elegija | Kulturni Heroj\nTag Archive | "elegija"\nTags: elegija, oda, parodija, romansa, Stanislav Vinaver, žanrovi\nPosted on 21 April 2013 by heroji\nParodija žanrova u Pantologiji novije srpske pelengirike\nSAŽETAK: U radu se najpre ukratko ukazuje na pojmovno određenje i osnovne tipološke i funkcionalne karakteristike parodije kao književnog fenomena, te na zastupljenost parodije u srpskoj književnoj tradiciji. Zatim se načelno razmatraju odlike, funkcije i značaj Vinaverovog parodijskog opusa, kao i literarni elementi i vanliterarne pojave koje ovaj autor podvrgava parodiji, s posebnim osvrtom na parodiranje književnih vrsta, te žurnalističkih i naučnopopularnih žanrova, uz analizu nekoliko konkretnih primera poetskih žanrova iz Pantologije novije srpske pelengirike (1920).\nKLJUČNE REČI: Vinaver, parodija, žanrovi, oda, elegija, romansa\nParodija podrazumeva izvesno imitiranje, izrugivanje i ismevanje, pa se stoga često smatra sekundarnim i nesamostalnim produktom, a u književnosti joj obično pripada marginalizovano mesto; ponekad se čak svrstava i u takozvani „niski” stil, mada to ne bi trebalo da znači i nedostojnost ili neozbiljnost takvog književnog dela. No, na sreću po parodiju, i po književnost uopšte, postoje parodijski tekstovi koji prevazilaze trenutne, prolazne povode zbog kojih su nastali, koji su nadrasli modele što su ih inspirisali, i koji upotpunjuju predstavu o svome autoru, o savremenoj mu kulturnoj klimi, te o čitavoj nacionalnoj literaturi, ali i književnosti uopšte.\nKao i većina književnoteorijskih pojmova ni parodija se ne može jednoznačno definisati. Ovaj rad nema cilj da se upušta u opširniju raspravu o pravoj prirodi parodije kao književnog fenomena koji proučavaoci književnosti različito posmatraju. Parodija se, između ostalog, može tretirati kao zaseban žanr, kao metažanr, zatim specifičan literarni postupak, kao naročiti vid ili oblik književnoumetničkog ili književnokritičkog dela, kao stvaralačko načelo i istovremeno načelo subverzije itd. Podsetiću ukratko samo na neke osnovne odrednice koje se odnose na suštinske odlike parodije. Književni leksikoni parodiju obično određuju kao komičnu, podrugljivu imitaciju ozbiljne pesme uperenu protiv nje, koja svesno naglašava, hiperbolizuje i karikira najtipičnije osobine izraza i jezika jednog pisca ili dela, osobine neke književne vrste ili stila epohe, tako da oni postaju smešni (Rečnik književnih termina, 1992, 570). U svojoj studiji o problemima komike i smeha Vladimir Prop parodiju smatra ponavljanjem spoljašnjih osobina nekog fenomena koje inače zaklanjaju smisao parodirane pojave, imitacijom koja ima cilj da ispolji unutrašnju neuverljivost i nedostatke onoga što se podvrgava parodiranju (Prop, 1984, 75–76). Parodija se javlja naročito u prelomnim trenucima kulturnog i književnog života, kao sredstvo kritike i međusobnog ismevanja pisaca koji pripadaju različitim generacijama (Rečnik književnih termina, 1992, 570), i pouzdan je pokazatelj da je književni pravac koji se parodira u izvesnom smislu nedozreo ili preživeo (Prop, 1984, 77). Postoje različiti načini parodiranja: verbalni, kod kojeg se karikiranje i trivijalizacija postiže izmenom pojedinih reči; stilski, koji komičnim ili ironičnim podražavanjem stila, jezika, stvaralačkog postupka ili manira pisca umanjuje vrednost parodiranog dela; i tematski, „koji u svojoj transpoziciji obuhvata temu datog dela, kao i njegovu formu, izrazitije, sa oštrijim, satiričnim akcentima, kao svojevrsnom pesničkom kritikom pesničkog (umetničkog) dela” (Rečnik književnih termina, 1992, 571). Parodiranjem stila jednog pisca koji istovremeno nosi oznake i pravca kome pripada, ismeva se i dati pravac sa stanovišta estetike druge poetičke struje (Prop, 1984, 77). Dela parodijskog karaktera unekoliko su specifična zbog svoje veze prema modelu koji ih je inicirao i obično računaju na neposredne humorističke, satiričke, smehotvorne i kritičke efekte, ali ne gube nužno svu aktuelnost i zanimljivost kada se izmene okolnosti u kojima su nastala i protiv kojih su usmerena. Prema zaoštrenosti parodijskog stava mogu se izdvojiti dva tipa parodije: humoristična, koja se prema modelu odnosi dobronamerno, i satirična, koja se oštro suprotstavlja estetskoj i idejnoj suštini originala, dovodeći ponekad njegovu strukturu i značenje do apsurda (Rečnik književnih termina, 1992, 571). Tako parodija postaje specifičan oblik kritike kako književnih dela, pisaca i literarnih navika sredine, te estetičkih kriterijuma i shvatanja na koja neposredno aludira, tako i pojava od šireg kulturnog i društvenog značaja (Rečnik književnih termina, 1992, 571), i jedno je od najmoćnijih sredstava društvene satire (Prop, 1984, 77).\n Videti: Hristić, 1966, 200.\nTakođe treba istaći da se književnom parodijom osim obnavljanja iscrpljenih umetničkih formi i sredstava, postupkom dekonstrukcije i osporavanja stilističkih uzoraka, te ponovnom (re)konstrukcijom dela, vrši i suštinski prodor u novo (Herman Sekulić, 1994, 9; Dombrovska-Partika, 1990, 51).\nParodija se ni u srpskoj književnosti ne bi smela zanemarivati, budući da je ovaj literarni fenomen duboko ukorenjen kako u našoj usmenopoetskoj tradiciji tako i u delima nekolicine pisaca iz različitih kulturnih i literarnih epoha. Ipak, ona najčešće ostaje van glavnih književnih tokova, te se samo uz izvesne rezerve (a bez utemeljenih razloga za takve sumnje) svrstava u kanon nacionalne književnosti, uprkos tome što kao i većina humoristično-satirički intoniranih dela uživa popularnost kod publike. Osim što se javlja u narodnoj književnosti i to u nekoliko različitih vidova i poetskih i proznih vrsta, parodija nalazi svoje mesto i u pisanoj književnosti, naročito u određenim razdobljima i obično kod pisaca popularnih dela, takozvanih „narodnih/narodskih”, „pučkih” pisaca, a svaki od njih parodira stilske i žanrovske odlike delā karakterističnih za određeni literarni pravac, koja su već dovela do izvesnog zasićenja, te se parodijom razaraju važeće poetičke zakonitosti i nagoveštavaju promene i inovacije. Među tim ostvarenjima treba pomenuti parodije ljubavne poezije i spevova dubrovačkih baroknih pesnika Stijepa Đurđevića (Derviš), Ignjata Đurđevića (Suze Marunkove iliti tužba ljuvena Marunka), te Dživa Bunića (Gorštak); zatim parodijske elemente u satiričnom delu Mihaila Maksimovića Mali bukvar za veliku decu; srpsko građansko pesništvo; te Sterijin pokušaj sistematičnije parodije većeg proznog žanra, njegov Roman bez romana, i konačno Radičevićeve i Zmajeve šaljive ode, koje su pre svega parodija ove književne vrste izuzetno zastupljene u klasicističkom pesništvu. Na prvi pogled čini se da su ove parodije više usmerene na smehotvorni efekat, da u njima dominira humorističko-satirička projekcija koja ukazuje na izvesne anomalije u društvenim odnosima, i retko gde je jasno izražena piščeva svesna namera da ismeje i književni oblik i uopšte književni život svog vremena.\n Osim u navedenom leksikonu (Rečnik književnih termina, 1992), studijama (Prop, 1984; Herman Sekulić, 1994) i ogledu (Dombrovska-Partika, 1990), zanimljivo je videti i kako su drugi autori razmišljali o problemu parodije, a upravo povodom Vinavera: Hristić, 1966; Lalić, 1971; Zorić, 1976; Hristić, 1994; Zorić, 1997; Hamović, 1997; Tešić, 1997; Tešić, 1998; Beleslijin, 2003.\n Možda su baš parodijska dela doprinela popularnosti tih autora kod publike.\nAli to je verovatno samo prvi ovlašni utisak koji može da zavara, i sigurno nije slučaj sa parodijama Stanislava Vinavera, čiji opseg i doseg daju naročit značaj ovoj književnoj pojavi u nas, a možda i šire, i dublje, suštinski.\nVinaverova parodijska delatnost predstavlja specifičnost ne samo u okvirima srpske književnosti ove vrste, već i među sličnim ostvarenjima u evropskim literaturama. Složenost njegovog poduhvata jedinstvenog po koncepciji i po realizaciji nadilazi sve pojedinačne parodije nekih pesnika i zbirke parodijskih tekstova objedinjenih bez nekih čvršćih principa i sistema organizovanja. Sistematičnost Vinaverovih parodijskih napisa uočava se i pre objavljivanja Pantologije novije srpske pelengirike kao zasebne parodične zbirke 1920. godine, u pesničkim parodijama objavljivanim u periodici (beogradski listovi Štampa i Pijemont u periodu od 1911. do 1913. godine), kao i u pretposlednjem ciklusu njegove prve pesničke zbirke Mjeća iz 1911. godine, gde se zapravo nailazi na začetke glavnog parodijskog projekta. Inicijalno nastala kao svojevrsni utuk na Antologiju novije srpske lirike Bogdana Popovića (Zagreb, 1911), Vinaverova parodija antologije ili antologija parodija (sopstvenih) dosledno preslikava formu svoga prototeksta – od naslova i uvodnog teksta sastavljača, do podele uvrštenih pesama na tri doba. U izvrnutoj antologiji našli su se mahom isti autori i pesme kao i u originalnoj zbirci, ali već manje dosledno, uz izmene i dopune, te slobodniji odnos prema modelu, sve u nameri da se parodijom razobliči Popovićev estetički koncept i, na širem planu, književne i kulturne prilike u Srbiji toga vremena. Parodijama se Vinaver obračunavao i sa idejama energičnog i neumoljivog Jovana Skerlića, drugog velikog arbitra srpske književne kritike s početka prošloga veka, a to je i docnije ostalo Vinaverovo oružje protiv potonjih kritičara drukčijih polazišta i stavova s kojima se idejno sukobljavao. \n Videti: Hristić, 1966, 199; Lalić, 1971, 234.\n Gotovo sve parodije iz zbirke Mjeća, tj. Pesničkih spisa Trajka Ćirića (mlađeg) ušle su kasnije, uz izvesne izmene i dorade, u Pantologiju novije srpske pelengirike iz 1920. godine. Izostao je samo uvodni Sonet čitatelju i Prolećna pesma pripisana Momčilu Miloševiću, „klasičaru” (Vinaver, 1911, 107 i 123).\n Ovom prilikom neću se dublje upuštati u razmatranje kritičko-polemičke dimenzije Vinaverovih parodija i procenjivanje njihovog značaja i mesta koje zauzimaju u okviru piščevog opusa i u kontekstu srpske književnosti i književne kritike.\nStoga vremenom, kako se situacija na našoj književnoj sceni menja, dolazi do dopuna, izmena, proširivanja i „zaslađivanja”, kako pojedinačnih tekstova, tako i Pantologije u celini, pa u međuratnom periodu Vinaver objavljuje, kao nastavak prve zbirke, Novu pantologiju pelengirike (1922) s parodijama tekstova iz „najnovijeg doba”, a u izdanju iz 1938. već iz naslova se očituje proširenje i u prostornoj, geografskoj i u vremenskoj ravni, jer je reč o Najnovijoj pantologiji srpske i jugoslovenske pelengirike. Uticaj Popovića, koji je izazvao prvobitnu pantologijsku reakciju, dakako je opao, ali jednom usvojena forma antologije omogućila je Vinaveru da, ne narušavajući unutrašnji sistem, nastavi hronološki prikaz izobličene slike naše literarne stvarnosti u istorijskom nizu. Poput kakvog šalozbiljnog književnog barometra pratile su Pantologije i Alajbegova slama promene na književnoj sceni, uključivši u svoj vidokrug i mlađe generacije avangardista, nadrealiste, kao i posleratno pesništvo do pojave Pavlovićeve i Popine poezije. Tako je parodija u izvesnom smislu zaista postala „paradigma Vinaverove stvaralačke prakse” (Tešić, 1998, 129), jer od svoje parodijske delatnosti pisac nije odustao do kraja života.\n Zbirni naziv Pantologije odnosi se na sve tri Vinaverove međuratne zbirke parodija. Ipak, tema i obim ovog rada nužno su mi nametnuli potrebu da omeđim građu na kojoj ću proučavati fenomen parodije, te sam se odlučila za prvu zbirku parodija (Vinaver, 1920) na koju se u tekstu odnosi jedninski oblik Pantologija. I u okviru ove zbirke suzila sam izbor na svega tri pesme, pošto bi mnoštvo primera onemogućilo detaljnu analizu Vinaverovog parodijskog razaranja konkretnih žanrova što je u stvari i najbitniji cilj moga rada. Treba, dakle, napomenuti da su iz razmatranja izostale sve parodije narodne književnosti, veliki deo umetniče poezije znatnijih srpskih i hrvatskih pesnika različitih epoha, svi pripovedni i kritički, te naučni i žurnalistički žanrovi, jer ovaj rad nema pretenziju da pruži detaljan i potpun uvid u Vinaverov parodijski opus, pa se iz ovih razmatranja ne mogu izvlačiti opštiji zaključci. Pri navođenju stihova služila sam se uglavnom drugim izdanjem (Vinaver, 1938), poslednjim koje je objavljeno za Vinaverova života, smatrajući ga autorovom konačnom rečju, ali imajući u vidu izmene, dopune i dorade koje su izvršene u odnosu na prvo izdanje (Vinaver, 1920), kao i razlike koje postoje u verzijama tih pesama objavljenih pre izdanja zasebne zbirke parodija (Vinaver, 1911).\n U zbirci Alajbegova slama (1969) posthumno je objavljen samo deo rukopisa nastalih posle objavljivanja drugog izdanja Pantologije (1938) i u periodu posle Drugog svetskog rata, sve do Vinaverove smrti 1955. godine.\n O naročitom parodijskom karakteru čitavog Vinaverovog stvaralaštva videti takođe: Lalić, 1971; Pavlović, 1992.\nPantologije Stanislava Vinavera slojevit su i komplikovan književni organizam jer je parodijski postupak izveden na više različitih nivoa. Vinaverove zbirke odlikuje izvestan opšti parodijski stav, pošto su parodijskoj preradi podvrgnuti svi njihovi elementi i na globalnom planu (koncepcija zbirke), kao i na mikroplanu (pojedinačne pesme, stihovi, metrički obrasci). Predmet parodije u Vinaverovom pantologijskom opusu jesu konkretne pojedinačne književne tvorevine, stvaralački manir nekog pisca, formalne i žanrovske karakteristike delā, stil epohe, i čitava struktura Popovićeve antologije, a odnos prema modelu nije strogo imitatorski. Ovaj kongenijalni umetnik ima dovoljno književnog znanja i umeća da oseti nečiji stvaralački postupak i idejni horizont, da prodre u njegovu bit, uoči suštinske specifičnosti koje tvore delo i stil pisca, ono što je u njega najizrazitije, bile to poetske vrednote ili nedostaci, te se smelo otiskuje od modela, dekonstuiše ga na razne načine i na različitim nivoima (od interpunkcijskih i leksičkih modifikacija do izobličavanja idejnog sveta dela ili poetičko-estetičkih stavova autorā), stvarajući novo, jedinstveno delo, koje daje novu nijansu i samom predlošku, i traje u sećanju čitalaca čak i kad je model izbledeo ili zaboravljen. Svakako, treba imati na umu da su ove parodijske obrade literarnih dela srpske književne tradicije i propratni parodijski intonirani tekstovi u zbirkama odraz Vinaverovog ličnog, subjektivnog i vrlo pristrasnog stava prema pojedinim piscima, kritičarima i književnim pravcima, te je sasvim jasno da će neke parodije odisati dobronamernim simpatijama i blagim šaljivim tonom, dok će u drugim slučajevima Vinaver biti zajedljiv i britak.\nOvom prilikom ne mogu se detaljnije pozabaviti analizom Vinaverovog obimnog parodijskog opusa koji pruža mogućnost posmatranja iz brojnih i raznolikih aspekata, već ću razmatrati pretežno parodiju književnih vrsta u njegovoj Pantologiji (Vinaver, 1920). Ipak, nemoguće je pritom potpuno izolovati samo jednu ravan parodije i ne uključiti i druge nivoe, budući da pojedinačne tvorevine predstavljaju zasebne celovite složene strukture u kojima su različiti aspekti parodije nerazmrsivo isprepleteni, a postoji i međusobna povezanost svih parodija na višem stupnju organizacije, u okviru svake zbirke, ali i u kontekstu Vinaverovog parodijskog i celokupnog opusa.\n Videti kritičke i analitičke tekstove koji se odnose na Vinaverovo stvaralaštvo, posebno na njegove parodije: Hristić, 1966; Lalić, 1971; Pavlović, 1992; Zorić, 1976; Gordić; Gordić, 1983; Dombrovska-Partika, 1990; Hristić, 1994; Zorić, 1997; Hamović, 1997; Tešić, 1997; Tešić, 1998; Beleslijin, 2003.\nVinaverove Pantologije, kao i Alajbegova slama, pored toga što predstavljaju pregled istorije srpske književnosti od romantizma do sredine dvadesetog stoleća naravno iz parodijske vizure, takođe su i parodijska dekonstrukcija žanrovskog sistema književnih epoha zastupljenih u zbirkama. Svaki period i pojedinačni pisci zastupljeni su upravo književnim rodovima i vrstama koji su najkarakterističniji i najčešći u okviru stilske formacije ili opusa autora o kojem je reč. Tako se u Pantologijama našlo mnoštvo parodija lirskih vrsta, primeri prelaznih lirsko-epskih žanrova, zatim epska poezija, pesme u prozi, ali i novele, pripovedni pasaži, odlomci iz romanesknih dela, pa čak i parodije čitavih romana, drama, libreta za operu, i složenog literarnog koncepta kakav je antologija, te tekstova koji ne spadaju u beletrističke žanrove. To su parodije kritičkih i analitičkih tekstova o književnosti, predgovora, književnih manifesta, prikaza, naučnih komentara, studija i rasprava kako o literarnim temama, tako i o muzici, istoriji i kulturnim zbivanjima uopšte. Uz to su svoje mesto u zbirkama našla i maturska pitanja čiji su odgovori dati u humorističko-satiričnom ključu, parodije novinskih reklama i oglasa kao žurnalističkih žanrova, i šaljivo-zajedljivi biogarfski podaci o piscima i drugim istaknutim ličnostima iz ondašnjeg kulturnog i javnog života. Na taj način Vinaver uspostavlja kritički odnos prema pojedinačnim rodovima i vrstama koji su književna konvencija nasleđena iz prethodnih literarnih epoha, ali i prema čitavim sistemima žanrova karakterističnim za određeni književni period ili pravac, ukazujući na izvesnu potrošenost tih obrazaca u koje su se učaurili neki motivi i postali manirom određenih autora. Vinaver osim toga prenaglašava i parodira i druge elemente konkretnih dela, imitira i karikira stvaralačke postupke pisaca i stil epohe, a mozaičnost njegovih zbirki daje panoramsku karikaturalnu sliku duhovne atmosfere i kulturne i društveno-političke klime u Srbiji između dva rata i u poratno doba do sredine dvadesetog stoleća.\nNa sledećim primerima iz Pantologije novije srpske pelengirike (Beograd, 1920. godine) pokušaću da pokažem Vinaverov parodijski postupak usmeren pre svega na dezintegraciju književnog žanra, ali imajući u vidu i druge aspekte i funkcije njegove parodije, te celokupni efekat novonastalog dela. Reč je o trima lirskim vrstama čija su poetička svojstva relativno jasno i precizno određena u teoriji književnih rodova i vrsta, a prepoznatljive i definisane su primarno na osnovu formalno-strukturnih osobina, opšteg tona, stava lirskog subjekta prema predmetu pevanja i eventualnoj svrsi dela, a manje na osnovu tematsko-sadržinske komponente pesme.\nOdu Vinaver parodira u duhu ranijih Zmajevih ostvarenja na tom polju, zadržavajući, dakle, uzvišeni ton, patetizovanu hvalospevnu retoriku izvornog žanra, a nasuprot tome odabira banalan, svakodnevni predmet koji će pesmom slaviti i izraziti mu svoje divljenje. Taj nesklad između predmeta pevanja i poetskog izraza proizvodi komičan efekat, od ozbiljnog poetskog oblika stvara humorno delo još više naglašavajući visokoparnom intonacijom trivijalnost i ništavnost teme. Vinaver u svojoj Pantologiji parodijsku odu U ime Rečnog (Vinaver, 1920, 16-17) pripisuje Svetislavu Stefanoviću, velikom poznavaocu i poštovaocu engleske književnosti i kulture, pa je u skladu sa tim ova oda posvećena „jednom velikom engleskom pronalasku”, kako je prvobitno i bila naslovljena ova pesma u zbirci Mjeća, gde je i njen autor okarakterisan apozitivnom sintagmom „anglofil i pozitivista” (Vinaver, 1911, 122). Docniji naslov je možda unekoliko suptilniji i pomalo zamagljuje inače vrlo prizemno značenje osnovnog motiva ode koja kao epohalni pronalazak slavi zaista nužni, ali nimalo poetični engleski tip toaleta koji se spira vodom (water closet; otuda verovatno i ono „Rečni” u naslovu koji je aluzija na Stefanovićevu pesmu U ime Večnoga). Kada se ovo ima na umu tekst parodije postaje sasvim razumljiv, potpuno se razjašnjava jutarnje hitanje poetskog subjekta ka ovom spasonosnom izumu koji ga razrešava delikatnih muka. Čitava pesma ispevana je u drugom licu jednine, neprestano apostrofirajući predmet divljenja, što predstavlja jednu od osnovnih odlika ode kao poetskog žanra:\nTebi ću pevat, a zašto da ne\nVelika te je Engleska dala\nIzum si velik. Glava ne mala\nPronađe tebe. Sunce kad svane\n Interesantno je da je Jovan Hristić priređujući posleratno izdanje Vinaverove Pantologije (Vinaver, 1966) izostavio ovu pesmu.\n Stefanović, 1904, 37-38. Drugi deo ovog poetskog diptiha Bogdan Popović je uvrstio u svoju Antologiju (Antologija, 1911, 158-159).\nJa svako jutro, ja jutro svako\nKo svaki smrtni, ko svaki čovek\n– Tako je bilo i bit će dovek\nJa tebi hitam, tebi, dakako!\nA kad god, bogme, sred teških jada\nI više puta, i puta mnogo\nTebi sam hito kolko sam mogo.\nTi nisi dao da očaj svlada…\n…Ti nisi dao da očaj svlada\nI posle snova, pisanja, rada\nTebi sam hito, sred teških jada.\n(Vinaver, 1938, 13-14).\nPovišeni svečani ton ode, koji se potencira i variranjem i gomilanjem visokoparnih izraza i fraza, urušava se u parodiji prozaičnošću teme u čijoj je osnovi fiziološka potreba vršenja nužde, doduše nigde eksplicitno imenovana, ali dovoljno jasno sugerisana, relativno sublimiranim izrazima, bez skliznuća u vulgarnost. Na taj način Vinaver razara smisao imanentan žanru ode dovodeći u pitanje i smisao samog žanra u kontekstu njegovih poetičkih pogleda i međuratnih književnih zbivanja, i uopšte smisao prigodne poezije spevane u nečiju slavu, budući da je poznat negativan stav ovog autora prema svakoj vrsti utilitarnosti književnog dela.\nParodiju elegije kao književne vrste Vinaver je veoma uspešno izveo na primeru pesme Slovenski ban (Vinaver, 1920, 12-13), koju u Pantologiji potpisuje Vojislav Ilić, poznat između ostalog i kao vrstan elegičar. I u ovom slučaju autor parodije se pridržava nekih odlika žanra, a zadržava i neke osobenosti poetskog izraza pesnika kojem se pripisuje parodirani tekst.\n U drugom izdanju (Vinaver, 1938, 10-11) naslov ove pesme je izmenjen i glasi Slovenski bal, što bi mogla biti i štamparska pogreška, no upravo je pod tim izmenjenim naslovom pesma preštampana i u kasnijem priređenom izdanju (Vinaver, 1966, 19). Pre-pantologijska verzija (Vinaver, 1911, 109) nosi ovde navedeni naslov, dakle Slovenski ban.\nTo su pre svega setno raspoloženje koje dominira pesmom i koje se postiže kontrastiranjem motiva u vremenskoj ravni, na relaciji nekad – sad, kao i lamentiranje nad prolaznošću slave i života uopšte što je tipično za elegiju.\nNa obali reke Špreve\nGde sad bolno plaču ševe\nNa obali Špreve reke,\nU iskonske dne daleke\nTomislav je vlado dan.\nPodizo je divne čuke…\nSada tamo – naše bruke!\nSada tamo – hukću šljuke\nSve je puno njine huke!..\n(Vinaver, 1920, 12-13).\nVojislavljev pesnički jezik imitovan je obilnom upotrebom motiva iz prirode, koji u Vojislava nose simbolička značenja, s tim što Vinaver za parodiju bira manje poetičnu floru i faunu, čiji nazivi svojim fonetskim likom narušavaju eufoniju i deluju prilično grubo i rogobatno (ševe, šljuke, smreke, cvrčak, hrčak, divlji trčak). Takođe su tu i istorijska tematika prema kojoj je Vojislav imao izvesne sklonosti, kao i pomen drevnog slovenskog božanstva, što se može sresti i u Ilićevoj poeziji. Elegijska intonacija se prenaglašava obiljem „plačevnih” izraza (bolno plaču, jecaju setne, tuži, plače), što se s vremena na vreme naglo prekida uvođenjem prozaičnih iskaza upadljivo neprimerenih žanru (naše bruke; Jednog dana Nemci došli / Al su vrlo gadno prošli) i pažljivim odabirom reči za rimu koje se odnose na pojmove iz disparatnih sfera značenja (I Tomislav na oltaru / Dade Ladi mnogu šaru), sračunato iskombinovanim i\n Reč „dan” u ovom, kao i u poslednjem stihu pretposlednje strofe po svoj prilici je propust slovoslagača, jer i u prethodnoj verziji (Vinaver, 1911, 109) kao i u potonjim (Vinaver, 1938, 11, te Vinaver, 1966, 19) na njenom mestu, sasvim logično, stoji odgovarajuća reč „ban”.\n Verzija ove pesme u Pesničkim spisima Trajka Ćirića (Vinaver, 1911, 109) sadrži nešto prošireniji motiv slovenskog božanstva kao pomagača kome potom zahvalni vladar prinosi žrtvu, samo što nije reč o Ladi već o gromovniku Perunu, čija atribucija više odgovara ratničkom motivu u pesmi, ali možda ga je Vinaver i zamenio upravo stoga što je isuviše skladno delovao.\n U prvoj verziji ove parodije (Vinaver, 1911, 109) Tomislav je povodom slavne pobede nad napadačima na oltar prineo „mnogu paru”, što je jednako prozaično kao i kasnije odabrano rešenje za rimu, koje je zadržano i u kasnijim izdanjima (Vinaver, 1920,13; Vinaver, 1938, 11; Vinaver, 1966, 19).\nusmerenim na postizanje komičnog efekta. Sve ovo dodatno je naglašeno i upotrebom patetičnih klišea iz rekvizitarija patriotske poezije, čime se ismeva romantičarski obrazac rodoljubivog pevanja, zaluđenost slavnom prošlošću i hiperbolisanje nacionalnog ponosa:\nPosle toga dugo vreme\nPoštovaše sveto teme\nI slovensko silno sleme\nTomislava drevno pleme.\n(Vinaver, 1938, 11).\nZavršna pesnička slika veoma upečatljivo ilustruje Vinaverov parodijski postupak, a zvučni utisak proizveden aliteracijama naglašava parodijsko značenje poente pesme koja je i grafički istaknuta:\nSada tamo tuži cvrčak\nI s njim plače mali rčak\nA svud raste divlji trčak.\nOvaj primer ilustrativan je i kao još jedan vid Vinaverove odbrane poezije, u ovom slučaju odbrane njenog dostojanstva i autonomnosti poetske funkcije u odnosu na druge, vanestetske svrhe u koje je književnost u tom razdoblju često bila „upotrebljavana”, bez obzira da li je reč o rodoljublju, moralnim ili pedagoškim poukama i pridikama ili slavljenju nekog kulta, kao što je to bio slučaj u primeru žanra ode.\nDon Fernando Milorada Mitrovića (Vinaver, 1920, 8-10) pantologijski je primer parodije lirsko-epskog poetskog žanra romanse, a pandan mu je verovatno Papučica, stvarno autorsko delo potpisanog pesnika. Vinaver se, sledeći Mitrovićev primer, drži izvornog hronotopa romanse kao književne vrste, te junake i zbivanje smešta na tlo Španije u viteško doba. Povest o galantnom zaljubljenom don Fernandu, upornom u svojim ljubavnim namerama, i zanosnoj ali oholoj i hladnoj lepotici, doni Bjanki, tipičan je zaplet trubadurske poezije i romanse, sa svim pratećim elementima.\n U kasnijim izdanjima ova parodija je preštampana u identičnom obliku (Vinaver, 1938, 6-8; Vinaver, 1966, 15-16), dok u varijanti iz Mjeće postoje neznatne razlike (Vinaver, 1911, 111-112).\n Mitrović, 1910, 34-40.\n Rečnik književnih termina, 1992, 721, 722, 886.\nNaime, dona Bjanka se po lepoti pročula u Sevilji, a don Fernando se u društvu prijateljā zarekao da će je osvojiti uprkos njenoj oholosti; okolina znatiželjno prati dalji razvoj događaja, koji se, mada ih je Vinaver sabio u relativno kratku verziju ove lirsko-epske vrste, odlikuje dinamičnim preokretima, a posle hvalospeva i serenade gospi dolazi do zbližavanja zaljubljenog para. Parodijski postupak Vinaverov ogleda se u ovom primeru na leksičkom planu, odnosno, u poetsko-narativno tkivo koje sasvim odgovara merilima žanra parodičar unosi pojedine reči koje, iako fonetski liče na očekivane i primerene izraze, nisu baš najadekvatnije upotrebljeni, te deluju začuđujuće i izazivaju smeh kod čitalaca, naročito kad im se smisaono suprotstave drugi motivi:\nDon Fernando, vitez prvi\n(Pretci su mu svi grandeca)\nOd najplavije je krvi.\nDon Fernando gorko jeca:\n(Vinaver, 1938, 7).\nKlišetirani opis Bjankine lepote i niz ustaljenih poređenja i metafora kojima joj se don Fernando udvara:\nNežna, bajna, vita, tanka\nPuna čari, puna milja.\nMrsiti joj ruse kose!!\n(Vinaver, 1938, 6);\nDona Bjanka, cvete sunca,\nNimfo, divna ko Madona\n(Vinaver, 1938, 7)\nu parodiji se preseca šaljivim dosetkama:\nI sam mudrac će da bunca\nKad te vidi samo, dona.\n(Vinaver, 1938, 7),\nili neobičnim fonetskim likom neke reči, poput „đitare” uz koju zapeva mladi „’idalgo ”, što potvrđuje Vinaverov dar inventivnosti i izuzetnu osetljivost njegovog nerva za jezik i za humorne efekte. Na ovom mestu Vinaver čini iskorak u odnosu na osnovni tekst koji parodira; ukršta parodiju Mitrovićeve romanse o donu Rodrigu i doni Ani sa drugom parodijskom\n U prvoj verziji iz Mjeće, koja nosi naslov Don Fernando i dona Bjanka (Vinaver, 1911, 111-112) nije bilo ovih intervencija na fonetskom planu, te tamo stoji: „gitaru” i „hidalgo”.\nmatricom, sa Ljubavnom pričom o donu Nunecu i doni Klari Vojislava Ilića, koja je verovatno poslužila i Mitroviću kao inspiracija za pevanje u ovom žanru. Vinaverova intervencija na planu narativnog toka romanse, koja se odnosi na dugogodišnju ljubav ovog para, za koju je vrlo jasno, mada diskretno i bez vulgarnosti, nagovešteno da je erotske, plotske prirode, omogućila mu je vrlo upečatljivu završnicu:\nI prolaze noći, dani.\nŠeset leta ne izlaze,\nI ona mu ništ’ ne brani,\nI šeset se leta – maze.\nA kad prođe šeset leta\nDa je uzme on za ženu,\nSkoči Fernand sa kreveta\nI zaprosi – ruku njenu.\nAli Bjanka rudi sva mu\nI šapuće: „Pitaj mamu! ”\n(Vinaver, 1938, 8).\nU efektnoj parodičnoj poenti, koju Vinaver i grafički ističe, na videlo izbija lažna čednost plemenite gospe i grotesknost njene izjave, koja je u potpunoj suprotnosti prema njenim prethodnim postupcima. Tako parodičar tipičnu odliku žanra romanse, srećni završetak ljubavne priče koji najčešće podrazumeva krunisanje veze mladog para brakom, preobražava u komično-satirično izrugivanje i poigravanje ne samo sa literarnim fenomenima: žanrovskim konvencijama, junacima, stilom pisca, konkretnog dela i/ili književne epohe, već kritički aludira i na lažni moral i uopšte iščašenost društvenih prilika. U Vinaverovoj parodijskoj interpretaciji, koja verno imitira metrički obrazac (kratki osmerački stih) i sižejno-stilski postupak modela (dinamični obrti u toku zbivanja, hronotop, tip junaka, leksika, izražajna sredstva), Mitrovićevo poznoromantičarsko, sladunjavo pesništvo deluje prilično providno i\n Videti: Ilić, 1961, 260-262. Uporediti motive hidalgovog pevanja gospi uz gitaru, te dugog iščekivanja susreta i sjedinjavanja ljubavnika, što Vinaver hiperboliše u nastavku parodijske varijante pesme. Posebno je zanimljiva humorna poenta Ilićeve romanse, kad se na mestu gospe razotkriva njena sobarica, što je Vinaveru poslužilo kao pogodan motiv za šaljivi biografski podatak o Mitroviću, kojeg predstavlja kao „sina Dona-Klarine sobarice” (Vinaver, 1920, 69), nedvosmisleno aludirajući na Mitrovićevo ugledanje na Ilićevo pesništvo.\nšuplje, usiljeno, puno opštih mesta. Ovom parodijom Vinaver potvrđuje da je Mitrovićeva poezija, pa i sama romansa čiji je žanrovski obrazac s lakoćom razobličio i ismejao recidiv jednog staromodnog, odavno već prevaziđenog pravca, koji se veštački održava u životu, i kroz podrugljivi smeh najavljuje nova, avangardna strujanja u književnim zbivanjima između dva rata.\nParodije Stanislava Vinavera vrlo su značajan segment njegovog literarnog stvaralaštva, a ovde promišljani problem parodije žanrova u Pantologiji novije srpske pelengirike samo je prozrak u još nedovoljno ispitani tamni vilajet njegovog ogromnog i svestranog talenta. Tek se treba probijati kroz složenu strukturu Vinaverovih poznatih i dosad neobjavljenih parodija, razmotriti tipološke odlike tog opusa i ukazati na fukcionalnu raznolikost njegovih parodija. Vinaverove parodije, koje ni do danas nisu izgubile aktuelnost i šarm, ponekad su izrazito kritički nastrojene, a obaveštenom čitaocu pružaju obilje zabave, smeha, ali i povoda za razmišljanje o tadašnjim i večitim problemima književnosti i umetnosti uopšte. Kritička funkcija Vinaverovih parodijskih tekstova, i njen prevashodni cilj odbrane poezije i njenih avangardnih tendencija, mada su i one dobile svoju parodijsku interpretaciju u Pantologijama, te prevrednovanje sveukupne književne tradicije, zahteva i zaslužuje podrobnije izučavanje piščeve književnokritičke delatnosti, pre svega veze sa njegovim esejima. Ako se književna parodija zaista može smatrati spontanom autokritikom jedne književnosti, što je jedan od znakova zrelosti i superiornosti te književnosti (Lalić, 1971, 238), onda je neosporno da je Vinaver svojim Pantologijama potvrdio zrelost srpske književnosti u širokom istorijskom, teorijskom i kritičkom preseku.\n Videti tekst Milivoja Nenina o Mitrovićevim baladama i romansama, koji sadrži i osvrte na ranija kritička mišljenja o poeziji ovog pesnika (Nenin, 2005).\nAntologija, 1911 – Antologija novije srpske lirike. Sastavio Bogdan Popović, profesor uporedne književnosti na Univerzitetu u Beogradu. Izdanje Matice hrvatske, Zagreb,1911.\nVinaver, 1911 – S. Vinaver, Pesnički spisi Trajka Ćirića (mlađeg), u knjizi: Mjeća, knjiga stihova, b.i., b.m., 1911.\nVinaver, 1920 – S. Vinaver, Pantologiji novije srpske pelengirike, Napredak, Beograd, 1920.\nVinaver, 1922 – S. Vinaver, Nova pantologija pelengirike. Izdanje Biblioteke „Misao”, Beograd, 1922.\nVinaver, 1938 – S. Vinaver, Najnovija pantologija srpske i jugoslovenske pelengirike, Francusko-srpska knjižara A. M. Popovića, Beograd, 1938.\nVinaver, 1966 –S. Vinaver, Pantologija srpske i jugoslovenske pelengirike, priredio Jovan Hristić, Nolit, Beograd, 1966.\nVinaver, 1969 – S. Vinaver, Alajbegova slama, izbor i predgovor V. R. Košutića, Beograd, 1969.\nGordić– S. Gordić, „Vinaverova odbrana poezije”, u knjizi: Slaganje vremena, Matica srpska, Novi Sad, 1983.\nGordić, 1983 – S. Gordić, „Zračni Vinaver”, u knjizi: Slaganje vremena, Matica srpska, Novi Sad, 1983.\nDombrovska-Partika, 1990 – M. Dombrovska-Partika, „Parodija kao destrukcija i konstrukcija“, Književno delo Stanislava Vinavera, zbornik radova, urednik Gojko Tešić, Beograd – „Braničevo”, Požarevac, 1990.\nZorić, 1976 – P. Zorić, „Parodija – specifičan vid kritičke svesti”, u knjizi: Stanislav Vinaver kao književni kritičar, Institut za književnost i umetnost, Beograd, 1976.\nZorić, 1997 – P. Zorić, „Stanislav Vinaver nije isto što i Trajko Ćirić”, Almanah Vinaver za teoriju i istoriju moderne književnosti. Osnivač i urednik Gojko Tešić, god. I, br. 1, Društvo prijatelja Stanislava Vinavera, Beograd, 1997.\nIlić, 1961 – V. Ilić, Pesme. Za štampu priredio i predgovor napisao Milorad Pavić, Prosveta, Beograd, 1961.\nMitrović, 1910 – M. Mitrović, Pesme Milorada J. Mitrovića, priredio Jeremija Živanović, Srpska književna zadruga, Beograd, 1910.\nNenin, 2005 – M. Nenin, „Balade i romanse Milorada Mitrovića”, Žanrovi srpske književnosti – poreklo i poetika oblika, zbornik, br. 2, Filozofski fakultet u Novom Sadu – Orfeus, Novi Sad, 2005.\nPavlović, 1992 – M. Pavlović, „Zvučna ekumena Stanislava Vinavera”, u knjizi: Eseji o srpskim pesnicima, Srpska književna zadruga, Beograd, 1992.\nProp, 1984 – V. Prop, Problemi komike i smeha, preveo Bogdan Kosanović, Dnevnik – Književna zajednica Novog Sada, Novi Sad, 1984.\nSamardžija, 2004 – S. Samardžija, Parodija u usmenoj književnosti, Narodna knjiga, Beograd, 2004.\nStefanović, 1904 – S. Stefanović, Pesme. Originalne i prevedene, druga knjiga, Štamparsko-umjetnički zavod Pahera i Kisića, Mostar, 1904.\nTešić, 1998 – G. Tešić, „Parodijski kritičko-dijaloško-teorijski spisi Trajka Ćirića”, u knjizi: Prkosi i zanosi Stanislava Vinavera. Prilozi za monografiju, sveska prva, Prosveta, Beograd, 1998.\nTešić, 1997 – G. Tešić, „Trajko Ćirić, rodonačelnik srpske avangarde”, Iz književnosti. Poetika – kritika – istorija. Zbornik radova u čast akademika Predraga Palavestre, uredio Miodrag Maticki, Institut za književnost i umetnost, Beograd, 1997.\nHamović, 1997 – D. Hamović, „Pantologijski Vinaver”, Almanah Vinaver za teoriju i istoriju moderne književnosti. Osnivač i urednik Gojko Tešić, god. I, br. 1, Društvo prijatelja Stanislava Vinavera, Beograd, 1997.\nHristić, 1966 – J. Hristić, „Napomene”, u knjizi: Stanislav Vinaver, Pantologija srpske i jugoslovenske pelengirike, priredio Jovan Hristić, Nolit, Beograd, 1966.\nHristić, 1994 – J. Hristić, „Stanislav Vinaver ili iskušenje ozbiljnog”, u knjizi: Eseji, Matica srpska, Novi Sad, 1994.\nTHE PARODY OF GENRES IN THE PANTHOLOGY OF NEWER SERBIAN PELENGYRICS BY STANISLAV VINAVER\nAfter a short review of theoretical determinations and basic typological and functional characteristics of the parody as a literary phenomenon, the review of portion of the parody in Serbian literary tradition has been given. Fundamental characteristics, functions and significance of Vinaver’s parodies have been pointed out, as well as the literary elements and unliterary facts that were parodied by this author. Especialy his parodies of literary, journalistic and popular scientific genres were examined in this paper, including the analysis of a few specific exemples of poetic genres from Panthology of Newer Serbian Pelengyrics (1920).


