O stanju ekonomske misli u Srbiji na prelomu HH i HHI veka | Ekonomska politika\nPočetna strana > Rubrike > Ekonomska politika > O stanju ekonomske misli u Srbiji na prelomu HH i HHI veka\npa te napadaju i na kraju ti pobeđuješ.\nSa ogromnim zakašnjenjem Naučno društvo ekonomista Srbije (NDES), zajedno sa Srpskom akademijom ekonomskih nauka (SAEN) i Ekonomskim fakultetom Univerziteta u Beogradu, je za raspravu na naučnom skupu (zakazanom za 6. novembar 2020. godine) odabralo temu: Stanje i perspektive ekonomske misli, koje se decenijama nametala. Sam podnaslov (uticaj ekonomskih recesija u prvim decenijama HHI veka) je nepotreban pošto usmerava fokus rasprave na određeni (i ne ključni) vremenski period. Pored toga, ovakav podnaslov (uz obrazloženje i preporučene teme za raspravu, koje smo dobili uz poziv od organizatora) može navesti i na pogrešan zaključak da je krizu vladajuće neoklasične misli izazvala ekonomska recesija u prvoj deceniji HHI veka. Međutim, upravo je vladajuća ekonomska misao (neoklasična ekonomska teorija) izazvala globalnu recesiju, te su ona i ekonomske strategije (neoliberalna šok terapija) i politike (Vašingtonski dogovor), koje su se na bazi nje donosile i realizovale u Srbiji, doveli do katastrofalnih rezultata.\nO stanju ekonomske nauke u Srbiji, ali i u ekonomski najrazvijenijim zemljama sveta, do sada sam detaljno pisao i zainteresovani to mogu pročitati u Ekonomskom troknjižju koje sam vam dostavio u elektronskom vidu. Troknjižje počinje upravo poglavljem Ekonomska kriza i kriza ekonomske nauke. Taj deo može poslužiti raspravi na temu današnjeg skupa, a u ovom tekstu ću se zadržati na odgovornosti nas akademskih ekonomista, pa i NDES za neuspeh ekonomskih reformi u Srbiji, zbog toga što smo (bez prethodne ozbiljnije rasprave) prihvatili model ekonomske tranzicije koji se temeljio na pogrešnoj ekonomskoj teoriji i koji je vodio sve većem urušavanju privrede zemlje i osiromašenju njenih građana.\nOvaj tekst predstavlja svojevrsni prilog istoriji ekonomske misli u Srbiji na prelomu HH i HHI veka, ali i o istorijatu NDES i Akademije ekonomskih nauka (AEN sada SAEN).\nPoražavajuća je činjenica da NDES (zajedno sa Srpskom akademijom ekonomskih nauka i Ekonomskim fakultetom Univeziteta u Beogradu) sa velikim (višedecenijskim) zakašnjenjem organizuje skup posvećen stanju ekonomske misli. Pored toga, zaprepašćuje da se ovaj skup zakazuje, u neverovatno kratkom roku i u jeku pandemije, a povod je veoma bizaran – jedan nepotpisan tekst objavljen u dnevnim novinama.\nSa ekonomskom tranzicijom Srbija počinje sa decenijskim zakašnjenjem u odnosu na druge postsocijalističke zemlje. Kašnjenje u ekonomskoj tranziciji Srbija je mogla i morala da iskoristi kako bi proanalizira iskustva drugih, te izbegla njihove greške i lutanja. Nažalost, to nije učinjeno nego su ponovljene greške drugih postsocijalističkih zemalja\nNedopustivo je da smo u ekonomsku tranziciju pre dve decenije ušli, a da rukovodstvo NDES nije smatrao da za temu svojih skupova (od desetine koji su u međuvremenu održani) treba da ima ovo načelno pitanje – izbora adekvatnog modela reformisanja privrede. Moji više puta ponavljani predlozi na skupovima NDES da je neophodno na ovu temu organizovati ozbiljnu raspravu bili su ignorisani. \nOvakav model reformisanja privreda postsocijalističkih privreda, u poslednjoj deceniji HH veka, pokazao se izuzetno neuspešnim u svim državama gde je primenjivan. Retke su bile zemlje, koje od početka nisu sledile taj put (Slovenija), a mnoge su pre (Poljska od 1994) ili kasnije (Rusija od 1998) napuštale taj neuspešan model.\nMa koliko tvrdnja anonimnog autora u dnevnom listu Danas (da obični ljudi „slušajući našu ekonomsku struku, reaguju s odvratnošću i prezirom prema ekonomskoj nauci koja im je predstavljena kao pijana skaradna travestija“) bila paušalna, gruba i preterana u njoj ipak postoji zrno istine. Kada sam video iz prepiske članova NDES posle anonimnog pisma da će biti organizovana rasprava, pomislio sam da bi bilo dobro da analiziramo koliko smo kao NDES, a još važnije koliko je svaki od nas, članova pojedinačno, doprineo podizanju ili urušavanju ugleda profesije akademskih ekonomista. Bilo bi to, ne samo, svedočanstvo o nama i vremenu u kome smo radili, nego bi moglo da bude i od koristi za buduće generacije akademskih ekonomista.\nIpak, pribojavao sam se da će rasprava biti usmerena u drugom pravcu, kako bi se našao alibi za sve ono što smo kao akademski ekonomisti do sada radili, odnosno propustili da uradimo. To će određenom broju naših kolega (ljudima za svako vreme)93 omogućiti da elegantno izvrše novo presvlačenje (to im neće biti prvi put), te da i dalje budu u trendu – sada sa novom mejnstrim pričom.\nUz poziv da uzmem aktivno učešće u ovoj raspravi u prilogu je bilo obrazloženje organizatora i preporučene teme za raspravu. Iz tog materijala se može zaključiti da pitanje vladajuće neoklasične ortodoksije tek od doba prethodne globalne ekonomske recesije (2007-09) dolazi u fokus interesovanja. Na to se dodaje problem aktuelne pandemije (ekonomska recesija generisana pandemijom nove bolesti KOVID-19 je atipična, te se može očekivati da će se primarno otvoriti pitanje u kojoj meri je ekonomska nauka, tačnije koliko su makroekonomski modeli uspeli…), pa se u skladu sa tim preporučuju i teme (kao atipična ekonomska recesija generisana pandemijom i mere ekonomske politike za prevazilaženje – uticaj na promene u ekonomskoj misli).\nKao da za globalnu ekonomsku krizu i za neuspeh reformisanja srpske privrede nije kriva pogrešna neoklasična ekonomska teorija i na njoj zasnovane ekonomske politike. Preko toga pokušava se elegantno preći i zaboraviti da je ogromna većina članova NDES nekritički prihvatilo tu vladajuću paradigmu (zbornici radova sa prethodnih naučnih skupova NDES to odlično ilustruju). Međutim, odgovornost akademskih ekonomista nije bila samo u tome što su nekritički prihvatili vladajuću paradigmu, nego su je svojski propagirali i aktivno radili (kao ministri, savetnici, predlagači zakonskih rešenja…) da se ona u praksi dosledno sprovodi.\nJedan od naših najboljih sociologa, Slobodan Antonić napisaće za naše tada medijski eksponirane akademske ekonomiste „ne samo da su nas lagali nego smo mi te laži onda širili dalje.  Kao javne ličnosti koje su komentarisale dešavanja u društvu, koje su predlagale rešenja, mi smo učestvovali u tome da celokupna javnost prihvati tu vrstu ideologije… Bez obzira na to što mi iz drugih društvenih nauka možemo da kažemo ekonomistima: pa, vi ste nas lagali, vi niste obavili svoj posao kako treba, vi ste nam govorili pogrešne stvari pa smo mi svima ostalim pogrešno govorili i šteta je napravljena za celo naše društvo, ali da smo svi mi imali drugačije stavove na prelomu XX i XXI veka, kao što je imao profesor Dušanić, pretpostavljam da bi sve bilo drugačije. Zadatak intelektualca, koji istina ne može mnogo toga da promeni, jeste da ne da legitimitet takvim pogrešnim stvarima. Da ne dajete legimitet, da nešto osporavate i kritikujete, to je zapravo posao i zadatak pravog intelektualca.“\nO stanju ekonomske nauke u Srbiji, ali i u ekonomski najrazvijenijim zemljama sveta, do sada sam detaljno pisao i zainteresovani to mogu pročitati u Ekonomskom troknjižju koje sam vam dostavio. Troknjižje počinje upravo poglavljem Ekonomska kriza i kriza ekonomske nauke. Taj deo (kao i poglavlje koje sledi Ekonomija postmoderne – Ekonomsko troknjižje, knjiga prva, str. 15-63) se upravo uklapa u temu današnjeg skupa, pa ću se zbog toga u ovom tekstu zadržati na odgovornosti nas akademskih ekonomista, pa i NDES za neuspeh ekonomskih reformi u Srbiji, zbog toga što smo (bez prethodne ozbiljnije rasprave) prihvatili model ekonomske tranzicije koji se temeljio na pogrešnoj ekonomskoj teoriji. Ovaj tekst predstavlja skromni prilog istoriji ekonomske misli u Srbiji na prelomu HH i HHI veka, ali i o istorijatu NDES i AEN.\nO odgovornosti akademskih ekonomista u Srbiji, za neuspeh ekonomskih reformi, do sada sam uzgredno pisao. Očigledno da je ona ogromna i teško može služiti kao uteha činjenica da se u ovim burnim vremenima veliku odgovornost za urušavanja ugleda svojih profesija snose i intelektualci u drugim društvenim naukama. Smatram da je od izuzetne važnosti da analiziramo koje smo kardinale greške činili kako to ne bismo ponavljali i u budućnosti. Od toga je, možda, važnije da to ostane zabeleženo za buduće generacije akademskih ekonomista, koji će moći da uče i na našim greškama.\nZnao sam da je pitanje ekonomske tranzicije najveći profesionalni (ali i moralni) izazov naše generacije akademskih ekonomista i da od načina kako ona bude realizovana presudno zavisi sudbina naših potomaka. Pošto sam bio ubeđen da je pogrešan način kako se sprovodi tranzicija u Srbiji, koji vodi sve većem urušavanju privrede zemlje i osiromašenju njenih građana, smatrao sam nedopustivim da to odobravam i propagiram (pogotovo, da u tome direktno učestvujem) ali i da to pasivno posmatram. Godinama sam uporno dokazivao da se reformisanje privrede zasniva na neadekvatnoj ekonomskoj teoriji (neoklasična ekonomska misao), samoubilačkoj strategiji (neoliberalna šok terapija) i pogrešnoj politici (Vašingtonski dogovor). Upozoravao sam da na taj način nije moguće izvršiti modernizaciju srpske privrede, već da je to put koji zemlju vodi u ekonomski neokolonijalizam sa svim posledicama koje iz toga slede.\nKritički stav prema prihvaćenom modelu reformisanja naše privrede, blagovremeno i potpuno otvoreno sam iznosio autorskim tekstovima u sredstvima javnog informisanja, člancima u naučnim časopisima i referatima na naučnim skupovima. Prvih godina posle petooktobarskog prevrata to nije bilo nimalo lako\nPosle srpske oktobarske revolucije (2000) nove vlasti (Demokratska opozicija Srbije – DOS) su se odlučile za Program radikalnih ekonomskih reformi u SR Jugoslaviji, koji je uradila grupa od 17 autora. Ovaj program se bazirao na Vašingtonskom dogovoru (razrađen od strane Svetske banke, MMF-a i administracije SAD) u kome stabilizacija, liberalizacija i privatizacija čine njegove osnovne elemente.\nVašingtonski dogovor, na osnovu koga su vršene reforme, u svojoj suštini predstavlja kodifikovani program ekonomskog neokolonijalizma, kojim je Srbiju (kao i druge postsocijalističke zemlje) trebalo lišiti vlasništva nad resursima kojima raspolaže i dovesti je u takvu dužničku zavisnost (dužničko ropstvo) da bude bespogovorni poslušnik moćnih i bogatih, a ovaj prostor je tretiran, prije svega, kao izvor jeftine i obespravljene radne snage, te tržište za proizvode i bankarske usluge zapadnih zemalja.\nPar dana posle srpske petooktobarske revolucije 2000. godine zakazujem sastanak sa prvim ljudima dnevnog lista Danas – Grujicom Spasovićem i Zdravkom Huberom.  Na sastanku im objašnjavam da je ekonomski program G 17 izuzetno loš, te ukoliko bude sprovođen (a to najavljuju čelnicu DOS-a) imaće katastrofalne posledice za našu zemlju. Dogovaramo se da napišem seriju članaka na tu temu za rubriku Lični stav.  Pripremio sam sedam tekstova od kojih su objavljena samo dva – Recept za kolonijalne zemlje (30.10.2000) i Da li su nam potrebne radikalne ekonomske reforme? (08.11.2000).\nU isto vreme, na istu temu pišem i opširne naučne članke za ugledni ekonomski dvomesečni časopis Finansije. Za kratko vreme (krajem 2000. i početkom 2001. godine) izlaze tri moja teksta. Za razliku od ranijih tekstova koji su u ovom časopisu objavljivani bez uredničkih intervencija, ova tri teksta su objavljena uz određena cenzurisanja. To je prvi put bilo izvršeno, istina neznatno, u tekstu Prednosti i nedostaci monetarnog odbora koji je objavljen u broju septembar-oktobar 2000. godine. Međutim, uredničke intervencije su već u narednom tekstu Jugoslovenska privreda na početku trećeg milenijuma bile velike, ali je i tako iskasapljen moj tekst objavljen kao udarni (prvi po redosledu) u prvom broju časopisa Finansije u novom milenijumu (januar-februar 2001). Isti slučaj se ponovio i sa tekstom Ortodoksni i heterodoksni programi stabilizacije koji je objavljen u narednom broju (mart-april 2001).\nUrednica časopisa mi je pre objavljivanja drugog i trećeg teksta poslala na uvid skraćivanja koja u mojim tekstovima moraju da učine i pitala da li na to pristajem. Saopštila je da nemaju zamerke na kvalitet teksta, da zbog toga planiraju da tekst bude objavljen kao udarni (prvi po redosledu) ali moraju da vode računa da ne izazovu revolt novih vlasti i ugroze finansiranje časopisa. Pristao sam na to, obavestivši je da ću objaviti knjigu sa integralanim tekstovima koje sam časopisu predao za objavljivanje, sa obeleženim delovima koji su urednici cenzurisali.\nTako sam i postupio i iste godine objavio knjigu: Tranzicija – velika šansa ali i opasna zamka (Nikola Pašić, Beograd, 2001). U navedenoj knjizi objavljen je i moj tekst Da li smo u stanju da iz iskustva drugih privreda u tranziciji izvučemo adekvatne pouke? Tekst sam napisao za novopokrenuti časopis Ekonomski magazin. Naime, ekipa novinara Ekonomske politike je pokrenula novi časopis i zamolila me da za njih napišem tekst o tome koje bi pouke mogli da izvučemo iz tranzicionog iskustva drugih država. Učinio sam to, ali moj tekst nisu objavili. Tekst je objavljen u dvonedeljniku Književne novine (1402/2001) na prvoj strani pod naslovom: Čuvajmo se kompradora!\nTako je ubrzo posle srpske oktobarske revolucije bilo skoro nemoguće da radove objavljujem bilo gde u značajnijim sredstvima masovnog informisanja, ugledni teorijski časopisi iz ekonomije su sve ređe izlazili, a savetovanja ekonomista pretvorila su se u kvazidebate između istomišljenika – neoliberala (NDES) ili lobista interesa svetske oligarhije i domaćih tajkuna (Savez ekonomista Srbije)\nTako je ubrzo posle srpske oktobarske revolucije bilo skoro nemoguće da radove objavljujem bilo gde u značajnijim sredstvima masovnog informisanja, ugledni teorijski časopisi iz ekonomije su sve ređe izlazili, a savetovanja ekonomista pretvorila su se u kvazidebate između istomišljenika – neoliberala (NDES) ili lobista interesa svetske oligarhije i domaćih tajkuna (Savez ekonomista Srbije).\nBez obzira na takvu situaciju učestvovao sam na skupovima u organizaciji NDES, svestan da ne mogu računati na naročiti tretman i da ću, po pravilu, biti svrstan među poslednje diskutante na neku od manje interesantnih sekcija na kojima osim nas diskutanata, može biti par slušalaca i nijedan novinar. Na sve to sam pristajao pošto su materijali sa skupova kasnije objavljivani u časopisu Ekonomskog fakulteta u Beogradu – Ekonomskim analima.\nIstina, moji referati sa skupova su kasnije objavljivani u časopisu, ali uz određene (manje ili veće) redakcijske intervencije. Na savetovanju koje je održano 2002. godine u organizaciji NDES, Ekonomskog fakulteta u Beogradu i Privredne komore Srbije podneo sam referat Srbija na dobrom (reformskom) putu ili ne? Programski savet je odlučio da se u Zborniku radova sa navedenog savetovanja (Ekonomski anali, 12/02) zbog obimnosti materijala objavi samo deo moga referata, a izostave poglavlja koja se odnose na privatizaciju i nerealni (precenjeni) kurs dinara.\nMoji referati i sa drugih savetovanja su kasnije u časopisu Ekonomski anali, po pravilu skraćivani – cenzurisani, istina u manjoj meri nego u broju 12/2002. Sa time se nisam mirio i na skupovima NDES apelovao da se to ne čini. U isto vreme, integralne tekstove sa obeleženim cenzurisanim delovima koji su izostavljani objavljivao sam u knjigama koje su potom izlazile.\n„Vaša odluka da prvo od mene tražite da napišem referat za tradicionalni decembarski skup koji organizujete, a dva dana pred njegov početak me obavestite da referat (Liberalizacija, stabilizacija, privatizacija – Program modernizacije Srbije ili program ekonomskog neokolonijalizma) koji sam Vam dostavio u roku koji ste zahtevali – zbog velikog broja prispelih radova – niste prihvatili za oficijelni program Konferencije, razlog je zbog čega Vam se obraćam.\nVećinu mojih tekstova sa ovih naših skupova do sada ste skoro redovno cenzurisali (videti u Ekonomskim analima, decembar 2003, moj apel da to ne činite), a sada ste napravili novi iskorak i moj rad u celini zabranili za javnu prezentaciju. Smatrao sam, i smatram, da na ovim našim skupovima, (pogotovo što ih organizuju institucije tako zvučnih imena – Naučno društvo ekonomista, Akademija ekonomskih nauka, Ekonomski fakultet) treba da se čuju različita, pa i suprostavljena, mišljenja, a ne samo mišljenja ekonomista istomišljenika – neoliberala.\nPostavlja se pitanje kako to da je neoliberalni program radikalnih ekonomskih reformi (i pored negativnih iskustava koje su mnoge zemlje imale sprovodeći ga) toliko popularan i skoro jednodušno prihvaćen od naše političke i ekonomske kvazielite\nMeđutim, odluka koju ste doneli je i najbolja potvrda ispravnosti nekih od mojih stavova koje sam izložio i u referatu koji ste zabranili. U njemu sam, između ostalog, napisao i sledeće:\nPre svega, treba imati u vidu da svetska oligarhija i krupni kapital imaju svoje interese, a uz to poseduju ogroman novac i preko njega i sve uticajnije medije. Od svetske oligarhije i krupnog kapitala zavisi koji projekti će biti finansirani i ko će na njima raditi (i dobro zaraditi), ko će dobiti razne stipendije, grande i putovati na međunarodne skupove, ko će biti uvodničari ili medijatori stručnih skupova, učesnici ‘stručnih‘ emisija na njihovim reformskim i ‘nezavisnim‘ sredstava javnog informisanja preko kojih će medijski da budu promovisani u vodeće ‘eksperte‘ i budu kandidovani i za ključna ekonomska mesta u državi. Najrevnosniji među njima imaju šansu da postanu dobro plaćeni činovnici međunarodnih institucija ili savetnici svetske oligarhije u nekoj od nerazvijenih zemalja.\nDobio sam odgovor od predsednika Programskog saveta i Redakcijskog odbora (prof. dr Milene Jovičić) a potom je usledi i moj drugi dopis. Referat sam, posle toga, poslao redakciji Nova srpska politička misao i oni su ga (sa mojom prepiskom sa koleginicom Milenom Jovičić) odmah – u decembru 2006. godine – objavili, a to sam ubrzo štampao i u knjizi: Washington consensus – kodifikovani program ekonomskog neokolonijalizma, Nova Evropa, Beograd, 2007.\nKako je vreme prolazilo sve je postojalo očiglednije nedelotvornost reformisanja privreda postsocijalističkih zemalja koje se baziraju na neoklasičnoj ekonomskoj teoriji, neoliberalnoj strategiji šok terapije i politici Vašingtonskog dogovora. Kada (2008) izbija i svetska ekonomska kriza ozbiljno se dovodi u sumnju neoliberalizam i u najrazvijenim zapadnim državama koji je od kraja 70-ih godina HH veka vladajuća – mejnstrim – ekonomska teorija.\nIzborom prof. dr Ljubomira Madžara za predsednika AEN u organizaciji ove institucije održano je nekoliko naučnih skupova posvećenih (neo)liberalizmu. On sa pravom smatra da rasprave na ovim skupovima „predstavljaju jedan dalji korak u polemičkoj razmeni između krupnih doktrinarnih blokova u Srbiji – liberala i antiliberala: ova konfrotacija je po svoj prilici najdublja i najdalekosežnija u kompleksu ekonomske misli u Srbiji.“\nAktivno sam učestvovao na svim ovim skupovima u AEN. Uvek sam napisao i blagovremeno dostavio svoj osnovni tekst i uvek imao polemike sa kolegama pristalicama neoliberalizma. Već na drugom skupu u AEN posvećenom neoliberalizmu, održanom 16.3.2012. godine, moj rad Neoliberalizam i kriza poslužio je jednom od učesnika-neoliberala za moju ideološku diskvalifikaciju. Pored polemike na samom skupu ona se kasnije (avgust-septembar iste godine) prelila i u nedeljni kulturni dodatak (Kultura – Umetnost – Nauka) u listu Politika. Pored nas dvojice u polemiku su se uključili i vodeći srpski filozofi. \nNa svim skupovima u AEN imao sam veoma oštre, ali civilizovane polemike sa kolegom Madžarom. On je za ove skupove pripremao obično izuzetno opširne referate u kojima je iznosio široku lepezu primedbi na stavove četvorice uglednijih antiliberala. Ilustracije radi, za skup koji je održan 20.03.2015. godine (na temu: Liberalne i komunitarne opcije u institucionalnoj izgradnji i ekonomskoj politici) kolega Madžar u svome radu (Moj obračun s njima) 25 stranica posvetio je samo iznošenju primedbi na moje stavove uz još 3 dodatne stranice na kraju teksta u poglavlju – Moj obračun s njima: raščišćavanje računa kao završni potez. Slično će ponoviti i na sledećem skupu održanom 23.05.2016. godine kada u tekstu pod naslovom Liberali i oni drugi – alternativa koja to nije kritičke primedbe na moje stavove izlaže na 23 stranice. Kolega Madžar će ove tekstove kasnije objaviti kao posebne knjige.\nZa skupu u AEN koji je održan 20.03.2015. godine napisao sam osnovni tekst (Neoliberalizam – ekonomska neefikasnost uz socijalnu neodgovornost i moralnu neosetljivost). Na samom skupu imao sam i polemiku sa kolegom Madžarom (koju sam autorizovao Razmena mišljenja umesto obračuna) i kao postskriptum predao za objavljivanje. U štampanoj publikaciji sa tog skupa (u časopisu koji izdaje Ekonomski fakultet u Beogradu – Ekonomske ideje i praksa, mart-jun 2015) objavljen je samo moj osnovni rad, a izostavljen postskriptum. Kolega Madžar me je pismeno obavestio da njegov rad (Moj obračun s njima) mogu kritikovati u pisanoj formi kasnije – nakon što bude objavljen. \nPolemike koje sam imao na skupovima u AEN objaviću (2015) kao posebnu knjigu pod naslovom: Neoliberalizam – rasprave u akademiji ekonomskih nauka. Agilna izdavačka kuća Katena Mundi je, na moje veliko (i prijatno) iznenađenje, uspela da proda ceo tiraž (1.000 knjiga) i potom (2019) objavi treće izdanje moje knjige Ekonomija postmoderne (tiraž – 700, a sa prva dva izdanja ukupan tiraž je 2.000 knjiga).\nPošto sam pre pet godina saopštio da prestajem sa aktivnim učešćem na našim tradicionalnim raspravama u Akademiji ekonomskih nauka i Naučnom društvu ekonomista, kao prilog na ovoj raspravi predložio sam tekst, koji sam ranije napisao na ovu temu, i poslao vam u elektronskoj formi (Ekonomsko troknjižje, knjiga prva, str. 15-63). Odlučio sam ipak da pripremim i ovaj tekst koji predstavlja svojevrsni prilog istoriji ekonomske misli u Srbiji na prelomu HH i HHI veka, ali i prilog za istoriju NDES i AEN. Ovaj prilog napisao sam, pre svega, iz sledeća tri razloga.\nPrvi – pre nekoliko meseci ušao sam u osmu deceniju života i potpuno sam svestan da je krajnje vreme za definitvno povlačenje. Ako Bog da, narednih godina ću sa interesovanjem da pratim nastupe (nove – ipak se nadam bolje – generacije) mlađih naših kolega. Smatram da bi, posle mnogo godina aktivnog učestvovanja na ovim skupovima, bilo dobro da podvučem crtu i javno podnesem izveštaj o sopstvenom angažovanju. Mislim da to treba da učinim pred vama koji ste bili svedoci toga, bez obzira da li su vam moji stavovi bili bliski ili ste ih osporavali. Svima vama (ali i ostalim čitaocima mojih tekstova i knjiga) ostavljam da procenite koliko su moji stavovi bili ispravni i blagovremeno izricani.\nDrugi – ovaj tekst može da posluži i kao mali prilog istoriji ekonomske misli u Srbiji, te prilog istorijatu NDES i AEN, o aktivnostima i atmosferi koja je u njima vladala, ali i kao svedočanstvo o turbulentnom vremenu – poslednje decenije HH veka i prve dve decenije novog milenijuma – u kome smo živeli i radili.\nSada, na kraju svoje profesionalne karijere, mogu da kažem da je vredelo raditi na način kako sam to činio, bez obzira na neprijatnosti koje sam imao i materijalnu kapitalizaciju koju sam (svesno) propustio. Sve te neprijatnosti i materijalne uskraćenosti zanemarljive su u poređenju sa osećanjem da sam radio samo ono što sam smatrao svojom profesionalnom i ljudskom obavezom\nTreći – i za mene možda najvažniji, razlog jeste nada da će nove kolege akademskih ekonomista (koji stasavaju i generacije koje će se tek pojaviti) iz naših iskustava izvući adekvatne pouke i da neće podleći defetizmu i odati se konformizmu.\nNa kraju želeo bih da se svima vama zahvalim na saradnji i da naglasim da sve „ovo ne navodim da bih se hvalio, već kao dokaz pobede svoje obaveze“ (kako je to, još pre tri veka, lepo rekao mitropolit dalmatinski Stefan Ljubibratić)\n Povod za ovu raspravu bio je jedan anonimni – nepotpisani (uz napomenu redakcije da im je poznat autor) tekst Bankrot ekonomske misli koji je objavljen 8. juna 2020. godine u dnevnom listu Danas u rubrici Reč tajkuna. U tekstu, se između, ostalog tvrdi: „Centri ekonomske misli, ili ono što bi barem trebalo da budu, pustare su duha, ideja i morala. Ekonomski fakultet je mešavina korumpiranih karijerista i politikanata i znojavih provincijalnih mediokriteta sa niskim, nemoralnim ciljevima u životu i bez ikakvog širokog pogleda, vizije ili nedaj bože prosvetiteljske misije. Neznalice, redom.\nNVO sektor, najčešće vezan za međunarodne paradržavne institucije, žalosno je neinteligentan. Jure se budžeti vezani za sporedne nevažne teme (tipa ekonomski razvoj Roma ili transrodnih osoba) a totalno se ne čita, ne razmišlja i ne piše ništa fundamentalno i kvalitetno. Sve se svodi na jeftino politikantstvo, šićari se sitan novac za minorne ideje…Za sada je šteta po društvo velika samo kao konfuzija u glavama običnih ljudi koji, slušajući našu ekonomsku struku, reaguju s odvratnošću i prezirom prema ekonomskoj nauci koja im je predstavljena kao pijana skaradna travestija.“\nIdeju koleginice Praščević podržao je i konkretizovao kolega Miomir Jakšić. „Moj predlog, kao člana predsedništva NDES-a, je da se pristupi pripremi skupa, da se nosioci ideje Aleksandra Praščević i Nikola Fabris zaduže za organizaciju ovog skupa, a da odluku o tome donese predsedništvo NDES-a. Naučni časopis „Ekonomske ideje i praksa“, čiji je izdavač Ekonomski fakultet Univerziteta u Beogradu, a ja glavni urednik, koji je pre deset godina upravo i pokrenut sa ciljem podsticanja različitosti u mišljenjima u oblasti ekonomije, spreman je da objavi sve pripremljene radove sa ovog skupa.“\n Ilustracije radi navodim deo moga izlaganja na skupu u NDES u maju 2010 godine. „Prvo da nešto kažem o jednom značajnom propustu organizatora skupova NDES, a na koji godinama ukazujem. Neshvatljivo je da evo sada već govorimo o učincima prve decenije tranzicije, a da do sada ni jedan skup nije bio posvećen pitanju izbora adekvatnog koncepta reformisanja privrede. Ukoliko smo se opredelili za pogrešan generalni koncept reformi, sve rasprave o parcijalnim rešenjima imaju mali smisao. Govorio sam i ranije na ovakvim našim skupovima da me većina referata i rasprava o tranziciji podseća na ‘stručne‘ rasprave o tome šta raditi sa kućom koja, zbog ‘konstrukcione greške‘ projektanata ima urađen neadekvatan temelj i jednim delom tone u zemlju. Svi uviđaju problem – krov prokišnjava, plafoni su popucali, stolarija se iskrivila, a rasprava se vodi o tome da li problem treba rešavati zamenom crepa – tegolom, klasičnog – spuštenim plafonom, drvene – aluminijskom stolarijom, a kuća samo što se nije urušila.\nNe mogu se oteti utisku da se svesno i na skupovima ekonomista (kao u društvu uopšte – od strane ‘nezavisnih‘ sredstava informisanja, nevladinih organizacija…) nameću irelevantne teme kako bi se skrenula pažnja sa ključnog problema tranzicije srpske privrede – adekvatnost odabranog koncepta reformisanja srpske privrede. Ukoliko neko i pokuša da ukaže na ključni problem on biva (na više ili manje lep način) marginalizovan.“ (Videti: Jovan B. Dušanić, Još jedna izgubljena decenija, Ekonomski anali, Beograd, maj 2010)\n „Nisu oni ni toliko sposobni ni brojni koliko su agresivni i dobro umreženi. Njima nije važno ko je na vlasti, ko je ministar, za šta se zalažu partije, šta je stvarni interes stranog kapitala i mnogih belosvetskih fondova koji bi da nam skroje budućnost. Oni su tu da pruže ‘intelektualne‘ usluge. Oni tačno znaju gde i šta treba da kažu, koliko i kada treba da budu kritični, a koliko apologete. Zapadni političari i ‘eksperti za visoke honorare‘ prosto ih ‘obožavaju‘ – jer oni su kooperativni, uvek govore ‘pametno‘ i nikada ne postavljaju neočekivana pitanja. ‘Skromni‘ su, ali uvek prisutni i dobro plaćeni. Oni su vrhunski eksperti za projekte u kojima sve izgleda baš onako kako odgovara naručiocu. Oni sebe ne smatraju odgovornim za stvarno stanje, oni samo profesionalno (!) obavljaju svoj deo posla. Oni sebe smatraju intelektualcima zaboravljajući da je osnovna obaveza intelektualca da slobodno i kritički misli i dela! Zato se oni međusobno dobro razumeju i pomažu, a najviše ne vole one koji šire informacije i otvoreno govore što znaju i misle.“ (Videti: Dimitrije Vujadinović, Politika, 11.06.2005)\n Na istom skupu kolega Bojan Dimitrijević (jedan od 17-orice iz G 17) će reći sledeće: „moram da priznam da sam ja bio jedan od onih koji je učio od Jovana Dušanića. Na početku kolega Antonić reče kako su nas ekonomisti lagali. Možda nisam bio među ekonomistima koji su lagali, ali sam svakako bio među ekonomistima koji su bili u zabludi kada je reč o pravoj prirodi ekonomskog neoliberalizma.“ Još jedan od 17-orice iz G 17, kolega Boško Živković, na istom skupu će na kraju reći: „Jovan Dušanić i ja polemišemo duže od 30 godina. Mnogo puta se nismo složili i mnogo puta jesmo, ali je uvek Dušanićev tekst bio rezultat slobodnog i otvorenog uma i ja mu na tome čestitam i odajem priznanje.“\n „Najveća zasluga Jovana Dušanića za srpsku društvenu nauku jeste ta što je on bio među onim ekonomistima koji je nama, ljudima iz ostalih društvenih nauka, objasnio šta se dešava u srpskoj ekonomiji, šta se dešava u svetskoj ekonomiji. To uopšte nije bilo tako lako razumeti… kada sam počeo da čitam njegove radove onda su mi se stvari složile. Dakle, naučio sam šta zapravo znači veliki deo onoga što se dešava u ekonomiji, ne samo Srbije nego i u svetskoj ekonomiji. U tom smislu profesor Dušanić je odigrao značajnu, pionirsku ulogu i kada se bude pisala istorija intelektualnog života u Srbiji početkom XXI veka mislim da će on imati značajno mesto. Iz njegovih knjiga možete saznati koliko je on vodio polemika i rasprava u okviru ekonomske struke. Moram da kažem da tako, nažalost, nije u nekim drugim strukama gde se uglavnom izbegavaju polemike i gde se ljudi koji imaju disidentska mišljenja, da ih tako nazovem, uglavnom prećutkuju i guraju sa strane. Istina, i profesor Dušanić je marginalizovan, ali nekako se on nije dao, tražio je raspravu i nije odustajao kada su mu, kako sam kaže, bacali njegove priloge i studije, u časopisima i na naučnim skupovima, u koš… Kada govorimo o strukama, mislim da profesor Dušanić ostaje kao neko ko može da bude uzor i za nas iz ostalih društvenih nauka kako se treba uporno boriti, i kada si u potpunoj manjini i kada si vrlo usamljen u svojoj struci, sve dok se ne pokaže da si u pravu. Svakako, nikada ti neposredni protivnici neće priznati da si u pravu. To je pokazano kada je reč o smenama paradigmi u prirodnim naukama gde je stvar egzaktna. Nova paradigma pobedi, zapravo, tek kada biološki odu predstavnici stare paradigme, kada odu sa univerziteta i kada se povuku u penziju, kada izgube svoj uticaj na naučne časopise i na Akademiju. Tek onda nova paradigma pobedi u prirodnim naukama gde je stvar egzaktna, a kako je tek u društvenim naukama. Pogotovo u onim naukama gde imate direktnu vezu sa honorarima i učešćem u sistemskoj renti koju dobijate jer opslužujete sistem kao njegov ideolog.“ (Materijale sa ovog skupa videti u knjizi: Ekonomsko troknjižje – knjiga treća, strana 13-142)\n Organizatoru i svim redovnim članovima NDES uz ovaj prilog prosledio sam u elektronskoj formi moje EKONOMSKO TROKNjIŽJE (Filip Višnjić, Beograd, 2020). Nadam se da će se organizator pobrinuti da ga dobiju i učesnici ovog skupa koji nisu redovni članovi NDES.\n Od kolege Ljubomira Madžara, predsednika Akademije ekonomskih nauka (AEN), dobio sam (04.07.2011) pismo u kome podseća da je AEN organizovala 17.06.2011. godine raspravu u formi okruglog stola na temu neoliberalizma, te da se u međuvremenu pojavila zamisao da toj temi AEN posveti još jednu, takođe širu raspravu. U pismu kolega Lj. Madžar, između ostalog, piše da bi bilo posebno poželjno da u međuvremenu pripremite svoj pisani prilog i da ga po mogućstvu dostavite do kraja oktobra 2011. godine.“ Napisao sam prilog Sjaj i beda ekonomske nauke i blagovremeno ga dostavio. Pošto je planirana rasprava otkazana, tekst sam objavio (27.11.2011) na portalu Nova srpska politička misao, te u knjizi Destrukcija ekonomije-knjiga treća (NSPM, Beograd, 2011). Na kraju toga teksta pišem o odgovornosti akademskih ekonomista za neuspeh ekonomske tranzicije.\n„Za razliku od većine naših akademskih ekonomista koji su veliki zagovornici neoliberalizma i koji su bili glasni propagatori ekonomske politike koja je uništila srpsku privredu, često sam kao kontra-primer navodio slovenačke akademske ekonomiste koji su se, u većini, odlučno suprostavili neoliberalizmu i koji su uspeli da ubede političku elitu u ispravnost svojih stavova. Pored toga, najpoznatiji slovenački ekonomisti (Jože Mencinger, Ivan Ribnikar, Velimir Bole, Marko Kranjec i drugi) su zauzeli i ključne ekonomske resore u vladi i centralnoj banci zemlje, te imali odlučujući uticaj na realizovanje ekonomske politike koja je doprinela da Slovenija bude ekonomski najuspešnija zemlja u tranziciji.\nSituacija u Hrvatskoj, u odnosu na Srbiju i Sloveniju, bila je negde između. U Hrvatskoj je veliki broj veoma uglednih akademskih ekonomista (među kojima su: Branko Horvat, Jakov Sirotković, Dragomir Vojnić, Zvonimir Baletić, Mate Babić, Ante Čičin-Šain, Pera Jurković, Slavko Kulić, Đuro Medić, Vladimir Veselica, Dražen Kalođera, Stjepan Zdunić, Gorazd Nikić i drugi) bili veoma kritički nastrojeni prema neoliberalizmu i uporno su i argumentovano javno istupali sa kritikom zvanične ekonomske politike koju je u Hrvatskoj vođena na bazi neoliberalnih načela, ali za te stavove nisu mogli da pridobiju vladajuću nomenklaturu u svojoj zemlji. I pored toga, može da im služi na čast da su pokazali intelektualno i profesionalno poštenje i time spašavali ugled akademskih ekonomista.\n U vezi sa tim prof. dr Jovica Trkulja je izneo zanimljivu konstataciju i klasifikaciju o intelektualcima u Srbiji prethodnih decenija. „U tom dramatičnom vremenu srpski intelektualci su se kretali različitim putevima. Prvi put je bio put melanholičnog i rezigniranog bacanja pera u trnje i dizanje ruku od intelektualnog rada i stvaranja…\nDrugi put je bio put političkog angažmana. Ne mali broj srpskih intelektualnih poslenika ušao je u političku arenu i angažovao se kao 1) lideri vodećih političkih stranaka i države, 2) veliki veziri i intelektualni vazali čija je uloga da političkim odlukama svojih sizerena pribave naučnu vizu; 3) ketmani koji se pretvaraju da tobože veruju i prihvataju jednu politiku; 4) konvertiti koji se, radikalno menjajući uverenja i stavove, prilagođavaju svakom političkom trenutku; 5) kameleoni koji nemaju ozbiljna uverenja, te lako preoblače političku odeždu; i 6) prodane duše i prišipetlje raznih svetskih fondova, koji su po nalogu svojih sponzora spremni na sve. Ulazeći u političku arenu oni su sagoreli kao naučnici i istraživači, a potom kompromitovali i potrošili ionako skroman kredit inteligencije u Srbiji.\nTrećim putem je išao mali broj naših intelektualaca, smatrajući da je on jedino primeren njihovom ljudskom i profesionalnom angažmanu. To je put teorijskog istraživanja artikulacije dramatičnih zbivanja. Odgovori ovih istraživača imaće značaj arheološkog belega iskopanog iz zgarišta jedne civilizacije, koji će jednog dana neki novi arheolozi otkopavati i ugrađivati kao delove komplikovanog mozaika našeg vremena.“ (Knjigama na krizu, okrugli sto o knjigama prof. dr Slobodana Antonića, koji je održan 24. oktobra 2012. godine u Beogradu u organizaciji Doma kulture Studentski grad – videti u knjizi: Ekonomsko troknjižje – knjiga treća, strana 112-134)\n Hoću da verujem, ali ne mogu da se oslobodim strepnje (da parafraziram jednog našeg mudrog čoveka). Strepnja postoji zbog činjenice da su generacije i generacije studenata ekonomskih (ali i drugih društvenih) fakulteta indoktrinirani neoliberalnom – ideologijom agresivnog i netolerantnog tržišnog fundamentalizma. To traje već decenijama od vremena trijumfa neoliberalnog kapitalizma, to jest ekonomskog darvinizma kao prava jačeg, moćnijeg, egoističnijeg i pohlepnijeg na bazi privatne svojine. O ostalim pravcima ekonomske misli, sem neoliberalne, studenti su retko mogli detaljnije da se upoznaju, a često im se, kao demonstracija bogatstva i pluralizma ekonomske misli, objašnjavaju razne varijante vladajuće neoliberalne škole. U to sam se uverio u ličnim kontaktima sa studentima iz Srbije i Bosne i Hercegovine, ali i iz pisama koje sam dobijao od studenata iz Hrvatske. (Jedno od pisama videti u knjizi: Ekonomsko troknjižje – knjiga prva, str. 26-27)\n „Kao malo ko u Srbiji, Dušanić je jasno i na vreme video katastrofu koja se sprema i koja u Srbiju dolazi. Na jednom skupu sam se našalio i Dušanića sam nazvao prvoborcem rata protiv neoliberalizma. Iako zvuči šaljivo to je nepobitna istina. Kod Dušanića nije reč o naknadnoj pameti i post-mortem analizi. Njegova upozorenja su bila pravovremena i velika je šteta što su prošla bez većeg odjeka u široj javnosti.\nKoliko god su Dušanićevi kritičari bili akademski brutalni, toliko je on uspevao da mirno i argumentovano, bez ljutnje i agresije, odgovori na te kritike. Ovo tim pre, što je tužna tranziciona sudbina Srbije dala za pravo Dušaniću, a ne njegovim kritičarima. Malo je primera da u Srbiji neko ostane dostojanstven i civilizovan i onda kada je izložen tako grubim, neukusnim i potcenjivačkim napadima nadobudnih ideologa.\nDušanić je napisao veliki broj radova i on spada u onaj mali broj vrednih ekonomista koji su svoju misiju našli u pisanju, a ne u praznoslavlju kafanskih ekonomskih razgovora. Takođe, on nije tražio afirmaciju kroz tužne i nesretne srpske medije i na ekonomskoj estradi. Ovde je reč i o skromnosti i o samodisciplini, osobinama koje su, nažalost, atipične za nas sa Balkana“. (Videti tekst Jedna neobična akademska karijera u knjizi: Nebojša Katić, Surovi novi svet, Katena Mundi, Beograd, 2018)\n Videti knjigu: Grupa autora – G 17, Program radikalnih ekonomskih reformi u SR Jugoslaviji, Radio B 92, Beograd, 1997. Grupu G 17 su činili: Ljubomir Madžar, Veselin Vukotić – koordinator, Mlađan Dinkić – koordinator, Mihail Arandarenko, Stojan Babić, Željko Bogetić, Bojan Dimitrijević, Petar Ivanović, Milan Kovačević, Jelica Minić, Branko Milanović, Milić Milovanović, Mihailo Nikolić, Jovan Ranković, Duško Šušnjar, Dušan Vujović i Boško Živković.\nKljučni ekonomski „eksperti“ (kako su sami sebe proglasili) u vlasti, koji su program realizovali u praksi, bili su Miroljub Labus, Mlađan Dinkić i Božidar Đelić.\n U dugometražnom dokumentarnom kanadsko-srpskom filmu Težina lanaca 2 koja se bavi neoliberalnim ekonomskim reformama na Balkanu možemo da vidimo insert sa jedne konferencije za štampu (2012) kada se autor filma, Boris Malagurski, obraća Mlađanu Dinkiću, tadašnjem ministru finansija i privrede u vladi Srbije, rečima: „Za ekonomsku politiku – stabilizacija, liberalizacija i privatizacija, tvrdili ste da će doneti prosperitet građanima, a Srbija je ekonomski uništena.“ Usledio je lakonski odgovor Mlađana Dinkića: „Što se tiče Vašingtonskog konsenzusa cela ga je Evropa sledila dok je bio aktuelan. On je bio aktuelan 90-ih godina i početkom 2000-ih. Stvari su u životu a i u ekonomiji promenljive. Znači, ne možete istu ekonomsku filozofiju da gurate celog života jer onda ste budala.“ Taj deo se može videti u filmu od 22 minuta. Nekoliko minuta pre toga (od 18 minuta) u filmu govorim o istoj toj ekonomskoj politici.\nFilm se može pogledati na: https://www.youtube.com/watch?v=vNNG_mn_9DU\n Poznavali smo se iz vremena kada su oni uređivali list Naša Borba. Između dva kruga predsedničkih izbora (1996) u Rusiji (u Moskvi sam radio i živeo u periodi od 1991. do 1997) predložili su mi da vodim dnevnik sedam dana i u njemu prenesem predizbornu atmosferu koja vlada u Moskvi. Učinio sam to i moj sedmodnevni dnevnik je objavljen (07.07.1996) pod naslovom Moskovska nedelja.\n Zainteresovani mogu ove tekstove da pogledaju i u knjizi Ekonomsko troknjižje – knjiga druga, str. 21-118)\n Sa njima sam lepo sarađivao i (volonterski) za njih napisao (sam ili sa suprugom Tatjanom) skoro 100-tinjak tekstova, vezanih za tranziciju u Rusiji. Sve tekstove koje sam im slao iz Moskve objavili su u časopisu Ekonomska politika, ali naručeni prvi (i jedini) tekst koji sam napisao za Ekonomski magazin nisu objavili.\n U 2008. godini nobelovac DŽozef Stiglic objavio je veoma zapažen tekst pod nazivivom: Kraj neoliberalizma (http://www.projectsyndicate. org) koji počinje rečima: „Svet nije bio milosrdan prema neoliberalizmu, tom bućkurišu ideja, baziranom na pretpostavci fundamentalista da tržište, kao samoregulirajući sistem, efikasno raspodeljuje resurse i odlično služi interesima društva. Upravo taj tržišni fundamentalizam leži u osnovi takozvanog ‘Vašingtonskog dogovora‘ i njegove orijentacije na privatizaciju, liberalizaciju i nezavisnost centralne banke koja koncentriše svoju pažnju isključivo na inflaciju. Četvrt veka zemlje u razvoju su se međusobno takmičile i neuspesi su očigledni: zemlje koje su se pridržavale politike neoliberalizma izgubile su trku, i to ne samo u ekonomskom razvoju.“ DŽozef Stiglic tekst završava rečima: „Neoliberalni tržišni fundamentalizam je uvek bio politička doktrina koja je bila u službi određenih interesa. On nije nikada bio potvrđen u ekonomskoj teoriji. Sada je jasno da ga nije potvrdila ni istorijska praksa. Izvlačenje pouka iz toga može da bude prosvetljenje među zgusnutim oblacima koji su se nadvili nad globalnom ekonomijom.“\n Međutim, ideološke diskvalifikacije kojima pribegavaju neoliberali ne treba da nas čude pošto, kako piše nobelovac Pol Krugman (u kolumni „Panika zbog Piketija“ objavljenoj u New York Times-u, 25.4.2014) „u nedostatku argumenata, neoliberali optužuju za pristrastnost prema crvenoj ideologiji sve one koji dovode u pitanje bilo koji aspekt dogme o slobodnom tržištu“.\n Tada su me neoliberali okvalifikovali kao (neo)komunistu koji se nalazi na krajnje levoj strani političkog spektra, tamo gde se do pre dve decenije nalazio komunistički pokret, te da sam protiv kapitalizma i globalizacije. Podsetio sam ih na činjenicu koja većini do tada nije bila poznata. Naime, sredinom 80-ih godina prošlog stoleća komunisti su koristili dijametralne (u odnosu na one koje sam dobio od sadašnjih neoliberala) kvalifikacije tvrdeći da delujem sa pozicija građanske desnice, te da sam protiv socijalizma i samoupravljanja. Tada sam zvanično optužen da sam počinio krivično delo iz člana 133/1 i 157 Krivičnog zakona SFRJ – verbalni delikt ili delikt mišljenja. Uhapšen sam i izbačen sa Ekonomskog fakulteta u Banjaluci (tokom „slučaja banjalučkih univerzitetskih nastavnika“) gde sam bio nastavnik na predmetu Monetarna ekonomija. Ovakve dijametralne kvalifikacije jasno pokazuje da je neoliberalizam, pre svega ideologija, kao što je to bio i komunizam. Zbog toga ne treba da čudi što su mnogi sadašnji najvatreniji neoliberali bivši komunisti ili njihovi biološki potomci koji su samo jezik jednoumlja i isključivosti jednostavno prekodirali sa komunističkih na neoliberalne dogme. Komunisti su tvrdili da delujem sa pozicija građanske desnice, a neoliberali da se nalazi na krajnje levoj strani političkog spektra. U isto vreme, komunisti su me optuživali da sam protiv socijalizma i samoupravljanja, a neoliberali da sam protiv kapitalizma i globalizacije. Nažalost, burna vremena koja živimo na ovim prostorima ne dozvoljavaju da se klatno istorije malo umiri i zadrži u prirodnom položaju nego stalno ide iz jednog ekstrema u drugi. Velika većina (iz raznoraznih razloga) voli da je na strani zvanične ideologije, pa kada je klatno na levom ekstremu oni koji ih ne slede i ostaju u normalnom stanju za njih su desničari, a kasnije postaju levičari kada se klatno zvanične ideologije pomeri u desni ekstrem.\n Kolegi Ljubomiru Madžaru treba odati priznanje da je omogućio da se, u vreme kada je bio na čelu NDES ili AEN, vode polemike između pristalica i protivnika neoliberalizma. Drago mi je da smo, i pored galatički udaljenih pogleda na svet (u jednom tekstu kolega Madžar je napisao: „sa karakteristikama koje nas profesionalno definišu i razgraničavaju, nas dvojica smo toliko udaljeni da pripadamo različitim galaksijama“), te oštrih polemičkih varnica, uspevali da to činimo na akademski način i očuvamo jedan lep kolegijalni odnos. Polemike koje sam vodio sa kolegom Madžarom bile su mi od velike koristi i na tome sam mu iskreno blagodaran.\n Knjigu pod naslovom Moj obračun sa njima kolega Madžar je objavio 2016. godine, a dve godine posle (2018) i knjigu pod naslovom Liberali i oni drugi – alternativa koja to nije. Obe knjige poklonio mi je sa lepim (i meni dragim) posvetama.\n Knjigu pod naslovom Srbi Bosne i Hercegovački u XIX veku – borba za slobodu i ujedinjenje (707 strane) objavio sam 2018. godine i ona je, do sada imala 8 izdanja. Kada je objavljeno prvo izdanje jednu knjigu sam poklonio kolegi Ljubomiru Madžaru i on ju je pažljivo pročitao i napisao detaljne (33 stranice) kritičke primedbe (Mukli avaz iz tamnog vilajeta). Odmah sam mu odgovorio tekstom Liberalna presuda iz beogradskog kruga dvojke. (Videti u knjizi: Ekonomsko troknjižje – knjiga treća, str. 276-317)\n Kada država napreduje, sramota je biti nepoznat i siromašan; kada država nazaduje, sramota je biti slavan i bogat (Konfučije).\nPristigli komentari (235)


