Usisavač Miele Complete C3 Select Parquet Petrolej - Jeftinije.hr\nPočetna / Mali kućanski aparati / Usisavači / Ležeći usisavači / Usisavač Miele Complete C3 Select Parquet Petrolej\nUsisavač Miele Complete C3 Select Parquet Petrolej\nPonuda trgovine Sancta domenica za proizvod Usisavač Miele Complete C3 Select Parquet Petrolej. Ispravnost cijene i podataka provjeri na web stranici trgovine.\nMiele PODNI USISAVAČ MIELE COMPLETE C3 Select PowerLine SGSP3\nMiele PODNI USISAVAČ MIELE COMPLETE C3 Allergy PowerLine\nJeftinije.hr je vodeći portal za usporednu kupovinu u Hrvatskoj, koji kupcima omogućuje informirane i pametne kupovine. Usporedi ponude trgovina za Usisavač Miele Complete C3 Select Parquet Petrolej i izaberi najbolju. Ležeći usisavači iz kategorije Usisavači je najbolja kupovina, ukoliko želiš kvalitetan proizvod po najboljoj cijeni.\nPročitaj opis proizvoda Usisavač Miele Complete C3 Select Parquet Petrolej i provjeri da li je prikladan za tebe ili pogledaj ostale proizvode marke MIELE. Opis i tehnički podaci proizvoda Usisavač Miele Complete C3 Select Parquet Petrolej mogu se razlikovati od onih u web trgovini gdje ćeš obaviti kupnju. Usisavač Miele Complete C3 Select Parquet Petrolej je u slobodnoj prodaji u trgovini Sancta domenica po cijeni koja je navedena pored svakog trgovca u kartici “Trgovine”.\nJamstvo i uvjete garancije za Usisavač Miele Complete C3 Select Parquet Petrolej provjeri u trgovini gdje ga namjeravaš kupiti. Slika za Usisavač Miele Complete C3 Select Parquet Petrolej može biti simbolična, zato prije kupovine u trgovini provjeri radi li se o istom proizvodu.


Jugoslav Vlahović\nPočetna / Gosti sajta 22 - Autobiografije uživo / Jugoslav Vlahović\nJugoslav Vlahović karikaturista\nJugoslav Vlahović, karikaturista-ilustrator NIN-a i profesor na Fakultetu primenjenih umetnosti u Beogradu. Iz emisije “Autobiografija uživo”.\nSKINUTO SA TRAKE I AUTORIZOVANO 2008. GODINE.\nJugoslav Vlahović: Pošto sam najavljen kao karikaturista NIN-a, mada radim i druge stvari poput grafike i grafičkog dizajna, takođe ranije sam se dosta bavio muzikom, hepeningom i sličnim stvarima, mogu baš da počnem ovu moju autobiografiju čitajući poslednji NIN. Nedavno su „Stonsi“ održali svoj čuveni koncert na Ušću, pa sam i ja jedno malo sećanje tim povodom objavio u NIN-u. Počeo sam tako što objašnjavam da sam već na prvoj Gitarijadi 1964. kao petnaestogodišnjak onako amaterski fotografisao sa tribina, 1968. sam sa sestrom Majom de Rado osnovao prvu jugoslovensku autorsku akustičarsku grupu „Porodična manufaktura crnog hleba“ za koju sam naravno posle pravio omote ploča, plakata, i ne samo za nju, već i za ostale, i tako se i dalje bavio rok-fotografijom i dizajnom, što je postala neka moja opsesija delimično i dan-danas. Tako sam pomenute „Roling Stonse“ slušao i fotografisao pet puta što iz publike što zvanično u raznim fazama njihove karijere. Ipak, to prvo snimanje 1976. u Zagrebu ću zauvek pamtiti. Bio sam na odsluženju vojnog roka u Domu JNA u Novom Sadu. Odmah, pošto su oficiri u dva po podne pošto se završilo radno vreme krenuli kući, po mene su Spačekom došli basisti, danas legendarni basisti Vlada Janković Džet i Robert Nemeček iz „Pop mašine“, pa smo se uputili auto-putem Bratstvo- jedinstvo u Zagreb gde smo stigli sat pre koncerta. Ja sam sa visoko podignutom „Borbinom“ pres-karticom, jer sam već bio karikaturista-saradnik „Večernjih novosti“, bez zaustavljanja prošao dva kordona milicije i na službenom ulazu u Halu sportova se sudario sa Čarli Votsom, bubnjarem „Stonsa“ i njegovim golemim telohraniteljem. Čarli me je kao pravi engleski džentlmen propustio da prvi uđem, a taj isti telohranitelj posle prve dve pesme me jednostavno podigao onako usred snimanja i prebacio preko ograde u publiku. Sećam se da je bina bila jako visoka, preko dva metra, pa je sreća da sam sa sobom poneo dvooki rolefleks, refleksni fotoaparat većeg formata, valjda sam mislio da velika grupa zaslužuje veliki format slajda, ali to je ispalo jako dobro jer sam mogao da podignem visoko aparat iznad glave, gledam odozdo u vizir i snimam, dok, recimo, ostali fotoreporteri, koji uglavnom nose one manje lajka fotoaparate koji se prislone na oko, nisu mogli uopšte da snime celu grupu, samo kad Mik ili neko priđe bliže ivici bine. Te slike sam objavio u „Džuboksu“ i u NIN-u za koji sam te iste 1976. godine po povratku iz vojske počeo i da radim. Inače, sećam se tog koncerta, da je valjda u šoku što pred sobom ima „Stonse“ publika bila dosta uzdržana, tek kasnije se probudila i tražila da pevaju Endži, tada veliki hit, ali joj nije udovoljeno. Inače, poznato mi je da „Stonsi“ ne vole tu pesmu. Ipak su je odsvirali sutradan na insistiranje organizatora. Posle koncerta vratili su me u Novi Sad, tako da sam već u šest ujutru bio u stroju na prozivci, i na pitanje majora Milovanovića da li se nešto desilo prošle noći u Domu, spremno odgovorio: ništa, druže majore. Posle su moji prijatelji, zamerajući sebi na lenjosti što nisu otišli u Zagreb, često navodili to moje 'dezerterstvo' kao svetao primer posvećenosti rokenrolu. To je jedna simpatična epizoda na koju sam ponosan i, eto, ispalo je da je ovo bila lepa prilika da je ispričam.Inače, taj moj angažman 70-ih i 80-ih bio je jedan splet jednog zaista velikog rada, kako se to danas popularno kaže multimedijalnog rada, kombinacija fotografije, dizajna i ilustracije. Ja sam te svoje omote uglavnom sve sam radio, zato sam verovatno bio i dosta tražen, jer, eto, kad se meni neko obrati, onda je to zaista jedna manufaktura koja obavi ceo posao, ne mora da se posebno ide kod fotografa, posebno kod dizajnera, ilustratora itd. Takođe sam bio aktivan muzičar, poznavao većinu tada aktuelnih bendova, pogotovu beogradskih, ali su i drugi iz drugih republika dolazili i tražili da im radim omote, tako da imam jedan opus od nekih stotinak omota ploca, od toga preko 60 LP, jedan impresivan opus. Najpoznatiji su za grupu „Riblja čorba“ koja je proistekla iz „Suncokreta“ i 'Grupe SOS' Miše Aleksića a interesantno je da me je Bora zvao u „Suncokret“ da pređem iz 'Porodične manufakture', da to praktično zajedno osnujemo i krenemo u jednu novu akustičarsku fazu, ali je baš ova pomenuta vojska razrešila te moje dileme, ja sam to morao da odbijem, ali smo nastavili druženje, kreativno druženje kroz omote, ja sam im napravio znak i logo, poznatu riblju kost i sve njihove zvanične omote ploča, ukupno 20 sa poslednjim 'Trilogijom', tako da je to jedan zaista impresivan opus. Neko mi je rekao da bih možda čak mogao da se približim Rodžeru Dinu koji je napravio nekih 27 omota za grupu „Yes“ i ostale grupe koje su proizašle iz grupe „Yes“. Strahovit jedan ilustrator i dizajner, i moguće i da ga uskoro i prestignem obzirom na kreativnost „Riblje čorbe“ koja je poput „Stonsa“ takođe traje dugo, evo, sledeće godine trideseta godina. To ćemo proslaviti, ja se nadam i jednom knjigom koju spremam i gde ću pokušati da saberem sve te svoje fotografije, omote i ostali materijal koji se odnosi na „Čorbu“. Pored „Čorbe“ radio sam i za „Smak“, Gordi, Generaciju 5, Tako, naravno i za „Pop mašinu“ kasnije „Rok mašinu“, „S vremena na vreme“ moje prijatelje akustičare, Srđana Marjanovića, Slađanu Milošević „Vatreni poljubac“ takođe dva omota, „Nokaut“, pa sve do Bata Kande, jedini narodnjak kome sam uradio LP, ali je on zanimljiv jedan lik, ja sam još onda video da naginje i džezu i jednoj formi koja je tek kasnije dobila svetsku valorizaciju, šteta što on to, mislim da je sada penzioner, nije stigao da naplati, a zaslužuje. Napravili smo jedan zanimljiv jedan omot, tu su bile neke rupe i neka pomeranja, jedan u grafičkom smislu zahtevan i neobičan omot. Zatim, radio sam sedamdesetih dosta i te hepeninge i kroz samo studiranje, upisao sam naime grafiku na Akademiji primenjenih umetnosti, ali nije mi to bilo dovoljno. Zaista, primenjena grafika je fascinantna, jedna široka oblast, ali sam bio tada zagrejan i za druge, tada u svetu aktuelne stvari. Napravili smo „Ekipu za akciju i anonimnu atrakciju“, skraćeno „Ekipa A3“ koja je imala interesantne nastupe. 'Apsolutni hepening' 1972. u vreme BITEF-a posmatralo je tu na početku Knez Mihailove skoro 5000 ljudi, za ono vreme neverovatan broj, bili su svi pomalo zbunjeni, i mi i publika, ali smo i to hrabro uradili. Zatim, ulične vožnje jednog crvenog drvenog autobusa koga se mnogi i sećaju jer je špartao gradom i to ne samo Beogradom već i Zagrebom, Skopljem, Berlinom., zatim 'Pozorišni kostim', 'Oranje ulica', to smo čak radili i u Zagrebu na zaprepašćenje Igora Mandića koji je o tome pisao u „Vjesniku“, ko su ovi Srbi da oru Ilicu, da li tu ima nešto, nekih drugih poruka osim umetničkih, pa do Svetskog festivala omladine u Berlinu koji je prenosila Intervizija, i mi baš sad pokušavamo da pronađemo i te trake ne bi li napravili jednu knjigu o 'Ekipi A3' zajedno sa CD-om. Zanimljivo je bilo sa Ekipom „A3“ što smo mi skoro sve te hepeninge snimali. U osnovi hepeninga ili performansa je događaj. Generacija umetnika okupljenih oko SKC-a sedamdesetih koja s pravom sada naknadno zauzima značajno mesto u novijoj istoriji umetnosti: Marina Abramović, Raša Todosijević, Zoran Popović i drugi, sa izvesnim zakašnjenjem zauzeli su mesto i u muzejima, ali oni imaju samo fotografije, imaju samo tu foto-dokumentaciju i kritike, dok mi naše hepeninge imamo i snimljene, osmomilimetarski uglavnom. Naši hepeninzi se znači mogu rekonstruisati, videti i osetiti kako je to zaista izgledalo. Ja sam od onih koji je još tada imao tu neku svest o čuvanju, o dokumentaciji kao značajnom segmentu umetničkih dešavanja. U umetnosti je jako važan i taj hronološki momenat, kada je nešto nastalo, jako je važno to snimiti, dokumentovati, tako da bi se kasnije moglo što bolje rekonstruisati i cenim umetnike i ljude koji o tome vode računa. Nažalost, svedoci smo da se mnogo toga uništilo, u mnogim oblastima i na radiju i na televiziji a o umetnicima i da ne govorim, koji nisu na to obraćali pažnju. Sada se vidi da je to jako važno i sada je, srećom, sve to sa ovom novom tehnologijom mnogo lakše pratiti. Recimo, ja sam igrao i u mjuziklu „Kosa“ Ateljea 212, od prve predstave 1969. do poslednje 1973. Odmah posle gimnazije,1968, koja me je gnjavila i koju sam jedva nekako završio, kao pušten s lanca sam krenuo u sve živo što je moglo da se uhvati, ne samo ta akustičarska muzika, 68. kada sam osnovao „Porodičnu manufakturu“, nego sam odmah otišao na audiciju za „Kosu“ i bio primljen, i odigrao sve predstave, za četiri godine odigrali smo u Ateljeu 212 i na drugim scenama preko 400 predstava. Meni je „Kosa“ bila ne samo kao iskustvo i predstava jako značajna, nego uopšte boravak u Ateljeu 212 gde su se tada odigravali i BITEF-i, gde su dolazile\nRadeći sve te stvari koje sam pomenuo, prisećajući ih se ovako bez reda i bez neke posebne pripreme, ja sam sve to vreme radio karikature, nekakve duhovite crteže i grafike i sve vreme smatrao, još kroz studije grafike, da je to ono što bi meni najviše odgovaralo, da je to ono gde ću moći najbolje da sublimiram sve te svoje aktivnosti, da je to jedna sjajna i za grafičke umetnike nedovoljno otkrivena oblast. Dotadašnji karikaturisti su uglavnom bili vezani za novine, to je bila klasična humoristička ili dnevno-politička karikatura i u „Ježu“ i drugde. Ona nešto malo ozbiljnija, javili su se tada bili neki autori kao Dušan Petičić, Ludvig, kratko vreme i Šejtinac iz Novog Sada, ali on je vrlo brzo otišao da radi crtane filmove, kasnije je napustio i Jugoslaviju, tako da nisam imao neke uzore. Ipak sam primetio neke francuze: Filip, Topor i Folon, jedan sjajan trio, zatim neki češki autori, pre svega Zabranski kod koga sam video prvi put u Skoplju 1972., na izložbi Svetske galerije karikatura, veštu upotrebu poentilizma, i ja sam ostao s njim u kontaktu, on mi je sledeće godine pisao da napušta karikaturu jer je neka vrsta disidenta, nema gde da objavljuje, da radi slike i slikovnice za decu. Dakle,i to je donekle na mene uticalo da slobodnije krenem u taj poentilizam i posle sam, i u svetskim razmerama, ja bio prepoznat kao taj, koji je u stvari doneo satirični poentilizam, pogotovo u Americi preko „Njujork tajmsa“ gde sam objavio preko 30 crteža, i ja sam tu sa njihove strane bio označen kao veoma uticajan umetnik. To je jedna posebna epizoda na koju sam takođe veoma ponosan. Pre nekoliko godina bio sam pozvan i na izložbu izabranih petnaestak ilustratora koji su u prošlom veku objavljivali u „Njujork tajmsu“.. Bio sam jedno pet puta u Americi od 1982. do 1993. zadnji put. Na toj izložbi izabranih ilustratora poreklom iz istočne Evrope, a skoro svi su najveći poreklom iz istočne Evrope, bili su i Topor, Mihaesku, Kapusta, Tim, Olbinski i drugi, naravno i Petričić i Mirko Ilić od naših. To nešto govori naravno i o nekom smislu baš za ilustraciju i karikaturu. U stvari, to je jedna situacija u karikaturi kada se ovde u socijalističkim zemljama, u istočnom bloku naročito, nije moglo baš tako slobodno izražavati. Kod nas je bilo to mnogo slobodnije, ali nije se moglo ići na ličnosti, iz političkog života pogotovo, tako da su crtači karikaturisti prešli na jednu likovnu metaforu, na jednu uopštenu, više filozofsku karikaturu gde su indirektno saopštavali neke stvari. Razvili su više tu jednu likovnost i jednu intelektualnu vrstu karikature koju su, recimo, tek naknadno 80-ih godina otkrili na Zapadu, u Americi pre svega. Tako, kad sam ja došao tamo, u pravom trenutku, bio sam neka vrsta otkrovenja za njih, idejama i grafičkom obradom a čak sam i u tehnološkom smislu bio ispred njih iako to sada zvuči čudno. Ja sam zahvaljujući „Politici“,tj. NIN-u gde sam radio, znao sve, i grafičare u štampariji i fotografe i reprofotografe, mogao da pravim dobre kopije svojih radova, nije bilo tada ni faksova, ni kvalitetnih kopir-aparata. Pravio sam izuzetno kvalitetne fotografije svojih crteža, na dokument foto-papiru koristeći štrih negative. Kad sam ja to odneo njima u Njujork, oni su se pitali šta je to, pipali papir, gledali u crteže onako kroz prozor, i zaista, to je ostavljalo utisak, tako da su me objavljivali čak i kad nisam bio tamo, nego sam im poštom slao. Ljudi su se čudili kako me objavljuju kad nisam u Nju Jorku. To je bio taj jedan moj, da kažem trik, ustvari ne trik nego jedan zaista visok nivo prezentacije radova. Uvek sam gledao da budem efikasan i prodoran, ali pre svega da radovi budu dobri. Još od početka stigavši u NIN 1976. Dobio sam šansu i veliki prostor u uglednom nedeljniku i shvatio da tu ne treba improvizovati, čak i da ne treba crtati na nekim bezveznim papirima, da odmah treba praviti stvari koje će moći da se izlažu, od kojih bih mogao da pravim grafike, od kojih bih mogao da pravim nešto više od uobičajene novinske ilustracije. Tako da mislim da me je to izdvojilo, i u nekim svetskim razmerama, što sam tako tu neku novinsku i grafičku satiričnu umetnost podigao na jedan veći nivo nego do tada. Do tada bio je mislim samo Zoran Jovanović koji je radio satirične grafike, i on je objavljivao u Nju Jorku, i, uopšte, to je važna poruka koju sada kao profesor na akademiji upućujem mladima: da od starta krenu ozbiljno, i da onda rezultati neće izostati.\nU NIN-u sam preko 30 godina, i kroz sve te moje ilustracije se može na neki način rekonstruisati vreme, može se na neki način osetiti šta je bilo u određenom vremenu aktuelno, o čemu su se vodile polemike, diskusije itd. Neke od tih mojih naslovnih strana su bile jako zapažene. Tu je bio, recimo, Karl Marks kao kralj, kao karta za igranje, pa onda kad se raspadala Jugoslavija, jedno jaje koje je bilo ispucalo baš u obliku Jugoslavije, ali je imalo tu finu simboliku jer je Jugoslavija i stvorena u Jajcu. Jedan novinar NIN-a oduševljen na redakcijskom sastanku je rekao da je to najbolja naslovna NIN-a ikad objavljena. I te pohvale kolega su mi mnogo značile. Ili posle, u vreme Miloševića, kad sam napravio jedne naočare na kojima je bila po jedna kapa, srpska i crnogorska, to je još tamo 90. napravljeno. Bilo je dosta tih ilustracija koje su zaista u memoriji čitalaca mnogima ostale i do dan-danas, a ja sam, takođe se trudio da ne ostane samo na toj nekoj memoriji, nego sam sabirao te svoje crteže i u obliku knjiga. Objavio sam nekoliko knjiga svojih ilustracija: „Rasvetljen slučaj“, „Jugoslav', 'Art geleri“ u izdanju NIN-a, takođe kasnije i neke druge (Konsekvence, Velika mala knjiga, Čekajući godove) koje su, eto, sačuvale malo od zaborava te ilustracije i zadržali ih u nekom prikladnijem obliku, mislim da je to korisno i za istoričare umetnosti i za mene samog. Ali ono što mene u celom tom poslu ponekad oduševi, je kad mi objave neku vrlo staru ilustraciju, iz tih prvih knjiga, objavljenu još pre 20 i više godina, kada pomislim da je to ipak znači nešto jako dobro, da ne traje samo u tom trenutku objavljivanja nego i dan-danas. Recimo, jedan crtež gde jedna ruka drži spojen kažiprst i palac,unitra su kontinenti, to je kao neki mali svet, to je bilo objavljeno nedavno u nemačkoj štampi, a ja sam to nacrtao za omot grupe „S vremena na vreme“ „Moj svet“, pre više od 20 godina, a ponovo se objavljuje. Bilo je i nekih neobičnih situacija. Recimo, u Nemačkoj sam imao 90-ih nekoliko izložbi. „Cajt“, čuveni nedeljnik milionskog tiraža, je objavio, ceo mesec je objavljivao moje crteže, bio sam izabran za umetnika meseca i onda imao tu privilegiju da su pet puta za redom, svake nedelje objavljivali moje crteže na zadnjoj strani na velikom prostoru, sa biografijom. Tu je bio crtež jednog lika gde su u jednom oku dve zenice, u drugom nema ništa. Tada se Nemačka ujedinila i to im je verovatno bila zanimljiva asocijacija, ali se meni telefonom javio jedan lekar iz Hamburga, kaže da je zvao redakciju Cajta i dobio moj telefon, pita me da li ste vi to radili po nekom modelu, ja kažem da nisam. Neverovatno, kaže, ja sam oftalmolog, lekar za oči, imao sam operaciju pacijenta koji je imao dve zenice u oku i potpuno identično izgledao kao na vašem crtežu, da li ste vi videli ikada njegov fotos ili nešto slično. Bio je šokiran kako je to ličilo i da je to je zaista neverovatna slučajnost. To je bio kraj razgovora, nisam stigao ni da mu ponudim da crtež otkupi. Takođe 'Svetska krava' gde sam farbao pravu kravu još 1974., isto meni drag i značajan rad koji se pamti. Kraj Obrenovca sam jednu potpuno belu kravu ofarbao, crne fleke su kontinenti, to je isto imalo jako velikog odjeka u svetu, izlaže se i objavljuje i dan-danas. Navodim, znači, tako neke zanimljive primere iz svog rada, a ti crteži putuju po svetu, objavljuju se i to je, naravno, meni najdraže.I tu je neka poenta koja me izgleda sve vreme drži me u ovom poslu, da to dobaci što dalje, da to vidi što više ljudi.\nDa se vratim na početak, „Porodična manufaktura crnog hleba“ je jedan simboličan naziv. Evo, i moja deca isto crtaju, sin Jakša je takodje ilustrator i grafički dizajner i takođe se kao i ćerka Marta bavi muzikom. A to sve kao da vodi, bar imenom, simbolično, iz te naše akustičarske grupe osnovane sad već daleke, nemirne 1968. Snimili smo tada jedan album 'Stvaranje' i tri singla, i sada nameravamo ponovo da to izdamo, digitalno izdanje na cd. I tako, sve ostaje u manufakturi, u porodici.\nPostavljeno: februar / novembar 2013.