VESELI SPUST NIZ DRINU! U susret tradicionalnoj drinskoj regati - Informer\n20:08 Srbija 0\nVESELI SPUST NIZ DRINU! U susret tradicionalnoj drinskoj regati\nOve godine biće 18. put da flota kreće od Rogačice do Ljubovije, a organizatori očekuju da će baš za punoletstvo biti najlepše * Svi programi potpuno besplatni\nSvake druge subote jula, već 18. godinu zaredom, niz Drinu, od Rogačice do Ljubovije, održava se tradicionalna Drinska regata. Reč je o najdužem spustu niz reku u Evropi od 40 kilometara, koji splavari pređu u proseku za devet sati.\nTuristička organizacija Ljubovije i ove godine spremno dočekuje goste iz zemlje i inostranstva da im predstave jednu od najčistijih reka Starog kontinenta i prirodne lepote.\n- Ove godine smo pripremili atraktivan prateći kulturni, zabavni i sportski program, i to potpuno besplatno za sve posetioce. Na programu su turniri u fudbalu, basketu, stonom tenisu i šahu, nastupi kulturno-umetničkih društva, pozorišne predstave za decu i odrasle. Centralno mesto u pratećim sadržajima su koncerti "Riblje čorbe" i Stevana Anđelkovića u petak, 12. jula, i Željka Joksimovića u subotu, 13. jula, posle plovidbe - kaže v. d. direktora Turističke organizacije Jelena Tešić.\nProšle godine u regati je učestvovalo oko 2.000 plovila i skoro 20.000 učesnika.\n- Svesni smo koliko ova manifestacija postaje popularna. Ove godine obeležavamo njeno punoletstvo. Počelo je skromno 2001. godine, kada se grupa zaljubljenika u Drinu tek sa nekoliko plovila otisnula do Ljubovije. Danas je ovo poznat događaj u turističkom kalendaru i ponosni smo na to. Drinska regata je 2014. u Privrednoj komori Srbije proglašena za najbolju Turističku manifestaciju u Srbiji - dodaje Tešićeva.\nOpština i turističke organizacije smatraju da bi ovu manifestaciju trebalo zaštititi kao nematerijalnu baštinu, a naša sagovornica veruje da će to svi podržati.\nUčesnici ovogodišnje regate treba da prijave plovila od 7.30 u subotu, 13. jula, a startuje se u 10 sati. Na pola puta splavari će pauzirati kod sela Trešnjica, gde će biti posluženi porcijama pasulja.\n- Zanimljiv će biti i šahovski meč koji će na reci odigrati naši šahisti sa dvojicom velemajstora iz Slovenije, a verujemo da će se uz brojne trubačke bendove napraviti pravi muzički spektakl na vodi. Vreme će, kažu, biti lepo, čekamo vas - poručuje Tešićeva.\nGlumac Nenad Okanović i kapiten KK Zvezda Branko Lazić ovogodišnji su promoteri plovidbe, a kapetan Drinske regate Zoran Vojinović obećava da će svi posetioci Dana Drinske regate u Ljuboviji biti dočekani kao slavski gosti.\ndrina regata spust Rogačica Ljubovija


