Vrati gde si ga našao – učenici Indije u borbi protiv otpada – EkoBlog\nAktivizam i edukacija, Šta ja mogu da uradim?, Uticaj čoveka na Zemlju, Zanimljivosti\nVrati gde si ga našao – učenici Indije u borbi protiv otpada\nPosted by Милица Дамњановић on 29/09/2018 0 Comments\nSrbija i Indija (ali i mnoge zemlje sveta) mogu da se poistovete u jednoj stvari – ni jedna od ove dve države nema dobro rešenje za recikliranje ili uklanjanje plastičnih pakovanja od grickalica i industrijskog keksa. U nadi da će probuditi zainteresovanost i odgovornost velikih kompanija koje se bave proizvodnjom i pakovanjem grickalica, srednjoškolci u Indiji su sakupili 20.000 praznih plastičnih pakovanja i poslali ih nazad u fabriku.\nIzgubljeni u plastičnom otpadu koji se gomila na ulicama i u deponijama, gradske uprave su podržale i nastavile da podstiču osnovce i srednjoškolce da sakupljaju plastične kese i da ih šalju nazad proizvođačima. Ideja je da se podstaknu proizvođači da nađu bolje rešenje za svoje proizvode, čime će se problem zagađenja rešiti na samom izvoru.\nUčenici škole u gradu Tutukudi sakupili su više od 20.000 pakovanja hrane za manje od dve nedelje, razvrstali ih i poslali nazad kompanijama koje su taj otpad proizvele. Više od 10.000 pakovanja je došlo od kompanije koja se zove Britannia (koju poseduje veći proizvođač Nabisco) koja se bavi proizvodnjom keksa, hleba i kolačića.\nUz plastična pakovanja, studenti su uključili i poruku:\n“Zadovoljni smo ukusom i kvalitetom vaših proizvoda, ali nezadovoljni plastičnim pakovanjem. Me želimo da osiguramo bezbednu životnu sredinu budućim generacijama i umanjimo naš plastični otisak. Odlučili smo da sakupimo iskorišćen plastični otpad vaših proizvoda da biste ga na bezbedan način uklonili. Molim vas pomozite nam da uživamo u vašim proizvodima bez krivice, time što ćete uvesti ekološki prihvatljiva pakovanja.”\nGradske vlasti širom Indije se bore da umanje korišćenje plastike i da nađu trajna rešenja za rešavanje problema otpada.\nVelike kompanije su takođe dobile pismo od komesara grada Tutukudi, Albi Džon Vargezea, kojim ih podseća da je od 2016. godine uveden zakon koji obavezuje proizvođače, uvoznike i vlasnike brendova da rešavaju problem otpada koji stvaraju njihovi proizvodi.\nOn takođe napominje da je masovno slanje otpada poštom imalo sjajan rezultat, i da će nastaviti da podržava i širi program dalje kroz osnovne i srednje škole u drugim gradovima.\nKroz priče o pojedincima koji sami menjaju svet, ali i velikim akcijama u Indiji može se videti da je Indija, iako jedna od najnaseljenijih i najzagađenijih zemalja, takođe naseljena ljudima koji su spremni da se bore protiv zagađenja.\nMi možemo biti samo inspirisani njima, kao i ljudima iz Srbije koji se bore da očiste našu zemlju.\nPitanje je, kad bismo mi počeli da sakupljamo đubre i šaljemo nazad proizvođačima, koliko bi se kompanija pretvorilo u deponije.


Dan nezavisnosti BiH u Brčkom: Referendum istorijski neizbježan, legalan, legitiman i demokratski čin – Radio Brčko distrikta BiH\nPočetna/Brčko/Dan nezavisnosti BiH u Brčkom: Referendum istorijski neizbježan, legalan, legitiman i demokratski čin\nAdmir Kadrić02.03.2020. - 09:19Poslednja promjena: 12.03.2020. - 23:40


Da li ste zavisni od Interneta? — Online Tržište\nObjavio(la) Slavnic Predrag u kategoriji Generalno, Istraživanje na dan 18. Novembra 2013. / ostavite komentar\nDa li ste zavisni od Interneta? Nekima će ovo pitanje biti smešno ali problem zavisnosti od Interneta je stvaran.\nZavisnost od Interneta, formalno nazvan poremećaj u korišćenju Interneta (Internet Use Disorder, IUD), je psihički poremećaj koji se manifestuje kao opsesivna želja da se provodi vreme na Internetu. O ovoj temi se duže vreme raspravlja u naučnim krugovima, ali je njen status za sada i dalje nezvaničan.\nNaučni krugovi u Sjedinjenim Američkim Državama traže da se zavisnost od Interneta konačno i zvanično klasifikuje kao mentalno oboljenje s obzirom da se radi o problemu koji je zastupljeniji od alkoholizma.\nKompanija Iconic Displays je sprovela istraživanje prema kom 60% ljudi ne želi da ide negde gde neće imati WiFi pristup Internetu više od jednog dana. Zanimljivo je da je čak 75% ljudi navelo da bi im bilo gore nedelju dana bez WiFi nego bez kafe. Svoje istraživanje su predstavili zanimljivom infografikom koju možete pogledati ispod.\nSvakako da je široka rasprostranjenost pristupa Internetu uvela revoluciju u način na koji ljudi komuniciraju, prate vesti i medije, te otvorila i neke nove mogućnosti za poslovanje i obrazovanje. Međutim, primetan je i sve veći problem zavisnosti ljudi od Interneta koji ne mogu da je kontrolišu i koja negativno utiče na njihove druge oblasti života. Oni provode veliki dio svog vremena u aktivnostima vezanim za sadržaje na Internetu, zanemarujući uobičajene aktivnosti poput druženja, poslovnih obaveza, učenja, kućnih poslova, itd. Kao i kod drugih oblika zavisnosti, ove osobe takođe imaju velike poteškoća da prekinu sa svojim Internet aktivnostima, čak i onda kad sami prepoznaju da je vreme za to.\nZavisnost od Interneta ima mnoga obeležja koja imaju neke druge bolesti zavisnosti, kao što su zavisnost od alkohola, pušenje i kockanje. Zavisnici o Internetu obično zanemaruju normalne navike života u cilju povećanja vremena koje provode na Internetu. U ekstremnim slučajevima , virtuelni svet može služiti kao zamena za realne socijalne kontakate. Osim toga , često se zanemaruje zadovoljavanje osnovnih životnih potreba (kao što su hrana i spavanje). Oni sve više vremena moraju provoditi na Internetu kako bi se zadovoljili. Dolazi do gubitka kontrole i nemogućnosti kontrole ili ograničavanja vrema koje provode na Internetu.\nZavisnici od Interneta imaju tipične odbrambene mehanizme kao svi ostali zavisnici: Negiraju svoju zavisnosti, nalaze lažna opravdanja za vlastito ponašanje, imaju osećaj krivice i ne mogu se osloboditi svoje zavisnosti vlastitom voljom.\nU slučaju kada iz nekog razloga ne mogu pristupiti Internetu, dolazi do lošeg raspoloženja, nervoze, razdražljivosti, nesanice i povećanog znojenja.\nNajčešći oblici zavisnosti na Internetu su zavisnost od porno sajtova, sajtova za upoznavanje, kockanja na Internetu, aukcijskih sajtova, igrica i preteranog konzumiranja različitih informacija. Osim toga , sajtovi za društveno umrežavanje mogu da izazovu osećanje zavisti, jada i usamljenosti .\nDva Nemačka univerziteta sprovela su istraživanje kojim je utvrđeno da se svaka treća osobe oseća lošije nakon posete Facebook-u. Iako Internet približava ljude,kvalitet tih interakcija često ima i negativne posledice.\nMnogi osuđuju ljude koji puše cigarete, troše novac kockajući na Internetu, ili ostaju budni celu noć igrajući igrice a nisu svesni svojih postupaka: Da osvežavaju Facebook 20 puta na sat ili da se ne odvajaju od svog telefona čak i kada se tuširaju. Mislite da imate kontrolu? Tako misle i svi ostali zavisnici.\nŠta mislite koliko je zavisnost od Interneta prisutna kod nas?\nTagovi: istraživanje, zavisnost od interneta


Lišenje roditeljskog prava – prava mera intervencije države u porodični život pojedinca | Otvorena Vrata Pravosudja\nblogoviTemePorodično pravoLišenje roditeljskog prava – prava mera intervencije države u porodični život pojedinca\nLišenje roditeljskog prava – prava mera intervencije države u porodični život pojedinca\nLjiljana Marjanović Andrić - Sudija Osnovnog suda u Nišu i član Foruma sudija Srbije\nIzvor fotografije: Counselling / Pixabay\nSadržinu roditeljskog prava čini korpus prava i dužnosti koje roditelji imaju prema svojoj deci. Kako i sam zakon kaže, smisao roditeljskog prava podrazumeva da su dužnosti koje roditelji imaju prema svojoj deci primarne u odnosu na prava pojedinaca kao roditelja. Roditeljsko pravo izvedeno je iz dužnosti roditelja i postoji samo u meri koja je potrebna za zaštitu ličnosti, prava i interesa deteta. Koncept koji je u celini afirmisao Porodični zakon, a koji svoje uporište ima i u Ustavu Republike Srbije, Deklaraciji o pravima deteta i Konvenciji o pravima deteta, podrazumeva da su dete, njegova prava i interesi u prvom planu i primarni u odnosu na sve ostale segmente roditeljsko-dečijeg odnosa. Ovaj koncept bi trebalo da predstavlja najvažniji princip i ideju vodilju u postupanju sudova u postupcima u vezi sa porodičnim sporovima.\nLišenje roditeljskog prava predstavlja porodičnopravnu sankciju koja pogađa roditelje u zakonom propisanim slučajevima i pod zakonom propisanim uslovima. Lišenje roditeljskog prava nije koncipirano kao kazna za roditelje koji neadekvatno vrše roditeljsko parvo, ne poseduju odgovarajuće roditeljske kapacitete i disfunkcionalni su u brizi i zaštiti sopstvenog deteta. Cilj i smisao ovog instituta porodičnog prava je upravo zaštita ličnosti, prava, interesa i pravilnog psiho-fizičkog razvoja deteta.\nZakonodavac razlikuje potpuno i delimično lišenje roditeljskog prava.\nRoditelj može biti potpuno lišen roditeljskog prava ukoliko zloupotrebljava prava ili grubo zanemaruje dužnosti iz sadržine roditeljskog prava. Postoje imenovani i neimenovani slučajevi zloupotrebe prava i grubog zanemarivanja dužnosti iz sadržine roditeljskog prava. Naime, zakonodavac predviđa da roditelj zloupotrebljava prava iz sadržine roditeljskog prava ako fizički, seksualno ili emocionalno zlostavlja dete, ako izrabljuje dete sileći ga na preterani rad, ili na rad koji ugrožava moral, zdravlje ili obrazovanje deteta, odnosno na rad koji je zabranjen zakonom, ako podstiče dete na vršenje krivičnih dela, ako navikava dete na odavanje rđavim sklonostima, ali i ukoliko na neki drugi način zloupotrebljava prava iz sadržine roditeljskog prava. Roditelj grubo zanemaruje dužnosti iz sadržine roditeljskog prava, ako je napustio dete, ako se uopšte ne stara o detetu sa kojim živi, ako izbegava da izdržava dete ili da održava lične odnose sa detetom sa kojim ne živi, odnosno ako sprečava održavanje ličnih odnosa deteta i roditelja sa kojim dete ne živi, ako s namerom i neopravdano izbegava da stvori uslove za zajednički život sa detetom koje se nalazi u ustanovi socijalne zaštite za smeštaj korisnika ili pak na drugi način grubo zanemaruje dužnosti iz sadržine roditeljskog prava. Zakonom su predviđeni primeri zloupotrebe prava i grubog zanemarivanja dužnosti iz sadržine roditeljskog prava uz mogućnost da se pod ove pojmove podvedu i druga ponašanja koja bi se mogla okarakterisati kao takva.\nRoditelj može biti delimično lišen roditeljskog prava ukoliko nesavesno vrši prava ili dužnosti iz sadržine roditeljskog prava. Ukoliko postoje uslovi za delimično lišenje roditeljskog prava, roditelj može biti lišen jednog ili više prava i dužnosti iz sadržine roditeljskog prava, osim dužnosti da izdržava dete. Kog će prava i dužnosti roditelj biti lišen zavisi od svih okolnosti konkretnog slučaja, od toga šta je u konkretnom slučaju u najboljem interesu maloletnog deteta, da li roditelji zajednički vrše roditeljsko pravo ili roditeljsko pravo vrši samostalno jedan od roditelja, i da li se roditeljskog prava delimično lišava roditelj koji vrši ili roditelj koji ne vrši roditeljsko pravo. Roditelj koji vrši roditeljsko pravo može biti lišen prava i dužnosti na čuvanje, podizanje, vaspitavanje, obrazovanje i zastupanje deteta, te na upravljanje i raspolaganje imovinom deteta. Roditelj koji ne vrši roditeljsko pravo može biti lišen prava na održavanje ličnih odnosa sa detetom i prava da odlučuje o pitanjima koja bitno utiču na život deteta.\nLišenje roditeljskog prava nesumnjivo predstavlja akt ozbiljnog mešanja u porodični život pojedinca. Zbog toga mora postojati srazmera između legitimnog cilja koji se želi postići u demokratskom društvu primenom ovog insittuta i prava pojedinca na porodični život, a svakako i prava deteta da odrasta u prirodnom okruženju sa svojim roditeljima.\nPravo deteta da bude saslušano, pravo na nediskirminaciju, princip najboljeg interesa deteta i pravo na život i razvoj, a u sklopu ovog i pravo deteta na život u porodičnoj sredini, predstavljaju glavne vrednosti i principe Konvencije o pravima deteta. I sam Evropski sud za ljudska prava reafirmisao je princip da je u najboljem interesu deteta da veze sa prirodnom porodicom budu očuvane kad god je to moguće, da se one smeju prekidati samo u izuzetnim okolnostima i da se mora učiniti sve kako bi se te veze obnovile uvek kada je to moguće.\nPrilikom donošenja odluke o potpunom lišenju roditeljskog prava materijalne prilike roditelja nikako ne mogu biti presudne za odluku suda sa ovako rigoroznim posledicama, a još manje jedini razlog za ovu porodičnopravnu sankciju. Vrlo je važno roditelje osnažiti, pružiti im mogućnosti, pomoć i podršku u jačanju njihovih roditeljskih kapaciteta i u prevazilaženju problema u roditeljsko-dečijim pa i u partnerskim odnosima. Potpuno lišenje roditeljskog prava bi trebalo da bude poslednja mera kojoj se pribegava kako bi se zaštitio psihički i fizički integritet, bezbednost, zdravlje, sigurnost i normalan razvoj maloletnog detata, kada se ovi ciljevi ne mogu ostvariti manje radikalnim merama.\nRoditelj se lišava roditeljskog prava na neodređeno vreme, ali mu se roditeljsko pravo može vratiti kada prestanu razlozi zbog koih je bio potpuno ili delimično lišen roditeljskog prava.\nPrilikom odlučivanja o lišenju roditeljskog prava neophodno je ceniti prevashodno najbolji interes deteta. Pored toga, neophodno je pružiti mogućnost detetu da bude saslušano i izrazi svoje mišljenje. Sistem zaštite i brige o deci mora biti tako koncipiran da omogućava očuvanje porodice i sprečavanje razdvajanje deteta od roditelja izuzev kada je to nužno da bi se dete zaštitilo i da bi se omogućio njegov nesmetan i pravilan razvoj u bezbednom i sigurnom okruženju. Naročito je važno da “finansijsko i materijalno siromaštvo ili uslovi, direktno i isključivo povezani sa takvim siromaštvom, nikada ne smeju biti jedino opravdanje za odvajanje deteta od roditelja već takvu situaciju treba posmatrati kao uzpozorenje za potrebu pružanja odovarajuće podrške porodici”.\n Čl. 67. Porodičnog zakona (“Sl. Glasnik RS” br. 18/2005, 72/2011 – dr. zakon i 6/2015 )\n Čl. 81. Porodičnog zakona\n Čl. 82. Porodičnog zakona\n Preambula Konvencije o pravima deteta UN, https://www.unicef.org/serbia/media/3186/file/Konvencija%20o%20pravima%20deteta.pdf\n Čl. 9. Konvencije o pravima deteta\n Draškić, M. – Komentar Porodičnog zakona, Službeni glasnik, Beograd, 2016, st. 531.\n Čl. 83. Porodičnog zakona\n Tač. 15. Rezolucije Generalne skupštine UN 64/142, Smernice za alternativne oblike brige o deci https://undocs.org/en/A/RES/64/142


I tvoj, već napravite sigurnosne kopije svih medija? #backupmonday - Pješačke mreže\nObjavljeno u 15 Srpanj, 2014 od strane Peatonet\nU ostale prigode Smo razgovarali o tome kako je važno da je za obavljanje Sigurnosne kopije od jednog od naših medija, jer u najmanje očekivanom trenutku možemo trpjeti bolna gubitak podataka. A to je da ne možemo shvatiti ono što smo imali dok smo samo gubi.\nAko ne želite izgubiti sve digitalne stvari, podržava iste povremeno, jer, ali se može dogoditi kao žena u video.\nTako zapamtite: staviti životna crta datotekama!\nI tvoj, redovito radite sigurnosne kopije svakome od digitalnih multimedijskih sadržaja?\nOvaj ulaz je pošta u IT sigurnost, Biblioteka videozapisa i označene Sigurnosna kopija, backupmonday, Sigurnosna kopija, Respaldo, Respaldo de datos, Sigurnost od strane Antonio Monaco. Oznake na Permalink.


