Radomir Smiljanić (1934)\nKNJIŽEVNOST « PROZA « Prozni pisci — biografsko-bibliografski podaci i prilozi « Radomir Smiljanić (1934)\nAutor Tema: Radomir Smiljanić (1934) (Pročitano 20068 puta)\n« poslato: Decembar 15, 2010, 03:16:29 am »\nR A D O M I R S M I LJ A N I Ć\n"Jedina sila koje pokreće ovog umetnika i filozofa je da se celim svojim bićem i umom Posveti radu i aktivnostima je briga za fizički i duhovni opstanak srpskog naroda, naroda koji nikada u svojoj istoriji nije imao genocidnu strategiju, dok se nad njim u kontinuitetu vrši genocid. Smiljanićeva borba neprekidno traje..."\nRadomir Smiljanić je rođen 1934. godine u Jagodini.\nOd svoje devete godine Smiljanić živi u Beogradu, gde završava gimnaziju i filozofski fakultet. Studirao je i muziku, ali ga je ipak privuklo književno stvaralaštvo. U "Književnim novinama" objavljuje pripovetku Tragičan kraj Hajpriha Grumajera službenika. Ova pripovetka ubrzo izlazi u zbirci Alkarki dan (Nolit, 1964. godine). Sledeća Smiljanićeva knjiga, roman Martinov izlazak dobija prvu nagradu zagrebačkog nedeljnika "Telegram", kao najbolji kratki roman godine u Jugoslaviji (Otokar Keršovani, Rijeka, 1965. godine). Roman Vojnikov put bio mu je istaknut u anketi kritičara "Književnih novina" 1967. godine kao jedno od najboljih dela te godine u zemlji. Sva tri romana Smiljanićeve trilogije Neko je oklevetao Hegela (Prosveta 1973. godine), U Andima Hegelovo telo (Prosveta, 1975. godine) i Bekstvo na Helgoland Prosveta 1975. godine) naišla su na izvanredno povoljne ocene kritike kod nas i u svetu i bili u najužem izboru za roman godine, "Ninovu" nagradu kritike. Nikola Milošević ističe ova dela kao "sasvim osobenu trilogiju u nas" i zaključuje da je "Radomir Smiljanić otvorio neke nove, univerzalnije vidike u ovom književnom žanru; (misli se na satirični roman). Njegova trilogija o Hegelu Miliradoviću je po mnogo čemu jedinstvena pojava u domaćoj satiričnoj literaturi, a njegov roman U Andima Hegelovo telo možda najbolji satirični roman koji smo imali". Zagrebački kritičar Igor Mandić takođe podvlači da su romani Smiljanićeve trilogije o Hegelu Miliradoviću "nešto potpuno samorodno i kod nas i u svijetu" (VUS, Zagreb, 1.10.1977. godina).\nRadomir Smiljanić je stvorio i još jednu trilogiju, tj. Beograsku trilogiju, koju čine romani Ljubivne ispovesti Sofije Malovrazić, Ljubavii slučaj šimpiona i Ubistvo u kafani Dardaneli, kojima su prikazani ljudi iz predgrađa glavnog grada, njihovo živovanje, njihova strahovanja i nade, želje i promašaji, njihova ljubav. Ovaj uspešni prelaz romansijera na nove teme svakodnevice i nov, njihov moderan tretman istakao je i Predrag Protić u svojoj studiji "Evoluciji književnog izriza u prozi Ridomiri Smiljnića" ("Savremenik", br. 3/4, 1980. godine). Prema oceni dr Predraga Palavestre "Smiljanić ovim delima obnavlja, tj. modernizuje savremenu srpsku realističku prozu".\nStrana kritika je pojavu romana o Hegelu Miliradoviću, u izdanju ugledne zapadnonemačke izdavačke kuće DEVAUA (Stuttgart), pozdravila dobrodošlicom. Poznati nemački kritičar Peter Jokostra piše, između ostalog, u hamburškom listu "Die Welt": "Treba da se konstatuje: Smiljanić je ravnopravan pripovedač jednom Servantesu, njegovo majstorsko fabuliranje, tako retko kod današnjih pisaca, njegova slikovitost izraza, suptilna ironija ne odstupaju ovom velikanu svetske literature. Radomir Smiljanić je napisao obrazac prave tragikomike i groteske života". Nešto kasnije, pišući o nemačkom izdanju romana Bekstvo na Helgoland Jokostra podvlači: "Radomir Smiljanić je obnovitelj evropske satirične književnosti, on je legitimni naslednik Svifta i Servantesa". U vodećem švajcarskom listu "Neue Zuercer Zeitung" dr Šite ističe: "Ono što je Fridrih Šlegel kroz povest uspevao da zaodene u kritiku duha, Smiljanić razvija još dalje, da bi sve ono komično, čudesno, zloćudno, pa čak i apsurdno osvetlio novim načinom razotkrivanja, nama još do sada nepoznatim". U bečkom dnevniku "Die Press" ističe: "Smiljanić je romanima o Hegelu Miliradoviću pošao iz svoje zemlje u svet i tako je romansijerski Jugoslaviju doveo u centar svetskih zbivanja". Za ovu prozu pisac je dva puta, 1973. i 1975. godine, nagrađen internacionalnom nagradom ARNSBERG.