Naslovna Tenis Neka se spremi WTA tur, Olga Danilović je stigla! Polufinale Moskve i...\nNeka se spremi WTA tur, Olga Danilović je stigla! Polufinale Moskve i ulaz u Top 150\nDevojke, upozorene ste, Olga Danilović je svojim partijama u Moskvi najavila da njeno vreme dolazi! Mlada srpska teniserka savladala je 10. teniserku sveta Juliju Gerges sa 2:0 (6:3, 6:3) i plasirala se u polufinale na svom prvom WTA turniru u karijeri!\nTalentovana 17-godišnjakinja nastavlja da uživa u ruskoj prestonici. Nakon što je bila poražena u poslednjem kolu kvalifikacija, fortuna ju je pogledala te je kao ‚‚srećna gubitnica” upala u glavni žreb. Od tada se nije zaustavljala.\nPrvo je pala Ana Karolina Šmidlova sa 2:0 (6:4, 6:2), a onda i Kaja Kanepi, takođe maksimalnim rezultatom (7:6, 7:5). Sada je na red došla i teniserka koja je pre samo dve sedmice igrala polufinale Vimbldona!\nOdličan Olgin meč, 14 vinera i 11 neiznuđenih grešaka. Malo nervoze na kraju koju je uspešno savladala. U polufinalu je čeka Aliaksandra Sasnovič, kojoj je Anastasija Sevastova predala pre meča. pic.twitter.com/Xa4aSg2ZYW\n— Saša Ozmo (@ozmo_sasa) July 27, 2018\nNo, za Danilovićevu to nije predstavljalo preveliki izazov. Tinejdžerka je pokazala da poseduje hrabrost i sportsku drskost, pa je ime protivnice sa druge strane mreže ne dotiče mnogo. Zato je i uspela da se u teškim momentima u oba seta protiv Kanepi izvuče, ali i da rutinski savlada Top 10 igračicu. Zato je uspela da se u polufinale turnira u Moskvi plasira bez izgubljenog seta!\nKLADI SE NA TENIS, PRED TOBOM JE UVEK VELIKI IZBOR!\nOlga Danilović tako nastavlja svoj uspon na WTA listi. Prošle sedmice je po prvi put ušla u Top 200, ove nedelje je 187. teniserka sveta, a već od ponedeljka će biti negde oko 143. pozicije. Evo šta je Olga pričala u intervjuu Saši Ozmu za Sportklub, krajem 2017. godine.\n‚‚Zadovoljna sam, krenula sam sa 700-800. mesta. Mislim da imam šanse da dosta brzo napredujem ukoliko na mečevima pružim ono što znam. Znam da mogu, ali treba to i da pokažem, tako da ne postavljam ciljeve u smislu kada u godini ili koje godine moram da uđem u Top 100 ili slično”, rekla je tada Danilovićeva.\nIzgleda da takav stav dobro funkcioniše. Sada će već biti članica Top 150 i do kraja godine neće imati mnogo bodova da brani. Nastavi li sa ovako dobrim partijama i u narednih mesec dana, vrlo lako će moći da se desi da je vidimo u glavnom žrebu Ju-Es Opena.\nOlga je levoruka teniserka i, kako sama kaže, njen stil igre je agresivan. Karakterišu je snažni servisi i forhend, njene partije u Moskvi su pokazatelj da je ojačala i na mentalnom planu. Kada je gusto, Danilovićeva ostaje čvrsta i stabilna. To se naročito videlo protiv Kaje Kanepi.\nNOVAK ĐOKOVIĆ I VIMBLDON, OSAM GODINA KASNIJE\nNajbolji teniski stručnjaci već nekoliko godina ukazuju na Danilovićevu kao jedan od najsjajnijih teniskih talenata. Sada Srpkinja dokazuje da može da načini veliki stvari. Put do vrha WTA liste je i dalje vrlo dalek, ali Olga je rođena 2001. godine. Njeno vreme tek dolazi i čini se da se lepo navikava na prelaz u seniorsku konkurenciju i pre nego što je postala punoletna.\nDanilovićeva je pre dve nedelje osvojila čelendžer u nemačkom Fersmoldu, gde je uz samo jedan izgubljen set uspela da savlada i tri nositeljke i trijumfuje na turniru u kategoriji 60 hiljada dolara. Ranije je osvojila i jedan čelendžer u Italiji, a nastavi li ovako sve ređe ćemo je gledati na turnirima te kategorije.\nĐOKOVIĆ 13/13, FEDEREROVIH 8: PREKO ‚‚VELIKE ČETVORKE” DO GREN SLEMA\nJulija Gerges je pred meč sa Danilovićevom izjavila da ne poznaje njenu igru, što i ne treba da čudi imajući u vidu staž Srpkinje na WTA turu, ali posle ovakvog trijumfa ju je sigurno upamtila.\nIzgleda da dolazi vreme kada će morati da je upamti ceo WTA tur.\nPrethodni tekstŠta Zoran Paunović može da donese Crvenoj zvezdi?\nSledeći tekstVaterpolo se vraća kući, Barselona je samo usputna stanica!