Enver Idrizi: Nisam tražio podizanje spomenika Skenderbegu u Nišu i Preševu - JUGPRESS\nEnver Idrizi: Nisam tražio podizanje spomenika Skenderbegu u Nišu i Preševu\nPostavio: Jugpress 29 Decembra, 2020\nAlbanski šampion u karateu Enver Idrizi tvrdi da nikada nije davao izjavu kako želi da izgradi spomenik Skernderbegu u Nišu i Preševu .\nPosle objavljivanja tekstova u srpskim medijima pod naslovom “Albanski šampion, Enver Idrizi iz Ženeve želi da izgradi spomneik Skenderbegu u Nišu i Preševu” reagovao je sam Idrizi i demantovanjem ovih natpisa koje naziva špekulacijama protiv njega.\nIdrizi je za portal Blic Preševa rekao nikada nije dao takvu izjavu i da nije ni trenutak a nema ni potrebe za tako nečim.\nVest je prvobitno bila objavljena pod naslovom „Provokacija“ u srpskom izdanju Sputnjika koji je pisao da se Idrizi zalaže za finansiranje izgradnje nekoliko spomenika nacionalnom heroju Skenderbegu u gradovima Preševske doline, ali i u Nišu.\nIdrizi je rekao da je bio u Ženevi, da je učestvovao u manifestaciji i stavio buket cveća na bistu Skenderbeg ali da nikakve izjave novinarima nije davao.\n” Reči citirane u medijima nisu moje reči, one su samo laži i klevete. Karijeru sam postigao znojem i mogu to da kažem sa ponosom i ljudskom čistotom”, rekao je Idrizi .\n” Molim novinare srpskih medija da ne zloupotrebljavaju svoje ime, jer zbog klikova nije korektno koristiti ljude koji ceo život karijeru grade na ljudskim principima. Mislim da bismo u ovom trenutku trebali graditi bolju budućnost stvaranjem međunacionalnih odnosa jednih sa drugima, paralelno s tim da se razvijamo u svim sferama života kao što su kultura, sport, ekonomija itd. A da ne dozvolimo da preovladava nacionalizam i međunacionalni bes”, rekao je Idrizi.