Ruski hemičar: Berlin odugovlačio sa objavljivanjem rezultata testova o stanju Navaljnog - Sputnjik Srbija\n18:26 03.09.2020 Preuzmite kraći link\nNikulin dodaje da će sada biti praktično nemoguće sprovesti više testova kako bi se potvrdili ili osporili njihovi rezultati.\n„Mislim da bi posle dve nedelje mogli da se pronađu neki ostaci ove supstance. U čistom obliku nisu mogli da se dobiju ni pre nedelju dana.\nOn je istakao da su nemački lekari nekoliko puta odlagali konferenciju za medije o toksikološkim rezultatima.\n„Čekali su dok ne isteknu sva moguća vremenska ograničenja za razgradnju supstance, a sada izlaze i govore ‘sad smo nešto ovde pronašli, neke ostatke, neke tragove nečeg nerazumljivog’, ali nešto iz ove grupe agenasa. Najverovatnije će se pridržavati ove verzije“, dodao je specijalista.\nNikulin veruje da je moguće da je teško stanje Navaljnog izazvala neka vrsta gotovog leka, naročito onog koji sadrži inhibitore holinesteraze koje su pomenuli nemački lekari.\n„Ovo je enzim koji razgrađuje protein acetilholin, koji je nervni otrov. Ima ih prilično mnogo (komercijalno dostupnih) – skoro desetak različitih lekova koji se koriste za lečenje Alchajmerove, Parkinsonove i mnogih drugih bolesti. Oni blokiraju holinesterazu. Navaljni je ili sam popio ovu supstancu, ili mu ju je dao neko iz njegovog najužeg okruženja. Malo je verovatno da on prihvata hranu ili piće od stranaca. Štaviše, uvek putuje u maloj grupi, čak ga prati i njegov lekar. Da je namerno otrovan, to bi bilo samo od strane njegovog najužeg kruga“, pretpostavlja stručnjak.\nNikulin ne isključuje mogućnost ni to da je trovanje bilo slučajno, ističući da je opozicioni političar mogao slučajno da konzumira mešavinu supstanci koje ne treba mešati. On je podsetio da je tokom njegovog boravka u Tomsku, Navaljni putovao kroz ruralna područja i navodno sa prijateljima probao alkoholna pića kućne proizvodnje.\n„Možda ovo nije bio alkohol, već tinktura pečurki ili neki lažni alkohol sa primesama metil alkohola“, dodao je on.\nPo njegovom mišljenju, jasna je samo jedna stvar, a to je da Navaljni nije otrovan hemijskim bojnim otrovom, „Novičokom“ ili nekim drugim, „jer oni deluju gotovo trenutno“.\nNikulinovi zaključci slažu se sa zaključcima doktora Leonida Rinka, jednog od sovjetskih stručnjaka za hemijsko oružje koji je učestvovao u stvaranju takozvanog „Novičoka“, koji su nemačke vlasti pomenule u svom izveštaju. Prema Rinku, simptomi navodnog trovanja Navaljnog apsolutno su nekarakteristični za one koje izazivaju hemijski agensi na Zapadu poznati kao „Novičok“. „Imao bi konvulzije i tako dalje. Potpuno različiti simptomi“, rekao je Rink.\nNemačka vlada je, pozivajući se na laboratoriju Bundesvera, saopštila u sredu da je ruski opozicionar Aleksej Navaljni „otrovan“ supstancom iz grupe hemijskih bojnih otrova „Novičok“.


CUNAMI I TREŠNJIN CVET - Slobodna Zona\nKratki film nominovan za Oskara. Preživeli u područjima koja su najteže pogođena cunamijem u Japanu nalaze hrabrost za život i obnovu početkom sezone cvetanja trešnjinog cveta. Neverovatna vizuelna pesma o prolaznoj prirodi života i lekovitoj moći omiljenog cveta u Japanu.\nCunami i trešnjin cvet (dok.)\nProdukcija: Supply & Demand Integrated, Tree Tree Tree\nPROGRAMSKA LINIJA/ U FOKUSU: LUSI VOKER


Konferencija za medije Ministarstva rada i socijalnog staranja i Zavoda za zapošljavanje Crne Gore – ZZZCG\nKonferencija za medije Ministarstva rada i socijalnog staranja i Zavoda za zapošljavanje Crne Gore\nMinistarstvo rada i socijalnog staranja i Zavod za zapošljavanje Crne Gore organizovaće sjutra (petak 12.jun) konferenciju za medije povodom objave drugog javnog poziva za dodjelu bespovratnih sredstava za samozapošljavanje iz fondova Evropske unije.\nKonferenciju, koja će biti održana u EU Info centru u Podgorici sa početkom u 10 sati, otvoriće ministar rada i socijalnog staranja Kemal Purišić, a govoriće i direktor Zavoda Suljo Mustafić.\nPodsjećamo da je Zavod za zapošljavanje, krajem prošle godine, počeo je realizaciju 3.5 miliona eura vrijednog “Programa grantova za samozapošljavanje”, koji kofinansiraju Evropska unija i Vlada Crne Gore. Bespovratna sredstva od tri do 7.5 hiljada eura, kroz tri jednogodišnja ciklusa, biće dodijeljena za minimum 400 korisnika grantova za samozapošljavanje.\nProjekat “Podrška samozapošljavanju” predstavlja dio 18 miliona vrijednog Programa EU-CG za zapošljavanje, obrazovanje i socijalnu zaštitu koji se finansira iz pretpristupnih fondova EU. Direktnu podršku u vidu granta Zavodu je obezbijedilo Ministarstvo rada i socijalnog staranja, kao krovna institucija operativne strukture, i ono koordinira Programom. Ugovaračka institucija je Ministarstvo finansija odnosno Direktorat za ugovaranje i finansiranje EU pomoći.


POSLANIČKO PITANJE ANDRIJA POPOVIĆ\nKada će se dovesti u prvobitno stanje devastirani ulaz u cetinjski Manastir na kome je postavljena freska potpuno drugačije od originalne.\nObrazloženje: Crna Gora ima veoma bogatu kulturnu baštinu. Pitanje kvalitetne zaštite kulturne baštine se vrlo često postavlja i u državama koje su mnogo razvijenije od Crne Gore, a uz to sa mngo većom tradicijom i osjećajem odgovornosti za baštinu koja je kroz istoriju ostala očuvana. Koliko je ta kulturna baština bitna za buduće generacije suvišno je govoriti. U proteklom periodu u Crnoj Gori bilo je dosta primjera neodgovornog odnosa prema kulturnoj baštini. Radi se o djelimičnoj ili potpunoj devastaciji prije svega određenog broja sakralnih objekata. Na to su ukazivali naučni radnici iz te oblasti, građani, pojedine institucije i mediji.\nDobili smo dvije fotografije, jednu iz 2010. godine i drugu novijeg datuma. U prilici smo, na žalost, da vam pokažemo još jednu u nizu devastacija kulturne baštine koje se dešavaju na našim prostorima. Radi se o ulazu u Cetinjski manastir i obradi freske koja se nalazi iznad ulaza. Ovo je dan proglašenja Kraljevine Crne Gore 28. avgust 2010. godine, vidite fresku, ovdje vidimo kralj Nikola, princesa Jelena, tada je već bila kraljica italijanska, naša kraljica Milena, kralj italijanski Viktorijo Emanuele. Pogledajte tu fresku, pogledajte drugu fresku iz današnjih dana. Dakle, potpuno devastirano. Ko je dozvolio da se to uradi.\nMoglo bi se ovdje postaviti niz pitanja vezanih za reakciju države ali za stvarnu potrebu za obnavljanjem freske. Zašto država nije reagovala na vrijeme i spriječila ovu devastaciju na svetom objektu koji je imao toliki značaj kroz istoriju Crne Gore i u kojem su sahranjeni sveti Petar Cetinjski i Njegoš. Ako je već trebalo da se izvrše radovi radi zaštite, zašto nije izvršena restauracija freske kao na originalu. Očigledno je da je autor znao da se ne poštuju zakoni u ovoj oblasti i da država neće reagovati, pa je vjerovatno bio zanesen idejom da postavi stariju i ljepšu fresku. Hvala.\nIzvolite gospođo Ljesar.\nPoštovani predsjedavajući, dame i gospodo,\nNa poslaničko pitanje, gospodina Andrije Popovića, Ministarstvo kulture daje sledeći odgovor:\nU vremenskom periodu od 1999. do 2004. godine unutar Cetinjskog manastira izvedene su određene intervencije bez prethodne saglasnosti od tadašnjeg Republičkog zavoda za zaštitu spomenika kulture. Jedna od njih je, u svakom slučaju, intervencija na ulaznom portalu kada su oštećene freske sa likom Hrista i Petra Cetinjskog koje je oslikao Vasilije Đinovski 1886. godine, obijene, a umjesto njih naslikane nove sa prestavama lika Hrista, svetog Petra Cetinjskog, mitropolita Danila i Petra II Petrovića Njegoša.\nO budućem statusu novih fresaka stručni stav će izreći imenovani stručni tim u okviru implementacije projekta revalorizacije kulturnih dobara Crne Gore koji trenutno realizuju Ministarstvo kulture i Uprava za zaštitu kulturnih dobara, a koji podrazumijeva kompleksniji istraživački rad, izradu elaborata o valorizaciji kulturnih vrijednosti za 1.960 pokretnih i nepokretnih kulturnih dobara. U implementaciji projekta angažovano je više od 250 stručnjaka sa akdemskim zvanjima, arhitekte, konzervatori i resteruatori, arheolozi, istoričari umjetnosti, etnolozi i istoričari, kroz rad 50 stručnih timova. Obrazovani stručni timovi će, na osnovu istraživačkih nalaza, neposrednog uvida u stanje kulturnog dobra i drugih relevatnih dokaza, dati ocjenu svojstava osobenosti i značaja kulturnog dobra, predložiti mjere, režim zaštite, njihovu kategoriju, što će se, između ostalog, odnositi i na sve nelegalno i nestručno izvedene intervencije na kulturnom dobru. Projekat se implementira, završetak implementacije projekta je planiran do kraja III kvartala ove godine. Zahvaljujem.\nIzvolite kolega Popoviću.\nMalo ću prokomentarisati ovo, a i postaviću i dodatno pitanje.\nOno što posebno zabrinjava i što je zajedničko u svim ovim slučajevima koje ste vi nabrojali je skoro potpuno odsustvo interesovanja nadležnih državnih institucija da stanu na put takvim devastacijama, ne možda odsustvo interesovanja, nego odsustvo snage države. Na žalost, mi imamo, to moramo priznati, Srpsku pravoslavnu crkvu koja je država u državi. Dakle, niko se ne usuđuje da bilo što preduzme da se ne bi njima zamjerio, to nije ni od juče, ni od prekjuče, ni od prije pet godina, to stanje je takvo kakvo je. Strah me je da ova država neće imati snage još dugi niz godina, da dovede na neki normalan nivo to što imamo još jednu državu u državi.\nSada ću postaviti jedno dodatno pitanje koje i nije na neki način vezano za cetinjski manastir, a i jeste. Dakle, kada će se sanirati crkva Svetog Đorđa podignuta 1773. godine, u neposrednoj blizini Njegoševe rodne kuće u Erakovićima na Njegušima, u kojoj su sahranjeni Njegoševi roditelji Tomo i Ivana, a trenutno se nalazi u užasnom stanju i sklona je padu?\nMislim da naročito u ovom trenutku slavimo 200 godina rođenja Njegoša, veliki, ogroman jubilej. Ova crkva u Erakovićima na Njegušima zaslužuje posebnu pažnju. Ponavljam, tamo su sahranjeni Tomo Markov i Ivana, roditelji Njegoševi. Vjerujte, to je blizu moje kuće na nekih 100 metara, ona samo što se nije urušila. Hvala vam.\nDopunsko pitanje, možemo li sada? Izvolite.\nU odnosu na prvi dio vaših konstatacija o sveukupnom stanju kulturnih dobara u Crnoj Gori i koliko su nadležne institucije preduzimale mjere i drugi odgovarajući odgovorni subjekti u sistemu, podsjetiću da je Ministarstvo kulture 2004. godine osnovalo Komisiju za utvrđivanje stanja kulturnih dobara na teritoriji države. Tim izvještajem, pojedinačnim izvještajima za svako kulturno dobro koji su kroz jedan sublimirani 2005. godine usvojeni na Vladi, sa određenim brojem zaključaka institucije, dominantno Republički zavod za zaštitu spomenika kulture i Regionalni zavod za zaštitu spomenika kulture su bili zaduženi da preduzmu određene aktivnosti. Podsjetiću da tim izvještajem iz 2004. usvojenim na Vladi 2005. godine predviđen je bio čitav set konzervatorskih mjera nad kulturnim dobrima. Upravo latentan odnos institucija iz oblasti kulturne baštine koje sam pomenula, dominantno odgovornost Republičkog zavoda za zaštitu spomenika kulture, zapravo izvod je donijelo reorganizaciju institucije iz oblasti kulturne baštine i osnivanje Uprave za zaštitu kulturnih dobara koja posljednjih godinu i po dana u novoj organizacionoj strukturi i pod novim obavezama i djelokrugom rada pokušava da sprovode aktivnosti.\nU odgovoru na vaše poslaničko pitanje napomenula sam da je Ministarstvo kulture jedan od nosioca realizacije tj. implementacije projekta revalorizacije kulturnih dobara Crne Gore, a podsjetila bih da je članom 142 Zakona o zaštiti kulturnih dobara ova obaveza predviđena kao obaveza Uprave za zaštitu kulturnih dobara. Mnoge reforme u svim oblastima često puta za proizvod donesu odgovarajuće probleme. Tako nam se desilo i kroz reformu Uprave za zaštitu kulturnih dobara. Uprava za tih proteklih gotovo 20 mjeseci nije uspjela, jednim dijelom zbog nedostatka kadrovskih kapaciteta, a onda vjerovatno i zbog nesnalaženja kroz novi oblik organizacije da odgovori svim zahtjevima Zakona o zaštiti kulturnih dobara. U tom smislu, Ministarstvo kulture je pripremilo projekat koji je implementiran.\nŠto se tiče crkve Svetog Đorđa u Erakovićima na Njegušima, ona je, takođe, dio tretmana ovih 50 stručnih timova koji su trenutno na terenu, koji će uraditi elaborat o svim kulturnim dobrima, pa i o crkvi u Erakovićima. Podsjetiću, takođe, da smo konzervatorske radove na crkvi Svetog Đorđa u Erakovićima planirali i programom Cetinje grad kulture 2010-2013. godina, a kasnije je preimenovan u 2013-2015. godina. Sigurna sam da ćemo nakon implementacije, dozvoliću sebi za pravo, radeći jako puno godina u kulturnoj baštini, da projekat pod naslovom Revalorizacija kulturnih dobara Crne Gore nazvan je najznačajnijim i kapitalnim projektom u dugoj već 65 godina institucionalnoj i zakonodavnoj zaštiti kulturnih dobara, kao najznačajnijim projektom koji će nakon izrade svih tih značajnih elaborata za koje sam pomenula da su osnovani stručni timovi kvalifikovani, ne neke komisije i razni timovi već stručni timovi sa članovima sa stručnim referencama, učinjeti znatno efikasnijim i efektivnijim sistem kompletne zaštite kulturnih dobara Crne Gore, a u svakom slučaju pomoći da budemo brži i efikasniji u pripremi konzervatorskih projekata koji su jako zahtjevni. Nadam se da će to biti početak jednog novog .... na novim standardima i na novim principima vremena u oblasti zaštite i očuvanja kulturnih dobara. Zahvaljujem.\nPOSLANICKO_PITANJE__ANDRIJA_POPOVIC_1.pdf (1797 Preuzimanje datoteka)