Nekoliko saveta za lakše održavanje zdravih navika -\nDijeta » Zdrav život » Nekoliko saveta za lakše održavanje zdravih navika\nNekoliko saveta za lakše održavanje zdravih navika\nZdrave navike “ispred nosa” – presudan faktor u uštedi vremena\nKućni kutak za vežbanje – Kako napraviti fitnes kutak u svom domu?\nDnevnik zdravih navika – beleženjem “malih koraka” do cilja\nKako da brigu o vašem zdravlju prepustite vašem pametnom telefonu?\nU vremenu u kojem smo na gotovo redovno suočeni sa stresom – kao najčešćom tegobom današnjice, kao i neophodnim uklapanjem u masovnu žurbu ka ostvarenju zadatih ciljeva. Održavanje zdravih navika u životu može biti pravi izazov.\nOsim što je za isto potrebno izdvojiti dodatno vreme – koje je neretko najvredniji resurs i za koji često stičemo osećaj da ga nemamo dovoljno, potrebno je ulagati energiju u održavanje motivacije i svesti o značaju zdravog načina života.\nU tome nam, srećom, mogu pomoći trikovi koji će zdrave izbore učiniti navikama, tako da u iste ne morate da ulažete dodatnu snagu, već neosetno prirodno pratite uobičajenu dnevnu rutinu.\nU daljem tekstu pronađite nekoliko saveta o tome koje trikove možete da primenite, koje smo posebno za vas izdvojili kao korisne.\nAko ste ikada poklekli nezdravoj hrani pod izgovorom da nemate vremena, istina je zapravo da vam je taj životni izbor bio na dohvat ruke, dok biste za, možda ne jednako privlačan obrok, morali da se “pomučite” sve nekoliko minuta više.\nZato je jedan od pouzdanih trikova za lakše održavanje zdravih navika upravo da sve što vam je potrebno za sprovođenje zdravih navika – držite “pod okom”. Tako ćete pospešiti šanse da se pridržavate svojim “pravila”, čak i onda kada se ne osećate posebno motivisano.\nOdlična ideja može biti i da odvojite element za odlaganje, poput komode ili police, koji se nalazi na “prometnoj” poziciji u vašem domu i koji je “rezervisan” za sve potrepštine ovog tipa – kako se ne bi dogodilo da, uz zdrave navike, održavate i nered u domu.\nZa one koji nisu ljubitelji odlaska u teretanu ili fitnes centar, ili pak treninga u prirodi, kućni fitnes kutak je sjajan način da se rešite izgovora za odlaganje posvećivanja kontinuiranoj fizičkoj aktivnosti.\nVaš fitnes kutak ne mora zahtevati preterana ulaganja novca u rektizite, pogotovo uz mogućnost poređenja cena i karakteristika proizvoda koju nudi idealno.ba. Kao početniku vam je dovoljno da uložite u podlogu za vežbanje, vijaču ili set manjih tegova.\nGubljenje motivacije usled osećaja preopterećenosti je jedan od najčešćih razloga zbog kojih dolazi do posustajanja u održavanju zdravih navika – uprkos tome da nam iste te zdrave navike daju zauzvrat više od drugih izbora.\nDnevnik zdravih navika je jedan on načina da vaš cilj ne deluje kao još samo jedna u nizu nagomilana obaveza koju morate da ispunite, već promena rutine koja će vas ispuniti energijom i dobrim raspoloženjem.\nDnevnik zdravih navika će vam omogućiti da sagledate svoj život objektivnije i u celosti – tematske celine u njemu mogu obuhvatati praćenje vaših navika u ishrani i učestalosti fizičke aktivnosti, ali i stavke poput beleženja preovladavajućih osećanja tokom sedmice, uverenja o sebi i drugima, itd.\nJednostavno, dnevnih zdravih navika je tu da vam pomogne da se u bilo kom trenutku prisetite zašto ste započeli svoje unutrašnje putovanje ka zdravom životu, kao i koja je to ciljna tačka u koju želite da stignete.\nTakođe, kroz njega možete lakše da uočite zašto dolazi do pada vaše motivacije na prvom mestu – što će vam učiniti spremnijima da prevaziđete slične situacije u budućnosti.\nČinjenica je da su mobilni telefoni alati koje gotovo da uvek imamo pri ruci, a razlog za to je upravo to što je mobilni telefon poput pravog asistenta u svemu što radite tokom dana.\nZdrave navike ne podrazumevaju samo pravilnu ishranu i vežbanje, već i redovan san, brigu o sebi i svom fizičkom i mentalnom zdravlju. U tome vam upravo može pomoći vaš mobilni telefon koji ima tu moć da nepogrešivo vodi računa o svemu.\nVaš mobilni telefon vas može podsetiti o vremenu naredne rutinske posete lekaru, pomoći vam da ostvarite kvalitetniji san, podsećati vas da pijete dovoljno tečnosti i mnogo drugog.\nOdržavanje rutine koja neguje vaše zdravlje i održava vitalnost, može biti izazovan zadatak ukoliko ste je vaš koncept komfora konstruisan oko nezdravih navika. Međutim, briga o sebi je prioritet čije zanemarivanje može ostaviti ozbiljne posledice po fizičko i mentalno zdravlje.\nNije reč o nekoj presuđenog kazni koju treba da služite za života, već uvežbana sklonost ka osluškivanju svog tela i omogućavanju sebi da se osećate bolje i spremnije za nova radosna iskustva i uspehe.


Uticaj izbora na put ka EU\nDo izbora ostalo je tačno nedelju dana, kampanja svih politički stranaka je na vrhuncu, a najveće šanse za pobedu daju se dvema najvećim strankama - Demokratskoj i Srpskoj naprednoj stranci. Da li put Srbije ka Evropi već zacrtan ili zavisi od rezultata izbora i vlade koja bude formirana posle 6. maja?\nZa desetak dana sve će se znati – ko je pobedio, ko izgubio na izborima, ko će formirati vladu, pa čak i ko će dobiti u drugom krugu predsedničkih izbora 20. maja. U moru predizbornih poruka o boljem životu, novim radnim mestima ili investicijama – sem retkih izuzetaka političke stranke prilično upadljivo izbegavaju nezgodne teme – kakve su pre svih pitanja Evropske unije ili Kosova. Po oceni sagovornika Glasa Amerike i pre održavanje izbora je jasno da evropski put Srbije nije pod znakom pitanja – bez obzira hoće li pobedu odneti koalicija oko demokrata ili koalicije oko naprednjaka:\n"Srbija će nastaviti tim putem da ide, ali je naravno pitanje kako će se postavljati odnos između Kosova i EU. Čak i u tom pogledu mislim da tu opet nema nekih velikih iznenađenja – ni sa strane EU, ni sa strane Srbije. Zašto? Zato što bez obzira da li je to SNS ili DS stav će manje-više biti isti ili vrlo sličan", kaže bivši ambasador Srbije u Nemačkoj Ognjen Pribićević.\nU slučaju pobede Borisa Tadića i poznate koalicije sasvim je logičan kontinuitet dosadašnje politike bez mnogo novih nepoznanica. Pitanje je da li će politika ostati na istom kursu i u slučaju pobede SNS-a i eventualne koalicije sa DSS-om i Vojislavom Koštunicom koji otvoreno zagovaraju napuštanje evropskog puta:\nSkup SNS-a u Beogradu\n"Takve jedna raznolika koalicija, sa jednom strankom koja je relativno mlada bi bila nepoznanica. Jer, iako od prilike znamo njen strateški pravac, ne znamo kadrove i kredibilitet ljudi koji bi tu politiku iznosili", kaže Nikola Jovanović iz Centra za novu politiku.\n"SNS-u je jasno da eventualnim ulaskom DSS-a u koaliciju neće moći bitnije DSS da opredeljuje tu politiku. Zato što je SNS sve svoje karte stavila na jednu stranu, a to je EU. Tu teško da oni mogu da menjaju tu politiku a da izuzetno ne dovedu u pitanje svoj ukupni kredibilitet koji su postigli. I očigledno je da je njima vrlo stalo šta misli i Vašington i Brisel", smatra Pribićević.\nAko su iz Brisela i Vašingtona do prošlih izbora stizali signali da ne bi voleli da na čelo Srbije dođu radikali – reklo bi se da je pred ove izbore situacija promenjena i da zapad vidi i u naprednjacima moguće sagovorike i partnere na evropskom putu:\n"Mislim da ne postoji neki preveliki strah ili otpor Evrope prema SNS-u. Ali istovremeno Evropa je navikla na partnertstvo sa aktuelnom koalicijom, pre svega sa DS-om. Evropa negde ceni predvidivost i kredibilitet, tako da verujem da neke evropske države diskretno, a neke i otvoreno priželjkuju ponovo vladu čiji bi stožer bio DS", ističe Jovanović.\nČak i u slučaju da se u priču o daljim evropskim integracijama uključi faktor Kosova i mogući novi pritisci Brisela na Beograd – pozicija dve vodeće stranke u Srbiji po pitanju kosovskog problema neće biti bitno različita, smatra Ognjen Pribićević:\n"Postoji granica koju Srbija neće preći – a to je pre svega priznanje Kosova koje niko i ne traži. Ali je sever Kosova pitanje, i tu su opet stavovi manje-više slični. Ni jedna stranka koja bude u vladi neće prihvatiti da sever tek tako ode, odnosno da se on prikjuči Kosovu onako kako to misli i Brisel, i Vašington, i Priština."\nNa evropske procese eventualno bi mogao da utiče i izbor predsednika Srbije, ali isključivo kao rezultat stranačkih borbi u slučaju kohabitacije. U realnijoj varijanti da će predsednik i najjača stranka biti sa iste klupe – sagovornici Glasa Amerije se slažu u oceni da se stvari vezane za odnose Srbije prema EU neće bitno menjati.


Napajanje savremene konstrukcije, velike izlazne snage i dosta rezerve, sa podrškom za PICe 5.0 grafičke karte i na kraju, sa veoma konkurentnom cenom u kontekstu kategorije snage od 1kW. Gigabyte je…\n11.05.2022 12:23 | 0\nGigabyte je osvežio liniju Aorus gejming laptop modela, dolaskom Intelove 12. generacije mobilnih Core procesora sa hibridnom arhitekturom, kao i novom verzijom 17” velikog ekrana koji osvežava na…\n03.05.2022 12:14 | 0\nNvidia je sa novim GeForce RTX 3050 8G modelom preokrenula pravila u klasi početnih gejming grafičkih karti za igranje u Full HD rezoluciji. Pojačana u odnoseu na slične dosadađnje modele, dobila…\n01.03.2022 16:11 | 0\nGigabyte Z690 Aorus Master, Z690 Aero G zajedno sa trenutno najjačim Intel Core i9 12900K procesorom predstavljaju najjače izdanje i premijeru 12. generacije Intelove PC desktop platforme visokih performansi.…\n01.12.2021 16:32 | 0\n4K monitori polako dobijaju na popularnosti, a Gigabyte je proces izgleda dodatno rešio da ubrza svojim M32U gaming monitorom koji će biti jednako zanimljiv PC korisnicima, kao i vlansicima poslednje…\n26.11.2021 09:55 | 0\nAMD Radeon RX 6600 u GIGABYTE RX 6600 EAGLE 8G izdanju je zapravo primer moderne gejming grafičke karte u srednjoj klasi, idalnoj za rad i igranje u 1080p rezoluciji. E,sad izmenjene tržišne okolnosti…\n01.11.2021 16:23 | 0\nGeForce RTX 3070 Ti je grafička karta koja bi u kontekstu daljeg sniženja cene i hardverske snage koja omogućuje igranje na visokim vrednostima frejmrejta u 1080p i 1440p rezolucijama, pa čak i glatku…\n29.08.2021 19:48 | 0\nAERO 15 je praktično prvi model laptop uređaja na našem testu koji koristi OLED ekran. U pitanju je “glossy” Samsung 4K UHD AMOLED ekran dijagonale 15.6”. Zaista nesvakidašnji ekran i teško…\n28.08.2021 12:01 | 0\nGigabyte je ove godine čini se nikad aktivniji kada su monitori u pitanju, a ovog puta nam se na testu našao jedan model koji bi trebalo da bude "sweet spot" za zahtevnije korisnike, koji žele da uživaju…\n16.08.2021 17:23 | 0\nJoš od početka godine smo očekivali da nam na test stigne jedan od monitora nove generacije od kojih se očekuje da pomere granice u ovom domenu, a prvi takav model je upravo Gigabyte Aorus FV43U -…\n30.07.2021 13:49 | 0\nKako bi krunisala uspešnu priču o RTX 30 serijalu grafičkih karti, Nvidia je nedavno predstavila GeForce RTX 3080 Ti i tim potezom ustoličila novog gejming šampiona u klasi PC računara. Jeste da…\n21.07.2021 14:56 | 0\nGigabyte nas je kroz nekoliko prethodno testiranih monitora upoznao sa SuperSpeed IPS tehnologijom, a novi G24F gaming monitor baziran na njoj donosi osvežavanje od 170Hz i vrlo dobre gaming performanse…\n12.07.2021 12:43 | 0\nGigabyte je osvežio liniju Aorus gejming laptop modela, dolaskom Intelove 12. generacije mobilnih Core procesora sa hibridnom arhitekturom kao i novom verzijom 17” velikog ekrana koji osvežava na…\n29.04.2022 13:47 | 0\nOva sertifikacija će omogućiti korisnicima da pouzdano instaliraju Ubuntu Server na Gigabyte hardver\n15.02.2022 13:58 | 0\nGigabyte U4 UD ili lagana “četrnaestica” je pokušaj proboja u probirljivu kategoriju ultrakompaktnih prenosnih notebook računara – klasa u kojoj vladaju velikani poput MacBook Air ili Thinkpad…\n24.01.2022 10:10 | 0\nČini se da još dva postojeća modela kartica stižu sa još više ugrađene memorije\n09.12.2021 11:05 | 0\nIako je sve brzo skinuto sa ove e-prodavnice, screenshot je brzo napravljen i otkriva nam sledeće cene\n27.10.2021 18:16 | 0\nGigabyte je spremio premijum matičnu ploču, zasnovanu na Intel Z690 čipsetu\n22.10.2021 13:50 | 0\nKompanijin koncept nosi naziv Project Cielo, a u pitanju je prenosivi PC sa 5G podrškom\n21.10.2021 13:50 | 0\nGigabyte Radeon RX 6600 Eagle 8G je idealan izbor za one koji žele jedinstven dizajn optimizovan za efikasnu potrošnju, izdržljivost i mogućnost da iskuse 1080p gejming sa visokim frejmrejtom\n15.10.2021 18:32 | 0\nNakon Aero, Aorus i Gaming serija laptopova, Gigabyte sada ulazi na ultrabook teritoriju sa U4 modelom\n18.09.2021 18:14 | 0\nGigabyte M32U je kompanijin najnoviji gejming monitor, koji ima 4K rezoluciju i HDR400 sertifikat\n17.09.2021 18:21 | 0\nGIGABYTE predstavio 9. seriju G1 Gaming matičnih ploča\nGIGABYTE 9. serijaG1™ Gaming matičnih ploča poseduje novi dizajn hladnjaka koji nudi beskompromisno efikasno hlađenje na glavnim delovoma matične ploče, uključujući naponsku sekciju i čipset…\n05.06.2014 18:04 | 0\nGIGABYTE predstavio nove G1 Gaming i Black Edition veb sajtove\nGIGABYTE TECHNOLOGY Co. Ltd., vodeći proizvođač matičnih ploča i grafičkih karti, nakon lansiranja 9. serije matičnih ploča baziranih na Intel Z97/H97 čipsetu, predstavio je danas dva nova veb…\n02.06.2014 06:55 | 0\nGIGABYTE je najavio 9. seriju Ultra Durable matičnih ploča\nGIGABYTE TECHNOLOGY Co. Ltd., vodeći proizvođač matičnih ploča i grafičkih karti lansirao je ranije ovog meseca svoju novu 9. seriju matičnih ploča baziranu na Intel®Z97/H97 čipsetovima\n09.06.2014 14:25 | 0


Hotel Minay 3* – Athos Travel\nNalazi se na 2km od centra grada i 350m od plaže. U sklopu hotela nalazi se restoran, bazen, bar. Mogucnost korišcenja sefova na recepciji (posebno se placa), besplatan Wi-Fi. Sve sobe su sa TWC-om, balkonom, TV-om i klima uredjajem ( ukljucena u cenu ). Usluge:dorucak i vecera – švedski sto.