1.014 Pregleda - вук - јан 24, 2021, 3:43 по подне\nBolesti odraslih su arheologija detinjstva, rekao je jedan veliki lekar pre mnogo godina, Saznanja poslednjih godina su pokazala da koreni mnogih bolesti nastaju u ranom detinjstvu. I mada mi uvek govorimo o nasledju, danas znamo da važniju ulogu imaju faktori sredine. Već u trenucima oplodjenja se dešavaju stvari koji odredjuju našu sklonost ka mnogim bolestima. Na primer, tečnost u kojoj plivaju spermatozoidi, a koju stvara prostata, sadži brojne belančevine koje utiču na proces oplodjenja. Poznato je da u insekata ova tečnost reguliše funkcionisanje ne samo repoduktivnih organa, već i imunog sistema. Studije na sisarima su pokazale sličan rezultat. Faktori u tečnosti prostate utiče na lučenje brojnih faktora kod žene, čime se olakšava začeće i suzbija reakcija odbacivanja fetusa. Noviji radovi ukazuju da od sastava sperme oca, zavisi metabolički profil deteta.\nOd faktora koji deluju na zdravlje posle rodjenja, najbolje je proučen efekat nižeg socijalnog statusa. Sve je više dokaza da deca iz siromašnih porodica imaju povećanu sklonost ka hroničnim oboljenjima. Nacionalna studija iz Engleske, koja je pratila veliku grupu dece od 1958 godine do 42-ge godine života, dokazala je tačnost ove teorije. Na primer, opšte loše zdravstveno stanje je bilo prisutno u značajno višem procentu u 42 godini u dece iz siromašnih porodica. Izgleda da faktori siromaštva programiraju organizam na takav način da su u kasnijim godinama skloniji odredjenim oboljenjima. Socijalni stres utiče na ekspresiju većeg broja gena, ukljujući gene za neuroendokrina kola ili reakciju na hormone. Ovo utiče na zdravlje povećavajući sklonost u kasnijem životu ka nastajanju različitih zapaljenskih bolesti (a one čine najveći deo hroničnih bolesti današnjice). Najbolji primer je reumatska groznica, koja je skoro potpuno iščezla u razvijenim zemljama, iako tamo deca često imaju streptokokne infekcije.\nU nerazvijenim zemljama, ova bolest je i dalje česta i ima ozbiljne posledice po zdravlje. U preglednom članku iz 2014 godine, utvrdjena je jasna veza izmedju socioekonomsklog statusa i pojave autoimunih bolesti (reumatizma, lupusa itd).\nŠto je položaj jedinke u društvu niži, to je zdravlje slabije. Etiologija ove pojave je kompleksna i ne može se objasniti samo lošijom ishranom ili uslovima stanovanja. Danas preovladava mišljenje je su efekti niskog socioekonomskog statusa pre posredovani efektima hroničnog stresa (a siromaštvo je stres) na centralni nervni sistem. Posebno veliki uticaj ima društveni status, potcenjivanje od strane drugih osoba dovodi ljude u stanje hroničnog stresa. Delovi mozga u hipotalamusu i periakvaduktalnoj sivoj masi dovode do reakcije na stres koja se manifestuje ubrzanim srčanim radom, povišenjem šećera u krvi, lučenje citokina koji dovode do nastanka zapaljenskih bolesti.\nPoslednjih godina je dokazana ključna uloga zapaljenja u većini modernih bolesti (rak, kardiovaskularne bolesti, dijabetes, astma itd). Kardiovaskularne bolesti su posledica začepljenja zida krvnih sudova, a rak nastaje posle dugotrajnih zapaljenskih promena u organima. Medjutim, ovde se javlja jedan paraks. Iako svi govorimo o negativnim uticajima stresa na ljudski organizam, stres je u stvari protivzapaljenska reakcija (u stresu se luče kortikosteroidi, koji deluju protivzapaljenski). Medjutim, ovo se odnosi samo na akutni stres, Kod hroničnog stresa, usled stalno povošenog nivoa kortizola, dolazi do smanjene reakcije na njega, što povećava sklonost ka zapaljenskih stanjima.\nZapaljenje je takodje povezano sa nižom inteligencijom i sklonošću ka ranom umiranju, pokazuje stuidija iz Švedske, objavljena u časopisu External link Brain, Behavior and Immunity. U ovom ispitivanjuje praćeno 50 000 mladih od 18 do 20 godina tokom 35 godina. Dr Hakan Karlsson koji je rukovodio studijom, ukazuje na efekte zapaljenja niskog intenziteta u skraćenju života i moždanih sposobnosti.\nEric Turkheimer je sa kolegama sproveo istraživanje na oko 50 000 dece, koje je pokazalo da je nizak socioekonomski status značajno smanjivao IQ. Što je porodica bila bogatija, efekat sredine na razvoj inteligencije je bio manji. Dakle, inteligentni bogati roditelji imaju inteligentnu decu, ali siromašna deca ne uspevaju da iskoriste genetski potencijal koji im je dat.\nPostoji još jedna važna razlika izmedju bogatih i siromašnih, a to je koncentracija toksičnih materija u organizmu. ove dve grupe se razlikuju po profilu toksina koje izlučuju mokraćom. Tim sa Univerziteta u Ekseteru, Engleska, je istraživao tzv. “hipotezu ekološke pravde” po kojoj bi siromašniji trebalo da imaju više koncentracije štetnih hemijskih materija u svom organizmu od bogatih. Praćena je koncentracija 200 hemijskih materija kod 5000 ljudi, izmedju 2000 i 2010 godine.Iznenadjujuće, obe grupe su imale dosta toksičnih produkata u organizmu, mada se njihov profil razlikovao. Industrijska zanimanja, pušenje i ishrana siromašna kalcijumom i gvoždjem je rezultovala visokim koncentracijama olova i kalijuma, dok je korišćenje morskih plodova i ribe u bogatih imalo za posledicu nagomilavanje žive, arsena i talijuma, kao i perfluorooktanoične kiseline. Takodje, često korišćenje sredstava za sunčanje (o njima ću posebno pisati), dovelo je do visokim nivoa benzofenona-3. U siromašnih je bio prisutran viši nivo produkata poreklom iz plastike (bisfenol i slični).\nJedno novo istraživanje je pokazalo da usled stresa, siromašni imaju skraćene telomere (o efektu skraćenja telomera na kraći životni vek sam već pisao). Ovo ihj predisponira ka češćim infekcijama, zapaljenskim poremećajima, ali i skraćuje život. Dakle, nema zdravlja bez blagostanja.\nOZNAKE IZVEŠTAJSrbijaCrni Bombarder PortalSrbija Najnovije VestiNajnovije VestiNAJNOVIJE DANASBranimir Nestorović


Sirija: Krvavi obračuni vojske i dezertera | Politika | DW | 30.10.2011\nNasilje u Siriji ne prestaje. Prema podacima opozicije, u borbama između vladinih snaga i dezertera ubijeno je više od 40 ljudi. Sirijski predsednik Asad i dalje igra na kartu nasilja i upozorava zapad.\nDemostranti traže da se uvede zona zabrane letenja\nBaš kao što je to bio slučaj i proteklih nedelja, informacije o događanjima u Siriji nisu stigle direktno sa lica mesta, već iz Londona. Tamo je sedište Sirijske organizacija za ljudska prava, koja prati zbivanja u domovini. A najnovije vesti nisu baš ohrabrujuće.\nU okršajima između sirijskih vojnika i dezertera u subotu (29.10.) ubijeno je više od 40 ljudi a na desetine je povređeno. Do žestokih borbi došlo je u trećem po veličini gradu Sirije, Homsu, i provinciji Idleb na severozapadu zemlje.\nU Homsu je još u prethodnoj noći bilo žestokih okršaja između vojske i dezertera, kada je ubijeno najmanje 17 ljudi. Tokom subote ubijeno je još najmanje 20 vojnika, više od 50 je povređeno. Među žrtvama su i civili.\nPrema podacima boraca za ljudska prava, u pokrajini Idleb, pri napadu dezertera na autobus bezbednosnih snaga ubijeno je 10 pripadnika snaga bezbednosti jedan dezerter.\nSirija je još u petak (28.10.) doživela jedan od najkrvavijih dana. U protestima posle molitvi, širom zemlje bilo je poginulih ili povređenih. Demonstranti su, prema jednom izveštaju agencije AFP pozvali međunarodnu zajednicu da po ugledu na Libiju, i u Siriji uvedu zonu zabrane letenja, kako bi zaštitili civile od napada snaga bezbednosti.\nPoziv za međunarodnu pomoć\nDelegacija Arapske lige osudila je neobično oštrim rečima „nastavljeno ubijanje civilista“. Grupa država pozvala je predsednika Bašara el Asada da se zauzme za zaštitu civilnog stanovništva. U nedelju bi trebalo da dođe do susreta sa predstavnicima sirijske vlasti u Kataru, kako bi se pronašao izlaz iz krize.\nI generalni sekretar Ban Ki Mun ponovo je zatražio hitnu obustavu vojnih napada na civiliste. Ban je zahtevao i oslobađanje političkih zatvorenika kao i svih onih koji su uhapšeni zbog učešća u protestima. Od početka protesta protiv Asada početkom marta, prema podacima UN, ubijeno je više od 3000 ljudi.\nPredsednik Asad je ponovo upozorio Zapad da se ne meša u unutrašnja pitanja zemlje. Sirija nije ista kao ostale zemlje u regionu, koje su doživele Arapsko proleće. Mešanje Zapada u Siriji izazvalo bi pravi zemljotres, upozorio je Asad.\nAutori: Marko Langer / Ivana Ivanović (AFP, rtr)\nTrajni link https://p.dw.com/p/131q4