Zašto politika koči aerodrom Ponikve? - Tango Six\nZar stvarno jedan tako perspektivan i egzistencijalno nužan projekt za razvoj cijele regije smije zapeti na 2 milijuna eura državnog novca i „inerciji“ gradonačelnika Užica?\nTijekom konferencije „Aerodrom Ponikve – strateški cilj Zapadne Srbije“ na Zlatiboru razgovarao sam sa mnogo osoba bitnih za razvoj Ponikava i došao do jednostavnog zaključka: aerodrom Ponikve je potreban svima, osim političarima.\nU zlatiborskom okrugu živi tek 300.000 stanovnika, a gravitira mu još toliko stanovnika iz okolnih orkuga, Bosne i Hercegovine i Crne Gore. Tijekom konferencije svi sudionici bili su ujedinjeni u stavu da je aerodrom Ponikve potreban i da ima budućnost. Stručnjaci su mahom iznosili podatke koji govore da je aerodrom ne samo potreban, nego egzistencijalno nužan.\nPonikve su danas aerodrom koji opslužuje generalnu avijaciju. Aerodrom u prvom redu opslužuje sportske avione, no ima i manji broj poslovnih aviona, te ostvario je i nekoliko turističkih letova (do 12 putnika). Već danas aerodrom ima mogućnost policijske i carinske kontrole, tj. slijetanje letjelica iz inozemstva, što mogu osigurati u svega par sati od najave. U prošloj godini aerodrom je imao 90 operacija.\nAerodrom ima stazu od 3.400 metara, ozbiljno oštećenu tijekom NATO bombardiranja. Do sada je obavljena rekonstrukcija manjeg dijela uzletno-sletne staze, te je uz pomoć donacije Aerodroma Beograd u visini od 500.000 evra od jednog kaponira napravljen nevjerojatno ugodan terminal, koji je potpuno izgrađen i uređen. Djelatnici aerodroma su razminirali cjelokupni aerodrom, te uredili dio objekata nužnih za funkcioniranje aerodroma, tako da je isti potpuno operativan za avione do 12 mjesta. Na aerodromu svoj poslovni avion ima baziran i Emir Kusturica koji i sam želi pomoći razvitak aerodroma.\nTurizam u Zapadnoj Srbiji\nPrvenstveno, aerodrom je potreban turizmu. Samo Zlatibor kao turistički biser je 2015. imao 148.000 turista i 556.700 noćenja. Po broju noćenja on je dostigao trećinu noćenja prvoplasiranog Beograda. Skoro svako deseto noćenje u Srbiji ostvari se na Zlatiboru. To je četvrta turistička destinacija u Srbiji. No, rapidno raste i u prošloj godini imao je 31% turista više nego prošle godine. Usprkos tome tek 19% turista su stranci koji ostvare samo 18% noćenja. Ako od te brojke oduzmemo turiste iz Bosne i Hercegovine i Crne Gore koji su na tek par kilometara od Zlatibora, brojka je još bitno skromnija. Zašto? Nedostatak kapaciteta svakako nije obzirom da Zlatibor ima gomilu hotela, hostela i vila, te čak 7 hotela sa 4 zvezdice. Uz to Zlatibor je ogromno gradilište na kojem se trenutno gradi nekoliko hotela, među kojima i hotel „Tornik“ poznatog lanca A-hoteli. Obzirom da sam bio gost njihovog hotela „Izvor“, definitivno najboljeg hotela u Srbiji, znam da je za očekivati je vrlo luksuzan objekt. Upravo ovi hoteli vape za aerodromom koji će dovesti strane turiste toliko potrebne na Zlatiboru.\nNaime, Zlatibor je udaljen tek 220 km od Beograda, no cestovna veza je toliko loša da je meni trebalo više od 4 sata od beogradskog aerodroma i to tijekom noći, što znači da uz dnevnu gužvu treba i 5 sati do Zlatibora. Potpuno demotivirajuće za potencijalne turiste. Ozbiljnog turizma bez aerodroma neće biti. A sa aerodromom Zlatibor bi u vrlo kratko vrijeme, ne više od dvije godine, mogao dostići 500.000 turista, od čega bi većina bili stranci. Već sada je veliki upit grupa iz Rusije, Cipra, Njemačke, pa čak i arapskih zemalja, no svi odmahuju glavom kada čuju da je Zlatibor udaljen 5 sati vožnje od Beogradskog aerodroma.\nOvdje se ne radi samo o činjenici da su turisti razmaženi i ne žele satima putovati do destinacije, a što jesu, već i o činjenici da danas postoje dvije nove vrste turista koji su i najbrojnija turistička podgrupa. Prva skupina su tzv. „yuppie“ – mlađi i srednje stari tehno-menađeri i eksperti koji vrlo mnogo rade i imaju ekstremno stresan posao, pa nemaju vremena za dugačke godišnje odmora. Zbog stresnosti posla ova skupina traži kraće odmore trajanja 3-5 dana i ona ne želi trošiti mnogo vremena na putovanje, već što više vremena želi potrošiti u luksuznom smještaju. Upravo ta skupina je zbog ovog specifičnog načina odmora voljna potrošiti enormne količine novaca za intenzivan i kratak, te vrlo luksuzan provod.\nDruga skupina su turisti iz Zapadne i Sjeverne Europe koji mahom kupuju ili dugotrajno iznajmljuju nekretnine u zemljama nižeg standarda i cijena. Tako državljani Velike Britanije, Francuske, Njemačke i Skandinavskih zemalja mahom imaju nekretnine u Portugalu, Španjolskoj, Hrvatskoj i Grčkoj te vrlo često odlaze u te svoje nekretnine. Naime, oni i kad plate avionsku kartu uštede na boravku u svojoj drugoj rezidenciji zbog niskih cijena života u tim područjima. A uz to izbjegnu svoje tmurne, hladne i zagađene sredine. Takav putnik putuje vrlo česti, nekoliko puta mjesečno, a neki i svakog tjedna. I oni ne žele trošiti sate na putovanje jer u svoju alternativnu rezidenciju odlaze na par dana, nakon čega se vrate u domicilnu rezidenciju na posao i druge obveze.\nImam prijatelja u Francuskoj koji je iznajmio kuću u Portugalu i iz 30-tak kilometara udaljenog aerodroma Ryanarom svaki četvrtak odlazi u Portugal gdje ima i tajnicu koja mu obavlja dio poslova, da bi se u ponedjeljak ponovo vratio na managerski posao u Francusku. Uvjerava me da u ova tri dana na životnim troškovima uštedi za avionsku kartu i dobar provod.\nUz Zlatibor Ponikvama gravitiraju i ostala turistička središta Mokra Gora sa poznatom povijesnom željeznicom „Ćiro“ i Kustiričinim Drvengrdom, Tara, Drina, Bajna Bašta, Zlatar, Užice. U Zapadnoj Srbiji, koja gravitira Ponikvama ima skoro 300.000 turista godišnje. Štoviše konferenciji su nazočili i visoki predstavnici Ministarstva turizma iz Republike Srpske, koji su elaborirali velik interes za aerodrom Ponikve kao motor turističkog i drugog razvoja Istočnog dijela Bosne i Hercegovine. Ogromnu ulogu aerodroma Ponikve istakao je i dr Edvard Jakopin, voditelj projekta Podrinje, koji je istakao da taj projekt ima mogućnosti i interesa financijski podržati aerodrom Ponikve.\nNišta manje bitan razlog otvaranja Ponikva nije i ogromna dijaspora. Prema istraživanjima čak 68,4% zrakoplovnih putnika iz Zapadne Srbije su vezani uz dijasporu. Prvi cilj svake odgovorne vlasti trebao bi biti motivacija dijaspore na što češći dolazak kući. Prvenstveno tako dijaspora donosi novac koji troši u svojoj domovini. Ukoliko dijaspora ima avionske veze sa kojima može jeftino i brzo stizati kući ona će često dolaziti, ovdje izgraditi kuće što će biti motivacija za povratak, zadržati će veze, pa će samim time i biti motivirana da se vrati, te ulaže novac u business u domovini.\nNo, dijasporu ne treba odvajati od turista. Isti prijevoznici, prvenstveno LCC (low cost carrieri) će istovremeno dovoditi i dijasporu i turiste. Ista su to tržišta: Njemačka, Austrija, Švicarska, Francuska, Britanija, Skandinavija, Rusija. Znači ovdje treba koristiti metodu „jednim udarcem dvije muhe“.\nI tu je velika prednost Ponikva spram Niša, koji prvenstveno računa na dijasporu jer turizam u Nišu nije razvijen, te nije niti prioritet u razvoju linija sa niškog aerodroma.\nPoslovni putnici i cargo\nTijekom kongresa mogli smo čuti da nije primaran cilj aerodroma Ponikve cargo i odvoženje robe iz Zapadne Srbije, već dovođenje poslovnih ljudi preko aerodroma i samim time omogućavanje poslova. No, ipak je istaknuta jedna posebna grana proizvodnje koja je razvijana u Zapadnoj Srbiji, a to je proizvodnja malina. Kako se maline mahom izvoze mogućnost cargo prijevoza malina i samim time dostavljanje svježih malina na tržišta Europe, a što je nemoguće bez avio-prijevoza, svakako bi dodatno potakla ovu gospodarstvenu granu.\nVeć danas aerodrom Ponikve ima interes jednog ogromnog LCC koji želi pokrenuti letove iz Ponikva i to odmah, a o čemu je već imao nekoliko sastanaka sa rukovodstvom aerodroma. Osim ovog respektabilnog prijevoznika koji bi doveo nekoliko desetaka tisuća putnika uvjeren sam da bi otvaranjem aerodroma došli i drugi prijevoznici, a i pokoji charter let iz Rusije, Cipra i Grčke. Osim ovih tržišta za Ponikve je svakako interesantno tržište Njemačke, Francuske, Velike Britanije, Skandinavije, Švicarske i Austrije. Mogući su i pojedini cargo letovi, posebno u sezoni malina.\nNo, ovaj veliki prijevoznik svakako računa i na putnike iz Sarajeva (200 km) sa kojim trenutno ne može postići sporazum o pokretanju letova. I upravo sam tu istakao najveću opasnost budućnosti Ponikva. Onog momenta kada se Sarajevo otvori za LCC, Ponikve će bitno teže pokrenuti letove i osigurati svoju budućnost.\nEntuzijazam malobrojnih djelatnika\nPonikve zapošljavaju tek par djelatnika koji zrače nevjerojatnim entuzijazmom iako je osjetno vidljiv umor od ogromnih problema i nerazumijevanja okoline. Proučavanjem uspjeha aerodroma u Nišu i Tuzli ustanovio sam da se taj uspjeh temelji na dva faktura: podršci lokalne zajednice i entuzijazmu rukovodstva aerodroma. Bez jednog od ova dva aerodrom nema budućnosti.\nI Ponikve imaju neviđen entuzijazam, volju da se danonoćno radi na izgradnji aerodroma, no nemaju ono drugo, podršku lokalne zajednice. Tim ljudi koji vodi aerodrom predvodi Saša Savić, direktor aerodroma. U višesatnom razgovoru uspio sam „izvući“ od ovog skromnog i povučenog poslovnog čovjeka da je sa skromnim sredstvima napravio ogroman posao prvenstveno na način da je uspijevao izmoliti sredstva na razno raznim adresama. Tako je za razminiravanje aerodroma i uklanjanje vojnih ostataka iz kaponira i ostalih objekata aerodorma uspio namoliti donaciju kineske ambasade za kamion i bager. Usprkos nekoliko odbijanaca upornošću je iskamčio ovu vrijednu opremu. Na jednak način direktor Savić je dobio ponude nevjerojatno niskih cijena izgradnje i opremanja aerodroma, pa čak i donacija za skupu i neophodnu opremu. I svi ti popusti i donacije čekaju političku odluku.\nPolitičari nerazumno koče projekt\nDirektor Niškog aerodroma Vladica Đurđanović je rekao da ne bi danas bilo „Konstantina Velikog“ i 350.000 putnika (koliko se predviđa u idućoj godini) da nisu imali jaku podršku grada Niša. Jednako tako je direktor Mostarskog aerodroma, Marin Raspudić, svjedočio kako je posao sa Wizz airom doživio fijasko nakon što je lokalna zajednica odustala od podrške svom aerodromu, te je već dogovoren dolazaka ove kompanije otišao u nepovrat.