SASTANAK U TOKU! Vučić okupio direktore kovid bolnica, čeka se obraćanje o NAJNOVIJIM MERAMA! | Mondo Portal\nSASTANAK U TOKU! Vučić okupio direktore kovid bolnica, čeka se obraćanje o NAJNOVIJIM MERAMA! 26 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\n28.10.2020. / 12:20 12:38\nSASTANAK U TOKU! Vučić okupio direktore kovid bolnica, čeka se obraćanje o NAJNOVIJIM MERAMA!\nPredsednik Srbije Aleksandar Vučić sastao se sa direktorima kovid bolnica, posle čega se očekuje obraćanje o najnovijim merama suzbijanja korona virusa.\nSasatank je počeo u 12.15 sati u Palati Srbija, a obraćanje se očeluje u 13 sati.\nSrbija je juče oborila crni rekord u broju zaraženih, kada je registrovano čak 1.053 novih slučajeva.\nBližimo se graničnoj brojci od 1.500 zaraženih dnevno, a sve glasnije se spominje uvođenje policijskog časa.\nBeograd, 28. oktobra 2020. - Predsednik Republike Srbije Aleksandar Vucic sastao se sa direktorima kovid bolnica u Srbiji. FOTO TANJUG / TARA RADOVANOVIC / an\n"Uvođenje mora biti u skladu sa situacijom, pored toga što se poveća broj ljudi u bolnicama. Za sada je najvažnije da se saopšti našim građanima, svima u Beogradu bih to naglasio, da izbegavaju skupove i mesta definisana kao mesta zaražavanja. Da nose barijeru, masku, to hoću da naglasim, ne nosimo ih da bi nekoga maltretirali ili same sebe, već da bismo imali barijeru za virus. Štitimo druge, sebe, nosi štitimo se zajedno. Jedni drugima pomažemo. Nema trenutno pametnijeg načina da usporimo virus. Sve drugo je mnogo restriktivnije, udariće na ekonomiju i doneće mnogo drugih problema," rekao je on.\nKada su u pitanju nove mere, Kon kaže da pretpostavlja da će predsednik u današnjem obraćanju dati svoje viđenje i smernice.\n28.10.2020. / 13:22\nSvaka nova mera je apsolutno opravdana i potrebna, imajući u vidu trenutnu situaciju. Moramo pokazati svoju odgovornost i disciplinu, kako bi smo sacuvali zdravlje i pobedili virus.\n28.10.2020. / 13:49\n@Marina Svoje botovske ručice operi pre nego što zgrabiš sendvič. Ali nemoj da navališ pa da umesto sendviča pojedeš masku. Prvo skini masku pa onda žderi...\nJa samatram da mere treba da budu oštrije jer to je za naše dobro.


Nakon općine Pale-Prača, javna rasprava o nacrtu Zakona o komunalnim djelatnostima BPK Goražde održana je danas i u općini Foča-Ustikolina.\nJavnu raspravu o novom zakonu kojim će na obuhvatan način biti regulisana oblast komunalnih djelatnosti ua području BPK-a Goražde, organizovalo je Ministarstvo za urbanizam, prostorno uređenje i zaštitu okoline Bosansko-podrinjskog kantona Goražde, u saradnji sa Ustavnom i zakonodavno – pravnom komisijom i Komisijom za urbanizam, prostorno uređenje, stambeno-komunalnu politiku, infrastrukturu i zaštitu okoline Skupštine BPK – a Goražde.\nPrimjedbe malobrojnih učesnika ove rasprave uglavnom su se odnosile na komunalne naknade, koje se trebaju različito tretirati za gradsko područje i za ruralna naselja. Ne može se, prema ocjeni diskutanata, očekivati naplata komunalne naknade tamo gdje nije uređeno građevinsko zemljište.\nOve primjedbe, kao i one sa prethodne i naredne javne rasprave koja će se održati u Goraždu 23.marta, biće razmatrane i poslane Vladi na razmatranje, a nakon toga, prijedlog Zakona o komunalnoj djelatnosti naći će se ponovo pred poslanicima Skupštine Bosansko-podrinjskog kantona Goražde.


Ekstremno glup pohod na like: Kada selfie postane killfie - 42 magazin\nEkstremno glup pohod na like: Kada selfie postane killfie\nIli: kako rizikovati (i izgubiti) život na najgluplji mogući način\nKada virtuelna stvarnost prevaziđe vlastite granice i postane deo realnosti onih koji odluče da imitiraju ono što vide na internetu, život postaje opasna igra koja u mnogim situacijama ima i fatalan ishod. Lov na što više lajkova, naročito među mladima, postao je neka vrsta opsesije i takmičenja u tome ko će imati bolji, intrigantniji i zanimljiviji selfie. Fotografije napućenih usta u kupatilu, natrćenih zadnjica ispred ogledala ili u vlastitoj spavaćoj sobi među jastucima deo je prošlosti. Danas, ukoliko ne rizikujete vlastiti život u realnom svetu zarad nekoliko desetina ili stotina lajkova u virtuelnom svetu, niste niko i ništa. Bar tako, čini se, a nažalost, misli mnogo mladih ljudi, koji širom sveta svakodnevno rizikuju živote zbog jedne fotografije.\nZovu ih daredevil selfie. Što ekstremnije, to bolje. Stanete na prugu i sačekate da vam se voz približi na nekoliko centimetara, fotografišite taj momenat pred potencijalnu smrt i ako imate dovoljno sreće i vremena, skočićete u stranu u poslednjem momentu i spasiti se – garantujući sebi na stotine lajkova (oduševljenih?) nepoznatih ljudi. Ako, možda, zauvek ne ostanete na šinama. A to se nedavno desilo trinaestogodišnjem dečaku u Italiji, koji je samo jedna od 150 osoba koliko ih u proseku svake godine izgubi život zarad što intrigantnije fotografije – bilo da stoji na samoj ivici najviše zgrade u gradu, bilo da u trku pokušava da uhvati ski-lift, bilo da igra ruski rulet pred kamerom, previše se približi opasnim, divljim životinjama ili stoji na ivici planine, litice, ambisa – odakle se lako sklizne.\nStvar je pogubno besmislena: ako ne rizikujete život u realnom svetu zarad nekoliko desetina ili stotina lajkova u virtuelnom svetu, niste niko i ništa\nEkstremna igra sa sudbinom u kojoj se osoba često gubi u želji da svetu pokaže vlastitu hrabrost. Ili glupost. Bez ikakvog smisla. Na pitanje postavljeno mladima zašto to rade, odgovori su: „zbog popularnosti“, „da budem prihvaćen u školi“, „da imam što više lajkova na Instagramu ili Facebooku“, „da imam što više prijatelja“…\nIako nije potvrđeno, smatra se da je ovu modu lansirao Alexander Remnev, ruski free climber koji je postao poznat jer se fotografisao na vrhovima najviših zgrada na svetu u situacijama ekstremne opasnosti.\nNa sajtu https://500px.com/alexander_remnev možete kupiti njegove fotografije po ceni koja varira u zavisnosti od rezolucije. Zahvaljujući socijalnim mrežama ova moda se proširila kao zaraza i danas najmlađi, kojima je i najlakše manipulisati i na koje je lako uticati preko socijalnih mreža, imitiraju one koji su često profesionalci u onome što rade. Primer su Angela Nikolau i Ivan Kuznetsov, ruski par gimnastičara, tzv. roofersa, koji putuje svetom i bar jednom mesečno ide u Dubai u potrazi za što višim oblakoderima na čijim će se ivicama fotografisati zagrljeni, dok se ljube ili rade ritmičke vežbe. Da bi hodali po ivicama zgrada (sam pogled na njihove fotografije izaziva vrtoglavicu i slabost u kolenima), Angela i Ivan vežbaju po nekoliko sati dnevno i zarađuju vrtoglave sume novca jer ih prate milioni ljudi – a to je najvažnije za kompanije koje ih unajmljuju za ove ekstremne fotografije. Očigledno nikoga nije briga što u svakom momentu rizikuju život – biznis je biznis.\n„Ponekad se plašim da ću umreti, ali navikla sam se, sada već ne osećam ni adrenalin kada se popnem na vrh zgrade“, kaže Angela. „Sve je počelo pre sedam godina u Moskvi, a pre pet godina ovo je postalo moja profesija. Na mom Instagram profilu reklamiram različite proizvode, ali ono što je bitno jeste što i na početku i na kraju videa ili fotografija govorim da smo mi profesionalci i da niko ne treba nas imitira.“\nSamo prošle godine 127 ljudi izgubilo je život pokušavajući da naprave ekstremni selfie\nNažalost, mnogi ih ipak imitiraju. Lovci na ekstremni selfie spremni su na sve: ulaze ilegalno u zgrade, penju se na antene visoke nekoliko stotina metara bez ikakve zaštite, promiču čuvarima, rizikuju kazne i zatvor u određenim zemljama.\nItalijanski sociolog Antonio Marziale smatra da za ovaj fenomen ne treba kriviti samo generaciju takozvanih milenijalaca jer danas i najgore situacije postaju video-igrice koje, nažalost, osmišljavaju i kreiraju neodgovorni odrasli. On upućuje apel upravo njima, roditeljima koji provode više vremena na internetu od vlastite dece, odraslima koji imaju moć da edukuju mnogo mladih ljudi i školama koje još nisu u stanju da učestvuju u edukaciji mladih o tome kako treba koristiti medije na pozitivan način.\nPrema istraživanju američkog univerziteta Carnegie Mellon i indijskog IT instituta Indraprastha iz Nju Delhija iz 2016, 127 ljudi je prošle godine izgubilo život zarad ekstremnog selfiea. Mnogi za to krivca vide u socijalnim mrežama jer svako, naročito tinejdžeri, žele da budu u centru pažnje i njihov je cilj nešto što zapravo ne postoji i nema nikakav smisao: imati što više lajkova i pratilaca u virtuelnom svetu. Kao da će im to promeniti život. Nažalost, u nekim situacijama ga i promeni. Zauvek.\nTako selfie postaje killfie. Fotografija koja ubija.\nStigao je novi Fiat 500L\nKako bi izgledali video-recepti slavnih reditelja? Recimo, Tarantinove špagete\nUpečatljiv primer talasaste arhitekture\nJason Isaacs: Volim da kažem da je neko ispao – čovek, a ne heroj\nRed Bull Half Court: Svetsko finale turnira u uličnom basketu krajem 2020.\nOdskrolujte na neko srećnije mesto