SA-Izvidjaci: ILE JE MAĐIONIČAR!\nIlija Vitorović, dugogodišnji sarajevski izviđač, po struci inžinjer, po hobiju slikar a koji živi i radi na relaciji Waršava - Sarajevo, kako se može vidjeti je i stalni saradnik bloga SA izviđači. Objavio je više priloga a posljednji nam je poslao, ako se ne varamo 1.augusta ove godine. Vrijednost njegovih priloga se ogleda u tome što na neki svoj način pronalazi stare fotografije sa izviđačkih akcija. I kada ponekada pomislimo da nam se naši posjetioci i saradnici bloga ne javljaju, eto nam novog priloga od Ileta. kao da je mađioničar koji nam čita misli.\nOvog puta proslijedio nam je fotos star ravno 50 godina sa sleta izviđača na Ivanovim Koritima na Lovčenu 1963 godine, kada je nakon održane III Sreske škole na Tjentištu, jedna grupa sarajevskih izviđača učestvovala na istom.\nNa ovom fotosu s lijeva na desno su: Ljubiša Jakšić, Ilija Vitorović, Krešo Kalanović, Mebrura Muminović (udata Topolovac), Muzafer Osmanagić - Aga), do njega naslonjena na drvo (? ), a do nje Jadranka Salamunović, Vesna Mašic i (?).\nHvala našem Iletu. Opet nas je iznenadio!\nA ako ste vi još nekoga prepoznali na ovoj fotografiji ili imate u svojoj arhivi neku drugu fotografiju, neki novi prilog, javite nam se na ove adrese:\nObjavio/la Vesko u 00:21


Staljin i Tito nakon pola veka\nPoznato je da Josip Broz u svojim najboljim godinama nije prekidao potragu za ženom po svom ukusu, a da je u toj potrazi uspeo učinilo mu se ’36. godine prošlog veka, kada se u Moskvi oženio sa Nemicom Luciom Bauer.\nVenčani list kao dokaz brakom krunisane veze, a koji je izložen u Beogradu, danas se čini manje bitnim u odnosu na tragedije koje su u životu Lucie Bauer usledile, a što takođe saznajemo među izloženim dokumentima. Dakle, u Moskvi je usledilo:\n«Saslušanje Lucie Bauer ’36. i ’37. i izjava Valtera - to je ilegalno, konspirativno ime Josipa Broza - iz ’38. godine Izvršnom komitetu Kominterne.»\nNaime, kako objašnjava iz Arhiva Srbije i Crne Gore Nada Petrović, Lucia Bauer proglašena je za "državnog neprijatelja". Goru kaznu od te teško da je mogla dobiti, pa i ne iznenađuje to što je uskoro nestala u Staljinovim čistkama. Ostaće tajna da li je za Luciu bila lična izdaja to što je Broz o njoj podneo izveštaj Kominterni, a Staljinu zbog progona svoje supruge ne izgleda da je zamerio. Danas u biografijama dva državnika ovo je tek manje bitni momenat. Pomoćnik direktora državnog arhiva Miladin Milošević:\n«Interes naučne, ali i šire javnosti da proširi saznanja o dvojici lidera znatno je izražen. To je i razumljivo kada se zna šta su ove dve ličnosti predstavljale u svetu, a posebno u Jugoslaviji i u SSSR-u, državama kojih već više od 15 godina nema na geopolitičkoj karti.»\nIzložba u Beogradu prati odnose Tita i Staljina od ’35., pa sve do ’56. godine. Zahvaljući saradnji ruskih i srpskih arhiva otkrivamo, naprimer, pisma koje je Broz slao Staljinu u kojima mu se po oslobođenju od fašista žali na odnos vojnika Crvene armije prema stanovništu u Jugoslaviji, dok mu Staljin odgovara kako bi trebalo više razumevanja da pokaže prema žrtvi koju je Rusija pokazala tokom borbi za oslobađanje.\nNaravno, za mnoge ostaju najinteresantniji dokumenti koji oslikavaju atmosferu u vreme čuvene Rezolucije Informbiora. To je vreme u kom Moskva, navodi istoričar Čedomir Antić, ne prati samo Titovu politiku, već govori i:\n«Čak o njegovom privatnom životu. Suštinski slikaju Tita na isti način na koji je Titova propaganda slikala Staljina. I ovde postoji, recimo, jedna karikatura u kojoj je Tito prikazan kao dželat čija je sekira krvava i koji pruža kapu poput prosjaka u koju neko ubacuje dolare.»\nI tako sve do pomirenja 1956. godine kada Tito dolazi u Hruščovovu Rusiju. Tito je delio vizit karte i šetao u svečanoj uniformi, koja je danas takođe u Beogradu izložena, a po čijoj veličini se da zaključiti koliko je nizak taj čovek bio.\n«Ja se tih uniformi sećam. Imam toliko godina da se sećam kad ih je nosio, kad nisu bile u izlogu», kaže jedna od prvih posetilaca izložbe, kojoj je izgleda kao da je juče Tito putovao u Moskvu, gde je Staljinovo nasleđe već tada (istina još uvek tiho) kritikovano, dok je Broz u Jugoslaviji neprikosnoven, a o njegovim sličnostima sa ruskim diktatorom još dugo niko neće govoriti.\n«Ovde čak postoje i ta odlikovanja koja su jedan drugome podelili, pre svega taj Suvorovljev orden koji su svega petorica značajnih ljudi dobila tokom 20. veka. To je, inače, orden koji ima ogromnu vrednost - i numizmatičku i realnu. Objektivno, oni su predstavnici jedne iste priče, jedne iste ideologije, jednog istog metoda vladanja. Jedino što ih razlikuje, to je generacija. Tito je tek ulazio u politiku u vreme Oktobarske revolucije, Staljin je već bio u voćstvu jednog pokreta. S druge strane, Tito je jedini od vođa iz sovjetskog bloka koji je vodio svoju partiju u doba rata, koji je preživeo šezdesete godine i on jedini vlada sve do osamdesetih godina», kaže istoričar Čedomir Antić.\nPola veka je trebalo da prođe da jedna ovakva izložba ugleda svetlost dana.


MALI JUBILEJ NAGRADE TERPSIHORA | Tacno.net\nAutor 👤tačno.net 10.4.2016. u 18:10\nNagrada i Specijana pohvala TERPSIHORA koje je pre pet godina ustanovilo Udruženje profesionalnih baletskih igrača, koreografa i baletskih pedagoga Srbije, biće ove godine uručene 28. aprila, po već ustaljenom običaju u prostorijama Muzeja Narodnog pozorišta u Beogradu.\nTradicionalno, svečanost na kojoj se dodeljuju ova značajna priznanja za dostignuća i rezultate i potsticanje stremljenja ka daljem usavršavanju u umetničkoj igri, uručuju se povodom Svetskog dana igre, koji čitav svet slavi 29. aprila. Ovaj lep slavljenički čin kojim se istog dana slave dva značajna događaja za poslenike umetničke igre, ove godine je, iz objektivnih razloga pomeren dan ranije, odnosno za 28. april.\nNosioci dosadašnje Nagrade su: Ana Pavlović primabelerina, Jovan Veselinović solista, Konstantin Kostjukov prvak i koreograf, igrači Narodnog pozorišta i Đorđe Makarević koreograf i igrač Pozorišta na Terazijama;\nSpecijalnu pohvalu su dobili: Drina Pešić za televizijsku emisiju Svet baleta, Bitef dance kompanija, Ansambl baleta Narodnog pozorišta i autorski tim predstave Balerine Foruma za novi ples Srpskog narodnog pozorišta.\nMali jubilej već tradicionalne Nagrada i Specijalna pohvala TERPSIHORA biće 28. aprila u 13 sati u Muzeju Narodnog pozorišta u Beogradu, Dositejeva ulica br. 2.\nTada će žiri, u sastavu: Jadranka Jovanović, Bahram M. Juldašev i Milan Rus, obrazložiti svoju odluku i biće uručena priznanja.\nNagradu su materijalno pomogli Ministarstvo kulture i informisanja Republike Srbije, Manta System d.o.o. i Institut za umetničku igru iz Beograda.


izvor: Kim, autor Draža Petrović\nSrpski i albanski političari, mnogo pre nego što je korona otkrila rukovanje kao veoma opasnu tekovinu čovečanstva, uveli su pravilo da je veoma rizično pružati ruku onima koji su s one druge strane administrativne linije, (ne)popularno zvane - granica.\nTako je u julu 2012, odmah pošto je pao s vlasti, Boris Tadić sreo Hašima Tačija na nekoj konferenciji u Dubrovniku i pred kamerama se rukovao sa njim, što je tada predstavljalo neviđenu regionalnu atrakciju. Kao da su dva političara izvela specijalnu tačku na trapezu, a ne pružili jedan drugom ruku. Nema ko se nije oglasio o tom “veoma opasnom” gestu, najobičnijem rukovanju, valjda se brinulo da Tači Tadiću ne prenese Kosova virus, preteču korona virusa…\nOni najglasniji protivnici Tadićevog rukovanja sa Tačijem, naprednjaci i socijalisti, nedugo posle toga i sami su, pod patronatom Evropske unije koja im je dahtala za vrat kao novim licima srpske politike, morali da otpočnu masovno rukovanje sa kosovskim političarima, pa je problem Kosova krenuo da se malkice raspetljava.\nTopli ljudski dodir, takozvani „tač“ (engl: touch) bio je, zapravo, ključni početni momenat samita sa Tačijem (engl: Touchijem). Da li je Dačić „tačno“ Tačija ili je Tačić „dačno“ Dačija?\nIspostavilo se da je politika pipav posao, pa je Vučić, Dačićevom rukom, potpisao Briselski sporazum, pošto Kosova virus, isto ko i korona virus, kao najvažniju preventivnu meru predviđa da je sve, pa i zarazne sporazume, najbolje potpisivati tuđom rukom. U ovom slučaju, Dačićevom rukom.\nPokazalo se da Kosovo i korona imaju drugačija epidemiološka pravila – kod Kosova rukovanje dovodi do nekih pomaka, kod korone nikako.\nSada, kada je potrebno nastaviti pregovore uz ceo buljuk stranih posrednika koji niču kao pečurke posle kiše i respiratori u vreme Vučića, dok korona i dalje tinja kao globalna opasnost, ta zabrana rukovanja mogla bi biti adut u rukavu dve strane da smanje srdačnost, makar onu lažnu diplomatsku, jer se čini da ni jedni ni drugi nisu spremni da u totalu razreše kosovski čvor.\nA ne žele da reše taj čvor, sve dok ne nađu način da operu ruke pred svojim biračima od tog finalnog dokumenta koji bi se zvao pravno-obavezujući sporazum ili tako nekako.\nUz to, i manijakalno pranje ruku, kao novouvedena tekovina čovečanstva zbog korona virusa, neophodno je kod Kosova virusa.\nČini se da albanska strana razmišlja kako da opere ruke pred svojom javnošću od mogućnosti da delovi teritorije koju oni smatraju svojom ipak završe u srpskim “rukama”, dok srpski političari razmišljaju kako da operu ruke od Kosova kao nezavisne države kojoj su oni dali legitimitet.\nNema tog Domestosa, asepsola, tečnog sapuna ili razblaženog alkohola koji bi istorijski mogao da opere ruke, obraze, podove i sve ostalo što mora da se pere pred biračima odraslim na mantrama o našem i njihovom Kosovu.\nZamislite ovu situaciju: Vlada Srbije donosi odluku da podeli 100 evra svim punoletnim građanima Srbije, a kako po Ustavu Srbije građanstvo Srbije čini i stanovništvo Kosova, logično je da 100 evra dobiju i oni. Ajd da vidimo – da li bi univerzalni znak ljubavi, kakav je moneta od 100 evra koju vam neko daje na poklon, može da pomiri Srbe i Albance?\nNe može, izgleda, moraće da ih mire neki Lajčaci, neki Greneli, uglavnom, neki koji nemaju nikakve emocije, kojima je bitno samo da se Srbi i Albanci što više rukuju, makar zajedno kolektivno oboleli od kovida-19. Ali da oni, ti Greneli i Lajčaci, taj uspeh ubeleže kao preporuku da jednog dana dobiju Nobelovu nagradu za mir ili makar, poen u nekim svojim predizbornim, diplomatskim ili ličnim kampanjama.\nSrbija je umesto Kosova kojeg nema dovoljno, tokom pandemije Vladi u Prištini poklonila 1.000 testova za kovid 19 kojih takođe u tom trenutku nije imala dovoljno. Bilo je to ipak ohrabrujuće, da se tamo u Prištini nije našao neko pametan da predloži da se tih hiljadu testova vrati darodavcu, jer je srpski test za koronu, valjda, neprimenjiv na albanskom življu. Kosovo se neće rešiti dok god kosovski i srpski političari u mogućnostima traže nemogućnost. Nego će se rešiti tek kada počnu u nemogućnostima da nalaze mogućnost.\nMinistri zdravlja Srbije i Kosova razgovarali su o koroni preko video linka, dok se Kurtijeva vlada uveliko upokojila, a Srpska lista smišljala kako da neprimetno podrži sledeću kosovsku vladu. Ali da je podrži tako što će srpska javnost da stekne utisak kako je nikako ne podržava, jer ko je lud da podrži zloglasnog Haradinaja, o kome tabloidi Srpske napredne stranke u Srbiji pišu kao o tipu koga ni rođena majka ne bi podržala, a kamoli Srpska lista, skup časnih vatrogasaca sa “vekovnog ognjišta”.\nCela kosovska priča je, dakle, kombinacija raznoraznog licemerja. Imate SAD koji bi to pitanje da reši što pre kako bi Tramp svom biračkom telu, koje suštinski ne razlikuje koronu od Kosova, pokazao da je pomirio neke tamo Indijance, na nekom Balkanu, što prosečnom Amerikancu znači isto što i pomirenje neka dva luda naroda na bratskoj i prijateljskoj Atlantidi. Imate EU koja bi da sve to reši pre nego što se i sama raspadne na nekoliko “Kosova”, valjda smatrajući da će preko Lajčaka biti lakše lajkovati neki sporazum. Njihova deviza je: Lajkujte se preko Lajčaka. Dobro zvuči.\nImate, onda, srpske i kosovske političare, koji nemaju ideju da bi dva naroda morali da pomire zato što ćemo tu zajedno živeti narednih nekoliko milenijuma, već sve rade samo kad ih neko na to primora, natera ili uceni.\nI imate Srpsku listu koja više liči na specijalizovanu agenciju za masovno čestitanje rođendana Vučiću, nego na samostalnu grupu građana koja se bori za prava Srba.\nDa neko o trenutnoj kosovskoj situaciji snimi TV seriju, bila bi to tragikomedija. Da neko o tome napiše pozorišni komad, bio bi to teatar apsurda. Ovako, to je samo naša mala balkanska tragedija.\nTekst je napisan zahvaljujući saradnji sa FDMC iz Gračanice, a u okviru inicijative „Otvoreno o…“ koju je osmislila i podržala Kosovska fondacija za otvoreno društvo (KFOS) u sklopu projekta pod radnim nazivom „OPEN“. Mišljenja, stavovi i zaključci ili preporuke pripadaju autoru i ne izražavaju neophodno stavove FDMC-a, Kosovske fondacije za otvoreno društvo ni RTV Kim.