Konferencija „SportBizz“ na Fakultetu političkih nauka | Kapital magazin\nSavez studenata Fakulteta organizacionih nauka (SSFON) organizuje šestu po redu konferenciju SportBizz, projekat posvećen sportskom menadžmentu i marketingu. Konferencija će se održati 21. i 22. maja u prostorijama Fakulteta organizacionih nauka, gde će kroz dvodnevna predavanja svi učesnici imati priliku da od poznatih sportista, trenera i menadžera čuju nešto više o samom procesu treniranja, takmičenja i organizovanja sportskih događaja.\n„Predavači će ove godine kroz temu „Treće poluvreme“ otkriti studentima šta se sve krije iza organizacije velikih sportskih manifestacija, koji su neophodni resursi bez kojih njihova organizacija ne bi bila moguća, kao i kako izgleda priprema sportista za takmičenja“ poručuju organizatori\nGovoriće se i o tome koliki je uticaj trenera, medija i menadžera na razvoj i uspeh jednog sportiste. Kako dodaju organizatori, podršku u realizaciji ovogodišnjeg SportBizza pružaju im Darko Udovičić u ime Ministarstva omladine i sporta, Zoran Avramović direktor marketinga Crvene Zvezde, sportski komentator Nebojša Višković, ali i sportisti Ivana Nešović i Andrija Gerić.\nDelegate pored predavanja očekuje i sportski kviz „KvizBizz“, gde će imati priliku da pokažu svoje znanje i osvoje zanimljive nagrade. Voditelj kviza biće novinar Vanja Bulić.\n„Do sada su našu inicijativu prepoznali brojni sportski klubovi, kao i Olimpijski i Paraolimpijski komiteti Srbije. Takođe, imali smo čast da u dosadašnjoj organizaciji ovog projekta ugostimo brojne sportiste i sportske stručnjake među kojima su Milica Dabović, Mihail Dudaš, Ivana Maksimović Anđušić, Nikola Jakšić, Vanja Grbić, sportski novinar Slobodan Šarenac i košarkaški trener Božidar Maljković, uz čiju pomoć smo izazvali veliko interesovanje za ovaj projekat“ kažu organizatori\nPrijave za Konferenciju biće otvorene na sajtu SSFON-a u periodu od 16. do 19. maja.\n15.05.2018|Aktuelno, Edukacija i aktivizam, Sport|0 komentara