\nI upravo sam u Zlatiboru doživio nešto što nisam mogao povjerovati. Zapravo sam doživio jedan ogroman šok. Aerodrom ima podršku struke, ima obećanja jedne ogromne kompanije koja samoinicijativno želi početi letjeti, ima podršku hotela i turističkih radnika, ima podršku institucija, poslovnih ljudi, no, nema podršku političara.\nŠto je potrebno da bi se aerodrom doveo u funkciju? Iako je po projektnoj dokumentaciji potrebno 3,5 milijuna eura da se postavi nužna ograda oko aerodroma, sanira pista u nužnih 2.800 metara, te aerodrom opremi za operacije aviona veličine A320 obitelji, što bi dovelo LCC i toliko potrebne linije za turiste i dijasporu, direktor Savić smatra da kroz donacije i popuste može sve dogovoriti sa 2,3 milijuna. Pomoć je obećala Republika Srbija u visini od 2 milijuna eura, no nakon prošlogodišnjih obećanja pred medijima, koje je osobno podržao i premijer Vučić, više nema nikakvih naznaka da će se to stvarno i ostvariti. I tu je, zapravo, glavna kočnica razvoja Ponikva.\nJedan toliko perspektivni aerodrom zapeo je na simboličnih 2,3 milijuna eura.\nNo, problem nije čak ni u novcu. Iako sadašnji vlasnik, Grad Užice, nije u mogućnosti financirati aerodrom sa par stotina tisuća eura godišnje (prošle godine izdvojili su za financiranje aerodroma samo 67.000 eura), gradonačelnik majušne općine Čajetina, Milan Stamanović, dao je hvale vrijedan prijedlog kako financirati aerodrom Ponikve. Kako se na području Čajetine nalazi turistički resort Zlatibor koji bi akumulirao ogromnu većinu putnika, Stamanović je predložio osnivanje regionalnog poduzeća u kojem bi udio imale svih 10 općina Zlatiborskog okruga. Stamanović predlaže da 30% financiranja aerodroma preuzme Čajetina, 20% Užice, a 50% ostalih 8 općina, od kojih bi one najmanje imale tek 4% obveza. I sad se postavlja pitanje, ako Užice nije u stanju samo financirati ovaj projekt, zašto, odbijaju sufinanciranje onih koji to mogu i žele. A gradonačelnik Užica se nije ni pojavio na konferenciji. Nevjerojatno!\nŠtoviše, kasnije je po kuloaru Stamanović rekao, ako oni ne žele ili ne mogu sufinancirati aerodrom, neka daju aerodrom Čajetini, pa će oni preuzeti kompletno financiranje i ostatak investicije. Turistički djelatnici Zlatibora su jedinstveni u stavu: ako nećemo investirati u infrastrukturu nećemo ni imati dalji turistički razvoj. Svim silnim hotelima i investitorima u vile ne može se samo uzimati porez, nego treba od tog novca i nešto dati za dalji razvoj turizma.\nIskreno bio sam oduševljen nad tim i takvim riječima turističkih radnika, a potom nisam mogao vjerovati da je projekt zapeo na prepucavanjima lokalnih političara koji ne vide dalje od svog malenog interesa. Meni sa strane nikako ne može biti jasno zašto i kako se odbija ovakav projekt od strane pojedinih lokalnih političara. Koji razlog tako nečega može biti?\nZar stvarno jedan tako perspektivan i egzistencijalno nužan projekt za razvoj cijele regije smije zapeti na 2 milijuna eura državnog novca i „inerciji“ gradonačelnika Užica? Misle li političari da će ogromna LCC čekati dok se oni dogovore? Misle da oni imaju razumijevanja za balkanska sitna prepucavanja? Konačno, shvaćaju li političari da su djelatnici aerodroma demotivirani i mentalno ubijeni od borbe sa vjetrenjačama? Direktor Savić je u šali, nadam se, rekao da će radije raditi kao portir u nekoj firmi, bez brige i stresa, nego da se dalje bori sa vjetrenjačama!\nJoš jednom naglašavam da ovaj projekt ima ozbiljnu budućnost, ali je ima sada, ne za par mjeseci. Sada je sve na političarima da ne uprskaju još jedan projekt i još jednu šansu za budućnost jednog područja sa ozbiljnom perspektivom.\nVladimir\t 10:18, 01. nov. 2016.\nSvaka ti je kao u Vladike Rada Tomova!\nAlen Šćuric Purger\t 16:10, 01. nov. 2016.\nJa cekam u Londonu, saljem poruke, al….\nMicko\t 11:17, 01. nov. 2016.\nSjajno Alene, ali sta je resenje ? Mozda lokalci moraju biti uporniji. To je vredan i posten narod u tom kraj, samo sto u pojedinim opstinama predsednici opstina drze jos titovu sliku, duh Kadinjace i Krcuna je jaci od njih.\nVladimir\t 12:59, 01. nov. 2016.\nNažalost ovu priču koči Gradonačelnik Užica. Da li drži Titovu sliku ne znam, ali znam da mu nije ni do kolena.\nDa nije bilo Krcuna, ne bi bilo Valjaonice Bakra u Sevojnu. No mrtve ostavimo nebesima ili podzemlju, gde god da su. Okrenimo se živima.\nJedan nečovek koči i sabotira ovu ideju, a on ima obavezu da o njoj razmišlja i razvija je. Ko mu daje za pravo da sprečava dobrobit stotina hiljada građana Srbije?\nAlen Šćuric Purger\t 16:13, 01. nov. 2016.\nGledajte ja u politickim igrama ne mogu i ne zelim sudjelovat, pa Vam ne mogu reci ni rjesenje.\nAli ovako nesto je krajnje sokantno i neprihvatljivo!\nBB\t 14:44, 01. nov. 2016.\nnapraviti turizam od srušenih kaponira i onog Mig-a u ruševinama. A u jednom kaponiru otvoriti restoran gdje za svako slijetanje ima jedan besplatan ručak. Napraviti Aero -Kafe/restoran i na taj način popularizovati destinaciju za sportske i poslovne avione.\nPredložio bih i manje avione ali ne znam ko ima normalne manje avione (gore rečenih 12 sjedišta, faktički leteći minibus) a da to nije neki krš ili da nije preskupi biz jet.\nkad geldam avione izgleda da postoje samo dvosjedi i sljedeća je stepenica stosjedi (u nekim prihvatljivim godištima, sigurnosti i cijenama).\nrecimo nešto ovako http://www.evektor.cz/en/ev-55-outback a čini mi se da se sprema i neki Tecnam…\nAlen Šćuric Purger\t 16:16, 01. nov. 2016.\nAvioni manji od 70 sjedala (a vrlo vrlo skoro i 100 sjedala) jednostavno nisu isplativi. Za turiste (LCC ili leasure) nisu dostatni ni ovi, nego barem 135 mjesta.\nNaravno pritom ne mislim na business jetove.\nNenad\t 18:06, 01. nov. 2016.\nKao i obicno, vrlo dobar, odlican tekst sa zanimljivom analizom.\nIpak, nakon citanja ostala je jedna nedoumica. Nakon citanja teksta „Analiza: Imaju li minijaturni aerodromi u Ex-Yu regiji budućnosti?“ stekao sam utisak da Alen nije bas sklon da veruje u uspeh aerodroma Ponikve. U pomenutom tekstu izneo je validne argumente zbog kojih bi ovaj aerodrom mogao postati komercijalno neodrziv.\nNakon citanja ovog teksta, deluje mi optimisticnije, skoro da je potpuno siguran da bi uz pravo aktiviranje i upravljanje aerodrom mogao biti samoodrziv. Da li me utisak vara, ili autor zaista veruje da sada ima vise argumenata zasto bi trebalo istrajati na ovom aerodromu?\nTakodje, pitao bih autora, da li misli da je novi auto put koji nasi politicari zovu „koridor 11“ (u finalnoj verziji) od Beograda do Pozege moze imati pozitivan ili negativan uticaj na aerodrom, i koliko prilicno losa povezanost aerodroma sa okolinom moze biti ogranicavajuci faktor?\nImam ja jos tu nekih nedoumica, kao na primer – pratece usluge za sve te strance – javni prevoz do okolnih mesta, parking za putnike koji kolima dolaze iz okoline, rent a car agencije i slicno, bez cega je po meni aerodrom koji iole zeli da bude turisticki nezamisliv.\nI na kraju pitanje, ako ovaj aerodrom ozivi, da li to znaci da je novac ulozen u aerodrom „Morava“ uludo bacen, jer nema sansu da prezivi izmedju Nisa i Ponikvi\nAlen Šćuric Purger\t 22:46, 01. nov. 2016.\nU članku koji spominjete, ja sam rekao da od svih minijaturnih aerodroma Ponikve jedine imaju šansu i da naglasio sam da ako se Ponikve uspiju pozicionirati, da Morava nema baš nikavkve, ali nikave šanse (nema ona šanse ni bez Ponikva, a sa pozicioniranjem Ponikva još manje). Podsjetio bih Vas na rečenicu iz teksta:\n„U svakom slučaju Ponikve nisu promašaj kao što je Morava, a ako se ovaj aerodrom uspije pozicionirati, što je upitno, onda Morava nema baš nikakva budućnosti između Niša i Ponikva.“\nU tadašnjem članku sam postavio pitanje:\n„I sada je pitanje benefita koje donosi aerodrom lokalnoj zajednici i granice do koje bi ta zajednica trebala investirati da bi postigla benefite, a da investicija nije toliko velika da premaši te benefite.“\nU ovom slučaju investicija je zanemarivo mala spram benfita kojeg bi isto donosilo. Nakon razgovora sa glavnim akterima aerodroma Ponikve ustanovi sam slijedeće:\n1. Za projekt nije potrebno 19 milijuna EUR kako se prije govorilo, niti 3,5 milijuna kako se donedavno spominjalo, nego 2,3 milijuna. Naglašavam da niti 3,5 ne bi bilo mnogo, a čak ni 19 milijuna ne bi bila neisplativa investicija. No, sa bitno manje ovaj aerodrom svakako ima daleko veće šanse za uspjeh.\n2. Postoji zainteresiran financijer za aerodrom, a to je općina Čajetina (čitajte Zlatibor). Ova općina vidi aerodrom kao conditio sine qua non razvoja turizma na Zlatiboru, i bogu hvala da je tako. A ovo cijelu priču stavlja u potpuno drugi kontekst.\n3. Postoji tim entuzijastičnih ljudi koji su voljni potegnuti ko konji i koji će ni iz čega nešto napraviti.\n4. Postoji zainteresiran veliki prijevoznika, što također bitno mijenja početnu poziciju nego da se prvo mora postaviti aerodrom, a potom motivirati prijevoznike da dođu (gomila dodatnog novaca).\nAlen Šćuric Purger\t 22:53, 01. nov. 2016.\nSorry, nisam odgovorio i na ostatak pitanja:\n1. Autoput koji približava Beograd na samo 2,5 sati vožnje svakako je demotivirajuć faktor. No taj autoput do Uživa/Zlatibora neće doći tako skoro. Otvara se tek dio autoputa. U svakom slučaju ako se aerodrom pozicionira prije nego što autoput dođe do njega, prijevoznici će već dovesti turiste, navikuti ih na direktne veze, naviknuti i agencije, a onda bi prije bilo za očekivati da će Ponikve uzimati LCC putnike Beogradu nego obrnuto. Budite sigurni u to. Kao što i Zadar (Rijeka, Pula) uzima Zagrebu.\n2. Sve ostalo je stvar otvaranja aerodroma. Kada aerodrom krene sa linijama i putnicima brzo će doći i oni koji će „pokupiti novac“ tj. i autobusni prijevoznici do Užica, Zlatibora i drugdje. Nebojte se. Pojave se oni iste sekunde. Ista je stvar i sa taxijima, rent’a’carom, ugostiteljskim objektima, mjenjačnicama, trgovinama… To nije ni najmanji problem. Kad imate putnika ima i poslovnjaka koji pokrenu side buisness.\ngorkov\t 23:43, 01. nov. 2016.\nKoristeći iste argumente kao u tekstu možemo isto tako utvrditi da je u Vrnjačkoj Banji i Kopaoniku tj. turističkim centrima u blizini a. Morava ostvareno u 2015. godini 277.345 dolazaka (175.153 + 102.192) tj. punih 86,93% više nego na Zlatibor. U noćenjima, odnos je 990.245 vs. 556.751 tj. 77,86% više u regionu koji gravitira a.Morava. Što se tiče stranaca ta prednost regiona a. Morava je 28.96% u dolascima i 45.29% u noćenjima.\nSve to ne znači ništa osim lepih brojki koje ste i vi tako lepo izneli u tekstu plus oduševljenje nekim srpskim hotelima i entuzijazmom radnika aerodroma.\nKad se već dotičemo prethodnog teksta o perspektivi malih aerodroma tamo ste izrazili stav da je potrebno ove aerodrome prepustiti privatnoj inicijativi. Mnogi su primeri u svetu gde lokalne zajednice upravljaju aerodromima, no iz sijaset razloga nisam uveren da bi taj model bilo moguće primeniti u regionu. Stoga, za sve te investitore i sadašnje privredne entitete u sektoru turizma na Zlatiboru zar nije bolje da oni učestvuju u investiranju u Ponikve? Lokalne zajednice svakako mogu pomoći u skladu sa mogućnostima.\nAlen Šćuric Purger\t 17:41, 02. nov. 2016.\nS tom razlikom da je Vrnjačka Banja bliže i autoputu, Beogradu i Nišu, a aerodrom treba daleko veću investiciju nego u Ponikvama.\nJa i dalje mislim da bi najbolje rješenje bilo te minijaturne aerodrome prepustiti privatnoj inicijativi. No, osim puno pričanja od strane resornog ministarstva o prodaji aerodroma u Srbiji, ja ne vidim da se daleko od toga odmaklo. A ovdje imamo inicijativu jednog grada kojem je taj aerodrom potreban. Zašto to kočiti?\nInvesticija hotelijera i ostalih poslovnjaka u aerodrom? Zašto da ne ako u tome vide interesa? Vide li ga? To ja ipak ne znam. Interes nije pokazan na konferenciji, no koliko znam nitko nije ni pokušao mobilizirati hotelijere oko toga.\nKonačno ako Vrnjačkoj Banji treba aerodrom jer ima viziju razvoja turizma, i imaju za to novac, a bože mili… Ili postoji privatnik (vlasnik hotela, operater aerodroma, agencija…) koji bi u to investirao, još bolje.\ngorkov\t 20:38, 02. nov. 2016.