Liverpul "sedmicom" overio plasman u osminu finala! Lajpcig i Napoli ispali iz LŠ i potencijalni su rivali Partizanu! - Sport ekspres\nLiverpul „sedmicom“ overio plasman u osminu finala! Lajpcig i Napoli ispali iz LŠ i potencijalni su rivali Partizanu!\nPoslednje kolo fudbalske Lige šampiona, posle kog su poznati svi učesnici osmine finala, večeras nije donelo mnogo iznenađenja.\nLiverpul je ubedljivo sa 7:0 pobedio Spartak na svom stadionu i završio kao prvi u Grupi E. Iza Liverpula je Sevilja, koja je igrala 1:1 u gostima sa Mariborom, i igraće u narednoj fazi, dok će Spartak takmičenje nastaviti u Ligi Evropa.\nMančester Siti je poražen u Ukrajini od Šahtjora, ali će kao prvi u grupi proći dalje, iza kluba iz Donjecka. Fejenord je sa 2:1 pobedio Napoli, ali je italijanski klub zauzeo treće mesto.\nPorto je u poslednjem kolu izborio plasman u osminu finala Lige šampiona, pobedom sa 5:2 nad Monakom. Portugalski klub je drugi u Grupi G, iza Bešiktaša, koji je sa 2:1 bio bolji od Lajpciga, koji je treći i igraće Ligu Evropa.\nTotenhem i Real su ranije obezbedili plasman i ostvarili su pobede u poslednjem kolu. Drugoplasirani Real je pobedio Borusiju Dortmund sa 3:2, dok je Totenhem sa 3:0 savladao APOEL.\nPlasman su ostvarili: MančesterJunajted, Bazel, PSŽ, Bajern, Roma, Čelsi, Barselona, Juventus, Liverpul, Sevilja, Mančester Siti, Šahtjor, Bešiktaš, Porto, Totenhem i Real. Žreb za osminu finala će se obaviti u ponedeljak.\nSemafor 6. kola Lige šampiona:\nMančester Junajted – CSKA 2:1\n(Lukaku 65, Rašford 66 – Džagoev 45+1)\nBenfika – Bazel 0:2\n(Eljunusi 5, Oberlin 65)\nCSKA Moskva 9\nSeltik – Anderleht 0:1\n(Šimunović 62. autogol)\nBajern – PSŽ 3:1\n(Levandovski 8, Toliso 37, 69 – Mbape 50)\nRoma – Karabag 1:0\nČelzi – Atletiko Madrid 1:1\n(Savić 75. autogol – Nigez 56)\nAtletiko Madrid 7\nBarselona – Sporting 2:0\n(Alkaser 59, Matije 90+1)\nOlimpijakos – Juventus 0:2\n(Kvadrado 15, Bernardeski 89)\n(Kutinjo 4. jedanaesterac 15, 50, Firmino 19, Mane 47, 76, Salah 86)\n(Tavareš 10 – Ganso 75)\n(Jorgensen 33, Sent Juste 90+1 – Zelinski 2)\n(Berbar 26, Ismaili 32 – Aguero 90+2. jedanaesterac)\n(Keita 87 – Negredo 10. jedanaesterac, Taliska 90)\n(Abubakar 9, 33, Brahimi 45, Teljes 65, Soareš 88 – Glik 61. jedanaesterac, Falkao 78)\n(Ljorente 20, Hjung-min 37, Nkoudu 80)\nReal Madrid – Borusija Dortmund 3:2\n(Majoral 8, Ronaldo 12, Lukas 81 – Obamejang 43, 49)\nBorusija Dortmund 2\nFUDBAL, Izdvojeno, LIGA ŠAMPIONA, Naslovna, VESTI DANA\nPrevious Previous post: Đukić: Partizan ima obavezu da osvoji prvo mesto\nNext Next post: Rukomet (M): Partizan preko Šamota do kote dva, Zvezda bolja od Obilića u beogradskom derbiju, novi porazi Jugovića i Metaloplastike!


Premijera filma "Gučijevi" u Ušću (VIDEO)\nDugo smo čekali da se ponovo nesputano radujemo filmskoj magiji, mraku bioskopa i slatkom očekivanju odlične priče uz miris kokica. I tu smo! Film „Gučijevi“ izazvao je pažnju još od kada je najavljeno snimanje, ispratili smo svaki trejer bez treptanja i tokom tih video crtica naslutli smo o kakvom sjajnom filmu se radi. U to smo mogli da se uverimo sinoć na posebnoj projekciji filma koja je organizovana u saradnji bioskopa Cineplexx i UŠĆE Shopping Centera.\nZa zagrevanje je bila zadužena naša poznata DJ-ica Aleksandra Duende koja je vrtela ploče dok su gosti međusobno pretpostavljali šta mogu da očekuju od filma. Ipak, pošto su prešli u Cineplexx bioskop bilo je jasno da je ovo jedno od onih ostvarenja koje morate i sami pogedati kako biste se uverili u snagu filma, a posebno u maestralnu glumu aktera koje predvode Lady Gaga, Adam Driver, Al Pacino, Selma Hayek i Jared Leto. Priča je dobro poznata, ali detalji i fantastični kadrovi, zatim vrhunska filmska fotografija i maestrana režija Ridley Scott jesu ono što fascinira i osvaja.\nOvo je defitivno film sezone, čija se premijera desila na omiljenoj šoping destinaciji u gradu, u UŠĆE Shopping Centeru, a sve prisutne zvanice na beogradskoj premijeri složile su se u oceni da se radi o ostvarenju koje se ne sme propustiti!


19-03-2021 | 11:39 | Autor/Izvor: Naxi media-Providence-Viber PR\nGlobalna kretanja na Viberu otkrivaju da je došlo do porasta od 170% u razmeni poruka u grupama i 30% u pregledu sadržaja zajednica. U Srbiji je ukupno vreme koje korisnici provode na aplikaciji poraslo za 60%, na šta je pozitivno uticao i nastanak dvostruko većeg broja zajednica na Viberovoj platformi u našoj zemlji.\nTagovi: viber ViberSerbia Viber Srbija


crvena zvezda | Tuzlanski.ba\nPredsjednik košarkaškog kluba Crvena zvezda Nebojša Čović odgovorio je na izjavu bosanskohercegovačkog košarkaša Jusufa Nurkića, koju je dao za emisiju “Sportlight”. Odgovor predsjednika košarkaškog kluba Crvena zvezda prenosimo u cjelosti i bez izmena: „Jusuf Nurkić…\nNurkić odgovorio predsjedniku Crvene zvezde: Kada vas kriminalci prozivaju, onda znate da radite nešto dobro\nKada vas kriminalci prozivaju, onda znate da radite nešto dobro, jel tako?, kaže Nurkić BH. centar i košarkaš Portlanda, Jusuf Nurkić, gostovao je na SK-u. Pored standardnih košarkaških tema naš košarkaš je odgovorio i Nebojši Čoviću, predsjedniku…\nVelike vijesti za navijače Crvene zvezde – Aleksandar Kolarov će postati novi igrač kluba sa stadiona “Rajko Mitić“! Stvar je veoma blizu realizacije, iako sve zvuči prilično nevjerovatno, ali su iskusni defanzivac i novi-stari srpski…


Piše prof. dr Zoran Radovanović: Četvrti ili peti talas\nKolumne Autor:Zoran Radovanović03. avg. 202118:53 > 21:10\nZaključivanje o hronološkoj raspodeli bolesti posmatranjem populacije sveta nema mnogo smisla, jer se preklapaju i međusobno skrivaju brojne epidemije u pojedinim državama i regionima. Primera radi, globalno posmatranje kretanja učestalosti tipično sezonske bolesti, kakav je grip, maskiralo bi ogromne razlike tokom godine, nastale praktičnim odsustvom bolesti na zemljinoj polulopti na kojoj je leto. Takav pristup podseća na snimak crnogorske obale sa daleke pučine. Nazire se visoko uzdignuto kopno, testerasto oivičeno prema nebu, a skriveni su vrhovi manjih i padine visokih planina, prevoji i doline između njih.\nI ovakav globalni prikaz ima određenog smisla, pomažući nam da uočimo kako do povećanja učestalosti kovida 19 u svetu dolazi marta-aprila 2020, uz zaravnjenje i nagliji porast krajem juna i početkom jula. Sledi ponovno zaravnjenje do oktobra, praćeno visokim vrednostima od novembra prošle do januara ove godine. Potom se uočava mali pad, pa skok od polovine marta do početka juna, novi pad i porast od početka jula. Iza tog opisa kriju se velike razlike između pojedinih država.\nTako je Tajvan imao dva talasa – marta prošle i maja-juna ove godine. U prvom je najveći dnevni broj novozaraženih bio oko 20, a u drugom do 600. Imajući u vidu veličinu populacije, odgovarajući maksimum za Srbiju bio bi oko 150, umesto 8.000 (zvanično priznatih!) dnevno.\nI Meksiko i Teksas imali su po dva talasa – jula prošle i januara ove godine. Razlika je u tome što je u Meksiku, kao i u dalekoj Rusiji, prethodnih nedelja započeo treći talas. S druge strane, u Japanu je u toku peti talas. Ređali su se april i avgust 2020, pa januar, april-maj i jul 2021. Sličan sled, osim ranije nastalog prvog talasa, beležen je u Južnoj Koreji. U oba slučaja stope oboljevanja bile su neuporedivo niže nego kod nas.\nPiše prof. dr Zoran Radovanović: Zablude o obaveznoj vakcinaciji\nPiše Zoran Radovanović: Nije kriv (samo) Vučić\nKada govorimo o našem predstojećem navodno četvrtom talasu, nekritično preuzimamo iskustva većine zemalja Evropske unije. Ujedinjeno Kraljevstvo, Nemačka, Austrija, Češka, Italija, Francuska, Španija, da ne nabrajamo dalje, zaista su imale tri talasa – marta-aprila 2020, između oktobra i decembra prošle godine (u Nemačkoj nešto kasnije), te između januara i aprila ove godine. Dakle, oni ulaze ili će uskoro ući u četvrti talas.\nMi, međutim, zaboravljamo da smo prošlog maja, suočeni sa dilemom zdravlje ili predizborne aktivnosti, prednost dali politici. Tako smo, posle aprilskog, doživeli nepotrebni julski talas. Sledio je decembarski, pa martovski talas, izazvan novim ispuštanjem situacije iz ruku (novogodišnja slavlja, skijanje). To znači da smo sada suočeni sa petom uzbrdicom.\nZa razliku od drugih zemalja iza kojih su već četiri talasa, naši su bili mnogo masovniji. Početkom meseca smo procenili da je stvarni broj zaraženih u Srbiji oko 22.500, a neki strani izvori zaustavili su se na broju 29.000. Čak i po najkonzervativnijoj proceni, na ovom silom nametnutom svetskom prvenstvu u zaražavanju, čvrsto držimo neslavno drugo mesto, odmah iza Perua.\nPiše Ivan Mrđen: Sprechen Sie turski?


ZBOG DUŠEVNOG BOLA: Džim Doson tužio Mariniku Tepić! | REPORTER\nZBOG DUŠEVNOG BOLA: Džim Doson tužio Mariniku Tepić!\nBritanski političar Džim Doson tužio je balerinu i poslanicu Nove stranke Mariniku Tepić jer je na njegov račun iznela niz neistina i uvreda, nazvavši ga između ostalog i fašistom * Zbog jakih bolova u duši Doson traži 450.000 dinara odštete * Marinika Tepić je poznata javnosti po optužbama da je opelješila pokrajinski budžet koristeći politički uticaj koji ima\n„U svetu poznati fašista“, „mobilizator militantnih grupa“, čovek koji „naoružava svoje pristalice“, „fašista koji donira srpske manastire donacijama koje više liče na oružje“ – te reči poslanice Marinike Tepić u dušu su pogodile onog kom su upućene – britanskom desničaru Džimu Dosonu. Zato ju je tužio.\n„On i treba tako da se oseća. Svi fašisti treba da se osećaju tako“, izjavila je Marinika Tepić.\n„A to je da me ovi ekstremni desničari u svojim krugovima interno nazivaju Džo, aludirajući na britansku parlamentarku Džo Koks koja je pre godinu i po dana ubijena na ulici od strane jednog ekstremiste, a oči britanske javnosti su tada bile uprte u organizaciju ‘Britain first’ čiji je osnivač upravo Džim Doson“, rekla je Tepić.\n„To je trenutak kada meni i definitivno postaje jasno sve ono na šta sam upozoravala mesecima unazad, a to je pokušaj institucionalizacije profašističkih organizacija i ekstremnih desničara u Srbiji, pokušaj da se oni uvedu u sistem, s obzirom da je na skupu Srpske desnice doneta odluka da će se ona pojaviti i na beogradskim izborima“, kaže poslanica Nove stranke.\nMarinika Tepić ide u zatvor?!\nMarinika Tepić, balerina-političarka koja izgleda češće menja stranačke lidere nego posteljinu, uskoro će se naći pred licem pravde, a naš izvor u Tužilaštvu potvrđuje da su dokazi toliko jaki da će se Tepićeva verovatno naći i – iza rešetaka!