Zašto se Jugoslavija/SFRJ zaista raspala - Istorija i filozofija - Parapsihopatologija™\nBy Anonymous, August 15, 2010 in Istorija i filozofija\nMože li se sa ove vremenske distance realno (realnije) sagledati šta se to desilo tog avgusta 1995. godine i nakon toga?\nOčigledno da ne, a topik je iz tog razloga zreo za deponiju.\nMislis? Nisam bas siguran. Pa zar se Slovenci ne zale jos 1970 i neke (oni transkripti pred Titovu smrt) da ne mogu da vise izdrzavaju ostale republike, kako daju mnogo para itd.? Uostalom oni su mi nekako oduvek bili svet za sebe. Njihov ideal, cini mi se, je bila Jugoslavija kao zona slobodne trgovine da oni imaju trziste na koje mogu da plasiraju svoje proizvode, ali da budu u principu skroz suvereni....\nsasvim ispravno -+ odbrana i veci spoljno-politicki uticaj u poredjenju sa sadasnjom Slovenijom ili uopste balkanskim banana republikama. Ne vidim nista lose u takvoj drzavi gde bi na unutrasnjem planu republike bile politicko-ekonomski suverene uz, naravno, odredjena pravila/principe po pitanju valute i dugova. Ali, za tako nesto je potrebna politicka tradicija i politicka vizija koje nije bilo u Srbiji krajem osamdesetih (za razliku od pocetka semdesetih). Slovenacka i druga uspesna preduzeca ne bi imala samo trziste nego i gde da se sire i otvaraju pogone kad je pocela evropska i svetska liberalizacija trgovine. To je bila istorijska sansa za Jugoslaviju gde investicije ne bi zavisile od partijskih aparatcika nego od uspesnosti i profitabilnosti preduzeca. SFRJ je u tom pogledu imala ogromnu prednost nad drugim istocno-evropskim drzavama. Stabilizacija dinara i ulazak stranog kapitala u SFRJ je bio ogroman korak u tom pogledu a ono sto je trebalo da sledi je upravo Slovenija pokazala - zatvaranje i likvidacija izgubljenih slucajeva ali, istovremena sanacija tamo gde je to bilo moguce i podrska malim i srednjim preduzecima liberalizacijom privrede. Upravo na taj nacin nije doslo do totalnog soka u Sloveniji i pored tranzicije i pored delimicnog gubljenja SFRJ trzista. Bez rata i sa MArkovicevim kursom bi ta tranzicija bila i u Sloveniji i u ostalim republikama mnogo bolja i brza. U neku ruku, Jugoslavija je mogla biti model sadasnjoj EU. Edited November 29, 2011 by Anduril\nNije, jednostavno nije.U ekonomskom smislu je mogla, ali u onom što tome prethodi i što je preduslov toga - u političkoj stabilnosti i prilikama, nije nikada.Te su takve priče izlišne.\nAnaliza Zorana DjindjicaNesentimentalna,pomalo cak i antijugonostalicarska analiza dr Zorana Djindjica o tadasnjem stanju u SFRJ i potrebama sa njeno koranito menjanje, nalazi se na poslednjoj stranici Danasovog dodatka.Vredi procitati.\nsasvim ispravno -+ odbrana i veci spoljno-politicki uticaj u poredjenju sa sadasnjom Slovenijom ili uopste balkanskim banana republikama. Ne vidim nista lose u takvoj drzavi gde bi na unutrasnjem planu republike bile politicko-ekonomski suverene uz, naravno, odredjena pravila/principe po pitanju valute i dugova. Ali, za tako nesto je potrebna politicka tradicija i politicka vizija koje nije bilo u Srbiji krajem osamdesetih (za razliku od pocetka semdesetih). Slovenacka i druga uspesna preduzeca ne bi imala samo trziste nego i gde da se sire i otvaraju pogone kad je pocela evropska i svetska liberalizacija trgovine. To je bila istorijska sansa za Jugoslaviju gde investicije ne bi zavisile od partijskih aparatcika nego od uspesnosti i profitabilnosti preduzeca. SFRJ je u tom pogledu imala ogromnu prednost nad drugim istocno-evropskim drzavama. Stabilizacija dinara i ulazak stranog kapitala u SFRJ je bio ogroman korak u tom pogledu a ono sto je trebalo da sledi je upravo Slovenija pokazala - zatvaranje i likvidacija izgubljenih slucajeva ali, istovremena sanacija tamo gde je to bilo moguce i podrska malim i srednjim preduzecima liberalizacijom privrede. Upravo na taj nacin nije doslo do totalnog soka u Sloveniji i pored tranzicije i pored delimicnog gubljenja SFRJ trzista. Bez rata i sa MArkovicevim kursom bi ta tranzicija bila i u Sloveniji i u ostalim republikama mnogo bolja i brza. U neku ruku, Jugoslavija je mogla biti model sadasnjoj EU.\nProcitaj danasnji Danasov dodatak i britku analizu Zorana Djindjica koji je opovrgao mogucnost postojanja republickih suvereniteta bez postovanja suverenosti naroda i narodnosti.Uostalom,istorija mu je dala za pravo.\nSuverenost naroda i narodnosti je arhaican princip a bio je arhaican vec tada u sirem evropskom kontekstu. Prosta konstatacija da svi gradjani SFRJ imaju ista prava bi bila sasvim dovoljna dok je suverenost republika bila upravo i izraz te istorijske tradicije suverenosti naroda.Problem je nastao kad je nekima u Hrvatskoj receno da su manjina ili na Kosovu da su gradjani drugog reda jer su bili narodnost ili su izgubili status naroda. Potpuna glupost i anahronizam. Istorija je pokazala nebrojeno puta da razliciti narodi itekako mogu ziveti zajedno bez takve podele ali i bez gubljenja etnickog identiteta prostom nadgradnjom a ne zamenom kao sto je pokusano jugoslovenstvom.P.S. Procitacu pa cu komentarisati detaljnije - mozda na nekoj drugoj temi. Edited November 29, 2011 by Anduril\nVrlo interesantno, narocito predlog trodomnog parlamenta. Nije napisao nazalost kako je zamislio izbore za ova tri doma, tj. koji bi se birali direktno a koji posredno. Verovatno je imao ideju da se u nekom momentu vece gradjana i vece naroda spoji u klasican demokratski parlament sa direktnim izborima.\nRec formalni u oznacavanju pocetka raspada u mom postu je greska, visak koji moze da navede na pogresno zakljucivanje.Centralna vlast je svojim reformama i cistkama unutar republika za samo nesto malo vise od deset godina de facto konfederalizovala drzavu dajuci mogucnost istim tim republikama za jos autonomnije delovanje u okviru tzv, savezne drzave. Centralna vlast u liku i delu Josipa Broza uklanjanjem republickih rukovodstava pokusavala je da pravi vestacke ravnoteze, a kako bi ideoloska i politicka elita ostala sto duze u sedlu. Tako su Muslimani postali nacija, Albanci izveli separatisticku pobunu 1968., nakon sto im je veliki tata urucio Rankovicevu glavu i pomilovao ih po glavi, Maspokovci neutralisani zbog isuvise netolerantnog nacionalizma, a Marko i Latinka zbog igranja sa novim ekonomskim tendencijama iako su po nacionalnom pitanju bili na titoistickoj liniji.\nVidi, SFR Jugoslavija je za mene bila jednopartijska komunistička diktatura. Činjenica koju sam naveo kao primer mi je dovoljan dokaz da je vlast i početkom 70-tih i dalje bia čvrsto u rukama državnog partijskog vrha. Prebacivanje veće težine odlučivanja na republičke kadrove ne mora i ne znači nužno "početak raspada" države, ali u uslovima u kojima to nije praćeno demokratizacijom na nivou cele države stvaraju se odlični preduslovi da se raspad države i desi. Drugim rečima, Brozova vlast, naravno, snosi najveću odgovornost za stvaranje uslova da se zemlja raspadne (mada Milošević snosi najveću, ne i jedinu, odgovornost za to što se raspala onako), ali ta odgovornost ne leži primarno u decentralizaciji određenih sistema odlučivanja u Jugoslaviji, nego u gušenju demokratskih i liberalnih tendencija (bilo gde). Stoga je istorija smanjivanja delokruga delatnosti SDB-a, iako naravno legitimno polje istraživanja u pronalaženju uzroka dezintegracije zemlje, ipak sekundarno u odnosu na istoriju s jedne strane ideoloških, a sa druge formalnih promena koje su se dogodile u sistemu upravljanja državom.\nTvoje pitanje o tome ko misli da je raspad poceo 1962. moglo bi da sadrzi i onaj poznati refleks ovdasnje inteligencije sa drustvenih nauka koja nije navikla da procese sagledava i iz perspektive srodnih i bliskih nauka. O ovome o cemu pisem imas dovoljno literature na fakultetima koji se bave bezbednosnim pitanjima. Najozbiljnije se od istoricara time bavio Petranovic, pre svega kroz ono sto je rekao izmedju redova.\nPa bar poslednjih 20 godina nije zabranjeno u negativnom svetlu pominjati Broza u kontekstu očuvanja/razbijanja Jugoslavije. Koju literaturu preporučuješ?\nIstorija je pokazala nebrojeno puta da razliciti narodi itekako mogu ziveti zajedno bez takve podele ali i bez gubljenja etnickog identiteta prostom nadgradnjom a ne zamenom kao sto je pokusano jugoslovenstvom.\nDo prve veće posleratne promene u tom okviru došlo je kada je jugoslovenski režim pridodao koncepciju "socijalističkog jugoslovenstva" manje problematičnoj ratnoj paroli "bratstva i jedinstva". Ova promena delom je bila motivisana potrebom režima da se bavi posledicama razlaza između Tita i Staljina, 1948 godine. Direktne posledice događaja iz 1948. godine - neprijateljstvo sovjetskog bloka, koje je gotovo došlo do stanja neobjavljenog rata - nametnule su nuždu da jugoslovenske vođe promovišu odanost Jugoslaviji, ili "socijalističkom patriotizmu," u odnosu na odanost međunarodnom komunizmu. Ispostavilo se da su indirektne posledice događaja iz 1948. godine - privredna i politička destaljinizacija, koja je počela kao improvizovana reakcija na izopštenje i postala "jugoslovenski samoupravni socijalizam" - bile još značajnije u krojenju jugoslovenske politike vezane za nacionalno pitanje. Decentralizacija privrede donela je nove ekonomske nedaće starim nacionalnim i regionalnim rivalima, a politička liberalizacija je konfliktima, koji su iz nje proizašli, dala više slobode da se ispolje. Posledica toga bilo je povećano ispoljavanje nacionalnih antagonizama, čak i među komunističkim kadrovima, što je predstavljalo neugodan razvoj događaja za režim koji je, kako je prethodno rečeno, svoj legitimitet u velikoj meri zasnivao na tvrdnji da je za vreme rata uspeo da reši nacionalne probleme u Jugoslaviji. Osnovne odlike teoretskog odgovora režima - na jugoslovenski način preformulisana opšta marksistička premisa, po kojoj klasa ima prednost u odnosu na naciju - pojavile su se u periodu između 1952. i 1953. godine. Režim je tvrdio da se jugoslovenski socijalizam tradicionalnim nacionalizmima neće suprotstaviti zamenom ili potiskivanjem već postojećih nacionalnih identiteta, već stvaranjem novog, glavnog socijalističkog identiteta. Prema rečima Edvarda Kardelja, vodećeg slovenačkog komuniste i glavnog teoretičara u rukovodstvu Jugoslavije, putem samoupravnog socijalizma (konkretno, nove vrste svojinskih odnosa, koje je on podrazumevao) biće stvorena "socijalistička zajednica nove vrste, u kojoj će jezik i nacionalna kultura postati sekundarni činilac". Ovaj pojam zajedništva ponekad je nazivan "socijalističkim jugoslovenstvom," što je formulacija namenjena naglašavanju razlike između ovog jugoslovenstva zasnovanog na zajedničkoj privrženosti socijalizmu, i jugoslovenstva zasnovanog na nacionalnim karakteristikama, koje je postojalo u državi u međuratnom periodu. Socijalističko jugoslovenstvo zapravo se može smatrati pokušajem stvaranja građanskog nacionalizma, ukoliko se građanski nacionalizam shvata u smislu u kojem ga je koristio Anthony Smith, kao "svevladajuća i ujedinjujuća simbolika i ideologija," koja pojedincima omogućava da se "jednako ugodno osećaju u dva koncentrična kruga odanosti i identifikacije". Stoga, u programu usvojenom na Sedmom kongresu Saveza komunista Jugoslavije (SKJ-a), 1958. godine, socijalističko jugoslovenstvo se, pažljivo i bez upotrebe nacionalnih izraza, definiše kao:svest o socijalističkom jugoslovenstvu, jugoslovenski socijalistički patriotizam, koji nije suprotan, već nužni internacionalistički dodatak demokratskoj nacionalnoj svesti, u uslovima socijalističke zajednice naroda. To nije pitanje stvaranja nekakve nove "jugoslovenske nacije," umesto postojećih nacija... Nekoliko mera, koje su uvedene u periodu od početka do sredine pedesetih godina, bile su odraz pojačanog naglaska koji je režim stavljao na jedinstvo Jugoslavije. Ustavnim zakonom iz 1953. godine (koji je bio ustav po svemu, samo ne po nazivu), umanjena su formalna prava republika, a naročito njihova uloga u saveznim zakonodavnim telima. Popisom iz 1953. godine (drugi posleratni popis, prvi je održan 1948. godine), uvedena je nova kategorija: "Jugosloveni, [nacionalno] neopredeljeni." Godine 1954, Novosadskim sporazumom (koji su potpisali vodeći srpski, hrvatski i crnogorski lingvisti), potvrđeno je da je "srpskohrvatski ili hrvatskosrpski" jezik jedan književni jezik, sa dva jednako važeća pisma, latinicom i ćirilicom, i dva dijalekta, ijekavskim i ekavskim. To je predstavljalo značajno odstupanje od principa ugrađenih u Ustav iz 1946. godine, u kojem su se srpski i hrvatski tretirali kao posebni jezici. Konačno, organizovana kampanja u cilju veće kulturne saradnje između republika počela je u periodu između 1955. i 1956. godine.  S obzirom na restriktivnu političku klimu toga doba, teško je izmeriti u kojem stepenu je narod prihvatio koncepciju socijalističkog jugoslovenstva. Po svemu sudeći, prihvatljivost te koncepcije zavisila je od više faktora: zgražanja nad međunacionalnim zverstvima u Drugom svetskom ratu, ponosa na položaj Jugoslavije, kao primera socijalističke zemlje koja ne pripada nijednom bloku i osnivača Pokreta nesvrstanih (čija prva konferencija je održana u Beogradu 1961. godine), kao i opštijeg uverenja da nacionalni identitet sve više gubi na značaju u modernom svetu. Tako formulisano, socijalističko jugoslovenstvo moglo je da se dopadne svim građanima Jugoslavije. Međutim, za one koji nisu bili Srbi, njegovoj privlačnosti je uvek potencijalno (a često i u stvarnosti) bio suprotstavljen strah da je to "jugoslovenstvo" zapravo samo maska ispod koje se krije nacionalizam najvećeg naroda - Srba. S druge strane, Srbi nisu morali da se plaše da će jugoslovenstvo podrazumevati asimilaciju najvećeg naroda, iako su neki od njih sumnjali da to podrazumeva gubitak njihovog vlastitog identiteta. U stvari, neki srpski pobornici socijalističkog jugoslovenstva vezivali su ga barem za delimično odricanje od srpske nacionalne tradicije, kao što je ćirilica. Pored toga, socijalističko jugoslovenstvo je, po svemu sudeći, nudilo svojevrsno rešenje srpskog nacionalnog problema posle 1945. godine, a to je potreba da se Srbi podjednako ograde od "unitarističkog" jugoslovenstva i tradicionalnog srpskog nacionalizma, uz istovremene dalje pokušaje da se opravda postojanje jugoslovenske države. U takvim okolnostima, jedva da je bilo iznenađujuće to što je socijalističko jugoslovenstvo mnoge svoje najvatrenije pristalice steklo među srpskim intelektualcima. Isto tako se moglo predvideti da će ova koncepcija naići na najžešću kritiku od strane Slovenaca, bez obzira na to što je njen intelektualni otac, Kardelj, i sâm bio Slovenac. Isti oni činioci, koji su, u strukturnom smislu, doprineli naklonjenosti Srba da podrže jugoslovenstvo, imali su suprotan efekat na Slovence i njihovu nacionalno homogenu republiku, sa malim brojem stanovnika. Srpsko-slovenačke rasprave oko tumačenja socijalističkog jugoslovenstva počele su sredinom pedesetih godina da bi vrhunac dostigle u čuvenoj polemici između srpskog književnika (a kasnije i predsednika Savezne Republike Jugoslavije), Dobrice Ćosića, i slovenačkog književnog kritičara, Dušana Pirjevca. Obojica su bili istaknuti partijski intelektualci, a u međusobnoj polemici su, po svemu sudeći, postupali kao posrednici republičkih partijskih rukovodilaca, čija su se neslaganja i dalje uveliko krila od javnosti. Iako je predmet te polemike tobože bio pravo tumačenje socijalističkog jugoslovenstva, ona se, između redova, uvijeno izražena u granicama titoističkog načina govora, ticala odnosa između jugoslovenske države i njenih republika. Prava republika, tvrdio je Pirjevec, najveća su svetinja. Republike "svakako čine nacionalne organizme ... nedodirljive poput svakog organizma." Ćosić (iako nije osporavao federalni oblik Jugoslavije) optužio je jugoslovenske rukovodioce za promovisanje "nacionalnog birokratizma" i insistirao je na tome da samo jugoslovenska država može da podrži ideal internacionalizma.  Tokom ove razmene mišljenja, Pirjevec je tvrdio da, po njemu, između nacionalnih prava i prava republika stoji znak jednakosti, očigledno ne uviđajući razlike u primeni te jednakosti na višenacionalnu državu, u kojoj su se nacionalne i političke granice jedva poklapale. Sa svoje strane, Ćosić isto tako nije uviđao greške u svojoj pretpostavci da je samo po sebi očigledno da je jugoslovenska država, u kojoj su Srbi daleko najveći narod, čuvar "internacionalizma." Tako je njihova polemika predstavljala rane stadijume srpsko-slovenačkog razgovora gluvih, koji su se odnosili na prava svih jugoslovenskih naroda i republika, i bila je odraz stavova, koji će se provlačiti tokom čitavog postojanja socijalističke Jugoslavije i koji će na kraju uticati na njen raspad. Ta polemika je takođe ukazala na teškoće u formulisanju koncepcije "jugoslovenstva," koja bi bila prihvatljiva za sve jugoslovenske narode i na taj način je nagovestila krhkost "socijalističko jugoslovenskog" rešenja srpske nacionalne dileme.\nhttp://www.icty.org/x/cases/slobodan_milosevic/prosexp/bcs/mil-r-budding-b.htmToliko o prostoj nadgradnji.\nIzvini, ali izgleda da ti je promaklo ono socijalisticko u tekstu. Jugoslovenstvo u SFRJ jeste u praksi sluzilo i za konstantu represiju nacionalistickog/etnickog a promociju autoritarno-socijalistickog identiteta na racun svih drugih. To je bio osnovni problem jer to socijalisticko jugosloventsvo nije imalo mnogo zajednickog sa gradjansko-liberalnim jugoslovenstvom koje nikad nije uspostavljeno a koje moze biti u potpunosti kompatibilno sa etnickim identitetom u slucaju EU i evropejstva. Komunizam i nacionalizam nisu kompatibilni kad je u pitanju identitet i zato je sve to sklepano na silu pa se tako i raspalo sto je dobro objasnio M16.\nZato sto ona izaziva sok u sistemu kao sto joj i ime kaze. U jako problematicnim drustvenim okolnostima krajem 80ih u Jugoslaviji uvoditi tako nagle mere je lose. To se i pokazalo.\nDa, pokazalo se. Raspala se zemlja, "dogodio se" rat, 1991. smo opet ušli u inflaciju, privreda je i konačno propala. I sve zbog Ante Markovića :( Ne sve, ali uglavnom. A ako nije ni uglavnom, on je jednako kriv koliko i Milošević i Tuđman recimo...\nA, tebi ne bi odgovaralo da se sto brze vraca ulozeno iz problematicnog ulaganja?Ne razumem sta si hteo da kazes sa Nemcima, Japanom, Kinom? To nama nije odgovaralo jer nam je otisla vrednost iz zemlje u ogromnim razmerama a izvoz nije mogao da raste zbog prejakog dinara. Duplo golo.\nSreća pa smo imali onaj crack za igricu koji ti omogućava da i kad imaš tako katastrofalnu spoljnotrgovinsku situaciju da ti rastu devizne rezerve.\nNovac se sakuppljao od poreza, carina itd. za budzet a odatle se placao i dug. Ako je hiperinflacija onda to skupljeno ima malu vrednost kada se kovertuje u devize i ta vrednost svakodnevno pada prilicno(1989 je inflacija preko 2 000%). A, to se kreditorima nije dopalo. Medjutim, sa precenjenim novim dinarom u vrlo kratkom periodu mozes dobiti vecu sumu deviza za isplatu duga.\nA čim nešto njima odgovara znači da je to loše i za nas...međutim, ti kažeš:\nYup, ali se zato dug smanjivao sto je i bio cilj MMF\nFYI dug je, po tvom omiljenom izvoru, tokom 1990-te godine porastao za 1 milijardu dolara, tako da ne znam čemu priča da se sve žrtvovalo vraćanju duga. Normalno je da se u uslovima liberalizacije privrede poveća uvoz. Ono što je međutim takođe bitno je da se nije smanjio izvoz, nego se tokom godine povećao za 200 miliona dolara. Dalje si rekao:\nNegde oko 600 000 ljudi je izgubilo posao do septembra 1990\nDok je upravo po CIA Factbooku situacija ovakva:Unemployment rate: 15% (1989)Unemployment rate: 16% (1990) E sad još samo da nas ubediš da je 1% u promeni stope nezaposlenosti u SFRJ jednako 600 000 ljudi i sve je ok...Ono što je radio Ante Marković je bio put (koji iz političkih razloga nije imao šanse) da se Jugoslavija mnogo lakše nego ostale istočne zemlje prevede u kapitalizam. Naravno, to je bilo nemoguće bez demokratizacije i to na nivou Jugoslavije, a za to volje nije bilo ni kod koga.edit: vuku me "evri" Edited November 29, 2011 by MancMellow\nkako je tacno vrsena represija etnickog u jugoslaviji?bez uvreda ta tvrdnja je uzasno pojednostavljena a moze se cak i reci prepisana iz nacionalisticke literature.takodje, komunizam i nacionalizam mogu biti kompatibilni (makar u nekim svojim oblicima). jedno od kljucnih pitanja ranog komunizma jeste pitanje saradnje sa nacionalnom burzoazijom u borbi protiv imperijalizma. na to pitanje su cesto dati potpuno oprecni odgovori: od roze luksemburg do staljina.ovo bez neke zelje da ulazim u dublju raspravu. o jugoslovenstvu, jugoslaviji i nacionalnom pitanju u soc. jugoslaviji vec smo raspravljali te razgovor mozda mozemo nastaviti o tome i na drugom topicu.inace, glasao za nesto cetvrto.\nPazi, u tom periodu (1953-1971) može se reći da je druga Jugoslavija bila najdemokratičnija, u smislu postojanja izbora za opštinske skupštine po mesnim zajednicama, po privrednoj reformi i liberalizaciji itd. Uvodna dva pasusa citiranog teksta su ključna za pobijanje tvoje tvrdnje.Da ponovim:\nDecentralizacija privrede donela je nove ekonomske nedaće starim nacionalnim i regionalnim rivalima, a politička liberalizacija je konfliktima, koji su iz nje proizašli, dala više slobode da se ispolje. Posledica toga bilo je povećano ispoljavanje nacionalnih antagonizama, čak i među komunističkim kadrovima, što je predstavljalo neugodan razvoj događaja za režim koji je, kako je prethodno rečeno, svoj legitimitet u velikoj meri zasnivao na tvrdnji da je za vreme rata uspeo da reši nacionalne probleme u Jugoslaviji.\nTo "socijalističko jugoslovenstvo" je, u organizacijskom smislu, potpuno adekvatno onome što bi se moglo nazvati funkcionalnom federacijom, ono što je Slobodan Milošević izrazio na XIV kongresu SKJ u devizi "jedan čovek - jedan glas". Slažem se da je falila tu komponenta liberalizacije i isticanja građanina u prvi plan, ali jednako tvrdim da tako nešto ne bi opstalo, upravo zbog onog gore.A još manje nekakva konfederalna zajednica, s time se uopšte ne treba zanositi. Uostalom, to je u onom odeljku Đinđićeve knjige koji je "Danas" objavio on sam lepo i konstatovao -> treba joj dati šansu, kako bismo mirne duše dočekali raspad.To su drugovi uvideli još 1971. Evo druga Kardelja:\n20. svibnja 1971.Razgovor s Kardeljem o budućnosti Jugoslavije. Opterećen dramatičnim sukobima u Jugoslaviji, zamolio sam Kardelja za razgovor. Kao uvod referirao sam mu da je u Hrvatskoj nastao i dalje se razvija masovni nacionalni pokret, a da Srbija samo što nije planula. Po svojoj profesorskoj sklonosti Kardelj mi je održao pravo predavanje o nastanku Jugoslavije i njezinu razvitku od 1918. do danas te o njenoj budućnosti. Evo glavnih teza: - Jugoslavija je produkt epohe imperijalizma, ona je projekt i diktat velikih sila, pobjednica u Prvom svjetskom ratu, a ne djelo vjekovnih težnji njenih naroda. Kao takva ona nije niti može postati organska i trajna zajednica, već je jedan povijesni promašaj. - Teze KPJ od sredine 1920-ih do sredine 1930-ih godina da je ona umjetna tvorevina povijesno je bila točna i opravdana. Napuštanje tih teza i odustajanje od sredine 1930-ih bio je odgovor na nacističku opasnost što smo prihvatili kao odluku Kominterne. - Svjetska konstelacija u Drugom svjetskom ratu nije nam davala drukčije rješenje osim Jugoslavije. - Sada smo u fazi stvaranja konfederacije. Nakon amandmana, koje ćemo donijeti za mjesec dana, pokušat ćemo održavati Jugoslaviju na takvim principima, sve dok se međunarodna konstelacija ne promijeni. Ako ni to ne bi išlo, moramo napustiti ideju Jugoslavije. Za takvu soluciju nužne su velike promjene u svijetu. Tako govori čovjek koji je uz Tita glavni utemeljitelj ove države. Radikalniji je od maspokovaca u Hrvatskoj.http://www.jutarnji.hr/kardelj-mi-je-rekao--jugoslavija-je-jedan-povijesni-promasaj/223811/\nTo su drugovi uvideli još 1971. Evo druga Kardelja:\nAutor: Jutarnji list.\n^^Mislim da je Dušan Bilandžić.