Joanikije: Amfilohije i Irinej ostavili veliki trag u istoriji srpskog naroda\nEpiskop budimljansko-nikšićki SPC Joanikije kazao je za TV Prva da je glavni udar na njegovo zdravlje prošao i da se sada oporavlja pod kontrolom ljekara.\n"Moram da budem u samoizolaciji. Vijest o smrti patrijarha Irineja je velika žalost, žalost Velikog petka, i cijela Crkva žali, tuguje i uznosi svoje molitve za svojim patrijarhom, našim ocem, nasljednikom Svetog Save. On nas je okupljao svojom blagošću i trpljenjem.\nMi se sada u žalosti objedinjujemo kraj odra njegovog i groba, oko njegove ličnosti koja je završila svoj posao na zemlji i sada odlučuje da se odmori i bude nagrađen za svoja dobra djela. Gdje je raspeće, tu je i osjećaj vaskrsenja Hristovog i novog života. Patrijarh Irinej je ispunio poslanje koje mu je Bog naznačio na zemlji", rekao je Joanikije.\nOn je rekao da je "ovo veliki ispit za naš narod i Crkvu".\n"Tugujemo za mitropolitom Amfilohijem i patrijarhom Irinejem i ujedinjujemo se sa svojom braćom. Ovo je jedan veliki ispit i za naš narod i Crkvu, i nadam se, kao što smo mnogo puta u istoriji, kada smo doživljavali krize, bili na visini dostojanstva kao narod, i ovo ćemo dostojanstveno izdržati i hrišćanski podnijeti, i poslije svega u jednom viđenom toku ovo prebroditi. Tim stazama nas je premudro vodio patrijarh Irinej", naglasio je Joanikije.\nOn je zaključio da su Amfilohije i Irinej ostavili veliki trag u istoriji srpskog naroda, prenosi B92.\n"SPC će patrijarha Irineja pamtiti, jer Gospod pokazuje vrline patrijarha i mitropolita nakon njihovog odlaska.\nOstavili su veliki trag u istoriji srpskoga naroda", rekao je Joanikije.