TRIBINA (20) FORUMA PISACA (FP) I GRAĐANSKOG DEMOKRATSKOG FORUMA (GDF) NA TEMU: EVROPA – BLIŽE ILI DALJE – Građanski demokratski forum\nPODRŠKA EU NAJMANJA OD DVEHILJADEDRUGE\nU ovom trenutku uviđamo pokušaje Srbije da destabilizuje susedne zemlje, radikalizacjiu ponašanja RS, odnosno Dodika, i litije u Crnoj Gori, kaže Biserko\nSrbija nikako da se opredeli za Evropsku uniju i da to bude nedvosmisleno jasno većini njenih građana. Izuzev u vreme vlade koju je predvodio Zoran Đinđić nemamo iskrenu politiku koja sve čini kako bismo došli do članstva u Uniji. Srbija spada u zemlje sa najnerazvijenijom ekonomijom na zapadnom Balkanu. Mladi svoju perspektivu ne vide u Srbiji i odlaze uglavnom na zapad. Nažalost i danas su na sceni najbrojniji oni koji baštine kleronacionalistički ideje nedostojne XXI veka. Zamrznuti konflikt na Kosovu, otvoreni sukob u Crnoj Gori, podrška Miloradu Dodiku na rasturanju Bosne i Hercegovine i pitanje je da li se u sprezi pobrojanih problema otvaraju poglavlja za ulazak u pregovaračkom procesu na putu ka EU, rekao je najavljujući XX tribinu FP i GDF Zoran Vuletić, predsednik IO GDF, na kojoj su govorili Sonja Biserko, predsednica Helsinškog odbra za ljudska prava u Srbiji i predsednica Evropskog pokreta u Srbiji dr Jelica Minić.\n“Pre nego što može da se govori o tome da li Srbija može ili želi da postane suštinski deo zapadne sfere, odnosno EU, u ovom trenutku treba analizirati i širi kontekst zbog previranja unutar same EU, regionalna zbivanja i širi kontekst na globalnom planu gde imamo jedno geostrateško prestrojavanje, gde se, nažalost, svi akteri zalažu za svoje interese, bez vođenja računa na kojima je međunarodni liberalni poredak egzistirao. On je u opasnosti, da pomenem samo administraciju Ronalda Trampa, a radikalizam nije više svojstven samo istoku nego i nekim zapadnim društvima i odgovor na ova pitanja treba tražiti u tome šta je suština, a ne baviti se fenomenom kao takvim. Većina političkih elita” rekla je Sonja Biserko, “nisu spremne da sagledaju problem i daju prave odgovore. “Što se tiče Srbije i njene orijentacije mislim da ona nikad nije bila iskrena, čak i u prethodnoj vladi koja nije otišla dalje od nekih paliajtivnih mera a i ova vlada pokazuje istu nespremnost da se suoči sa pitanjem Kosova. Što se tiče spremnosti pristupanju Srbije EU to se, pre svega, odnosi na poglavlje 35 koje predviđa priznavanje Kosova i regulisanje odnosa sa tom zemljom. S druge strane nije tu samo pitanje Kosova nego i to što Srbija još uvek nije prihvatila realnost u regionu i da je tzv ‘srpsko pitanje’ još uvek otvoreno u Bosni, Crnoj Gori, na Kosovu, pa rekla bih i u Makedoniji. U Hrvatskoj manje jer je ona članica EU i NATO i mnogo teže Srbija može da se meša u to pitanje.\nOsporavanje crnogorske države\n“U ovom trenutku” kaže Biserko, “možemo da detektujemo pokušaje Srbije da destabilizuje susedne zemlje i radikalizaciju ponašanja Republike Srpske, odnosno Dodika, i litije koje se svakodnevno održavaju u Crnoj Gori, koje prihvatamo kao pobunu protiv verskih zajednica što je najmanji razlog, jer to je samo povod pošto se pokušava osporiti ne samo crnogorska država nego i crnogorstvo. Crna Gora nikad nije kod određenih srpskih geostratega prihvaćena kao suverena država koji smatraju da ona treba da se vrati u okvir gde se crnogorstvo tretira kao hiirbridni identitet i uglavnom se posmatra ka druga srpska zemlja. Što se tiče Bosne, RS je glavni ratni dobitak i od toga će se veoma teško odustati i ova vlast je uspela da ogoli srpsku aspiraciju. Može da se očekuje da će EU biti mnogo rigidnija, odnosno stroža na ono što se dešava u Srbiji. EU zbog svojih unutrašnjih izazova zanemarila je region i vrlo se površno odnosila na to kako Srbija ispunjava iz sporazuma sa Unijom.\nEvropa je, kaže Biserko, zauzeta i sama sobom i što se tiče reakciju regiona na proširenje na zapadni Balkan, one su različite, ali mislim da je ta ponuda vrlo racionalna i konstruktivna. Nova metodologija će brzo da ogoli spremnist Srbije da ozbiljno priđe tim reformama. Treba imati u vidu i potencijal ovih drštava koji se znatno smanjio od devedesetih naovamo, zbog ratova, korupcije i nije slučajno što se kaže da su ove naše zemlje ‘zarobljene države’, i što elite i dalje istrajavaju na nacionalizmu i a taj način svoje zajednice drže u nekoj vrsti izolacije.\nPredsednica Evropskog pokreta u Srbiji, Jelica Minić je mišljenja da država nije organizovana za pregovore sa EU. Procenjuje se da je polovina ljudi koja je radila u procesu evrointegracija (za to zaista kvalifikovana) napustila adminisraciju! “Trenutno nemamo ni glavnog pregovarača (Tanja Miščević), imamo samo “ljutu ministarku”, kaže Jelica Minić. Kada razmišljate ko će to nas da predstavlja, da li naša ministarka ili nedaj bože ministar spoljnih poslova – šta će da bude rezultat tog učešća?! Prvo sa stanovišta kvalifikovanosti i drugo, sa stanovišta kulture dijaloga. U tom pogledu smo u ozbiljnom problemu. Imamo i jeke hitne stvari, kao što je Zegrebački samit (EU i zapadni Balkan) i bilo bi dobro ako bi se zemlje regiona na tom samitu pojavile zajednički sa predlozima i idejama i zajedničkim stavovima, platofmrmom.\nSumnjam, kaže Jelica Minić, da će se to promeniti u narednih mesec dana (ako prestanu litije u Crnoj Gori ili ako Milorad Dodik postane konstruktivan, ako Hrvatima počnemo da šaljemo lepe poruke. Hrvatski predsednik MIlanović dao je već “neke naznake”. Dalje, Hrvatska se ponaša konstruktivno u svim javnim nastupima, svi okolo nešto rade… i postavlja se pitanje da li mi u Srbiji nešto radimo u procesu pristupanju EU. Procenat prustupanju Uniji nikad nije bila niža od dvehiljadite. Građani su dezorijentisani i mi i dalje stvaramo jednu atmsferu da su nam svi neprijatelji! EU je dosta uradila u Srbiji i šteta je što se to redovno ne ističe, ne samo Uniji nego svakome ko je pomogao. A ti izrazi zahvalnosti redovno idu jedino ka Rusiji, Kini…\nBalkan u dva reda\nSrbija je “glavni remetilački faktor” u regionu, naglašava Jelica Minić, iako nije blistava situacija ni u drugim zemljama. “Sve je isto; loši izborni uslovi ugrožena javna reč u medijima, problemi demokratije, osnovna prava – identično! Zajedničko za sve: oblast vladavine prava nije dobila kompliment. Srbija, kaže Minić, ispunjava svoje obaveze “tek jednu trećinu” od onoga što je sama kao plan napravila i onda vidimo da je Srbija u ozbiljnom problemu”.\nNema, kaže Minić, vrhunskih lidera koji se nalaze na bilo kojoj poziciji u EU. “Nema ljudi koji su u stanju da sami osmisle neku viziju i trebalo bi uzeti program EU, koja je, i sa odlaskom Velike Britanije, i dalje važan faktor u svetu, koliko god da je majušna ako se poredi sa drugim velikim igračima.,EU još uvek ima tehnološku, ekonomsku i političku moć, ta Evropa koja je nekad vladala svetom, ali njen uticaj se polako smanjuje i na toj maloj Evropi mi smo nula zarez nula, nula…Zapadni Balkan se pominje u jednoj rečenici od dva reda, da se našim prijateljima na zapadnom Balkanu “mora pokazati – da delimo isti kontinent, istu istoriju i istu kulturu i da, s toga, delimo istu sudbinu” i da “naša vrata ostaju otovrena”.\nŠta ćemo u EU kada se raspada\nOno što nismo dotakli jeste decentralizacija unutar zemalja, što su zbog korišćenja fondova EU sve ove zemlje morale da urade. Kod nas je razvoj išao pravcem tamo gde postoje univerzitetski centri i sve što je bilo izvan toga bila je duga, duga stagnacija. “Kada sam svoje kolege u BiH pitala kako to da imaju veće stope razvoja od Srbije, rekli su mi da u gradovima i opštinama u Bosni nema centralne vlasti i da se razvijaju ‘kako znaju i umeju’. I neki gradovi su podstakli ekonomiju i uspešno se razvijaju”, kaže Minić, “tako da je Bosna, sva krhka, ugrožena i klimava, na lokalnom novou uspela da pokrene razvoj”.\nBiserko kaže da je problem i u mišljenju “šta ćemo mi u kada se i ona raspada”. To je jedna stvar i druga “što se EU suočava s novom verzijom kapitalizma i kao što kaže Zoran Milanović “postoje najmanje dva vida kapitalizma”, evroazisjski i zapadni sa socialno-demkratskom komponentm koja se smanjuje, ali koja je u Evropi još uvek najzastupljenija. Kada se pominje decentralizacija valja spomenuti i regionalizaciju zato što je to karakteristično za EU i rekla bih, kaže Biserko, da je regionalizam, kako unutar zemlje tako i prekogranični sadašnji i budućni dinamizam Evrope. Bisrko je istakla da su se u vakuum kada se povukla Evropa – uvukle Rusia, Kina i drugi akterii da Srbija na neki ohol način smatra da može da igra tu igru između svih tih aktera i da svugde dobije ponešto. To znači da mi, očito nismo spremni za to i da su i Aleksandar Vučić i prethodni “igrači” bili okrenuti ka istoku. Srbija misli da je Rusija tu da zaštiti njene interese, “ali se u tome vara zbog nemanja vlastite vizije svoje budućnosti”.\nBalkan može da funkioniše samo pod jednim kišobranom – pod Evropskom unijom, kaže Biserko.\nby GDF Mar 08 2020\nby GDF Feb 29 2020\nTRIBINA (19) FORUMA PISACA (FP) I GRAĐANSKOG DEMOKRATSKOG FORUMA (GDF) NA TEMU: HITLER U NAŠEM SOKAKU – EKSTREMNA DESNICA U SRBIJI\nby GDF Feb 15 2020\nOSAMNAESTA TRIBINA FORUMA PISACA (FP) I GRAĐANSKOG DEMOKRATSKOG FORUMA (GDF) NA TEMU: JUTUTUNSKA JUHAHAHA, HUMOR I SATIRA U ZEMLJI SRBIJICI\nby GDF Feb 08 2020


Nordictan - akcije i cena | Promotheus\nPočetna / Proizvodi / Nordictan\nNordictan - akcije i cena\nPromotheus sadrži ponude, akcije, letke i kataloge dostupne za nordictan. Uvek nalazimo najbolje popuste i obaveštavamo Vas kada nordictan bude na akciji. To Vam pomaže da ostvarite sjajne uštede tokom svoje nedeljne kupovine. Otkrijte koliko sniženja i akcije iz naših najnovijih letaka mogu da Vam pomognu da uštedite na proizvodu nordictan.\nProverite cenu proizvoda nordictan kod Vaših omiljenih prodavaca\nPronađite aktuelne ponude i sniženja Vaših omiljenih proizvoda, kao što su navlaka za dušek, Ormari, garderoberi, ogradica, otirač, odvijač. Promotheus sadrži sve aktuelne ponude do kojih možete doći jednim klikom miša. Redovno svraćajte kod nas jer neumorno poboljšavamo našu uslugu i redovno dodajemo nove akcije i sniženja kako bismo Vam obezbedili najpovoljnije cene!