ODLUKA VLADE RS: Besplatni udžbenici za učenike od prvog do četvrtog razreda osnovnih škola | Novosti.rs\nMinistarka prosvete i kulture RS Natalija Trivić je istakla da je "Vlada RS u kontinuitetu donosila odluke u vezi sa besplatnim udžbenicima za učenike" te da je ovo nastavak takvih aktivnosti.\nOna je izrazila nadu da će nova školska godina početi redovno u klupama od 1. septembra, a u zavisnosti od epidemiološke situacije.\nOd školske 2007/2008. godine, resorno ministarstvo, odnosno Vlada RS, obezbeđivali su besplatne udžbenike za učenike prvog i drugog razreda osnovne škole na području Republike Srpske, zatim za učenike pobednike takmičenja, kao i za sve učenike od trećeg do devetog razreda osnovnih škola koji su treće i naredno po rođenju dete iz porodica sa troje i više dece.\nPovećanjem obuhvata u ovoj godini na treće i četvrte razrede osnovnih škola, ukupno će biti izdvojeno 5,5 miliona KM, a obuhvatiće preko 50 odsto učeničke populacije, odnosno oko 51.000 učenika u Republici Srpskoj.\nđaci Natalija Trivić besplatni udžbenici Vlada RS


Venecuela naredila američkim diplomatama da napuste zemlju u roku od 72 sata | WebTribune\nHome U FOKUSU Venecuela naredila američkim diplomatama da napuste zemlju u roku od 72 sata\n“Američke diplomate da napuste zemlju u roku od 72 sata”\nUltimatum dolazi nakon što je predsednik Nikolas Maduro optužio američkog predsednika Donalda Trampa za kibernetičku “sabotažu” koja je dovela do najvećeg nestanka struje u toj zemlji.\n“Donald Tramp je najodgovorniji za sajbernapad na venecuelanski elektroenergetski sistem”, rekao je Maduro u emisiji iz predsedničke palate Miraflores u ponedeljak uveče, dodajući da tu tehnologiju poseduje samo vlada SAD, prenosi Rojters.\nHulio Kastro, iz nevladine organizacija “Doktori za zdravlje”, izjavio je na Tviteru u ponedeljak uveče da su od početka nestanka struje u javnim bolnicama umrle 24 osobe.\nMinistar spoljnih poslova Venecuele Horhe Areasa izjavio je da američke diplomate moraju da napuste Venecuelu u naredna tri dana, a u saopštenju vlade se navodi da “prisustvo ovih zvaničnika na venecuelanskom tlu predstavlja rizik za mir, jedinstvo i stabilnost zemlje”.\nAmerički Stejt department saopštio je u ponedeljak da će ove sedmice povući svoje osoblje iz Venecuele, dodajući da njihovo prisustvo predstavlja “ograničenje za američku politiku” u toj zemlji, podseća agencija.