\n1. Opština Čajetina sa nekih 13 miliona evra ukupnog budžeta pored svoje najbolje volje nije u stanju biti ni investitor ni upravitelj aerodroma Ponikve. Tačka. Takav budžet je u deficitu i pored svih ovih dolazaka gostiju i noćenja i prihoda od turizma.\n2. 550.000 noćenja nije neka cifra. Toliko ima recimo Novi Vinodolski u RH ili pak Pakoštane.\n3. Osim srpskim, BH i vrlo malim delom ruskim turistima Zlatibor ne predstavlja nikakvu zanimljivu ponudu bez ozbiljne promene pristupa i ponude.\n4. Ozbiljna kompanija želi da leti i ja se slažem da joj treba omogućiti.\nAlen Šćuric Purger\t 00:51, 03. nov. 2016.\n1. Ja ne bih ulazio u to je li Čajetina u stanju izdvajati 5% svog budžeta za bi se operiralo aerodrom i motiviralo LCC na letove (subvencije). To je pitanje za gradonačelnika koji je iznio takve podatke. No, da se prihvati njegov model u kome bi Čajtina izdvajala 30% sredstava za aerodrom, to bi značilo da bi za to trošila tek 2% svog proračuna. Otvaranje aerodroma svakako bi se povečao broj turista, a istime i prihodi dočim bi se smanjio i postotak izdvajanja za aerodrom. Konačno, povečanje broja putnika značilo bi i smanjenje potrebnih sredstava za sam aerodrom jer bi isti donosio veće prihode.\nNo, kada sam govorio na konferenciji dao sam model „udruženog oglašavanja“ koji ima Hrvatska i iz kojeg financira LCC linije:\n50% daje Hrvatska turistička zajednica (dakle svi mi zajedno)\n50% županijska turistička zajednica koja dio daje iz vlastitih sredstava, dio daju lokalne turističke zajednice, a dio hotelijeri koji imaju obvezu izdvajati nekoliko desetaka tisuća EUR za te linije (ovisno i kategoriji hotela i količini kreveta).\nTakav model krajnjeg financiranja aerodroma svakako bi bio više nego izvediv za Zlatiborski okrug.\n2. Naravno da je mnogo. Cijela Zadarsko županija ima 7.817.000 noćenja, dakle Pakoštane u njoj sudjeluju sa cca 7% noćenja. Zadarska županija ima aerodrom koji ima preko 500.000 putnika iako je na 130 km Split (sa više od 2 milijuna putnika), na 290 km Zagreb (sa više od 2,5 milijuna putnika) i na 220 km Rijeka (sa 0,2 milijuna putnika).\n3. U pravu ste. No, ono što je tamo prezentirano od turističkih radnika upravo je to: pšromjena pristupa i ponude. A za to je potreban aerodrom. I da ne ulazimo sada u raspravu „što je prije kokoš ili jaje“. U svakom slučaju to je projekt koji MORA saživiti zajedno. Nema aerodroma bez bitne primjene pristupa turizma u Zlaboru i regiji, nema promjene pristupa turizmu u Zlatiboru i regiji bez aerodroma.\n4. Upravo tako.\ndr\t 19:18, 01. nov. 2016.\nSlazem se da ima buducnosti,ali tu je i Morava… Koji aeodrom ce imati buducnost od ta dva? ili za koji se odabrati? Previse su blizu da bi oba imala buducnost,a ubistveno bi bilo i da oba prorade… jedan drugog bi ja mislim ugasila…\nAlen Šćuric Purger\t 22:59, 01. nov. 2016.\nMorava nema ni najmanje šanse. Morava bi mogla živjeti na Kragujevcu, no isti je na samo 120 km od Beograda i to autoputom, dakle potencijalni putnik bi odabrao prvenstveno Beograd. U tom kontekstu i Kraljevo i Vrnjačka Banja preblizu su Beogradu. Sama Morava je perblizu Beogradu (140 km) i Nišu (150 km). Potpuni je nonsens otvarati aerodrom koji je toliko blizu dva establirana aerodroma.\nOtvore li se Ponikve svi putnici će koristiti Ponikve, Niš ili Beograd koji gravitiraju tim aerodromima, a tu Morava nema ni najmanje šanse.\nPedja\t 21:04, 01. nov. 2016.\nAlene, drago mi je da si posetio Zlatibor i Ponikve i potpuno promenio misljenje o ulaganju u ovaj aerodrom.\nAlen Šćuric Purger\t 23:01, 01. nov. 2016.\nNisam uopće promijenio mišljenje, a ponajmanje potpuno promijenio mišljenje.\nMoj prvi članak o tom aerodromu nije imao negativno mišljenje, samo sam bio skeptičan za možebitno pozicioniranje, tj. realizaciju projekta. Nakon što sam posjetio Ponikve, nažalost, još sam više razočaran i još sam veći skeptik. Tu prepreka nisu potencijali, nego lokalni političari (a bojim se i država koja, imam osječaj, diže ruke od Ponikva).\nPedja\t 00:13, 02. nov. 2016.\nHmm, u aprilu ove godine si ipak drugačije govorio o Ponikvama:\n„U svakom slučaju četiri aerodroma toliko blizu su glupost na 90. potenciju, a aerodrom koji je na samo 3 sata od petmilijunskog Beograda sa tolikim linijama je još veća glupost. Toviše što će uskoro biti dovršen i autoput A2 pa će to biti još bliže. A vjerovatno su investitori u aerodrom upoznati da se gradi autoput i da će doči na samo par kilometara od Užica (Čačak) već ove godine, pa je pitanje koji klinac su investirali nešto što će kod otvaranja biti daleko manjeg potencijala, a za par godina dok autoput dođe i do Užica biti bez potencijala uopće (tada će se do Beograda doći za samo sat i pola).\nAko treba par milijuna da se aerodrom opremi + par sto tisuća za toškove, zašto onda netko to ide raditi znavši da neće biti ni izbliza profitabilan. Što će reči netko će investirati u prvoj godini cca 7-8 milijuna EUR koje neće nikada vratiti, a onda još po bar milju EUR svake godine. Zašto?\nTu se još pare ni nisu krenule davat. Najamanja star je zidove napravit. Što misliš koliko će koštati\n– opremanje aerodroma sigurnosnom i operativnom opermom\n– namirivanje radnika (najmanje 40 operativaca, uprave, vatrogasaca, policajaca, carinika, a prema iskustvima iz Srbije biti će ih preko 100, uzmemo li da je Niš dok nije imao ni jednog jedinog putnika imao 180 zaposlenika)\n– režije i hladni pogon aerodroma.“\nAlen Šćuric Purger\t 17:58, 02. nov. 2016.\nO da, u travnju (je i u kolovozu kada sam pisao o minijaturnim aerodromima) sam bio tog stava u prvom redu radi:\n– nepotrebne investicije u terminal\n– nije bilo zaintresiranog prijevoznika\n– govorilo se o 19 milijuna EUR potrebnih da se dogotovi projekt\nNo, u međuvremenu\n– terminal je napravljen (novac je potrošen) dakle sad je stvar gotova, napravljen je dobar dio sanacije\n– postoji zainteresirani lokalni financijer (dakle trošak nije prebačen na državu i budžet)\n– postoji ogroman prijevoznik koji želi početi letjeti\n– turizam na Zlatiboru je povečan za 31%, grade se novi luksuzni hoteli\n– trošak više nije toliko velik, nego se radi o samo 2,3 milijuna EUR\n– Morava ne da nije pred otvaranjem, nego aerodromu treba mnogo novaca da se dogotovi\nSituacija danas i u travnju je bitno različita.\nPedja\t 19:19, 02. nov. 2016.\nPristanisna zgrada je bila gotova jos u aprilu kada smo i polemisali na tu temu. Naravno, to su bili predizborni dani pa se olako obecavalo sve i svasta pa i da ce svi radovi biti gotovi do avgusta. Mene zanima, kako neko moze da pravi konferenciju o budućnosti (mogucnosti) aerodroma, bez najbitnijih učesnika? Ko je ta velika kompanija koja je spremna da otpocne sa letovima i pod kojim uslovima?\nAlen Šćuric Purger\t 01:02, 03. nov. 2016.\nDa zgrada je bila ekspresno završena, na iznenađenje svih, te uz ogroman angažman zaposlenika aerodroma. I da, tada se postavljalo pitanje opravdanosti te investicije. Ona jest glupost na 30. potenciju ako se istovremeno nije imao plan i garancije za realizaciju istog za potpuni dovršetak aerodroma. Jer čemu zgrada i potrošenih pola milijuna EUR ako ona stoji prazna i propada? To je tada bačen novac, notorna glupost. I to treba kritizirati.\nNo, sada je ona tamo i što sad? Investirati još 4 puta toliko i napraviti aerodrom operativnim? Ili ostaviti tu zgradu da trune i pustiti sve do vraga? Uz interes velikog prijevoznika i potencijale. Te, zapravo, vrlo malu dodatnu investiciju od tek 2,3 milijuna EUR?\nKoliko sam ja razumio ti učesnici su pozvani, ali se nisu odazvali. I to jest indikativno. Zapravo to pokazuje njihovu nezainteresiranost (i/ili inerciju) i to jest tema ovog članka.\nIme kompanije ne mogu odati jer ona sama traži da se ne iznosi dok posao nije ugovoren i dok oni sami ne najave letove. No, uvjeravam vas da se radi o mega-igraču. I da je ponuda ozbiljna. Konkretne uvjete ne znam, naravno da ih se ne iznosi javno niti sa jedne strane (a razgovarao sam sa obije, tj. i aerodromom i predstavnikom prijevoznika), no mogu samo prepostaviti kakve uvjete traže obzirom na iskustva u regiji. U svakom slučaju, ako je vjerovati iskustvima iz regije, Zlatiborski okrug si to može priuštiti.\nPedja\t 12:32, 03. nov. 2016.\nAlene, mislim da je cela organizacija panel diskusije uradjena vrlo traljavo. Razgovarati o buducnosti aerodroma naravno moze svako, ali svaka ozbiljna diskusija trazi ucesce najbitnijih ljudi za razvoj vazdusnog saobracaja kao i onoga koji gazduje aerodromom. Sta znaci, „poslate su im pozivnice ali se oni nisu odazvali“? Zasto se onda panel uopste i odrzao? Po meni to znaci da ozbiljne panel diskusije nije ni moglo da bude nego je to vise bio neki neformalni skup poput ove nase diskusije ovde. Kako vidim, predsednik opstine Cajetina ima i ozbiljnije politicke ambicije, sto naravno nije nista sporno ali daje celoj prici poseban ton. Tako da si iz prve ruke ucestvovao u jednoj maloj poltikanskoj predstavi.\nAlen Šćuric Purger\t 15:08, 03. nov. 2016.\nPedja a Vi ste bili tamo?\nZnate tko su bili učesnici?\nBojim se da na oba ova pitanja odgovor jest „ne“. Samim time ostatak Vašeg komentara potpuno je irelevantan. Ukoliko želite ja ću Vam reći tko su sve bili učesnici.\nPedja\t 18:26, 03. nov. 2016.\nMoj komentar mozda i jeste irelevantan ali bojim se nista manje nego panel na kome si ucestvovao. Koliko je relevantan skup na kome ne prisustvuju najbitniji cinioci za buducnost aerodroma, predstavnik opstine Uzice, koja je vlasnik aerodroma, predstavnici ministarstava saobraćaja i trgovine? Niti te kritikujem niti osudjujem nego iznosim svoje misljenje. U krajnjem slucaju otkud si mogao da znas da ce se raditi o panelu bla, bla, bla…\nAlen Šćuric Purger\t 08:59, 04. nov. 2016.\nJasno da smo bili razočarani činjenicom da ove dvije pozvane i najavljene osobe nisu došle. No, jednako tako na konferenciji je bilo vrlo mnogo ljudi, bili su tamo predstavnici ministarstva trgovine i turizma Republike Srpske, Ministarstva privrede Srbije , profesor Ekonomskog fakultata u Beogradu, nekoliko gradonačelnika i predsjednika skupština gradova Zlatiborskog okruga, direktori turističkih ogranizacija i hotela i to ne samo iz Zlatibora nego i iz drugih turističkih središta Zapadne Srbije, generalni sekretar Privredne komore Užica, poslanica u Skupštini Srbije (koja je vrlo emotivno i žustro najavila podršku ovom projektu), direktori nekoliko aerodroma u regiji, pomoćnik ministra unutarnjih poslova, velik broj privrednika iz Zlatiborskog okruga…\nA to što ove dvije pozvane osobe nisu došle i jest tema ovog članka, zar ne?\nPedja\t 11:38, 04. nov. 2016.\nJasna politicka poruka, u prevodu. Posto je u Srbiji sve politika pa i panel o razvoju lokalnog aerodroma. Tako se verovatno nekome ne dopada da skup organizuje predsednik opstine Cajetina koji ima „malo vece“ politicke ambicije koje se kose sa planovima ljudi na vlasti.\ngorkov\t 12:52, 04. nov. 2016.\nPolitike tu ima sa obe strane čini mi se, možda više od strane predsedničkog kandidata i gradonačelnika Čajetine, jer kako ozbilno shvatiti tvrdnju:\n„Naš plan je da u dogledno vreme imamo deset miliona noćenja i milion turista godišnje na Zlatiboru….“\nDa ilustrujem, 10 miliona noćenja sad ima cijela Crna Gora sa obalom…\nSa druge strane, ponavljam da ako postoji namera kompanije da leti i interesovanje u obliku LoI ili MoU onda treba odmah osposobiti aerodrom.\nPedja\t 13:54, 04. nov. 2016.\n@gorkov Osposobice ga „Oni“, ali kada to bude „Njjima“ odgovaralo a ne ambicioznom predsedniku opstine Cajetina. On bi u medjuvremenu trebalo da se osim svoje politicke kampanje pozabavi nelegalnom gradnjom i infrastrukturom a ne „pregovorima sa jednom velikom“ avio kompanijom.\nAlen Šćuric Purger\t 14:35, 04. nov. 2016.\nDa upravo tako. I intencija cijelog članka i jest da je tu politika ta koja odlučuje, a trenutno nije sklona aerodromu.\nKada je gradonačlenik Čajetine rekao ovu brojku, ja sam se ozbiljno nasmijao i rekao da je to bitno više od Dubrovnika, a kasnije u kuloarima smo raspravu okončali nakon 2-3 minute, dobro se nasmijavši i rekavši da se radi isključivo o političkoj izjavi bez ikakve realne osnove.