Semalt Expert upozorava na najveće svjetske spamere. Budi siguran!\nAko primite veliki broj e-pošte sa vezama za online prodavnice ili ljudi koji prosjačuju za novac, postoje šanse da je spamer pogodio vaš ID i počela vam da šalje lažne poruke. U prvoj polovini 2011. godine, većina spama u našem inboxu dolazila je iz Indije - rating long term health care insurance. Do 2016. godine najveće zemlje koje šalju spam bile su Indija (20%), Indonezija (13%), Rusija (10%) i Južna Koreja (12%).\nNik Chaykovskiy, viši menadžer uspeha za kupce Semalt , pogleda ovde najznačajnije činjenice o svetskom spamu.\nRusija je poznata po cyber kriminalcima i bandama poput Facebooka. Prema Trend Micro-u, koja je poznata sajberska bezbednosna kompanija u Kaliforniji, Rusija je sada u prvom planu kada je u pitanju online prevare i spam. Izveštaj Trend Micro-a otkriva da su najvidljiviji događaji poput iznenadne smrti Whitney Houston-a, društveno-političkog potresa širom svijeta i Linsanity-a pružali cyber-kriminalcima nove socijalno-tehničke materijale i ideje kampanje. Pomagala im da inficiraju i prodruju veliki broj ID-a i mreža e-pošte kako bi pristupili našim privatnim podacima.\nDo osamdeset posto neželjenog neželjenog neželjenog sadržaja generiše grupa od preko 100 osoba, svi oni pripadaju neželjenoj bendu. Ime ove bande je Spamhaus. Baza registracija poznatih spam operacija (ROKSO) izazvala je mnogo problema za korisnike interneta..Prije nekoliko godina, spammer iz Ukrajine je poslao milione malvera i virusa koristeći specifičnu botnet tehnologiju. Domaćin spammerovog vebsajta bio je kompanija za web hosting u Kini, izvijestio je Trend Micro. Michael Boehm and Associates je bila američka organizacija koja se sastojala od velikog broja spamera. Poslali su automatiziranu neželjenu poštu i viruse na internet, stvarajući probleme različitim korisnicima. Njihov primarni cilj bio je okačena lista, a oni su delovali pod vodećim poslovnim i pojedinačnim imenima.\nYair Shalev je bio sjajni spamer s snegom sa Floride. On se udružio sa spammerom ROKSO, Darrinom Wohlom, kako bi razvio tehnologije za uništavanje velikog broja kompjuterskih i mobilnih uređaja širom svijeta. Dante Jimenez je bio spamer iz SAD-a koji je radio sa najgorim cyber kriminalcima i stručnjacima za botove širom svijeta. Bio je uključen u razne botnetske projekte spamovanja i bio je na čelu sa hakiranjem servera i istaknutih vesti. Peter Severa je bio profesionalni ruski spamer koji je napisao i prodavao različite programe za spamovanje, spamare i botove za milione i milijarde dolara. Takođe je bio uključen u pisanje i objavljivanje najgorih trojanaca i virusa u svijetu. Radio je sa raznim evropskim i američkim botnet spamerima i imao je partnersku saradnju sa spammerom u SAD-u, Alanom Ralskim.\nPre nekoliko meseci FBI je uhapsio Michael Persauda. Bio je uključen u obimne prevare i bio je optužen za različite operacije spamiranja. Yambo Financials je još jedan ukrajinski spammer koji je bio uključen u razne sajber kriminalce. Razvio je dosta piratskih programa i prodao ih za milione dolara. Takođe je postavio lažni bankovni račun na internetu i ukrao puno novca sa legitimnih bankovnih računa. Do sada je ovaj spamer optužen za razne sajber kriminalne radnje, a FBI je za njim. Pre ili kasnije, on će biti uhapšen, prenosi Trend Micro


