne\nRusija, EU, Aleksej Navaljni