taj Sre 27 Jan - 19:36\nUloge: Miriam Leone, Lino Guanciale, Andrea Bosca, Jaime Olias, Luciano Virgilio\ntaj Čet 28 Jan - 23:06\nBacila sam pogled na prvu epizodu letos, i stvarno mi se dopalo kako je sve uradjeno, vidi se da je dosta ulozeno, negde sam procitala deset miliona evra u koprodukciji Italijana i Spanaca. Priroda, kostimi, muzika, nakit, prava poslastica za ljubitelje kostimiranih serija\nI bilo mi je simpaticno kad pomenu Rusiju i Srbiju. Guido:"Mogao bi da me posalje u Rusiju.\nIli jos gore, u Srbiju. Znas li kako se oblace zene u Srbiji?"\nUglavnom, sve preporuke za ovu seriju, odavno mi se nesto nije ovoliko dopalo,\na da je kostimirana serija u pitanju.\ntaj Uto 2 Feb - 1:01\nJa sam otkinula na seriju, ustvari bolje receno na contea Guida\nOn je tako nesavrseno savrsen, znaci lik mu je legendaran karakterno a glumca su pogodili samo tako. Svojom fizickom pojavom docarava sam lik, svaka cast zaista :agsfgbs:\nJuce i nocas sam odgledala svih 12 epizoda kod rusa, i seriju preporucujem.\nRadnja odlicna, i ni malo monotona. Lepo sazetana sa dinamikom, i nema dosadnih likova, kao sto smo kod turaka navikli.\nI da, Klara je stvarno lepa zena. Prelepa joj je boja kose\ntaj Sre 3 Feb - 3:09\nIma dosta toga sto se moze komentarisati za prve dve epizode, iako radnja ide brzo, ima tu dosta detalja, narocito u vezi glavnog para. Klarin razgovor sa tetkom, kad je ona pita da li voli Matea, ali Klara ne odgovara na pitanje, vec skrece pogled u stranu. Onda na probi vencanice ushiceno govori o poljupcu sa Guidom. Tetka je vec skapirala o cemu se radi, sad jos i Klara da shvati.. Onda scena kada vidi notara, prvo misli da je on mladozenja, ali kad cuje da nije, vidi se olaksanje na njenom licu. A onda susret njih dvoje kao buduci par, Klari se u pogledu vidi da joj ne smeta cinjenica da ce Guido biti njen muz. Takodje mi se dopala scena kada je na proslavi svi odbacuju i ogovaraju, a onda se on pojavljuje\nOvo mi je bila odlicna scena, onako spontana, Klara se sva pogubila\ndok je sa grofom, ne zna ni gde je usla, ni gde treba da izadje\nNakon sto je saznao da je muz on, nasao se uvredjenim sto je nazvan\npredmetom bez srca i sto je mlada htela da bezi prethodne veceri..\nDok je Klara cekala slican poljubac onom prvom, grof je zalepio celoljub\nMoram da pohvalim izbor glumca, savrseno donosi ovako slozen\ni otkacen lik, ima to nesto\nNece te poslati ni u Rusiju, ni u Srbiju, vec pred oltar\nPrvo se nudio da joj pomogne da pobegne jer se udaje, potom se ponudio da joj bude ljubavnik, i da nikakav problem nije to sto je udata, a pojma nema da je buduci muz on


„Ajvar“ Ane Marije Rossi i „Patrole“ Stefana Komandareva na Motovunskom filmskom festivalu « FCS\n„Ajvar“ Ane Marije Rossi i „Patrole“ Stefana Komandareva na Motovunskom filmskom festivalu\nPoznati su prvi filmovi koji će biti prikazani na ovogodišnjem, kako navode organizatori, koncentrisanom trodnevnom izdanju, Filmskog festivala u Motovunu, u Hrvatskoj; među zasad obeelodajenima su i jedan srpski film i jedna srpska manjinska koprodukcija. U pitanju su filmovi Ane Marije Rossi i Stefana Komandareva.\nAjvar, prvi celovečernji igrani film Ane Marije Rossi, donosi priču o dvoje sredovečnih ljudi koje zajedno još jedino drže navika, rutina i uspomene. Uz to, oni ne pripadaju nigde u potpunosti: već duže vreme žive u Stockholmu, domovinu koju su napustili posećuju kao gosti, a u svom novom domu su i dalje stranci. Vida (Nataša Ninković) i Bane (Sergej Trifunović) u Švedskoj dobro zarađuju, imaju lep stan, psa za kog su vezani. Ali nemaju decu. Jasan nedostatak zadovoljstva ogleda se i u izbledeloj strasti i međusobnoj netrpeljivosti supružnika koja je nastajala u godinama bez promena. Bane u Beogradu ima mladu ljubavnicu, za koju je Vida saznala. U Srbiju dolaze za praznike, ali ovog Uskrsa očekuje ih neki drugi život, na koji nisu navikli… Ovo je film o umiranju ljubavi. Verovatno jednom od najužasnijih iskustava u životu čoveka.\nFilm je režirala Ana Maria Rossi, koja je, uz Maju Todorović, i autorka scenarija. Direktorka fotografije je Maja Radošević, scenografkinja je Mina Lazarević, kostimografkinja je Ksenija Terzović, a montažer je Mateja Rackov. Glumačku ekipu, pored Nataše Ninković i Sergeja Trifunovića, čine: Vesna Čipčić, Miodrag Krstović, Pavle Pekić, Gordan Kičić, Igor Borojević, Aleksandra Janković, Ivana Šćepanović, Paulina Manov, Branka Petrić, Mirko Vlahović, Srđan Miletić…\nFilm je srpsko-crnogorska koproduckija, producent filma je Nikolina Vučetić Zečević iz filmske kuće Biberche iz Beograda, koproducent je Ivan Đurović iz filmske kuće Artikulacija iz Podgorice. Nastanak filma su podržali: Filmski centar Srbije, Ministarstvo kulture i informisanja Republike Srbije, kao i Ministarstvo kulture republike Crne Gore.\nRađen prema istinitoj priči, scenario filma Patrole u svojoj osnovi razmatra savremeno bugarsko društvo, sa svim trenutnim problemima i apsurdima. Dva policajca pored pruge u Sofiji pronalaze telo poznatog narkomana Lazara. Tako počinje noć 9. novembra 2019. – trideset godina nakon pada Berlinskog zida i svrgavanja vladajućeg režima u Bugarskoj. Tri policijska tima patroliraju ulicama Sofije i rade svoj posao na način koji smatraju ispravnim, istovremeno se suočavajući s izazovima koje pred njih postavlja savremeno bugarsko društvo.\nAutori scenarija su Simeon Ventsislavov i Stefan Komandarev. Direktor fotografije je Vesselin Hristov, dok su ključne uloge u filmu Patrole odigrali: Irini Jambonas, Stefan Denolyubov, Assen Blatechki, Ivan Barnev, Vasil Vasilev-Zueka, Stoyan Doichev, Pavel Popandov, Gerasim Georgiev-Gero, Nikolay Urumov , Ovanes Torossian. Ovo ostvarenje je nastalo u produkciji kuća Argo Film (Bugarska) i SEE Film PRO (Srbija), uz podršku Bugarskog nacionalnog filmskog centra, Filmskog centra Srbije i Eurimages-a.\nOsim toga, u ovom trenutku je poznato da će u Motovunu biti prikazan i i novi film Danila Šerbedžija, Tereza 33, a u njemu jednu od značajnjih uloga tumači srpski glumac, Dragan Mićanović. Motovun Film Festival će se ovog leta odvijati od 30. jula do 1. avgusta.


Prvi poraz "zmajeva": Srbija pobjedom nad BiH do baraža za EURO | Fudbal\nPrvi poraz "zmajeva": Srbija pobjedom nad BiH do baraža za EURO | MONDOBA\nPrvi poraz "zmajeva": Srbija pobjedom nad BiH do baraža za EURO 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\n14.04.2021. / 19:48 19:54\nAutor Bojan Jakovljević 14.04.2021. / 19:48 19:54\nFutsal reprezentacija BiH doživjela prvi poraz u kvalifikacijama, ali bez obzira na današnji neuspjeh, zadržala je prvo mjesto.\nFutsal reprezentacija Bosne i Hercegovine okončala je ovogodišnje kvalifikacije za Evropsko prvenstvo 2022. godine u Holandiji večerašnjim porazom u Gradskoj areni „Husejin Smajlović“ u Zenici protiv Srbije rezultatom 1:3 (1:3), što je bio i prvi poraz pulena bh. selektora Ive Kreze.\nU svih pet prethodnih mečeva, futsaleri BiH upisali su pobjede, između ostalog i u prvom meču protiv Srbije u Novom Sadu (4:2), ali nisu uspjeli u želji da kvalifikacije okončaju sa svih šest pobjeda. Međutim, BiH je već dva kola prije kraja kvalifikacija izborila svoj prvi, direktan, istorijski plasman na EURO, koji će se igrati od 19. januara do 6. februara iduće godine. Srbija će, pak, kao drugoplasirana selekcija iz grupe 4, svoju priliku za odlazak u Holandiju tražiti kroz baraž.\nSelekcija BiH i večeras je prva dala gol te u 12. minuti povela preko Marina Sesara, ali su gosti preko Stefana Rakića poravnali na 1:1 već u 13. minuti. Rakić je minut kasnije i potpuno preokrenuo rezultat te doveo svoj tim u vođstvo od 2:1, a u istoj je minuti na 3:1 za Srbiju povisio Marko Pršić.\nSrbija je uspjela sačuvati dva gola prednosti pa se na odmor nakon prvog poluvremena otišlo pri vođstvu gostiju s 3:1. BiH je u nastavku pokušala anulirati prednost gostiju, koji su svoje šanse za povećanje rezultata čekali iz kontranapada. Nakon jednog takvog kontranapada, prvi bh. golman Darko Milanović zaradio je u 32. minuti direktan crveni karton pa ga je morao napustiti teren, a zamijenio ga je Stanislav Galić.\nSamo minutu kasnije i gostujući igrač Jovan Lazarević napravio je grub prekršaj, koji je sankcionisan žutim kartonom, ali kako mu je to bio i drugi žuti karton, on je takođe morao napustiti igru. Drugi žuti karton u 38. minuti dobio je i drugi golman BiH Galić pa je na gol stao Mario Aladžić.\nfutsal reprezentacija BiH zmajevi Srbija


Srijeda 25.11.2020 11:21:1\nDodik: Rat je nama bio nametnut, naša vojska je vojska vodila jedan pošten i častan rat\nPredsjednik Republike Srpske Milorad Dodik kazao je kako je krajnji njegov politički cilj "potpuna samostalnost RS u okviru BiH". "Bosna, kakva je bila do sada, ne može postojati. Ona mora početi razgovore o drugačijem unutarnjem uređenju", kazao je Dodik i dodao kako Bosna može preživjeti kao teritorijalno jedinstvena zemlja, "ali sa snažnim konfederalnim jedinicama i velikom autonomijom RS".\nSjećate li se Bahrudina Kaletovića?\n˝Oni k’o hoće da se odcijepljuju, a mi im k’o ne damo˝\nDa je sudbina htjela drugačije danas bi Bahrudin Kaletović imao 39 godina, uživao bi sa svojom porodicom i možda se nasmijao na sveukupnu političku scenu nekadašnje Jugoslavije.\nČelnici Evropske unije službeno objavili:\nČelnici Evropske unije službeno su objavili završetak pregovora s Hrvatskom koja treba postati punopravno članica Evropske unije 1. jula 2013. godine.\nPovećan broj injekcionih korisnika droga u BiH\nAsocijacija Margina je danas održala konferenciju za medije povodom Međunarodnog dana borbe protiv zloupotrebe droga i nezakonite trgovine drogama, koji se obilježava svakog 26.06. u godini. Cilj ove konferencije bio je informisanje javnosti o povećanom broju injekcionih korisnika droga na području BiH.\nNakon 2017. godine nema produžetka rada postojećim termoobjektima\nStručni skup Energa, sastavni dio Prvog međunarod nog sajma Energija, Industrija, Rudarstvo koji se održava u Tuzli od 21. do 25. juna, trećeg dana rada bio je posvećen izazovima izgradnje velikih termoenergetskih kapaciteta\nPriredio(la): Informativni odjel Tuzlan\nProsječna kupovna moć u svim zemljama zapadnog Balkana je ispod prosjeka EU, podaci su Eurostata. Kupovna moć u Bosni i Hercegovini veoma je niska i za 70% je slabija od prosječne kupovne moći EU. Slijedi Albanija koja ima za jedan bod lošiju kupovnu moć.\nRusi su Srbima prijatelji, a Hrvate i Bosance više niko ne spominje kao neprijatelje\nGrađani Srbije kao prijateljske zemlje i dalje vide Rusiju i Grčku, a nova na listi je Kina, dok su im najveći neprijatelji Amerikanci i Albanci, pokazuje nedavno sprovedeno istraživanje Beogradskog centra za bezbednosnu politiku.\nZanimljivo je da epitet prijatelja po njima nije zaslužila nijedna druga članica Evropske unije, dok se zemlje koje su nekad bile na vrhu liste neprijateljskih država poput Hrvatske i BiH danas gotovo i ne pominju. (blic.rs)\nKako ˝demokrata˝ iz Uskoplja brani segregaciju\nŠkolu na hrvatskom nema ni Tuzla, ta demokratska Tuzla!\nNe želimo vam kvariti nedjelju, zato vas i upozoravamo na moguću mučninu koju možete osjetiti čitajući ovaj tekst. Ipak, treba ga pročitati jer se radnja dešava u našoj državi, u gradu sa dva imena i dvije škole pod jednim krovom.\nOdržan zajednički sastanak kantonalnih ministara unutrašnjih poslova\nNa danas održanom sastanku kantonalnih ministara unutrašnjih poslova predstavljen je prednacrt novog Zakona o unutrašnjim poslovima i potpisana izjava kojom se ministri obavezuju na usklađivanje kantonalnih zakona.\nPoziv roditeljima da ne posjećuju seanse samozvanog iscjelitelja Meki Torabija\nUdruženje roditelja teško bolesne djece u BiH poziva roditelje djece sa teškim i trajnim neurološkim oštećenjima da ne posjećuju seanse samozvanog iscjelitelja Meki Torabija.\nMala i srednja preduzeća na udaru\nDržava nametima zatvara firme?\nPredsjedništvo BiH izabralo\nSlavo Kukić, mandatar Vijeća ministara BiH\nPredsjedništvo BiH je na hitnoj sjednici tajnim glasanjem izabralo Slavu Kukića za predsjedava jućeg Vijeća ministara BiH, saopćio je novinarima nakon sjednice predsjedavajući Nebojša Radmanović.\nLjetne olimpijske igre za osobe sa posebnim potrebama\nUpitan odlazak sportista iz BiH\nNa Ljetnim olimpijskim igrama za osobe sa posebnim potrebama, koje će se od 25.06. do 04.07. održati u Atini i na kojima će nastupiti preko 7.500 sportista iz preko 180 zemalja svijeta, trebala je nastupiti i Specijalna Olimpijada u BiH.\nRAK će ispitati da li je Mirnes Ajanović oklevetan na BHT\nRegulatorna agencija za komunikacije (RAK) ispitaće sve navode kako bi utvrdila da li je BHT u emisiji "Crta" iznošenjem neistina o predsjedniku Bosanske stranke (BOSS) Mirnesu Ajanoviću, prekršila kodeks o emitovanju.\nElektroprivreda BiH - čudo neviđeno\nU 2009. dobit 62 miliona KM, u 2010. gubitak 39 miliona KM\nPrije par dana premijer Federacije BiH Nermin Nikšić obznanio je da je gubitak Elektroprivrede BiH u prošloj godini iznosio 38, 7 miliona KM. Nije spomenuo da je u 2009. dobit bila 62 miliona KM, a i što bi, poskupljenje se uvijek opravdava gubitkom a ne sa dobiti.\nMnogi umiru a da ne dočekaju pokop svojih najmilijih\nSvjesni smo da hapšenje zločinaca neće vratiti naše najmilije, ali ne treba zaboraviti da se ove godine nije otvorila nijedna masovna grobnica, pa želimo apelovati i da se taj proces identifikacije ubrza. Mnogi umiru a da ne dočekaju pokop svojih najmilijih, poručila je danas Hajra Ćatić, predsjednica Udruženja „Žene Srebrenice“.\nFranjevački samostan Svetih apostola Petra i Pavla\nObilježena 400. obljetnica od tiskanja prve knjige u Bosni i Hercegovini\nFranjevački samostan Svetih apostola Petra i Pavla u Tuzli bio je u srijedu 8. lipnja domaćin obilježavanja 400 obljetnice od pve tiskane knjige u BiH na narodnom jeziku – „Nauk krstjanski za narod slovinski“.\nPogubna odluka Hrvatske za BiH\nSamo dva granična prelaza za izvoz proizvoda životinjskog i biljnog porijekla\nBiH bi mogla najviše osjetiti negativne efekte ulaska Hrvatske u EU ukoliko se ubrzo ne riješe pitanja koja bi mogla biti pogubna za našu ekonomiju.\nDa li znate da je ovih dana moguć novi rat Bošnjaka i Hrvata u BiH?\nTako je to, ukućani uvijek zadnji saznaju šta im se u kući zbiva. Zato mi u BiH pojma nemamo da je ovih dana moguć novi rat između Hrvata i Bošnjaka ali zato zna zagrebački Jutarnji list koji prenosi ovo ozbiljno upozorenje.\nZbog globalne krize posao u BiH izgubilo 8 posto građana\nOd početka globalne ekonomske krize krajem 2008. godine do marta ove godine, osam odsto građana BiH je izgubilo posao, objavio je Centar za istraživanje tržišta BiH.