Sportske.net - Ozil prelomio!\nDa li navijači Arsenala da se raduju ili tuguju?\nZavršni udarac Barsi, Tuhel "okrenuo stari broj" i završio besplatnu "bombu"?!\nOtpao Pogba, ima samo još jednu opciju!\nMesut Ozil neće ostati u Arsenalu. Naime, od februara nema pregovora, ponuda od 9 miliona evra po sezoni je bila na stolu, Nemac nije odgovorio, a kako pišu engleski mediji, on je odlučio da ode.\nPregovori su prekinuti kada nije bila poznata sudbina Vengera, čak se pričalo da Francuz pregovara sa Pari Sen Žermenom da zameni Emerija, ali kada je odlučio da ostane još dve godine, to nije značilo da Ozil ostaje.\nNaime, Nemac je umoran od Arsenala, prozivki navijača, igra slabo, ni klub više nije zainteresovan da ostane.\nOtići će bez obeštećenja, ugovor mu ističe, a pitanje je šta će se dalje dešavati. Na kraju leta se pričalo o Barseloni, no i da je Mesi sprečio taj transfer.\nDa li je možda rešenje neki drugi klub u PL, ili eventualno povratak u Nemačku, teško je reći. Dovođen je u vezu sa turskim klubovima, sigurno neće biti bez ponuda.\nPitanje je samo, gde u Evropi može da uzme toliki novac kao u PL.\nOve sezone Ozil je nastavio po starom, neubedljiv, čak na momente i nezainteresovan, bez gola i asistencije u prva četiri kola PL. Sutra Arsenal u LE igra protiv Kelna, videćemo hoće li ga Venger odmarati pred derbi sa Čelsijem u nedelju.\nTe pare koje je odbio realno za njega mogu da plate samo kinezi. U evropi ima klubova koji mogu da plate tu cifru ali ne i volju. Ako dobije negde 6-7 nek prihvati i da peva.. Bice kao sa kedirom kad je isao iz reala, trazio 12miliona, dosao u juve za 4-5\nnikakav igrac. protiv najboljih ga nema nigde.\nJos jedan igrac koji ne igra na svom nivou posle odlaska iz Madrida.\nVidi se da mu treba promena. Dortmund, Inter, turski klubovi, neko od navedeni mislim da ce ga dovesti. U PL mozda Totenhem mada oni ne placaju dobro ili Murinjo ali to ako proda Matu recimo mada je to sve jako tesko. Tako da mislim Dortmund ili Inter ne znam zasto.\nInter se iz sličnih razloga rešio Jovetića, nije da ne bih voleo, ali mislim da nije po Spaletijevom ukusu\nNe znam ne izgleda los fudbaler.\nNikada nije bio extra klasa.\nOdlicno..svi su vidili da je klasa kad igra za njemacku sa normalnim suigracima..neka ide nekud ubiti bilo kud sam da ode iz arsenala..on je meni bas super igrac i nadam se da ce u borusiu ili nekibtakav klub da jos pokaze sta zna..a arsenalu slijede teske godine\nOtići će on u Bajern\nAko je istina, sretan ti put. Jeste fudbalski genijalac, ali niko nije nezamjenjiv.\nneka ide, bolje bi igrali neki klinci od njega, uopste se ne trudi da igra, protiv velikih timova kad je on na terenu, Arsenal igra sa 10 igraca...putuj igumane ne brini za crkvu\nZbog nakaze Vengera će i Ozil i Sančez otići bez obeštećenja a mogao je da uzme 200 miliona..\nObojica u zadnjoj godini ugovora niko ne bi ponudo 200 miliona za njih dvojicu.\nPsz. Ili to ili neki tim poput volfsburga. Jer su svi svesni njegovih mogucnosti ali su isto tako svi svesni da je nerealno lenj\nAjde Marota kreni put Londona. Da ozivimo majstora Ozila ko nekad da zaigra\nIgrao je lose protiv liverpula, na ostalim utakmicama sasvim okej.\nOn i Alexis placeni oko 90 mil a idu za dzabe , titula nije osvojena . Bas losi potezi ...\nŠto ti je kad se igrač utopi u sivilo ekipe. U Realu bio veoma bitan i prve sezone u Arsenalu odličan, masu je asistencija imao, ali kako je ekipa pala, pokazalo se da nije on taj ko će sam da povuče..\nDa, Kazorla je bio taj igrač realno\nReal je procvetao kada je Ozil otišao,možda tako bude i sa Arsenalom.\nNece dok god je Venger tu nece se Arsenal od 4. mesta u PL navise pomeriti sigurno.Dobar je Venger trener,ali treba uneti promene


Januar u kinu Meeting Point | Fashion.Beauty.Love\nRepertoar za januar kina Meeting Point u Sarajevu otvaraju filmovi Los Bando i Tranzit, koji će se prikazivati do 9. januara.\nLos Bando Christiana Loa, ludi road movie o mladom bendu iz Norveške koji putuje na rock takmičenje utrkujući se sa vremenom, policijom i svojim roditeljima, u programu Meeting Point Junior prikazuje se u 17.30 sati, a film Tranzit Christiana Petzolda, prema istoimenoj knjizi njemačke spisateljice Anne Seghers, na redovnom je repertoaru u 20 sati. Film govori o bezvremenskoj povijesti u kojoj ljubav, opsesija i vjernost koegzistiraju u istoj prostoriji, ili u ovom slučaju, istom gradu.\nProgram u 20 sati nastavlja se filmom Teret Ognjena Glavonića. Specijalna projekcija filma, uz razgovor s redateljem Glavonićem, je u četvrtak, 10. januara u 20 sati, uz besplatan ulaz za sve posjetitelje. Nakon toga film je na redovnom repertoaru do 16. januara. Za ulogu u ovom filmu Leon Lučev je osvojio Srce Sarajeva za najboljeg glumca na 24. Sarajevo Film Festivalu. Film će biti prikazan i 28. januara.\nSvi znaju, novi film iranskog reditelja Asghara Farhadija s Penélope Cruz i Javierom Bardemom u glavnim ulogama, na repertoaru je od 17. do 21. te 23. i 29. januara. Film je prikazan na proteklom Sarajevo Film Festivalu, uz ogroman interes i oduševljenje publike. Ovaj film je vješti triler i uznemirujuće precizna vježba u iskopavanju tajni iz prošlosti.\nSpecijalna projekcija filma Tranzit Christiana Petzolda, u organizaciji Francuskog Instituta u Bosni i Hercegovini i Goethe-Instituta Sarajevo, bit će održana 22. januara.\nJužni vetar Miloša Avramovića, bit će prikazivan od 24. do 27. te 31. januara. Program Goethe u kinu Meeting Point bit će održan 30. januara.\nMEETING POINT JUNIOR\nNakon filma Los Bando od 3. do 9. januara, program Meeting Point Junior u 17.30 sati nastavlja se filmom Asterix: Tajna čarobnog napitka, koji je na repertoaru od 10. do 13. te 28. januara – nova filmska adaptacija o pustolovinama nepobjedivih junaka.\nOd 14. do 17. januara kao i 29. januara publika ima priliku pogledati Spider-man: Novi svijet (Peter Ramsey, Robert Persichetti Jr., Rodney Rothman), koja će gledatelje natjerati da preispitaju sve što su do sada znali o najpoznatijem čovjek-pauku na svijetu.\nFilm Čudesne zvijeri: Grindelwaldova zlodjela Davida Yatesa na repertoaru je od 18. do 20. te 30. januara. U novom nastavku Čudesnih zvijeri pratimo Newta Scamandera i Albusa Dumbledorea u nastojanjima da stanu na kraj mračnom čarobnjaku Gellertu Grindelwaldu.\nAquaman Jamesa Wana otkriva priču o porijeklu Arthura Curryja i vodi ga na put njegovog života – na repertoaru kina Meeting Point je od 21. do 23. januara te 31. januara.\nHotel Transilvanija 3: Praznici počinju! Genndyja Tartakovskog na repertoaru je od 24. do 27. januara. Grof Drakula i kompanija kreću na luksuzno krstarenje, ali nisu svjesni da brodom upravlja Van Helsing porodica koja mrzi čudovišta…\nCijena ulaznice za filmove u kinu Meeting Point je 5 KM, za studente i penzionere 4 KM.\nZa više informacija www.kinomeeting.ba.


Karatisti Aldin Mićivoda i Kemal Šahović dobitnici priznanja "Sportski rezultat godine" | ZOS d.o.o.\nKaratisti Aldin Mićivoda i Kemal Šahović dobitnici priznanja "Sportski rezultat godine"\nPriznanja "Sportska ličnost 2014" su dodijeljena Bajri Obući i Senadu Islamu, predsjednicima šahovskog i fudbalskog kluba Goražde za odličan doprinos u radu sportskih klubova i promociju sporta.Redakcija novine "Glas Goražda" i Udruženje pedagoga sporta Goražde nagrade su uspostavili prije dvije godine u cilju afirmacije sportskih rezultata i razvoja sporta. Poseban žiri odlučio je da priznanja "Sportski rezultat godine" za 2014. godinu dodijeli Aldinu Mićivodi, članu KK "Goražde" i Kemalu Šahoviću, članu KK "Holiday".\nAldin je kao reprezentativac BiH na balkanskom prvenstvu u Istanbulu u kategoriji dječaci (do 13 godina), osvojio treće mjesto i bronzanu medalju, a jedan je od najmlađih sportista sa osvojenih 17 zlatnih medalja na zvaničnim prvenstvima i turnirima te dvostruki državni prvak.\nKemal Šahović je prošle godine na balkanskom prvenstvu u Sofiji osvojio bronzanu medalju u kategoriji U 21, a u proteklih 10 godina blizu 43 medalje, od kojih 15 zlatnih, 13 srebrnih i 15 bronzanih. Ima osvojenu jednu srebrnu i dvije bronzane medalje na prvenstvima u BiH.\nPriznanja "Sportska ličnost godine" dodjeljenja su Senadu Islamu, predsjedniku FK Goražde za jačanje kluba koji je osvojio jesenju titulu u Prvoj ligi FBiH u sezoni 2014/2015 i Bajru Obući, predsjedniku ŠK "Goražde" koji ima bogatu sportsku biografiju, majstorski je kandidat i između ostalog nosilac pet međunarodnih titula FIDE, šestorostruki prvak BPK Goražde u šahu.\nPriznanja dobitnicima nagrada uručili su ministar za obrazovanje, mlade, nauku, kulturu i sport BPK Goražde Damir Žuga, načelnik općine Goražde Muhamed Ramović, predsjednik Udruženja pedagoga sporta Goražde Elvedin Srkalović i urednik novine "Glas Goražda" Slavko Klisura.\nOrganizatori manifestacije dodjelili su zahvalnice za doprinos u promociji sporta JP RTV BPK Goražde, web portalu "Goražde online" i Centru za kulturu Goražde.\nNa svečanosti je nastupila Džejla Ramović, učesnica niza takmičenja za mlade pjevačke nade.