\nZato sa gramom soli treba uzeti i drugu izjavu kako će Čajetina sama preuzeti i financirati aerodroma ako druge općine to neće htjeti.\nI upravo tako, gorkov, ako postoji interes, a obije strane (i prijevoznik i aerodrom) me uvjeravaju da bi letovi krenuli odmah po otvaranju, onda treba aerodrom osposobiti. I tada je taj iznos od 2,3 milijuna za aerodrom zapravo smješan i o njemu ne bi trebalo raspravljati, dok bi se trošak od cca 700.000 EUR godišnje (250.000 koliko je procjena lokalnih aktera je ipak preoptimistično mala) trebao namaknuti iz raznih izvora (postojećih 70.000 Užica, financiranje svih općina Zlatiborskog okruga, znači i više od Užica, a najviše od Čajetine, financiranje od strane hotelijera i turističke organizacije, te financiranje od strane države, prvenstveno projekta Podrinje, ali i drugih možebitnih institucija, pa čak i Europske unije).\nNajteže je početi jer morate sve isfinancirati bez prihoda, trošite velik novac na pregovaranja sa prijevoznicima, uvjeravanja ugostitelja i drugih da će biti putnika i da oni trebaju uzeti prostor u najam, na nabavu opreme, nepoznavanje strukutre troškva tj. neracionalno trošenje radi „neznanja“…\nDolaskom putnika, došli bi i rent’a’carovi, mjenjačnice, ugostitelji, trgovci, autobusni prijevoznici, naplačivalo bi se parkiranje, bilo bi prihoda i od aerodromskih taksi, cateringa, goriva, čišćenja… I u idućim godinama bi taj iznos potreban za financiranje padao jer bi i prohodi rasli (više unajmljivača prostora, više putnika, kompanija, racionalizacija poslovanja, pribavljena oprema…)\nDakle, to nije nerealno, no za tako što je potrebna u prvom redu politička volja i politička odluka.\nVicentije\t 21:15, 01. nov. 2016.\nVoleo bih da svi pobornici otvaranja aerodroma kod Uzica i Cacka potpisu obavezu o solidarnom ucescu u nadoknadjivanju potencijalnih (a vrlo izvesnih) gubitaka koje ce ti aerodromi napraviti ukoliko otpocnu sa radom.\nNa taj nacin bi se lokalni patriotski entuzijazam brzo doveo u normalu, a analize ekonomske isplativosti bi znatno dobile na kvalitetu.\nAlen Šćuric Purger\t 23:03, 01. nov. 2016.\nJa bih iste stotinke uložio svoj osobni novac u taj aerodrom. Da netko ponudi dionice Ponikva ja bih bez razmišljanja investirao u isti.\nVicentije\t 00:16, 02. nov. 2016.\nAlene, lepa je vasa izjava, ali praksa pokazuje da bi bili los investitor. Ponikve su vec radile i to katastrofalno, o gubicima niskog aerodroma da i ne govorimo.\nA sad malo i konkretno:\n– finansijski potencijal eventualnih poslovnih i turistickih putnika iz tih krajeva je zanemarljiv\n– kompletna turisticka ponuda zlatiborskog kraja, ukljucujuci i nacin razmisljanja, mora da se redefinise iz temelja da bi tek pocela da postaje zanimljiva ozbiljnijim stranim turistima u iole znacajnijem broju i to je jasno svakom ko je za svoj novac makar jednom bio u nekom od inostranih turistickih centara (depresivno bi bilo videti tacne brojke koliko je „stranaca“ iz Bosne i Crne Gore u prikazanom malom procentu stranaca).\n– konkretno aerodrom Ponikve je na poprilicnoj nadmorskoj visini sto i nije bas popularno u avio kompanijama, ne pominjuci mikroklimatske planinske uslove, troskove opremanja i odrzavanja samog aerodroma, vreme eventualnog povracaja investicija itd.\nRecju – losa investicija i dobra prilika za udomljavanje kumova, snajki, … dodati po zelji.\nAlen Šćuric Purger\t 13:41, 02. nov. 2016.\nPa obzirom da sam do sada uvijek dobro investirao i da sam iz ničega napravio jedan od najpoznatijih zagrebačkih brendova prepoznatih u Europi, te da moja kompanija zaposljava poprilično ljudi, mislim da malo smisla za ulaganja ipak imam.\nKompletna turisička ponuda zlatiborskog kraja se mijenja. Na kongresu su turistički radnici (i to ne iz turističke organizacije, nego manageri hotela) jasno naglasili da žele daleko više stranaca i bogatijih turista. Uz to na Zlatiboru se uz sadašnjih 7 hotela sa 4**** i velikog broja ekskluzivnih vila, grade i još eksluzivniji hoteli za bogatiju klijantelu nego što je prosječan srpski, crnogorski i bosanski turista. No, tim turističkim radnicima je jasno da ništa od toga biti neće ako putnik treba putovati satima iz Beograda.\nNadmorsaka visina ne čini popularnost kod avio kompanija. Još jednom naglašavam da je jedna ogromna kompanija već odradila nekoliko sastanaka i da želi krenuti letjeti na Ponikve sada i odmah.\nHoće li to biti prilika za udomljavanje kumova, snajki isl. u to ja ne ulazim, niti me se tiće. No, ako je premisa da svaki potencijalni posao u Srbiji mora propasti samo zato što postoji mogućnost nepotizma i da je baš svaki budući posao leglo kriminala i nemoralnosti, onda je najbolje sve u Srbiji zatvoriti, svi se trebaju iseliti i Srbiju pokloniti strancima. Ja ovdje ne raspravljam o mogućem kriminalu, nelegalnostima i nemoralnostima koji bilo koji business može inkubirati, nego govorim o potencijalima posla pod legalnim uvjetima i bez nemoralnih poslova.\nVladimir\t 14:04, 02. nov. 2016.\nVićentije, jednom rečju jako loše odradjena vaša analiza. Više verujem profesionalnoj analizi jedne od najvećih LCC, nego vašem rekla kazala. Šta znači velika nadmorska visina? Jeste li pogledali Kito, Adis Abebu ili neki drugi aerodrom sa visokom nadmorskom visinom?\nDrago\t 05:55, 02. nov. 2016.\nTurizam kao neproizvodna grana privrede luksuzne potrebe nije primarna u drzavama koje su zavisne i koje nemaju razvijenu privredu . Zar nije bolje tih 68,4% vazduhoplovnih putnika zapadne Srbije iz dijaspore preusmeriti na druge destinacije nego im olaksati dolazak i boravak u Srbiji ? Zar nije bolje razvijati svoj sektor usluga nego tamo neke balkanske zemlje cija je uloga limitaran ekonomski razvoj ,izvor jeftine radne snage , izvlacenje sirovina i solidno dodatno trziste …\nAlen Šćuric Purger\t 18:09, 02. nov. 2016.\nDa je to tako ne bi bilo turizma u Bugarskoj, Rumunjskoj, Crnoj Gori, Albaniji… Upravo suprotno. Danas zapadnjaci masovno odlaze u Estoniju i druge jeftine zemlje na short break, tj. na jeftin provod od par dana.\nNe razumijem kako to mislite „dijaporu preusmjeriti na druge destinacije nego im olakšati dolazak i boravak u Srbiju“? Tko bi to trebao preusmjeriti? Čiji bi to trebao biti zadatak?\nDrago\t 20:42, 02. nov. 2016.\nKolonijalnih vlasti koje postavljaju kolonijalne upravnike kao izvrsioce , opet sam se fokusirao samo na Srbiju nigde nisam pominjao gore nabrojane zemlje o Estoniji tek nemam nikakve podatke . Zemlje koje ste nabrojali u okruzenju su zemlje koje imaju izlaz na more Bugarska i Crna gora imaju znacajne prihode od turizma o Albaniji stvarno ne bih polemisao … Ti prihodi se u ukupnoj raspodeli izmedju ostalog raspodeljuju i na vracanje dugova drzave , sto je poveriocima jako bitno . Akcenat opet stavljam na limitiran ekonomski razvoj zasto razvijati turizam u Srbiji kad on vec postoji u okruzenju , a kad gledamo okruzenje – ovo su vasi podaci — Mislim da je najbilji pokazatelj činjenica da je Varna imala\nDakle limitiran ekonoski razvoj je za mene razvoj koji je odredjen kao takav za podcinjene i zavisne drzave .\nZnam da je malo crno vidjenje stvari ali za mene je to realnost vidjenja stvari i funkcionisanja privrede u Srbiji . Pozz\nAlen Šćuric Purger\t 01:13, 03. nov. 2016.\nDa, o Varni sam pisao i ja nekoliko puta. I ona je posebna priča, ipak izuzetak. Isti koncesionar drži i Burgs, također u Bugarskoj, koji je imao\n2005. 1,6 milijuna\n2011. 2,2 milijuna\n2015. 2,4 milijuna\nA volio bih sa vama podijeliti još jedan idikativniji podatak – Zadarski aerodrom:\nTurizam nije samo odlika država na moru (Švicarska, Austrija, Njemačka, Mađarska, Češka…), niti samo bogatih država (Crna Gora, Albanija, Bugarska, Rumunjska, Češka, Mađarska…). Ne kažem ja da Srbija mora postaviti turizam kao stratešku gospodarsku granu, bože me sačuvaj, no da je on tu jest, da on ima perspektivu u Beogradu, Zlatiboru, Vrnjačkoj Banji, Kopaoniku… ima. I zašto to ne iskoristiti? Hoće li on ikada biti blizu Hrvatskog, Bugarskog, Crnogorskog? Naravno da ne. Ali to ne znači da on ne može biti profitabilan, i donositi prihod regijima i državi.\nDrago\t 06:50, 03. nov. 2016.\nPazite vase pitanje iz naslova stoji – Zašto politika koči aerodrom Ponikve? , druga pitanja koja postavljate u textu su Što je potrebno da bi se aerodrom doveo u funkciju? pa ide odgovor vas – Jedan toliko perspektivni aerodrom zapeo je na simboličnih 2,3 milijuna eura. Tu se cudite cenim :) kao i Zar stvarno jedan tako perspektivan i egzistencijalno nužan projekt za razvoj cijele regije smije zapeti na 2 milijuna eura državnog novca i „inerciji“ gradonačelnika Užica? Misle li političari da će ogromna LCC čekati dok se oni dogovore? Misle da oni imaju razumijevanja za balkanska sitna prepucavanja? Konačno, shvaćaju li političari da su djelatnici aerodroma demotivirani i mentalno ubijeni od borbe sa vjetrenjačama? I ide kraj texta .\nJa sam vam izneo tezu da je to zato sto je Srbija zavisna drzava , kolonija , rob,globalizacija,neokolonizacija …. kako god to zovu ljudi danas- Ovo sto sam izneo nema veze sa strukom vise sa politikom ali i sam naslov Vas pominje politiku . Za kolonije imate sisteme limitiranog privrednog razvoja i zato sam rekao da za Srbiju nije predvidjeno da se razvija turisticki izasao sam iz okvira ubacivanjem Varne pokusavajuci da nesto dokazem vazduhoplovnim statistikama ali sam pogresio prave statistike idu ovako :\n2005. 25,5 mlrd\n2011. 44,9 mlrd\n2015. 50,88 mlrd\nImate i sajt koji otkucava kad sam usao pre nekih pola sata kucao je na 57,3 mlrd evra , koliko je to relevantan podatak ne znam )\n2005. – nisam dosao do podatka\n2015. 42,5 mlrd (po nekim izvorima 43 )\nTe zemlje moraju nesto da rade kako bi sanirale te dugove malo bolje poznajem privredu Bugarske od Hrvatske – rasprodato je sve medjunarodnim kompanijama od elektroditribucije do vodovoda … nuklearka je zbog bezbednosti zatvorila 4 od 6 blokova a druga Belene je zaustavljena 2012. Dakle nesto cemo da pustimo da se razvije uz nasu korist opet nesto cemo da zatvorimo , limiti se postavljaju izvlaci se najbolje .\nAjd da vidimo Srbiju :\n2005. 7 mlrd ( neka vas ne zavarava jednocifren broj u to vreme je bilo dosta privatizacija a i otpisa dugova koji su se nakupili kamatama za vreme sankcija)\n2011. 14,4 mlrd\n2015. 25 mlrd oko 75,5% BDP\nSlazem se da turizam nije odlika drzava na moru i ja bih voleo da vidim kako se obaraju rekordi u Nisu i Ponikve koje rade i dovlace turiste npr na Zaovinsko jezero koje je magnet za ronioce zbog potopljene varosi ispod njega kao i velike dubine . Pa cak i Nis da dovlaci turiste do recimo Sokobanje sto da ne …. a kad smo kod Nisa sto se cekalo toliko god. od 2003 naovamo ? Moja teza je da je onom ko vuce konce u Srbiji tako odgovaralo ..\nDa bi neki projekat bio profitabilan moraju da se zasucu rukavi i da se radi + mogucnost samostalnog donosenja odluka i eto radosti.\nPS. Jako me je pozitivno iznenadio podatak za Zadar .\nAlen Šćuric Purger\t 08:56, 03. nov. 2016.\nDrago, kada raspravljamo o globalizmu kao neokolonijalizmu, „poslovnom liberalizmu“ kao neoimperijalističkom alatu i dužničkom ropstvu, naišli ste na vrlo plodno tlo. Ja se u potpunosti i aposlutno slažem sa Vama. Vjerujte mi, mogao bih napisati kilometarske tekstove o tome.\nNo, i usprkos svega mislim da se globalni igrači ne bave tako sitnim stvarima kao što je jedan minijaturni aerodromčić i turistički resorti Zapadne Srbije koji zajedno imaju 300.000 turista.\nIskreno Srbija vrlo dobro pliva između Europske unije, Rusije, Arapa i Kine. I zato uspjeva neke stvari koje recimo Bugarska i Hrvatska ne mogu. U tom kontekstu treba gledati i Air Serbiju, projekt na koji ne gledaju blagonaklono sa tog „globalističkog liberalnog“ zapada. U tom kontekstu i aerodrom Ponikve jest moguć.\nZadarske podatke (naravno u drugim veličinama) ima i velik broj ostalih hrvatskih aerodroma:\nBane\t 11:14, 02. nov. 2016.\nMozda i prevoznicki lobi ucestvuje u kocenju projekta.Ne znam ko je glavni operater za tu regiju ako neko zna neka malo istrazi. Ja sam u vozu za Temisvar via Vrsac saznao od osoblja zeleznice da autoprevoznik „sabotira“ red voznje verovatno uz pomoc ljudi iz same zeleznice.