Predstavljamo: Artistic wax - Stomatologija.me\nNaslovnaProizvodiPredstavljamo: Artistic wax\nVosak za estetsko modeliranje i navoštavanje te analizu oblika i boje zuba. Dostupan je u etransparentni, transparentni i super transparentnim verzijama.\nTransparentni i super-transparentni voskovi potpuno izgaraju i stoga su pogodni i za prešanu keramiku.\nEdukacija – prvo vosak, zatim keramika\nPostojeće boje voska vrlo su slične boji keramike i njezinim efektima što omogućavaje imitaciju modeliranog zuba u vosku usporedivu s keramikom. Dentalni tehničari imaju mogućnost nanošanje keramičkih masa i efekata kroz vosak.\nArtistic wax omogućava bolju komunikaciju između doktora dentalne medicine, dentalnih tehničara i pacijenata, jer konačni izgled restauracije možemo prezentovati pacijentima, dok izrađujemo maketu koristeći estetski vosak.\nUz pravilnu analizu oblika i morfologije zuba i progresivni tok rada do uspješnog modeliranja oblika zuba.\nDentalni tehničari mogu predstaviti svoje znanje u morfologiji, anatomiji i boji zuba na društvenim mrežama, što im omogućuje prepoznatljivost na višoj razini.\n*monolitni i dijagnostički vosak,\n*krune, inlayi, onlayi, mostovi,\nArtistic wax komplet set\nSadržaj: osnovni set, Super translucentni set, Gingiva set i konektori – á 3.\nArtistic wax osnovni set\nSadržaj: dentin slonova kost, dentin slonova kost-narančasta, osnovni transparentni, tamno smeđa transparentna, crveno – smeđa transparentna, crna, ljubičasto-siva transparentna, žuta, transparentna, plava super transparentna, gingiva ružičasta transparentna.\nArtistic wax super translucenten set\nSadržaj: žuta super translucentna, crveno- smeđa super translucentna, narančasta super translucentna , smeđezelena super translucentna, siva super translucentna, ljubičasto-siva super translucentna, ružičasta super translucentna, neutralna supertranslucentna, slonova kost super translucentna\nArtistic wax gingiva set\nSadržaj: gingiva crveno-ružičasta neprozirna, gingiva ružičasta neprozirna, gingiva crvena neprozirna, gingiva crvena transparentna\nDodatne informacije o proizvodu, cijeni i načinu isporuke, možete dobiti u kompaniji „Interdent“. Broj telefona je +386 (0)3 425 62 00, a e-mail: info@interdent.cc\nPrethodni članakU posljednjoj deceniji digitalna stomatologija se ubrzano razvija\nSledeći članakKako i kada se koristi anestezija u stomatologiji


PEVAČICA SE PROVODILA U MUŠKOM DRUŠTVU – Milice, ko su ti ovi? – Balkan Life\nPEVAČICA SE PROVODILA U MUŠKOM DRUŠTVU – Milice, ko su ti ovi?\nIako je bilo nemoguće uslikati Milicu Pavlović u društvu muškarca, naš paparaco je uspeo da uhvati mladu pevačicu kako ispija vino ne sa jednim već sa čak dva mladića! Naime, nakon revije njenog frizera Alekse La Vie, Milica je sve vreme bila u prisnom odnosu sa jednim manekenom, ali je još jedan mladić pokušao da osvoji njene simpatije.\n– Milica je briljirala na reviji svog frizera, svi su bili oduševljeni kako je otpevala pesmu Kristine Agilere i kakav nastup je imala na pisti. Ona je sve vreme bila raspoložena, a u jednom trenutku je bila sama sa jednim manekenom. Oni su se sve vreme smejali, razgovarali i dodirivali se…\nMnogima je delovalo da gaje simpatije jedno prema drugom. Delovali su veoma veselo, a sve vreme su nazdravljali vinom. Izgleda da Milica baš i nije u pravu kada kaže da je muškarci neće. Osim njega, još jedan muškarac pokušao je da osvoji njene simpatije, ali je bio manje uporan od prvog. Međutim, Milica je kući ipak otišla sa svojom cimerkom – izjavio je za „Alo!“ izvor blizak pevačici.\nInače, otkad je dospela u žižu javnosti, Milica Pavlović priča da nema muškarca kraj sebe i dodaje da je još uvek niko nije oborio s nogu.\n– Mene je sramota da kažem, mene niko neće. Plaše me se, to je istina – izjavila je pevačica nedavno u jednoj televizijskoj emisiji kada su je pitali o ljubavi.\nE pa, Milice, izgleda da te neko ipak hoće!


Suzuki Splash 1.0 VVT vs KIA Picanto 1.0 CVVT - AutoManijak\nPOČETNA strana :: poređenje :: Suzuki Splash 1.0 VVT vs KIA Picanto 1.0 CVVT\nOno što ponajpre moramo uzeti u obzir su rezultati Euro NCAP (European New Car Assessment Programme) testiranja izvršenih nad ova dva automobila. Dobra stvar je da su testirani i jedan i drugi, pri čemu je i jednom i drugom dodeljen podjednak broj zvezdica za bezbednost. Pored toga, osim zvaničnih rezultata kreš-testa, potrebno je analizirati i druge aspekte koji se tiču bezbednosti. Oba vozila predstavljaju mikro automobil, što u principu znači dosta lošu poziciju kada je u pitanju bezbednost, ali nam to ne pomaže preterano da se odlučimo za jedno od njih. Povrh toga, kada je u pitanju težina vozila čiji uticaj nije zanemarljiv, japanski automobil nudi popriličnu razliku od 16% više metala.\nNajvažnija stvar prilikom izbora automobila bi trebalo da bude bezbednost, kako aktivna tako i pasivna. Po mom mišljenju, kada se sve uzme u obzir, japanski automobil pruža značajno viši nivo bezbednosti, preuzevši na taj način ulogu favorita. Nadalje, ipak, dolazi do zaokreta, jer KIA nudi nešto bolje performanse, taman toliko da kažemo da je brži. Da stvari budu još bolje, pritom čak troši i manje goriva! Zaista teška odluka na samom kraju, ali ako bih morao da se odlučim za jedan od ova dva automobila, bio bi to KIA. Bez obzira na to, ne treba zaboraviti da svako ima svoje potrebe i želje, zato pre svega uzmite u obzir ono što smatrate da upravo Vama najviše odgovara. A ja sam tu da pomognem koliko mogu. Takođe, imate priliku da za samo dva minuta saznate koji bi to automobil, kada se sve uzme u obzir, za Vas odabrao naš virtuelni savetnik™, u moru sličnih, a opet toliko različitih vozila.


Opština Plandište: u toku asfaltiranje saobraćajnice u Banatskom Sokolcu -\n30. novembra 2019.0534\nPredsednik Opštine Plandište Jovan Repac, u pratnji svojih saradnika, pomoćnika Dušana Ćurčića i predsednika SO Plandište Sabo Endrea obišao je lokacije na kojima se izvode radovi na izgradnji i asfaltiranju saobraćajnice u naseljenom mestu Banatski Sokolac.\nOvo je prva faza sanacije i izgradnje saobraćajnice duge 1,2 km, koja se prostire od raskrasnice sa regionalnim putem Plandište-Novi Sad do naselja Banatski Sokolac, u kojoj se po prvi put primenjuju savremene tehnologije prilikom izvođenja radova.\nU razgovoru sa izvođačima, predsedniku opštine potvrđeno je da radovi teku prema utvrđenoj dinamici i da će svi rokovi koji su predviđeni projektom biti ispoštovani.\nZa Opštinu Plandište ovo je veliki projekat koji će se realizovati u više faza, pa ćemo tako dobiti kompletno novi put do naselja Miletićevo. Radovi na izgradnji putne infrastrukture su značajan napredak i veliki korak ka uređenju saobraćajnica na teritoriji Opštine Plandište. Realizacija ovakvih projekata je od velike važnosti ne samo za naseljena mesta koja povezuju nove saobraćajnice, već i za čitavu opštinu, jer time pokazujemo da vodimo odgovornu politiku razvoja i realizacije velikih infrastrukturnih projekata, izjavio je Jovan Repac.\nRelated tags : banatski sokolacjovan repacopština plandište\n28. novembra 2019.02234\n1. oktobra 2021.0313\n3. decembra 2019.01664


Šta će sve poskupeti od Nove godine? | Kamatica\nPočetna > vodic > Šta će sve poskupeti od Nove godine?\nŠta će sve poskupeti od Nove godine?\nTekst objavljen: 22.12.2020 13:55\nBorba građana i države sa pandemijom koronavirusa za posledicu je, osim na zdravlje ljudi, imala i veliki udar na ekonomiju - kako na privrednike čije poslovanje trpi, tako i na građane, od kojih su mnogi ostali i bez posla. Iduća godina, kako sada stvari stoje, finansijski će za sve biti - još teža\nPrivrednici sve češće protestuju, oporezuju se oni kojima rešenja nisu slata prethodnih pet godina, a građani već sabiraju stavke za koje je najavljeno poskupljenje, uključujući i one koje do sada - nisu postojale.\nNjihova cena od januara raste čak 50 procenata– sa 6.000 na 9.000 dinara. I nema veze što upućeni navode da je cena ovog testa u nabavci višestruko niža– ko hoće da proveri svoje sumnje na koronu mimo kovid ambulante, moraće da plati 9.000 dinara.\nIsto važi i za one koji, bilo da to sami žele ili im poslodavac traži, posle preležane bolesti hoće da se testiraju da bi u kolektiv mogli da se vrate sigurni da više nisu zaraženi.Cena te sigurnosti je, opet – 9.000 dinara.\nČekaju nas i porezi koje do sada nismo plaćali.Tako će građani koji u dvorištima imaju kotlarnice, šupe, bunare, golubarnike, cisterne… na njih plaćati porez kao na garažu. Iz oporezivanja su izostavljeni objekti koji služe za proizvodnju hrane, poput svinjaca, kokošinjaca, pušnica, objekata za traktore, za stočnu hranu…\nRadnici na internetu, ili frilenseri, takođe (mada je ova naplata već krenula) treba da plaćaju poreze koji im do sada nisu bili obračunavani. Nijednom tokom proteklih godina frilenseri nisu mogli na šalterima Poreske uprave da dobiju odgovor kako treba da obračunaju porez na novac koji prihoduju preko interneta iz inostranstva. Sada dobijaju rešenja po osnovu kojih treba, u roku od 15 dana da uplate porez na ime prihoda iz prethodnih pet godina.\nObrazloženje lokalnih vlasti za ovoliki porast poreza u Kragujevcu je da ovaj grad ne može da očekuje pomoć iz državanog budžeta “u koji svi građani Srbije uplaćuju porez po stopi od 0,4 odsto, dok je u Kragujevcu ta stopa 0,3 odsto”. Zato je podignuta stopa i u ovom gradu…U Kragujevcu će, inače, biti skuplja i voda, parkiranje i odvoženje smeća.\nNe samo Kragujevčani, već i Beograđani, plaćaće od januara skuplju vodu.Naplata ide preko “Infostana”, a cena za isporučenu vodu i odvođenje otpadnih voda za sve kategorije potrošača, biće, kako navode u JKP “Beogradski vodovod i kanalizacija”, povećana za pet odsto od prvog dana 2021. godine.Cenakubnog metra isporučene vode za domaćinstva i sportko-rekreativne centre biće 59,46 dinara, odnosno 24,04 dinara za odvođenje otpadnih voda. Za stavku “ostali potrošači” cena vode biće 98,40 dinara, a za kanalizaciju 52,95 dinara.Inače, računi Infostana za Beograđane već su veći –za novembar je porastao trošak odvoženja smeća. Tako domaćinstva već plaćaju ovu uslugu dinar više po kvadratu – 6,6 dinara, dok je poskupljenje za ostale bilo 2,6 dinara po kvadratnom metru. Poskupelo je i za paušalce.\nElektrična energija u Srbiji poskupljuje od 1. februara za 3,4 odsto. Agencija za energetiku je saopštila da je odobrila Elektroprivredi Srbije povećanje cena električne energije te će prosečni računi za struju biti uvećani za 122 dinara.S obzirom da je u ovom trenutku prosečan račun za struju 3.600 dinara, od 1. februara skočiće na 3.722 dinara.Međutim, prema poslednjim informacijama, čini se da će poskupljenje biti znatno veće od pomenutog proseka pošto država podiže naknadu za podsticaj povlašćenih proizvošača električne energije sa trenutnih 0,093 na čak 0,437 dinara po utrošenom kilovatu.\nCigarete će, od januara, biti skuplje za 10 dinara po paklici.Predviđeno je da akcizno opterećenje za cigarete sa sadašnjih 70 evra do 2025. godine dosegne minimum koji postoji u Evropskoj uniji od 90 evra.\nBanke cene svojih usluga konstantno podižu od kako je Euribor zašao u negativnu zonu, a kamate na kredite značajnije pale. Smanjenje prihoda od kamata banke pokušavaju da nadomeste porastom raznih naknada i provizija, nekada za desetak dinara, a nekada i za stotinu dve. Dva moratorijuma i treći koji je na snazi svakako utiču i na poslovanje banaka, koje takođe nije zaobišla kovid kriza.Pojedine banke već uveliko klijentima na mejl šalju nove cenovnike svojih usluga. Nove cene važiće, uglavnom od Nove godine. Tako se uvećavaju mesečni troškovi održavanja računa, usluge korišćenja tuđih bankomata, provizija za uplate na tuđi račun, reizdavanje izgubljenih kartica…\nOd januara će biti skuplja i pretplata za javni servis – za RTS i RTV ćemo, umesto 255 dinara, mesečno plaćati 299 dinara.To je definisano Predlogom zakona o izmenama zakona o privremenom utvrđivanju načina naplate takse za javni medijski servis koji je ušao u skupštinsku proceduru 27. novembra.\nPetar Petrovic 24.12.2020 14:38\nnova poskupljenja poskupljenja u srbiji poskupljenja u 2021 Nova Godina veći račun skuplja struja infostan pcr test 2021


PREDAVANJA ZIMA 2018/2019 | Društvo pčelara "Jovan Živanović" Novi Sad\nPREDAVANJA ZIMA 2018/2019\nDatum objavljivanja vesti: 16. новембра 2018.\nObavestenje o predavanjima zima 2018/2019\nPostovane kolege pcelari, IO Drustva pcelara “Jovan Zivanovic” iz Novog sada Vas obavestava da krecemo sa predavanjima ove zime 2018/2019 godine.\nPrvi termin je 19. 11. 2018. godine kada tradicionalno organizujemo okrugli sto sa clanovima Drustva.\n26. 11. 2018. godine predavanje ce nam odrzati nas poznati pcelar prakticar Slobodan Jeftic sa temom: Priprema za zimovanje do prvog prolecnog prosirivanja, varoa, informacije o nozemi, krecno leglo, ATL…\n03. 12. 2018. godine predavanje ce nam odrzati Zoran Sevic uspesan pcelar iz Ljubovije sa temom: Prolecni razvoj i sprecavanje rojevog nagona u lr I db kosnici kao i radovi na pcelinjaku nakon izimljavanja pcelinjih zajednica.\n10. 12. 2018. godine predavanje ce nam odrzati mr sc. Zarko Stepanovic, sertifikovani apiterapeut, osnivac i prvi predsednik Udruzenja za apiterapiju Beograda API-BEO sa temom: Apiterapija (lecenje pcelinjim proizvodima i lekovitim biljem) u 30-ogodisnjoj praksi i LJUBAV. Takodje ce biti moguce kupiti I knjigu koju je napisao nas predavac, kao I prodiskutovati o zdravstvenim problemima I nacinu njihovog lecenja uz pomoc apiterapije.\nPredavanja ce se odrzavati na Poljoprivrednom fakultetu u 18h.\nZa sada toliko, a za termine i predavace za naredna predavanja cete biti blagovremeno obavesteni.\nIO Drustva pcelara “Jovan Zivanovic” Novi Sad\n< Zimska predavanja 2018/2019\nTEGLE (SPOS) >