Kraj prelaznog roka u Italiji! | BN\nGomila potpisa u poslednja dva sata! Potpisali Pjazon, Sandro, Pelegrini, Radovanović, Janković, Tero, Sau, Brazao. . .\nFudbal 31.01.2019 | 21:25\nU Italiji je večeras u 20.00 časova završen zimski prelazni rok!\nVeliki klubovi poput Juventusa, Milan, Intera, Napolija i Rome nisu doveli nijedno značajno pojačanje poslednjeg dana pijace. Milan je samo potvrdio transfer portugalskog tinejdžera Tijaga Đaloa iz lisabonskog Sportinga koji je plaćen manje od milion evra i igraće za mladi tim. Na kraju, Milan nije doveo krilo koje je dugo jurio, Juventus nije realizovao hitnu kupovinu štopera, Inter nije doveo krilo, a Roma i Napoli nisu uradili ništa.\nUglavnom su manji klubovi bili aktivni u poslednjim satima pijace. Od većih je samo Lacio uspeo da realizuje pozajmicu iskusnog veziste/desnog beka Romula iz Đenove.\nUdineze je u poslednjim minutima potvrdio transfer iskusnog brazilskog veziste Sandra. Nekadašnji igrač Totenhema je došao iz Đenove na pozajmicu s obaveznim otkupom ugovora. Takođe, ugovor o pozajmici sa Zebrama potpisao je i talentovani engleski štoper Ben Vilmot (19) koji je stigao iz bratskog Votforda.\nĐenova je Sandrovo mesto popunila srpskim vezistom Ivanom Radovanovićem čiji 4.000.000 evra vredan transfer iz Kjeva je odavno dogovoren, ali je potvrđen tek večeras pola sata pred zatvaranje pijace.\nKjevo je doveo brazilskog vezistu Lukasa Pjazona na pozajmicu iz Čelsija. Takođe je iz Kaljarija vratio iskusnog štopera Marka Andreolija koji je došao na pozajmicu s obaveznim otkupom ugovora. Inače, Kjevo je izvisio za gomana. Očekivalo se da 18-godišnji brazilski golman Brazao, kojeg je Inter nedavno kupio od Kruzeira, ode šest meseci na pozajmicu Kjevo, ali je na kraju završio na šestomesečnoj pozajmici u Parmi. Takođe, Parma je iz Atletiko Madrida dovela i mladog urugvajskog napadača NikolasaSkjapakezea koji je polusezonu proveo na pozajmici u Rajo Mahadahondi. Krstaši su doveli i HoseaMačina, vezistu Peskare za kojeg su pobedili konkurenciju u vidu Torina i Đenove.\nPomenuti Andreoli je zauzeo mesto iskusnog Fabricija Kaćatorea koji je otišao na pozajmicu u suprotnom pravcu. Na poziciju levog beka je doveden na pozajmicu Luka Pelegrini iz Rome kojeg smatraju jednim od najvećih talenata italijanskog fudbala, ali u Romi nema minutažu poredKolarova. Pored Kaćatorea, Kaljari je angažovao i bigarskog napadača Kirila Despodova iz CSKA Sofije za 3.000.000 evra. Na pozajmicu u Kaljari je stigao i iskusni napadač Siril Tero koji nije bio u prvom planu u Fiorentini. Dolazak pomenute dvojice napadača je značio i odlazak dvojice. Brazilac DijegoFarijas je otišao na pozajmicu u Empoli, dok je Marko Sau pozajmljen Sampdoriji gde će zaoštriti konkurenciju Kvaljareli, Gabijadiniju i Defrelu.\nIskusni Sau je u Sampdoriji zauzeo mesto poljskog napadača Davida Kovnackog koji je prešao u Fortunu Dizeldorf na pozajmicu vrednu 500.000 evra s pravom otkupa ugovora za 12.000.000 evra. Kovnacki je pre toga odbio pozajmicu u Empoli i ušao u konflikt sa klubom iz Đenove jer je želeo samo u Fortunu.\nIpak, Empoli je i bez Kovnackog bio aposlutni pobednik finiša prelaznog roka! Gomila igrača je potpisala u poslednja sata. Pored pomenutog Farijasa, iz Kaljarija doveo i levog beka Marka Pajača na pozajmicu. Toskanci su od komšija iz Fjorentine pozajmili i desnog beka – Kevina Dajksa. Uz obavezu da narednog leta prodaju Fiorentini mladog danskog defanzivca Jakoba Rasmusena po ceni od 7.000.000 evra. Podsetimo, Fjorentina je nedavno na sličan kaparisala iz Empolija i vezista Hamada Traorea za 12.000.000 evra. Empoli se ni tu nije zaustavio pa je iz Bazela na pozajmicu od 18 meseci doveo sjajnog napadača Dimitrija Oberlana, dok je od Zenita pozajmio slovenačkog štopera Mihu Mevlju. Na kraju je doveo i truskog vezistu Saliha Učana kao deo transfera Mihea Zajca u Fener za 6.500.000 evra.\nBolonja je iz Torina pozajmila Simonea Ederu i Lijanka Vojnovića iz Torina. Inače, Lijanka je želeo i SPAL koji je na kraju morao da se zadovolji pozajmicom Vaska Ređinija iz Sampdorije. A u poslednjem satu pijace je SPAL realizovao i 1.800.000 evra težak transfer Marka Jankovića iz Partizana.


Fondacija: Istraga o ubistvu novinara Milana Pantića i posle 20 godina stoji u mestu\nSlavko Ćuruvija Fondacija upozorila je danas da i posle 20 godina od ubistva novinara Milana Pantića u Jagodini, istraga o tom zločinu "stoji u mestu" a da sudski postupak "nije ni na pomolu.\nOcenili su da činjenica da slučajevi ubistava novinara Milana Pantića, Dade Vujasinović i Slavka Ćuruvije nisu pravosnažno okončani “više decenija nakon što su počinjeni”, predstavlja “opasnu poruku da je država nemoćna pred zločinom i da ne može da obezbedi pravdu i bezbednost za novinare, ali i sve gradjane Srbije”.\nPozvali su institucije da “u svetlu tvrdnji da postoje novi dokazi” u vezi ubistva Pantića, “iskoriste sve mehanizme u okviru svojih nadležnosti i što pre okončaju slučaj koji već dvadeset godina izmiče pravdi”.\nPredsednik Komisije za istraživanje ubistava novinara Veran Matić izjavio je ranije da to telo “zna motiv, naručioce i izvršioce ubistva Milana Pantića”.


Crna Gora izručila Srpka Klisuru Italiji | Društvo\nCrna Gora izručila Srpka Klisuru Italiji | Mondo Portal\nCrna Gora izručila Srpka Klisuru Italiji 0 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\n23.02.2011. / 21:25 21:31\nCrna Gora izručila Srpka Klisuru Italiji\nSlužbenici Nacionalnog centralnog biroa Interpola Podgorica izručili su danas italijanskoj policiji državljanina Srbije Srpka Klisuru (28).\nItalijanski pravosudni organi Klisuru terete za krivično delo međunarodne trgovine opojnim drogama, saopštila je Uprava policije Crne Gore.\nKlisura je optužen da je, kao član kriminalne organizacije, učestvovao u nabavci u inostranstvu, transportu, uvozu u Italiju, držanju i prodaji, posebno u Milanu, velike količine kokaina.\nCrnogorska policija je, u okviru operacije Loptice, postupajući po međunarodnoj poternici, 15. novembra prošle godine uhapsila Klisuru, zajedno sa državljaninom Srbije Vitomirom Bajićem i državljaninom Crne Gore Duškom Šarićem, pišu "Vijesti".


OSCE BiH: U Milićima predstavljen dokument „Smjernice za prevenciju diskriminacije u obrazovnom sistemu“ - UPSMedia OSCE BiH: U Milićima predstavljen dokument „Smjernice za prevenciju diskriminacije u obrazovnom sistemu“ – UPSMedia\nOSCE BiH: U Milićima predstavljen dokument „Smjernice za prevenciju diskriminacije u obrazovnom sistemu“\nmaj 8, 2018 januar 15, 2019 urednik\nMisija OSCE u Bosni i Hercegovini danas je u Milićima predstavila dokument „Smjernice za prevenciju diskriminacije u obrazovnom sistemu“. Dokument je izradila radna grupa u kojoj su učestvovali predstavnici nadležnih ministarstava obrazovanja iz cijele BiH. Smjernice nisu pravno obavezujući dokument, već sadrže preporuke kako pomoći u zaštiti prava u obrazovanju, poručeno je danas iz Milića.\nSmjernice za prevenciju diskriminacije u obrazovnom sistemu sadrže osnovne ocjene, stavove i preporuke iz oblasti obrazovanja u BiH i njima se ukazuje na temeljne probleme koji uzrokuju diskriminaciju u obrazovanju, te daju preporuke za uspješno prevladavanje pojava diskriminacije u ovoj oblasti.\n„Ideja je da smjernice budu pomoćno sredstvo školama, dakle, da svaka škola razvije svoje mehanizme i načine na koje će ove smjernice primijeniti. Radi se o jednom živom dokumentu, da tako kažemo, koji svaka škola može da prilagodi sebi i može da na neki način prati način i unapređenje ukupnog okruženja u školi, odnosno poboljšanje rada same škole“, izjavio je Aleksandar Stojkanović, službenik za obrazovanje OSCE-a, kancelarija Srebrenica.\nPrezentacija ovog dokumenta danas je organizovana za sekretare škola u regiji, a u narednom periodu planirana je prezentacija na nivou školskih zajednica.\n„U mojoj školi dosada nije bilo diskriminacije, ne mogu reći za ostale, sigurno da negdje postoji, ali mislim da se mnogo više priča nego što zaista postoji. Tamo gdje postoji, smjernice su tu – za prepoznavanje diskriminacije, između ostalog, i ovaj seminar služi da se upoznamo sa načinima prepoznavanja diskriminacije“, istakao je Zvezdan Milić, sekretar Osnovne škole „Desanka Maksimović“ Čelopek.\nSmjernice koje dokument obuhvata su: Sistem upisa u obrazovnim ustanovama, uspostava odgovarajućih organa i radnih tijela, usvajanje odgovarajućih nastavnih planova i programa i poštovanje individualnih razlika, omogućavanje komunikacije među članovima obrazovne zajednice i slobode mišljenja i izražavanja u obrazovanju, uspostava standarda u ocjenjivanju učenika te zaštita od nasilja u obrazovnim ustanovama. Svaka od ovih smjernica sadrži i svoje preporuke.\n← Bratunac: Organizovana akcija dobrovoljnog darivanja krvi\nRadničke sportske igre: Rezultati drugog dana takmičenja →\nfebruar 20, 2019, 2:22 pm


Počinju “Vrujački izvori” – Lepe Vesti\nDanas u Banji Vrujci počinje tradiocionalna manifestacija narodnog stvaralaštva “Vrujački izvori” u organizaciji opštine Mionica i Turističke organizacije „Mionica“.\nPrvog dana manifestacije od 17 časova, posetioci će u banjskom parku imati priliku da posete izložbu narodne radinosti i starih zanata, a od 19 časova kreću nastupi solista-izvođača izvorne narodne muzike i brojnih folklornih i pevačkih grupa.\nPosetioci u subotu mogu videti izložbu narodne radinosti i starih zanataza koju je prijavljen rekordan broj izlagača iz cele Srbije. Istog dana, za 19 časova je zakazan otvoreni čas pleas za najmlađe, a za 20 časova završni program ovogodišnjih ”Vrujačkih izvora” pod nazivom Prvo srpsko plesno veče.\nManifestacija „Vrujački izvori“ se održava četrnaesti put za redom i pre svega ima svrhu očuvanja etnoloških vrednosti, tradicije, prirodne i kulturne baštine, unapređenja i razvoja sela, promocije starih i umetničkih zanata.


HARADINAJ SLAGAO BRNABIĆEVU: Ministru Vulinu i delegaciji zabranjen ulazak na Kosovo | DNEVNE\nHARADINAJ SLAGAO BRNABIĆEVU: Ministru Vulinu i delegaciji zabranjen ulazak na Kosovo\nKako navode, delegacija Ministarstva odbrane i Vojnog zdravstva nije dobila dozvolu da poseti KBC Kosovska Mitrovica i pored toga što je prošle nedelje Ramuš Haradinaj predsednici Vlade Srbije rekao da je lažna vest da je Priština svim srpskim zvaničnicima uskratila dozvolu za posete tzv. Kosova, piše Tanjug.\nU odgovoru koji je stigao iz Prištine navodi se samo da „nisu u mogućnosti da pozitivno odgovore na zahtev”.\n„Još jednom se pokazalo da Ramuš Haradinaj laže”, navedeno je u saopštenju.\nIz ministarstva navode da je planirana poseta imala isključivo humanitarni karakter i da su predstavnici ministarstva i VMA sa čelnicima KBC Kosovska Mitrovica nameravali da razgovaraju o unapređenju saradnje koju ta institucija poslednjih šest godina ima sa VMA i daljoj pomoći tom medicinskom centru u kome se leče i Srbi i Albanci sa KiM.\nU delegaciji su bili ministar Vulin, načelnik Uprave za vojno zdravstvo, brigadni general dr sci. med. Uglješa Jovičić i predstavnici VMA – načelnik VMA, pukovnik prof. dr Miroslav Vukosavljević i načelnik Sektora za lečenje docent, dr sci. med Nenad Ratković.


bili smo na vikendu...čoporativno....zaključak nakon 48 sati provedenih sa meni izuzetno dragom osobom je eeee da mi je njezin mozak dva dana da se odmorim\njel neki ljudi stvarno ne shvaćaju ili glume???\nil sam ja glupa??