\ninspektor radisa\t 13:30, 02. nov. 2016.\nzasto na Ponikvama neizgraditi hladnjacu zbog nadmorske visine ?\nVladimir\t 14:05, 02. nov. 2016.\nIma i ta ponuda. Pogodi ko blokira strano ulaganje? Imas pravo tri puta.\nBane\t 16:16, 02. nov. 2016.\nAko premoste hladnjacare, onda vrhnje nece ostati ni za kavu.\nVedran\t 19:27, 02. nov. 2016.\nOvo bi se dalo uporediti sa jednim aerodromom u Hrvatskoj, to je Rijeka koja je odmah pored Opatije koja je puna hotela, vila, najstarije mesto na Jadranu što se tiče turzima. A eto, potencijal postoji a prometa baš i nema. Poređenje Ponikve – Sarajevo dođe skoro ko Rijeka – Zagreb. Strah me da je isto i ovde!\nAlen Šćuric Purger\t 01:24, 03. nov. 2016.\nProblem Rijeke je:\n– Aerodrom Zagreb (2,5 milijuna putnika) na samo 145 km (malo više od sat vremena vožnje)\n– Aerodrom Pula (0,5 milijuna putnika) na samo 98 km (i manje od Opatije)\n– Aerodrom Ljubljana (1,5 milijuna putnika) na samo 118 km\n– Aerodrom Trst (0,7 milijuna putnika) na samo 78 km\n– Aerodrom Venecija (9 milijuna putnika) na samo 228 km\n– Aerodrom Zadar (0,5 milijuna punika) na samo 220 km\nSvi ti aerodromi povezani su autoputima od Rijeke i preuzimaju dobar dio putnika iz Županije.\nNo, Rijeka svejedno ima 134.000 putnika i raste.\nDakle to ni na koji način usporedivo. Ponikve u okolini imaju tek 3 aerodroma koji su svi preko 200 km udaljeni, ali su zapravo udaljeni 5 i više sati vožnje.\nVicentije\t 00:23, 03. nov. 2016.\nVladimire, nije to nikakva moja analiza, samo sturo iznosenje nekoliko cinjenica, a o izazovima poslovanja turistickih aerodroma na vecim nadmorskim visinama bih ipak polemisao sa nekime ko je boravio na Ponikvama vise zima i bar priblizno zna cenu odrzavanja planinskog aerodroma u zimskim uslovima.\nAlene, prica poput ove, kao i „garantovanog“ interesovanja sam se naslusao u proteklim decenijama, kako o Nisu, tako i o Ponikvama.\nTuristicku ponudu ne cine hoteli sa zvezdicama, oni su samo jedan od brojnih preduslova. S obzirom na to da ste i uspesan poslovni covek, a vase mi se analize generalno dopadaju, pokusajte obracunati broj kvalitetnih hotelskih lezajeva koje pominjete i projektujte broj poletanja/sletanja na godisnjem nivou, cak i da je sve neprekidno rasprodato unapred, tome oduzmite troskove opremanja i odrzavanja aerodroma, a onda pogledajte ROI, Mislim da tu prestaje svaka prica.\nUostalom, to potvrdjuje i vasa prica da je u Nisu „izostala pomoc lokalne zajednice“ sto je tragikomicni eufemizam za odustajanje od pokrivanja dugova.\nMoram da napomenem da bih veoma voleo da nisam u pravu.\nAlen Šćuric Purger\t 01:35, 03. nov. 2016.\nNisam rekao da je u Nišu izostala pomoć lokalne zajednice, nego da je upravo pomoć lokalne zajednice napravila to da će aerodrom iduće godine imati 350.000 putnika i jednu cargo liniju, te biti financijski samoodrživ, nakon samo godinu dana od pomoći. Pomoć nije dobio Mostarski aerodrom (i nije se radilo o pokrivanju gubitaka, jer ih Mostarski aerodrom nema, on svoj hladni pogon pokriva sadašnjim prometom, nego o ekpanziji i „dovlačenju“ Wizzaria u Mostar).\nMislim da Vam upravo Niš izbija svaki argument u startu. Koliki je broj kreveta u Nišu? I kakvog utjecaja to ima? Tamo linije popunjava dijaspora, ne kreveti. A u Zlatiborskom okrugu UZ VELIKU DIJASPORU postoje JOŠ I kreveti.\n– aerodorom je tu, ne treba ga graditi od početka, on ima pistu, stajanke, novi terminal, dovoljno površine i praznih objekata za rast i razvoj\n– ima zainteresiranog velikog prijevoznika\n– ima potencijala (turizam, dijaspora)\n– ima logičan i prihvatljiv način financiranja (regionalni aerodrom)\nVladimir\t 01:48, 03. nov. 2016.\nAko želiš da polemišeš sa nekim ko ima isto mišljenje kao što imaš ti, onda je to gubljenje vremena.\nŠta ja imam da ponudim za raspravu stručnjacima za aerodrome visokih nadmorskih visina? Skoro pa ništa. O zimskoj eksploataciji Aerodroma još manje.\nE Vićentije, samo mogu da ti kažem da nisi u pravu, a koliko nisi u pravu otkrij to sam.\nVicentije\t 19:28, 03. nov. 2016.\nU redu, nemam ni volje ni vremena da ponavljam ono sto sam od pre par decenija povremeno spominjao. Upravo sam memorisao ovu stranicu, za godinu dana cemo podeliti info o rezultatima Nisa, Ponikava i cega god hocete. Opravdanja ce sigurno biti – kao i uvek do sada.\nKao sto sam vec rekao, voleo bih da nisam u pravu.\nAlen Šćuric Purger\t 09:03, 04. nov. 2016.\nZa godinu dana Niš će imati 350.000 putnika, a plan im je do 2020. imati 600.000 putnika (malo preoptimističan).\nZa godinu dana od Ponikva neće biti ništa, nažalost, a nisam optimističan ni da će se ostvariti u idućem dugoročnom periodu, nažalost.\nVladimir\t 12:10, 05. nov. 2016.\nOvde Vićentije nije poenta dokazivanja ko ima veći i ko je/će biti u pravu.\nOvde je poenta animirati javnost da prepozna kako se jedan potencijalno dobar poslovni model uništava u startu političkim podelama ljudi koji su izabrani i plaćeni da razvijaju ovakve i slične ideje i mogućnosti.\nJedino što ti radiš ovde je negativno širenje demagogije i urušavanje pokušaja da se ponovi uspešan recept za početak razvoja Aerodroma Niš na Aerodromu Ponikve.\nA Ja ti evo sada priznajem, u pravu si. Za šta god želiš da budeš u pravu. Jer to da li si ti u pravu ili nisi je beznačajno za ovu priču.\nRazlika izmedju tebe i nekih drugih ovde je da ti drugi pokušavaju’ Iako su šanse veoma male jer je političko-lopovski lobi veoma snažan. No u duhu ljudi je da se ne predaju. Nadam se da razumeš. (Odgovor nije neophodan)\nRadmila\t 19:51, 05. nov. 2016.\nBudzet opstine Cajetina je najveci po glavi stanovnika- u Srbiji-preko 20 miliona evra.Finnasiraju sami izgradnju najduze gondole na svetu vrednosti 13 miliona e.Gospodin gore je, da li slucajno, da li namerno, permutovao ove cifre.Nije zgoreg napomenuti i da sama izgradnja gondole trpi slicne opstrukcije vec 5 godina, a o novcanoj pomoci drzave za ovaj kapitalni projekat da ne govorimo.Oprema je u potpunosti isplacena i ona je zimus pristigla na Zlatibor, montaza opreme ne moze da krene jer ministarstvo ne izdaje dozvolu zbog neresenih imovinski odnosa(jednostavno se ne zna cija je drzavna zemlja!).Takodje, ona se delom finansira iz kredita i budzet nije u toj meri opterecen istim koliko neko pokusava da prikaze.Tako da pouceni iskustvom gondole, ni od aerodroma, nema nista.Poslednja informacija koja je stigla do nas jeste da ce ga prodati Arapima.\nAlen Šćuric Purger\t 23:44, 05. nov. 2016.\nDa i ja sam se naslušao žalopojki na administrativne kočnice oko gondole. Kažu ljudi da je to bilo tragikomično na što su nailazili i koliko je sve trajalo.\nPa ako Arapi hoće kupiti aerodrom, neka im se proda. Glavno da će biti prometa, da će se dovlačiti dijaspora i turisti, zar ne? No, treba se pitati odakle Arapi vide financijski interes, koji neki drugi konstantno osporavaju.\nSamo se bojim da ona priča o Aerodromima Srbije neće baš blagonaklono gledati da se jedan od aerodroma u toj portfelji proda individualno (bog te pitaj kakav oni megalomanski plan imaju sa tim aerodromima objedinjenim u mega-kompaniju). A onda će tek biti kočnica, zar ne? Tako da bi prodaja Arapima mogla ići bitno sporije nego regionalna kompanija.\ngorkov\t 00:33, 06. nov. 2016.\n1. Na sledećoj internet stranici imate celokupan budžet opštine Čajetina za 2016. godinu. http://www.cajetina.org.rs/sites/default/files/budzet2016.pdf\nAko igde nađete preko 20 miliona evra svaka čast. =) Lepo piše da je budžet u deficitu.\n2. No ni to nije važno, možete da imate u Čajetini budžet od 100 miliona evra, da da pri tom prihodujete 13 miliona i uzmete u kredit 98.7 miliona. Vaš budžet će te godine biti 100 miliona, ali će vaša deca vraćati ovih 98.7.\nBane\t 23:37, 06. nov. 2016.\nVi izgleda niste upuceni , poslednja stanica gondole je trebala da bude „Ponikve-Mačkat“, u povratku bi se izvozile prsute za UAE čajetinci ce dici bunu i izgradice gondolu nece nikoga pitati, a prsute im nece dati jer nema dovoljno prsute u Mačkatu.\nVladimir\t 22:28, 06. nov. 2016.\nAlene, preduzeće Aerodromo Srbije je pobačeno nedonošče u kome rade dva i slovima radnika, od kojih nema vajde ni za šta i ne pitaju se ni za šta.\nPriča o prodaji Arapima je već došla do ušiju Amerima i Izraelcima, tako da od toga nema ništa sem da se minira razvoj Aerodroma iz sopstvenih sredstava.\nArape su uveli u priču Opštinari Užica kao bacanje prašine u oči. Šarena laža.\nAlen Šćuric Purger\t 13:48, 07. nov. 2016.\nMilan\t 00:04, 03. dec. 2016.\nDrago mi je da ste stali na moju stranu kao autoru studije Ekonomski uticaj konverzije vojnog aerodroma Ponikve u civilni na Zlatiborski region iz 2008 godine. Naravno niko me nije pozvao na skup.\nVerovatno je potrebno dodatno objasniti nepoznavaocima jednu veoma prostu aerodromsku maksimu: tri kilometra autoputa ne vode nigde a tri kilometra piste vode u celi svet. Ako uzmemo da je tek otvorena deonica autoputa Ljig (čitaj Dičina) – Čačak (čitaj Preljina) košta prosečno 5 mio evra kilometar, šta bi se moglo uraditi na Ponikvama za 15 mio evra (što piše u studiji) a ako bi gore pomenuti autoput bio kraći 3 km to nebi niko osetio. Borba putarskog lobija sa slabim aerodromskim lobijem (Užičani se boje letenja). A što se tiče „firme“ Aerodromi Srbije to su pomešane kruške i jabuke, čisto zamajavanje.\nVicentije\t 15:29, 04. apr. 2018.\nKao sto napisah, posle godinu dana vratio sam se na ovu stranicu da sumiramo ISPLATIVOST srpskih manjih aerodroma. Ne zelim da ulazim u aktuelne populisticko politicke igre oko upravljanja aerodromom u Nisu, ali se i na medjunarodnoj vazduhoplovnoj konferenciji pokazalo da niski aerodrom nije profitabilan, a nemuste verbalne akrobacije samo su ucvrstile los utisak (osim ako se ne misli da je profitabilnost kada se iz prihoda obezbedi novac za plate – sve ostalo se dobija kroz dotacije, a da se plate racunaju kao jedini operativni troskovi, sto je nonsens svoje vrste).\n@Alen Scuric: Vasa recenica sa konferencije kojom postavljate prvo pitanje o aerodromu Morava, kao i cinjenice koje ste naveli o Zadru, demantuje sve sto ste ovde napisali o Ponikvama. Sustinsko pitanje koje ja sve vreme postavljam, postavili ste i Vi: KO CE TO PLATITI ?!!!\nLSBL na: [POSLEDNJA VEST] Isporuka Ansata Republici Srpskoj: Objavljujemo prve fotografije helikoptera\nМладене, слажем се, ово је одличан хеликоптер за ову намену, ја се немогу да се сетим да је неки руски хеликоптер подбацио у очекивањима? Док год руси нас подржавају а у овом случају постоји обострани интерес да сарадња буде дуговечна. Три Ансата ће бити сасвим довољна па ако се покаже да и остали пређу на…\nPero na: [POSLEDNJA VEST] Isporuka Ansata Republici Srpskoj: Objavljujemo prve fotografije helikoptera\nUčinilo mi se da na slikama nisam video zadnja školjka vrata na primerku za R.Srpsku. Ako ih ima onda ovo nije dobro rešenje za civilnu upotrebu i stvarno se nadam da će izbaciti i fenestron varijantu. Mnogo se prijatnije, opuštenije i bezbednije čovek oseća pored fenestrona za čas se ljudi posebno civili nenavikli zaborave i…\n@Zoran Vukosavljević Hvala na jos jednom odličnom tekstu. Nadam se da ćemo moći češće da ih čitamo. Interesuje me vaše mišljenje o IC navodjenju ovakvih PVO raketa u slucaju elektronskog ometanja kao pasivni nacin u zevrsnom delu leta ( cadnjih 10km recimo gde i efekat ometanja najsnazniji. Ako se ne varam trenutno se naši KUB…\nSrbofil na: [POSLEDNJA VEST] Isporuka Ansata Republici Srpskoj: Objavljujemo prve fotografije helikoptera\n@Ikar Ako se kupuju iz budzeta sprske za policiju, naravno da Sarajevo nema nikakav uticaj(hvala bogu). Takodje, Srpska se i zaduzuje mimo Sarajeva. Verovatno je pitanje politickog marketinga, da veliki lazni patriota na vlasti kupuje bas "ruske" helikoptere. "ha ha, ne moze nam zapad nista" i ti fazoni. Jer gledajuci cene, uopste nisu jeftini, tako…\nZoran Vukosavljević na: Vreme je da pričamo o kineskom PVO sistemu FK-3: Da li je on dobro rešenje za Srbiju?