DEFINISANJE ODNOSA PJONGJANGA I VAŠINGTONA: Kim Džong Un predsedavao sastankom politbiroa o Kongresu | Happy BSC portal\nSevernokorejski lider Kim Džong Un predsedavao je sastanku Politbiroa vladajuće partije o pripremama za retki Kongres za koji se očekuje da postavi nove ekonomske i političke ciljeve dok se zemlja suočava sa sve većim izazovima, preneli su državni mediji.\nPolitbiro je u utorak odobrio dnevni red i predloge koji će biti predstavljeni na kongresu i usvojio odluku o njegovom održavanju početkom januara sledeće godine.\nNa sastanku Politbiroa ocenjeno je da su tokom 80-dnevne kampanje postignuta inovativna dostignuća i napredak na svim poljima.\n- Sve pripreme za Kongres stranke teku glatko - izvestila je KCNA.\nSeverna Koreja se suočla sa nizom izazova 2020. godine uključujući kovid-19 i niz tajfuna koji vrše veliki pritisak na ekonomiju koja je već pogođena međunarodnim sankcijama usmerenim na zaustavljanje njenog nuklearnog programa.\nIZRAEL BOMBARDOVAO SIRIJU! Više udara na glavni grad!


ISHRANA: Šaka susama za zdraviju kožu i jače kosti | (Vesti - 08.12.2018) Novi Sad\n08.12.2018 u 17:36h\n03.02.2021. - Ukupno 35 tona susama vraćeno sa granice zbog povišenih vrednosti kancerogenog pesticida\n25.12.2018. - ISTRAŽIVANJE: Simptomi menopauze mogu se smanjiti ishranom\nPovezane teme ishrana namirnice zdravlje


Šest trikova da pripremite telo za leto - Život - 24vesti\nŠest trikova da pripremite telo za leto – Život\nSamantha Cassetty, stručnjakinja za ishranu iz Njujorka smatra da ideja da morate da jedete manje ili više vežbati da biste smršali nije korisna.\n„Doručak bogat proteinima može pomoći u smanjenju žudnje, a to vam može pomoći u izbegavanju nenamernih grickalica koje vašoj prehrani mogu dodati stotine kalorija“, kaže Cassetty, a navodi RTCG.\nNapravite deserte na bazi celovite hrane koji sadrže malo ili nimalo dodanog šećera. Tako, na primer, napravite čokoladni puding s bananama ili kikiriki maslac i kokos.\n„Ako ne spavate sedam do devet sati svake noći, biće teško upravljati s apetitom i žudnjom te ćete se manje osećati zadovoljno nakon jela. Tako ćete teže gubiti kilograme“, objašnjava Cassetty te dodaje kako postoji mnogo stvari koje možete učiniti kako biste stekli bolji san.\n„Preskakanje doručka uobičajena je navika i raširena je među onima koji su na dijeti, ali to vam neće pomoći ako želite trajno izgubiti kilograme. Ljudi koji održavaju gubitak kilograma, njih 78 odsto je navodi da jede doručak. Takođe, istraživanja sugerišu da je tako vaše telo efikasnije u sagorevanju kalorija u organizmu.\nNaučnici su to pokazali upoređujući sagorevanje kalorija nakon što su pojeli veliku večeru ili veliki doručak jednakih kalorija, s istim brojem kalorija potrošenih tokom dana. Nakon doručka, učesnici studije sagoreli su 2,5 puta više kalorija nego kad su pojeli veću večeru. Takođe su prijavili da manje žude za šećerom“, dodaje Cassetty.\nVEČERAS UBERITE CVET KOJI PREDVIĐA BUDUĆNOST: Stari običaj uoči…


Jednodomni sistem - Wikipedia\nZemlje sa dvodomnim sistemom\nZemlje sa jednodomnim sistemom\nZemlje sa jednodomnim sistemom i konsultativnim tijelom\nZemlje bez zakonodavstva\nU državama koje imaju jednodomni sistem, također unikameralni sistem ili unikameralizam (lat. uni — jedan + lat. camera — komora, dom), zakonodavnu vlast drži jedan dom, tj. nema gornjeg doma. Ovaj sistem se većinom primjenjuje u malim državama. Jednodomni sistem postoji u onim državama u kojima nema potrebe za više od jednog doma.\n2 Spisak jednodomnih zakonodavnih tijela\n2.1 Nacionalni (države članice UN-a i posmatrači)\n2.1.2.4 Sjeverna Amerika\n2.1.2.5 Južna Amerika\n2.3 Državni parlamenti sa ograničenim priznanjem\n2.4.2 Decentralizovane vlade\nKoncept[uredi | uredi izvor]\nJednodomni sistemi postoje tamo gdje nema federalnih jedinica ili nema privilegovanih slojeva društva. Drugi domovi su obično nastajali da bi se dala jednaka prava narodu kao i aristokratama. Glavna prednost jednodomnog sistema je u tome što čim zakon prođe, odmah stupa na snagu, dok u dvodomnom sistemu jedan dom može prihvatiti zakon a drugi ga odbiti. Mnoge komunističke zemlje kao Narodna Republika Kina i Republika Kuba imaju jednodomnu skupštinu, zato što komunističke vlade tih zemalja smatraju da drugi dom daje veća prava aristokratiji. Glavna slabost jednodomnog sistema jeste činjenica da onaj ko kontroliše skupštinu, kontroliše i izvršnu vlast.\nSpisak jednodomnih zakonodavnih tijela[uredi | uredi izvor]\nNacionalni (države članice UN-a i posmatrači)[uredi | uredi izvor]\nFederalni[uredi | uredi izvor]\nVijeće predstavnika Iraka (postoji odredba za osnivanje "Vijeća Unije", ali postojeće Vijeće nije pokrenulo nikakav potez u tom smislu)\nKongres Saveznih Država Mikronezije\nNarodna skupština Svetog Kristofora i Nevisa\nFederalno narodno vijeće Ujedinjenih Arapskih Emirata\nNarodna skupština Venecuele\nUnitarni[uredi | uredi izvor]\nAfrika[uredi | uredi izvor]\nNarodna skupština Angole\nNarodna skupština Benina\nNarodna skupština Bocvane\nNarodna skupština Burkine Faso\nNarodna skupština Zelenortskih Ostrva\nNarodna skupština Srednjoafričke Republike\nNarodna skupština Čada\nNarodna skupština Džibutija\nNarodna skupština Eritreje\nNarodna skupština Gambije\nNarodna skupština Gvineje\nNarodna skupština naroda Gvineje Bisau\nPredstavnički dom Libije\nNarodna skupština Malavija\nNarodna skupština Malija\nNarodna skupština Mauricijusa\nSkupština Republike Mozambik\nNarodna skupština Nigera\nNarodna skupština Svetog Tome i Principa\nNarodna skupština Senegala\nNarodna skupština Sejšela\nParlament Sijera Leonea\nNarodna skupština Tanzanije\nNarodna skupština Toga\nNarodna skupština Tunisa\nNarodna skupština Zambije\nAzija[uredi | uredi izvor]\nNarodni parlament Bangladeša\nZakonodavno vijeće Bruneja\nNarodni kongres naroda Narodne Republike Kine – iako imaju i Kinesku Narodnu političku konsultativnu konferenciju koja je zapravo savjetodavni „gornji dom“.\nNarodni parlament Istočnog Timora\nIslamska konsultativna skupština Irana\nVrhovna narodna skupština Sjeverna Koreje\nNarodna skupština Južne Koreja\nNarodna skupština Kuvajta\nVrhovno vijeće Kirgistana\nNarodna skupština Laosa\nDržavna velika skupština Mongolije\nZakonodavno vijeće Palestine\nKonsultativna skupština Katara\nKonsultativna skupština Saudijske Arabije (većina ovlasti rezervisana je za kralja)\nParlament Šri Lanke\nNarodna skupština Vijetnama\nEvropa[uredi | uredi izvor]\nNarodna skupština Albanije\nnarodna skupština Armenije\nnarodna skupština Azerbejdžana\nNarodna skupština Bugarske\nNarodna skupština Danske\nNarodna skupština Mađarske\nPredstavnički dom Luksemburga\nNarodno vijeće Monaka\nSkupština Sjeverne Makedonije\nVeliko i Generalno vijeće San Marina\nNarodno vijeće Slovačke\nVrhovna Rada Ukrajine\nPapinska komisija za Vatikan\nSjeverna Amerika[uredi | uredi izvor]\nZakonodavna skupština Kostarike\nNarodna skupština narodne moći Kube\nDom skupštine Dominike\nZakonodavna skupština El Salvadora\nNarodni kongres Hondurasa\nNarodna skupština Nikaragve\nNarodna skupština Paname\nDom skupštine Svetog Vincenta i Grenadina\nJužna Amerika[uredi | uredi izvor]\nNarodna skupština Ekvadora\nNarodna skupština Gvajane\nKongres Republike Peru\nNarodna skupština Surinama\nOkeanija[uredi | uredi izvor]\nParlament Cookovih Ostrva\nDom skupštine Kiribatija\nZakonodavna vlast Maršalskih Ostrva\nParlament Novog Zelanda\nNarodni parlament Papue Nove Gvineje\nZakonodavna skupština Samoe\nZakonodavna skupština Tonge\nTeritorije[uredi | uredi izvor]\nDom skupštine Britanskih Djevičanskih ostrva\nZakonodavna skupština Kajmanskih ostrva\nZakonodavna skupština Foklandskih ostrva\nParlament Farskih ostrva\nZakonodavno vijeće Hong Konga\nZakonodavna skupština Makaoa\nDom skupštine Tobaga (Trinidad i Tobago)\nZakonodavno tijelo Američkih Djevičanskih ostrva\nDržavni parlamenti sa ograničenim priznanjem[uredi | uredi izvor]\nNarodna skupština Abhazije\nNarodna skupština Gorskog Karabaha\nSkupština Republike Sjeverni Kipar\nNacionalno vijeće Demokratske Arapske Republike Sahare\nParlament Južne Osetije\nZakonodavni dom Tajvana\nVrhovno vijeće Pridnjestrovlja\nPodnacionalni[uredi | uredi izvor]\nFederacije[uredi | uredi izvor]\nSva zakonodavna tijela i zakonodavna vijeća regija i zajednica Belgije\nSve zakonodavne skupštine u svim državama Brazila\nSve zakonodavne skupštine provincija i teritorija Kanade\nSvi parlamenti država Savezne Republike Njemačke\nSve zakonodavne skupštine država Malezije\nSva zakonodavna tijela u svim državama Meksika\nSva zakonodavna tijela pokrajina u Nepalu\nSva zakonodavna tijela provincija i teritorija u Pakistanu\nZakonodavno tijelo države Nebraska i vijeće Distrikta Kolumbije u Sjedinjenim Američkim Državama\nParlament Queenslanda i zakonodavne skupštine teritorija Australije (ali ne i drugih država)\nPokrajinska zakonodavna tijela provincija Južnoafričke Republike\n15 argentinskih provincija - Chaco, Chubut, Córdoba, Formosa, Jujuy, La Pampa, La Rioja, Misiones, Neuquén, Río Negro, San Juan, Santa Cruz, Santiago del Estero, Tierra del Fuego, Tucumán i autonomni grad Buenos Aires\n22 indijske države – Arunachal Pradesh, Assam, Chhattisgarh, Goa, Gujarat, Haryana, Himachal Pradesh, Jharkhand, Kerala, Madhya Pradesh, Manipur, Meghalaya, Mizoram, Nagaland, Odisha, Pendžab, Radžastan, Sikkim, Tripura Tamil Nadu, Utarakhand i Zapadni Bengal; i 3 sindikalne teritorije - Delhi, Jammu i Kashmir i Puducherry.\nDecentralizovane vlade[uredi | uredi izvor]\nParlament Iračkog Kurdistana\nSkupština Sjeverne Irske\nParlamenti autonomnih zajednica Španije\nSva regionalna vijeća Francuske\nParlament Bangsamoro (Filipini)\nOstali[uredi | uredi izvor]\nLokalni narodni kongresi svih nivoa provincija, regija i općina Narodne Republike Kine\nNarodno vijeće Palestinske oslobodilačke organizacije\n^ "Answers - The Most Trusted Place for Answering Life's Questions". Answers (jezik: engleski). Pristupljeno 22. 10. 2021.\nPreuzeto iz "https://bs.wikipedia.org/w/index.php?title=Jednodomni_sistem&oldid=3370928"\nOva stranica je posljednji put izmijenjena na datum 3 novembar 2021 u 20:12.