(Sarajevo, 20. juni 2013.) – Visoko sudsko i tužilačko vijeće Bosne i Hercegovine (VSTV BiH) je na sjednici održanoj 19. juna 2013. godine razmatralo informaciju o predstojećem 5. sastanku Strukturiranog dijaloga između Evropske unije i Bosne i Hercegovine, zakazanom za 12. juli 2013. godine u Briselu, te posebno pitanja daljnjeg učešća VSTV-a BiH u ovom dijalogu i usvojilo zaključke:\nVSTV BiH u cijelosti podržava Strukturirani dijalog između Evropske unije i Bosne i Hercegovine i smatra da su nastavak Strukturiranog dijaloga i implementacija preporuka koje se donose u okviru ovog dijaloga najbolji put reforme pravosuđa u BiH.\nIstovremeno, VSTV BiH smatra neosnovanim i po proces štetnim sve izjave pojedinaca iz pravosudne zajednice, kojima se osporavaju napori koji se ulažu kroz Strukturirani dijalog s ciljem osiguranja nezavisnog, profesionalnog i odgovornog pravosuđa.\nKomisija pravosuđa u BiH za pitanja Strukturiranog dijaloga, koju je uspostavio VSTV BiH, će i dalje razmatrati sva pitanja u okviru Strukturiranog dijaloga i blagovremeno dostavljati svoja mišljenja VSTV-u BiH. Ta mišljenja trebaju odražavati stavove sudijskih i tužilačkih kolegija, a VSTV BiH će, uzimajući u obzir navedena mišljenja, donositi konačne odluke.\nPredstavnici VSTV-a BiH će i dalje u Strukturiranom dijalogu aktivno i argumentovano zastupati interese svih pravosudnih institucija u Bosni i Hercegovini.\nZa više informacija molimo da se obratite Kabinetu Predsjedništva VSTV-a BiH na telefone 033 707 570 ili 033 707 518.


Borba malinara nastavlja se krajem januara – Agropress\nProizvođači malina iz Užica, Priboja, Prijepolja, Nove Varoši i Ivanjice održali su u ponedeljak protest ispred zgrade Vlade Srbije u Beogradu zbog toga što, kako kažu, država nije održala obećanje da ove godine otkupna cena malina bude 160 dinara po kilogramu.\nPredstavnici malinara su na sastanku sa predstavnicima vlasti dogovorili da za mesec dana (25. januara) razgovaraju sa otkupljivačima, vlasnicima hladnjača o ceni maline za narednu godinu i o mogućnosti doplate za ovu godinu.\nborba CENA januar malinari protest


ОСВРТ ФБР УРЕДНИКА НА ОСЛОБАЂАЈУЋУ ПРЕСУДУ ДР ШЕШЕЉА У ХАГУ И НЕКЕ „ПРИСТРАСНЕ КОМЕНТАРЕ“ – М. Новаковић – СРБски ФБРепортер\nОва пресуда дакле није доказ никакве „великодушности“ трибунала или неке наводне закулисане политичке завере, већ просте чињенице да им др Шешељ својом правном презентацијом и аргументацијом није оставио други избор- истовремено она је најбољи доказ, у светлу чињенице да је др Шешељ невин робијао 12 година, да је хашки квази-трибунал ништа мање него, политички пристрасан (западно инструментализован) и анти-србским сентиментом (који већ пар деценија доминира западном политиком и глобалистичким медијима, па чак и „холивудском индустријом“) опседнут „суд међународне неправде“… М. Новаковић\nКоментар: Кад Хаг ослободи Србина, ту нешто не ваља…\nBy РЕДАКЦИЈА on31. март 2016.• ( 8 коментара )\nСрђан Васиљевић, 31.3.216. Апсолутно је логично да Шешељ буде ослобођен по већини, па и по свим тачкама оптужнице. Чак и да је осуђен по некој од тачака, казна би се преклопила са […]\nОСВРТ ФБР УРЕДНИКА НА ГОРЊИ ПРИЛОГ…\nСлажем се са критикама овог веома једностраног и може се рећи „пристрасног“ текста. Али ми из ФБР редакције се и даље држимо принципа да на овом порталу треба презентовати и различите углове гледања на кључна национална питања, док интелигенцији наших читалаца препуштамо да сами извуку закључке и изразе свој став- јер једино слободна расправа на свим нивоима (не само у оквиру политичких партија и институција) може да доведе до разрешења овог нашег политички замршеног и медијски затрованог националног спора…\nНиколић: Индиферентан сам према пресуди Шешељу– Срамота је да председник Србије буде равнодушан према првој и убедљивој победи једног србског држављанина над политички пристрасним про-западним „трибуналом међународне неправде“.Срамота је да шеф државе буде „равнодушан“ према колико толико исправљеној неправди према властитим грађанима- хашким сужњевима, од којих су готово сви неправедно осуђени на доживотне робије или физички и медицински ликвидирани у тој мрачној евроатлантској инквизицијској установи…. Његова равнодушност се не односи само на пресуду Шешељу, већ и на судбину свих Срба, не само у Хагу, већ и у Србији, посебно на србком Косову и Метохији- које заједно са своји „напредњачким сином“ Вучићем ових дана гура у раље УЧК крволока Тачија… М. Новаковић\nКод мене нема сумње да је ослобађајућа пресуда Хашког трибунала по свим тачкама несумњива победа др Шешеља и његовог бриљантног ума. Истовремено је ова пресуда несумњиви доказ да је Хашки трибунал политички пристрасан и доказано анти-србски квази-суд. Не смемо да сметнемо са ума да је он невин одробијао 12 година, током којих је дошло и до покушаја његове „медицинске ликвидације“ (што је у случају неколико других високо-профилних србских политичких сужњева успешно реализовано). Дакле нема говора о било каквом „кокетирању“ ове НАТО институције и др Шешеља- он им једноставно својим стручним аргументима и дискредитовањем тужилаштва и његових сведока, није оставио други избор.\nОчигледно је да су се неки часнији појединци у овом трибуналу забринули за своју судску репутацију ако би очигледно невиног човека по други пут казнили робијом- они се колико већ следеће године враћају у своје матичне судове и друге институције у западним земљама- овом пресудом покушавају да са себе и трибунала бар делимично сперу љагу. Иначе оно чега нема у глобалистичким медијима- међународна правна стручна јавност (и на истоку и на западу) је била веома критична на рад овог пристрасног трибунала, и у тим круговима Хашки квази-суд нема никакву репутацију.\nОва пресуда дакле није доказ никакве „великодушности“ трибунала или неке наводне закулисане политичке завере, већ просте чињенице да им др Шешељ својом правном презентацијом и аргументацијом није оставио други избор- истовремено она је најбољи доказ, у светлу чињенице да је др Шешељ невин робијао 12 година, да је хашки квази-трибунал ништа мање него, политички пристрасан (западно инструментализован) и анти-србским сентиментом (који већ пар деценија доминира западном политиком и глобалистичким медијима, па чак и „холивудском индустријом“) опседнут „суд међународне неправде“…\nЧињенице су сасвим супротне. Упркос неким његовим трапавим политичким почецима, па чак и иницијалној „политичкој луцидности“ приметној у забележеним екстравагантним јавним наступима овог, својевремено најмлађег доктора наука у „старој Југи“, Западни обавештајни центри су итекако почетком 90их препознали огроман интелектуални капацитет и националну харизму, која је зрачила из тада, још увек младог, др Шешеља. Такви неоспорни интелектуални и национално-харизматични квалитети су свакако забринули Западне центре моћи, нарочито на преласку у нови миленијум, када су илегалним киднаповањем председника Милошевића обезглавили Србију- и Шешељ се тада наметнуо као природни избор за новог „Србског Вођу“ – Извод из есеја М. Новаковића: „Шешељ је 12 година Бранио Србију пред НАТО инквизицијом…„\nКатегорије:АНАЛИЗЕ И МИШЉЕЊА, ДЕШАВА СЕ..., ДРУШТВО, ИЗДВАЈАМО, Миодраг Новаковић, Мишљење, Национално питање, ПРЕПОРУЧУЈЕМО, СТАВ, Сатанизација Срба, УДАРНА ВЕСТ, Хашки трибунал, MAIL - RSS FEED\nДр Радојка Праштало: Стварни циљ банака није враћање дуга, већ ПРЕУЗИМАЊЕ ДРЖАВНЕ ИМОВИНЕ – Jедини спас нам је МОМЕНТАЛНИ БАНКРОТ\n1. априла 2016. у 11:50\n@Dusko: I vi pisete netacne cinjenice iako vas komentar odaje da postujete Seseljevu borbu protiv Haga. Seselj se od pocetka osnivanja Radikalne stranke zalagao za patriotizam i objedinjavanje svih teritorija na kojima su ziveli Srbi u jednu nacionalnu drzavu. Zato je i juce rekao da ideja velike Srbije nikad ne umire! Ko je protiv te ideje? Neprijatelji Srba, zar ne? U.S. Britanija i NATO, zar ne? Da li ste vi protiv te ideje? A ako jeste, ja vas pitam, zasto? On je uvek bio tradicionalni nacionalosta. Seselj nikad nije bio miljenik Zapada, pa je zato i u svetskim i domacim-izdajnickim medijima okarakterisan kao ekstremni nacionalista! Seseljevo zalaganje za srbsko jedinstvo bilo je (i jeste) suprotno interesima NATO-a, jer su jos 1984 god. Amerikanci i Vatikan imali plan da razbiju i raskomadaju Yugoslaviju. On nikada nije bio miljenik Zapada niti njihov „americki politicki igrac“, kao sto su to bili SVI od 5.oktobra 2000-te godine, a neki i pre toga, a neki i daaaavno pre toga. Uvek i iznova me razocara cinjenica da su Srbi imali u svojim redovima dovoljno onih koji nisu hteli da budu Srbi i koji su radili i uvek se borili protiv Srba bolje od svih spoljnih neprijatelja! I vi ste „zbunjeni“ i ispranog mozga! Kako je to Seselj „manipulator“ i „kalkulator“ na srbskoj politickoj sceni? Pa da je to tacno sto vi tvrdite, ne bi zavrsio u haskoj tamnici, vec bi odavno bio na vlasti i u Skupstini! Vas stav je kontradiktoran! Takodje vam je apsolutno pogresan stav da on „nesto mnogo i ne zeli vlast i odgovornost, da bi bio ceo zivot u opoziciji“. Kakav nonsens! Svaka partija bez obzira na vrstu, ima samo jedan jedini cilj: dolazak na vlast, da bi ostvarili (ili ne ostvarili!) ciljeve svoje partije. Pa to se uci u srednjoj skoli o drustvenim sistemima. Ako ne zeli vlast, zasto se toliko bori da ojaca svoju partiju, i tesko bolestan od dve najteze bolesti, odmah po izlasku iz Haga, krenuo da putuje po Srbiji, drzi govore, sednice, daje intervjue po medijima, veoma je aktivan, veoma, veoma! Osoba kao vi, neaktivna i lenja, bi sedeo u svojoj kuci sa svojom porodicom i gledao da ocuva to malo zdravlja sto mu je ostalo a ne da se bori za Srbski narod i da ucini bar nesto za ovu nesretnu i okupiranu drzavu! Cuvajte se americke propagande, ne gledajte drzavne Tv i ostale, ciji su vlasnici sa zapada. Dobro je sta bar citate ovaj patriotski sajt! I na kraju Tito je takodje zatvarao Seselja i u tom vremenu je terunuo dugo u komunistickom zatvoru. On se usudio da krritikuje Tita i komunizam jos u ONO vreme! A potice iz veoma siromasne porodice.\n1. априла 2016. у 10:53\nRadi cega je Seselj bio u zatvoru vise od 12 godina? Predmet sudjenja protiv Seselja predstavlja najvecu blamazu Haskog kazamata, zvanog Tribunal!! Od optuznice (lazne i lose namontirane) koja je bila najgrublje krsenje svih pravnih normi, nisu imali NIKAKVE dokaze krivice protiv Seselja. Vise od 5 godina od pocetka sudske farse , tuzilastvo nije moglo da pripremi sudski proces?? Zasto? Od tih 12 godina, sudski proces je trajao svega 175 dana i tuzilastvo je izvelo ukupno 89 svedoka! 89 svedoka za skoro 13 godina? Samo! A optuzili ga za najvece zlocine!! Dalje, lisili su ga na pravo na iznosenje odbrane. Odsustvo Vojine krivice je bilo poznato od samog pocetka. Jos 2011-te kad je tuzilastvo zavrsilo izvodjenje dokaza, pokazalo se da nemaju sa cime da ga osude. A Seselju NISU dozvolili da izvede svoje svedoke. Odbili mu da plate odbranu i time onemogucavali njegovo pravo da iznese svoju odbranu. Tako nesto se nije desilo nikad u istoriji medjunarodnog pravosudja. Sud je dozvoljavao izrugivanje nad Seseljom, pravili su namerno cirkus od ove nakaze, laznog americkog suda (Amerika ga finasira). Dalje, zdravlje Seselja je smisljeno unisteno: covek koji boluje od asme, provodili su ga iz celije u celiju, gde su namerno otvarali prozore da udje veoma vlazni holandski vazduh i u isto vreme pustali klimu. To bi unistilo pluca i zdravom coveku! Stavili su mu pejsmeker koji umesto da mu pomogne, udarao struju bez ikakve potrebe, iznenada, pa su se „otkacinjale“ zice (??) i govorili kako je eto, pejsmeker „neispravan“?!? Time su priznali da su mu ugradili (namerno?) neispravan instrument. Hteli da mu daju nepoznate lekove, i nikad nije istrazeno po cijem naredjenju i koji su to lekovi. Milosevicu su davali lek protiv lepre za povisen krvni pritisak?!? Ova oslobadjajuca presuda dokazuje da je Seselj bio u zatvoru vise od 12 godina POTPUNO NEVIN COVEK! Ukupno su ga osudili na 4 godine i 9 meseci. Za rodoljubive Srbe i patriote, Seselj je srbski HEROJ!\n1. априла 2016. у 00:14\nМило ми је да је бар један Србин избегао Хашки казамат али немојмо мешати жабе и бабе.На страну што се добровољно предао.па ионако би га Хагу испоручили Досовци.Он је израчунао да му је тако исплативије.И није у томе ствар што је „робијао“12 година,није тамо сам био,заборависмо одједном остале србе који тамо умреше или полако умиру без да их ико јавно жали. Ствар је у томе да је он неделотворан за србску ствар јер се довољно показао као демагог који ужива у добро финансираној игранци где рачун плаћа бедни лаковерни народ!То што је правио вербални циркус можда некоме се свиђа али не помаже нимало да нам сване.Прави људи не причају много него РАДЕ праве ствари,маните се слатких приповетки,много смо их се наслушали.\n1. априла 2016. у 18:50\nА шта су ти урадили Ђинђић, Коштуница, Тадић, Вучић, Николић … шта су они за вас и за Србију „урадили“ !?! Ко је овде демагог ? Онај на власти или онај у опозицији ?\n31. марта 2016. у 23:56\nOnaj koji je rekao :“Vodi ga i ne vraćaj ga“(đinđić), je otišao u večna lovišta (to mu je bila nagrada od gazda, kada je pomislio da može bez njih), pa nije dočekao da vidi povratak Gospodina Šešelja niti je mogao da vidi (osim ako nije imao tv prenos na nebu), onoga što je Gospodin Šešelj uradio u hadskom tribunalu! Ja sam gledala kad god sam mogla prenose, dok ovi kvislinzi nisu prestali da ih prenose. Pokazalo se da je briljantan stručnjak za pravo, vrlo nepredvidljiv a još manje podsan za kontrolu. Na stranu sve zakulisne igre, izbacili su ga iz hada, znajući da nemaju NIŠTA zašta bi ga kaznili. Ustvari da nije bilo skotova iz domaćih redova, Gospodinu Šešelju, nije bilo mesto u hadu, i ne bi mu oduzeli 12 godina života. Mislim da se neko prevario i u proceni da će samo time što je došao biti dovoljno da promeni stanje u Srbiji. Nažalost zapad je od loših (Tadić i komp.) našao gore (neverni Toma i donosilac bureka i jogurta) iskoristio njihov strah (uz sve ostalo), mislim da je strah uticao na njihove postupke, da domaćom petom kolonom razori Srbiju, na komade….To što Gospodin Šešelj nudi saradnju vučiću ( da ovaj promeni pravac kojim vodi Srbiju), nema nikakve šanse. Kvisling zna cenu okretanja pramca prema istoku! Neće se usuditi da je plati. Neverni Toma je pokazao kakav je saradnik. Nikome više neće moći da proda priču o kumovskom poštenju. Mada svi kažu da Haški tribunal, ne plaća odštetu, nadam se da će dobar poznavalac zapadnog prava, naći način da ih odere za one godine koje je izgubio u haškom kazamatu..\n1. априла 2016. у 08:17\n@Stana: „izracunao sta mu je isplativije“?????? O cemu vi pisete? Otici u teski zapadni kazamat jer mu je to „isplativije“???? Ko jos ide u zatvor da bi nesto „zaradio“? Da, jeste, zaradio je rak i srcano oboljenje.Deca su mu rasla 12 godina bez oca. Kakav vi problem imate u glavi?!? Ako se ne slazete sa njegovom politikom, imate, na zalost, mnooooogo „pravih“ politickih partija koje vam pricaju „slatke pripovetke“! Neverovatno! ili ste bot ili obozavate partije na vlasti.Odavno nisam procitala toliku glupost!\n31. марта 2016. у 21:22\nНапокон и једна убедљива победа Србије,и господина Шешеља,свако добро,срећу и здравље желим Шешељу и породици,да победимо још сами себе и коначно кренемо правим Светосавским путем.\n31. марта 2016. у 20:23\nPodpredsednik Vlade Ruske Federacije, Dimitrij Rogozin je cestitao Seselju pobedu na svom Fejsbuk i Tviter profilu: „Cestitam mome drugu na pobedi. Medjutim ko ce mu vratiti zdravlje naruseno u zatvoru i javnim sikaniranjem?“ zapitao se Rogozin. Rogozin je jedino posetio Seselja u njegovoj stranci u Zemunu, sto nam jasno govori za koga je Rusija! I da ne obozavam Seselja, koji je srbski heroj, meni bi to bio znak za koga treba da glasam. Smatram da oni Srbi koji mu ne veruju, koji ga lazno kritikuju, koji mu traze dlaku u jajetu, koji ga blate, nisu Srbske patriote vec izdajnici ili su im vec debelo „srbske“ vlasti (americki agenti) manipulacijom uma preko medija isprali i zatrovali mozak! Na tkz. „srbskoj“ politickoj sceni NE postoji uopste opozicija, unistena je, jedino je ostala jos Seseljeva stranka. I ona je bila skoro ugasena dok je Seselj robijao u tom americkom kazamatu. Kad se vratio, oboleo od dve teske bolesti, nije sedeo u kuci sa svojom porodicom, vec je krenuo po Srbiji, od mesta do mesta, da probudi uspavani, ravnodusni, osiromaseni i obespravljeni narod i da mu vrati snagu i nadu u borbu. Ziveo Seselj!\n31. марта 2016. у 18:43\nСалжем са са освртом господина Новаковића.\nДр. Војисал Шешељ је својом интелигенцијом, стрпљивошћу, снагом и свим другим позитивним, над људским карактеристикама до ногу потукао трибунал новог свјетског поретка, тзв хашки трибунал.\nОво што је Шешељ урадио хашкој роспији, просто је запањујуће, и било каква друга одлука сем ове која је донешена, била би права катастрофа!\n12 година је невин човјек трунуо у затвору, далеко од своје породице. Сама помисао да је он нешто са њима радио у договору оставља бљутав укус.\nСа друге стране, политичко дјеловање Војислава Шешеља није ништа добро донијело србском народу и не вјерујем да ће донијети.\nШешељ на политичкој сцени је калкулатор, манипулатор и просто оставља утисак да он нешто много и не жели власт и одговорност, већ би читав живот могао бити у опозицији.\nСа Вучићем који је за њега говорио најгадније ствари, након што га је издао када му је било најтеже, Шешељ би могао у коалицију! Са Милошевићем који је, како је сам Шешељ говорио, издао и продао Книнску Крајину, постао је добар пријатељ у Хагу.\nУ Личном Ставу код оног малог хомића, Шешељ не сматра абортус за убиство, за ГМО храну каже да није доказано да је штетна, и тако даље.\nШешељу и његовој породици желим све најбоље.\nСрбији треба истински православни вођа који се Господа плаши и у Њега чврсто вјерује. Србији треба неко као што је био оснивач Образа, покојни Небојша Крстић!