Vesti online / Slobodno Vreme / Auto-moto / Mercedes je morao da "stavi tačku": Kino, izvini!\nNemački proizvođač razljutio je Kineze koji prognanog dalaj-lamu smatraju opasnim separatistom. Izvinjenje Mercedesa usledilo je nakon negativnih reakcija iz Kine na citat reči dalaj-lame u reklami za novu E klasu kupe, koja je objavljena na Instagramu.\nReklama za automobil\nAUTO-MOTO Mercedes odbrojava do premijere nove A klase


Morata prekinuo medeni mesec, krenuo u ubeđivanje! - Sportske.net\nMorata prekinuo medeni mesec, krenuo u ubeđivanje!\nNema dogovora, rešio sam da pogura stvar...\nSosijedad pazario u Real Madridu za 8 miliona evraNajskupljih 11 Žozea Murinja - Gde je u toj priči Nemanja Matić?Pao dogovor, Nemanja Matića na pregledima!Iznenađenje - Ibra blizu dogovora sa idealnim klubom u ovom momentu!"Petlići" Barse bolji od Realovih u finalu!\nAlvaro Morata je prekinuo medeni mesec, pregovori su u zastoju, ostavio je suprugu Alis na Ibici i vratio se u Madrid kako bi pogurao dogovor.\nReal okleva, traži veći novac, Junajted je ponudio 74 miliona evra, "Los Blankosi" žele deset više. Uz to, čekaju poruku iz Ronaldovog kampa, poslednje što se čulo je da Kristijano odmerava sve solucije.\nMeđutim, Morati se žuri, on želi da već u drugoj nedelji jula započne pripreme sa Mančester Junajtedom, ne veruje Zidanu da će dobiti prostor da igra, tim pre što se priča da bi i ako ode Ronaldo, za šta su šanse veoma male, bili dovedeni ili Mbape ili Obamejang.\nŠpanac u Madridu požuruje dogovor, Murinjo mu je obećao da će biti centar novog projekta, pa je jasno zbog čega Morata želi da se što pre stvari završe.


MODA PRAVILNOG HODA | Galaksija Nova\nMODA PRAVILNOG HODA\nPokret koraka treba da bude sličniji pokretu prilikom sličuganja, odnosno da zakoračujemo odguravanjem o zadnju nogu. „Upotrebljavajte gluteuse i aktiviraćete mišiće trupa”.\nU normalnim okolnostima hodanje je među najpotcenjenijim oblicima fizičke aktivnosti, ali nakon perioda izolacije vrednost ove jednostavne i svima dostupne rekreacije postaje sve vidljivija. Posle policijskog časa, šetnja je dobila svojih pet minuta! Iako se o dobrobitima šetanja oduvek govorilo, čini se da je popularnost ove teme naglo porasla usled mera koje su sprovedene radi zaustavljanja širenja pandemije. Mnogima je ova aktivnost bila uskraćena u potpunosti, a oni su možda i najbolje osetili koliko je hodanje, koje tako često uzimamo zdravo za gotovo, zlata vredna aktivnost.\nIzlaskom iz izolacije mnogi su osetili i neku čudnu novu radoznalost za spoljašnjim svetom, jer su osetili kako je kada nam je uskraćen. Pa smo tako naučili i da sa novim žarom i znatiželjom šetamo po sopstvenom komšiluku, primećujući ćoškove koje ranije nismo, zvuke i mirise koje smo nesvesno ignorisali svrstavajući u zajednički koš opšte atmosfere, birajući rute kojima nikada nismo kročili i korak po korak, shvatamo da šetnju potcenjujemo samo zato što je uvek dostižna. Međutim, iako se čini da sada konačno ubiramo dragocene plodove šetnje, postoje načini koji ovu aktivnost mogu učiniti još boljom.\nNa prvom mestu, treba se zapitati da li koračamo pravilno. U ovoj sedelačkoj eri ekrana naša tela razvijaju navike koje nisu nimalo zdrave i zbog kojih treba obratiti posebnu pažnju na to kako izvodimo i najjednostavnije fizičke aktivnosti poput hodanja. Brojni stručnjaci u oblasti sporta posvetili su se izučavanju šetanja, nastojeći da objasne kako postići maksimalni učinak šetanjem.\nBudući da je hodanje toliko česta aktivnost koja ne iziskuje previše napora, skloni smo da je izvodimo automatski. Džoana Hol, istraživač u oblasti sporta iz Amerike posvetila je karijeru podučavanju ljudi o tome kako da hodaju u skladu sa svojim telom. Svoj program pod nazivom „Aktivno hodanje” razvila je kako bi omogućila ljudima ublaže bolove i posledice oboljenja umesto da ih pogoršavaju. Ona smatra da hodanju treba pristupiti kao bilo kom drugom sportu – uzimajući u obzir da postoje pravilni i nepravilni pokreti i tehnike i da, kao i u svakom drugom sportu, postoji prostor za napredovanje koji se osvaja redovnim vežbanjem.\nPrvi korak u pravilnom koračanju je svakako osvešćivanje svakog koraka. Hol ističe da postoje četiri najčešće greške koje činimo prilikom hodanja, koje su uglavnom posledica pasivnog načina života karakterističnog za ljude koji žive i rade u urbanim sredinama. Prva greška je u načinu na koji pravimo korak – prilikom iskoraka, opterećenje treba da nam bude na zadnjoj nozi. Usled previše sedenja, fleksorni mišići kuka se skraćuju i zatežu, zbog čega nastojimo da koristimo prednju nogu u koraku kao pogonsku. Ona objašnjava da pokret koraka treba da bude sličniji pokretu prilikom sličuganja, odnosno da zakoračujemo odguravanjem o zadnju nogu. Znak da korak pravimo pravilno je osećaj pokretanja mišića zadnje lože. „Upotrebljavajte gluteuse i aktiviraćete mišiće trupa”, navodi Hol. Uz to, možete prilagoditi i način razmišljanja: fokus treba da bude na mestu iz kog iskoračujete, a ne na mestu na koje treba zakoračite.\nKrutost ramena i kičme, koja je neizbežna za sve one čiji posao zahteva rad za stolom, ne ublažava se ukoliko se prilikom šetanja glava povija unapred. Dakle, glavu gore i put pod noge! Da bi se mišići ramena i kičme odmorili i opustili najpoželjnije je da dopustite rukama da se slobodno klate pored tela dok hodate.\nDrugi problem se javlja usled nepravilnog pokretanja stopala i skočnih zglobova. Umesto da koristimo fleksibilnost skočnih zglobova – koji kako i njihov naziv govori pružaju mogućnost odskakanja – mi često hodamo „ravno”. Kako bi se izbegle nelagodnosti u kolenima, ali i posledice poput krivljenja kičme i ukočenosti ramena, svaki korak treba da sadrži i mali odskok.\nPravilno hodanje, naravno, ne zavisi samo od samog koraka, odnosno nogu. Hol smatra da je treća najčešća greška vezana za položaj glave prilikom hodanja – glave padaju (što ni u prenesenom ni u doslovnom značenju nije dobro). „Kada je glava blago nagnuta unapred, mišići gornjih leđa i ramena moraju da budu zgrčeni da bi je održali u tom položaju”, navodi Hol. Krutost ramena i kičme, koja je neizbežna za sve one čiji posao zahteva rad za stolom, ne ublažava se ukoliko se prilikom šetanja glava povija unapred. Dakle, glavu gore i put pod noge!\nTo što smo evolucijom uspravljeni na dve noge ne znači da su ruke u potpunosti izgubile svoju funkciju prilikom hodanja, iako se često osećamo kao da su one potpuno beskorisne prilikom koračanja, te nas obuzima blaga nervoza ukoliko nemamo džepove u koje možemo udobno da ih smestimo. Čini se da samo oni koji upražnjavaju brzi hod znaju šta da rade s rukama, međutim, taj ukrućeni položaj ruku takođe nije prikladan za običnu „sporu” šetnju. Naime, da bi se mišići ramena i kičme odmorili i opustili najpoželjnije je da dopustite rukama da se slobodno klate pored tela dok hodate. Hol navodi da do ovoga obično dođe spontano onda kada ispravite tri prethodne greške.\nIzolacija nas je takođe navela da razmotrimo razliku između socijalne i fizičke distance i da se dovijamo kako da držanjem fizičke distance umanjimo socijalnu. Šetnja se i za to pokazuje kao najbolje moguće rešenje. Iako će se većina nas složiti da hodanje s nekim ne može zameniti zagrljaj, možda treba malo više razmisliti o potencijalu hodanja s nekim. Sigurno ste nekada primetili da kada duže vreme hodate s nekom osobom, vaši koraci nesvesno postaju sinhronizovani. Istraživanje iz 2012. godine koje su sproveli američki i japanski naučnici, pokazalo je da sinhronizovanost koraka dovodi i do sinhronizacije neuronske aktivnosti kod ljudi. Imajući to u vidu, postaje jasnije zašto se do pre samo pedesetak godina zaljubljeni parovi nisu „smuvali”, već su „polazili” ili „hodali”.\nMETANSKI KRATER JAMAL\nOVCA PREDSTAVLJA LJUBAV\nSEKS ZA BOLJE PAMĆENJE\nNI LEK, NI PLACEBO, A LEČI\nBANANA ZA EREKCIJU


ESP kao deo serijske opreme - Seminarski Diplomski Radovi\nDatum i vreme: 31-07-2021, 03:58 AM Dobro došli, Gost! (Prijava — Registracija)\nGotovi Seminarski Diplomski Maturalni Master ili Magistarski / Razno / Vicevi / Automobilizam / ESP kao deo serijske opreme\nESP kao deo serijske opreme\nEvropska komisija donela je predlog zakona prema kojem će ESP biti standardno ugrađivan u nove automobile od 2012. godine. Od 2012. godine svi novoregistrovani automobili i teretna vozila na području Evropske unije moraće da imaju ESP kao deo serijske opreme, dok će od 2014. to važiti za sve nove modele koje će predstavljati proizvođači, predložila je nedavno Evropska komisija. Da bi pomenuti predlog postao važeći propis, mora još da ga potvrdi Veće ministara. ESP spasava živote, u to nema sumnje.\nPrema istraživanjima Mercedes Benz-a, učestvovanje njegovih vozila s ESP-om u nesrećama u kojima učestvuje samo vozač na području Nemačke palo je za 42 odsto, a nakon što je proučila milion nesreća s telesnim povredama, Toyota je zaključila da bi ugradnja ESP-a u njena vozila mogla da smanji ozbiljne nesreće u kojima učestvuje samo vozač za 50 odsto. Istraživanje Federalne agencije za sigurnost saobraćaja na autoputevima u SAD pokazalo je da su automobili s ESP-om u periodu od 1997. do 2007. imali 35 odsto manje nesreća nego pre uvođenja ESP-a.\nOd svih automobila na putevima u Evropskoj uniji zasad samo 20 odsto ima ugrađen ESP. Prema projekcijama, nakon što ovaj sistem postane obavezan, svake godine će na evropskim putevima biti 100.000 povreda i 4.000 smrtnih slučajeva manje.