Poliklinika „Dr Brana Kovačević” je privatna zdravstvena ustanova koju čini tim sastavljen od 19 stalno zaposlenih lekara i lekara konsultanata specijalista-subspecijalista i četiri medicinske sestre.\nPoliklinika je smeštena u prizemlju stambeno-poslovnog objekta, u blizini Kliničkog centra, hotela Park i Sajma.\nOd 3. januara 2008. godine, kada su u Poliklinici pregledani prvi pacijenti, korisnici naših usluga broje se u hiljadama. To potvrđuje pravilo da je preporuka zadovoljnog pacijenta najbolja preporuka.\nPoliklinika „Dr Brana Kovačević” osnovana je sa ciljem da svakom pacijentu koji se obrati za pomoć pruži maksimalno kvalitetnu uslugu i osećaj istinske brige za dobrobit njegovog zdravlja. Pored angažovanja proverenih lekara specijalista i subspecijalista iz različitih oblasti medicine, sa višegodišnjim kliničkim iskustvom, prioritet je stavljen na opremanje svih ordinacija najsavremenijom aparaturom uglednih svetskih proizvođača medicinske opreme. Vrhunska oprema omogućava apsolutnu sigurnost lekaru specijalisti u postavljanju dijagnoze, a pacijentu osećaj “da je u dobrim rukama”.


Protivpožarna vrata | protivdimna vrata | PP vrata | cene | Talaris | Beograd\nProtivpožarna vrata, protivdimna vrata, prodaja i ugradnja - Talaris Beograd\nProtivpožarna vrata kao i protivdimna vrata imaju osnovnu ulogu da od samoga požara ili dima maksimalno zaštite kako ljude tako i materijalna dobra, a takođe i da ne dozvole širenje samoga požara iz prostora u kome je nastao.Kao prvo trebamo i sami biti svesni da ukoliko uspostavimo efikasnu zaštitu od samoga požara ili dima, dobijamo dodatno na vremenu koje je potrebno kako bi smo na vreme izvršili evakuaciju ljidi i samih materijalnih dobara iz objekta gde je požar i nastao. Protivpožarna vrata kako nalažu propisi PP zaštite moraju biti otporna na sam plamen a isto tako i neškodljiva po zdravlje ljudi i samu okolinu.\nProtivdimna vrata imaju funkciju da spreče prolazak dima i dimnih gasova van zaštićene prostorije. U našoj zemlji kontrolu PP vrata kao i njihovu vatrootpornost kontroliše Institut za ispitivanje materijala "IMS". Protivpožarna vrata u našoj ponudi poseduju atest ove institucije na vatrootpornost od 90-120 minuta u zavisnosti od modela. Svim kupcima za protivpožarna vrata je obezbeđena ugradnja i servis.\nZakon je definisao mere, a sam zakon o zaštiti od požara možete pogledati >>OVDE<<\nU našoj ponudi se nalaze gotovo sve vrste za protivpožana i protivdimna vrata. Sama vrata prema konstrukciji možemo podeliti na:\nU našoj ponudi se nalaze protivpožarna kao i protivdimna vrata standardnih dimenzija, kao i vrata koja se izrađuju po meri kupca. Standardna protivpožarna vrata su tako osmišljena da se ugradnja lako izvodi. Sama vrata se mogu prilagoditi većini standardnih zidarskih otvora a ista su reverzijabilna tj. imaju mogućnost ugradnje da budu leva ili desna, a što se postiže lakim okretanjem vrata na mestu ugradnje prema samom otvoru. Standardna protivpožarna i protivdimna vrata se nalaze na našem lageru i ista se mogu ugraditi čak i u danu kada su i kupljena. Ova vrata imaju pogodnost što im je cena znatno pristupačnija od vrata koja se prave po zadatoj meri kupca, pa iz tog razloga treba iskoristiti tu pogodnost i ugraditi ista gde god nam to dozvoljavaju uslovi. Za klijente koje ne zadovoljavaju vrata standardnih dimenzija možemo ponuditi protivpožarna i protivdimna vrata koja se prave po tačnoj meri kupca. Vreme koje je potrebno za isporuku i ugradnju ovakvih vrata je nešto duže od vremena koje je potrebno za nabavku i ugradnju standardnih PP vrata, ali je isto svedeno na optimalni minimum. Sve cene za protivpožarna vrata možete dobiti u našem prodajnom salonu ili slanjem upita na e-mail.\nKako ne bismo došli u situaciju da nam neko od naših bližnjih rođaka ili komšija pa čak i bilo ko drugi nastrada u požaru, moramo se pridržavati par saveta.\n• prilikom vršenja građevinskih radova moramo koristiti samogasive i nezapaljive materijale\n• prostor moramo opremiti protivpožarnim vratima i sistemima\n• moramo obezbediti protivpožarne tj. evakuacione puteve\n• moramo izvršiti obeležavanje lokacija gde je zabranjeno korišćenje otvorenog plamena\n• obezbetiti stalno prisustvo vatrogasaca na mestu gde postoji trenutna opasnost od požara\n• izvršiti obuku stanara u stambenim zgradama, a u preduzećima zaposlene\n• obezbediti aparate i drugu opremu za gašenje početnih požara (do dolaska vatrogasaca).\nProtivpožarna STANDARD VRATA (klikni na link).\nProtivpožarna VRATA PO MERI (klikni na link).\nSigurnosna protivpožarna vrata (klikni na link).\n- ZAŠTITNA PROTIVPOŽARNA VRATA


Gvozdenović: Cetinjani razumiju koliko je važna naša namjera da sačuvamo tekovine moderne Crne Gore | Kodex.ME\nU okviru predizborne kampanje politički direktor DPS-a Branimir Gvozdenović posjetio je Prijestonicu Cetinje, odakle je poslao poruku da je grad pod Lovćenom luča crnogorske slobodarske tradicije, a da je podrška DPS-u na izborima zakazanim za 30. avgust obaveza prema precima da sačuvamo njenu nezavisnost za koju smo se, sa posebnom privrženošću, borili na slavnom Cetinju\n25. 08. 2020 - 10:14 Autor: M.B.D.\nGvozdenović je prepoznao naročitu posvećenost operativnog štaba, mjesnih odbora i komisija radu na terenu i komunikaciji sa građanima, što će, kako kaže, za rezultat imati snažnu podršku koju će DPS zabilježiti u ovom gradu.\n"Cetinjani razumiju koliko je važna naša namjera da sačuvamo tekovine moderne Crne Gore, da nastavimo da unaprjeđujemo sveukupni društveni ambijent i učinimo život naših građana jednak kvalitetu života građana savremene Evrope“, istakao je Gvozdenović pozivajući stanovnike Cetinja da svoj glas daju Demokratskoj partiji socijalista.\nNa Cetinju će se u narednom periodu, kaže Gvozdenović, uz DPS realizovati postojeći i novi projekti, nastaviće se sa izgradnjom saobraćajne, energetske i digitalne infrastrukture, privlačenjem domaćih i stranih investicija, te otvaranjem novih radnih mjesta i zapošljavanjem njenih građana, a u konačnom omogućavanjem rasta životnog standarda.\nPolitički direktor DPS-a podsjetio je i da je Cetinje – crnogorski „grad-muzej“ oduvijek sa posebnom pažnjom čuvalo crnogorsku kulturnu baštinu, te da je, stoga, posebna obaveza da se u narednom periodu nastavi sa ulaganjem u kulturno-obrazovne sadržaje na Cetinju, kako bismo nove naraštaje učili o crnogorskoj kulturi i istoriji.\nSastancima su prisustvovali i: koordinator ispred Predsjedništva za Prijestonicu Ivan Vuković, predsjednik Opštine Cetinje i član Glavnog odbora Aleksandar Kašćelan i predsjednik i zamjenik Opštinskog odbora DPS Cetinje Miloš Ražnatović i Saša Zvicer.