\nVeoma uspešna su i Smiljanićeva dela Alkarki dan (pripovetke, Nolit, 1964. g.), kao i roman Mirno doba (Prosveta, 1969. godina).\nKao dramskom piscu Radomiru Smiljaniću izvedena su sa uspehom dela Isidore, gde si (Narodno pozorište, Beograd), Slučaj šampiona, elegična komedija koja je bila izabrana za jubilarno Sterijino pozorje 1975. godine i dobila nagradu za glavni lik (Beogradsko dramsko pozorište) i monodrama Pisma Sofije Malovrazić (Jugoslovensko dramsko pozorište). Odnedavno se igra pred prepunim gledalištem na velikoj sceni Narodnog pozorišta u Beogradu njegova drama Ubistvo u kafani Dardaneli.\nPored proze i scenskih dela, objavljuje i teorijske radove. Stalni je saradnik uglednog švajcarskog lista Neue Zuercher Zeitung, u kome u svojoj rubrici Pismo iz Beograda piše o knjigama, pozorištu i muzici u našoj zemlji.\nRadomir Smiljanić je osnivač Zajednice pisaca ZAPIS i njen prvi predsednik. Sa grupom istaknutih evropskih literata osnovao je i prvi internacionalni izdavački pogon pisaca — Interpacionalnu literarnu fabriku, čiji je glavni i odgovorni urednik. U zborniku Jugoslavija, koji su izdali prof. dr Grothauzen i dr Kristijan Gnojs, objavljena je njegova duža studija Najvažnije tendencije u posleratioj književnosti jugoslovenskih naroda (izdavač Klett Kotta Stutgart 1979. godina).\nIzdavačka kuća Partizanska knjiga, (Beograd — Ljubljana) objavila je 1982. godine i plasirala u saradnji s Prosvetom, Beograd, Smiljanićeva Odabrana dela u šest knjiga, gde je publikovan i roman Kako uništiti Beograd.\nU NOVA Slobodana Mašića izašao je 1984. godine Smiljanićev roman Lepa Lena. "Borbin" kritičar ističe da je autor u ovom romanu "podigao težak kamen koji pritiska našu stvarnost" a Nikola Milošević daje u romanu Lepa Lena, "u jednom od najboljih Smiljanićevih dela postignuta psihološki uverljiva, a nadasve duhovita individualizacija likova i bogat jezik i da se ovo delo svrstava u sam vrh domaće satiričke proze". Roman Lepa Lena izašao je u drugom izdanju 1985. godine u "Književnim novinama" (Beograd).\nU istoj kući izlazi i njegov roman Ubistvo na Dedinju, kao drugi deo trilogije Popis gnusoba, u ediciji Super-roman (prvi deo Lepa Lena), kao i delo Ludi svet od Džonatana.\nRadomir Smiljanić je biran u ugledni svetski literarni forum — Internacionalni literarni kolokvijum kao njegov predsednik. Nedavno je BIGZ objavio četvrto izdanje njegovog čuvenog romana Neko je oklevetao Hegela (ovo delo ovde i u svetu ubrajaju u klasična dela književnosti), a izašao mu je i najnoviji roman Stanje prirodnog nereda. Njegov prethodni roman Požar na Trgu Marksa i Engelsa doživeo je više izdanja i predstavlja snažnu kritiku doktrinarnog totalitarizma, koji je, poput Vatikana i islamskog fundamentalizma, pogubno nasrnuo na srpski narod.\nRoman Stanje prirodnog nereda kritičar Zlatko Krasni u "Poljima" (decembarska sveska 1992. g.) u svojoj studiji promoviše kao "prvi roman postmoderne u nas, a neki inostrani kritičari ga ističu kao najbolji roman postmoderne u Evropi".\nRadomir Smiljanić je objavio i dve knjige s političkom tematikom — Srbi, Nemci i Hrvati ("Dečje novine", G. Milanovac, 1991. godine) i, u "Večernjim novostima", Srbi i svet.\nOsnovao je i poznato nezavisno humanističko udruženje "Bela ruža", koje se pročulo širom sveta spektakularnom akcijom Blokada Dunava zbog nepravednih sankcija. Istovremeno, osnovao je i magazin "Bela ruža". U pripremi mu je novi roman Nemačkosrpska rapsodija.\nZa roman Karađorđe, Vladimir Ličina beleži da je Radomir Smiljanić napisao "roman za sva vremena".\n"Poželjno bi bilo da se ovo delo nađe u svakoj biblioteci i da bude dostupno svakom čitaocu. Ono je sažimanje iskustva srpske istorije iz pera snažnog pisca, vizionarski projektovane u budućnost (koja nam se dešava upravo — danas!...)" zaključuje Ličina.\nRadomir Smiljanić je i dobitnik Visokog internacionalnog priznanja DOSTOJEVSKI za životno delo, kao i Nagrade za životno delo Udruženja književnika Srbije.\nFotografija i tekst preuzeti iz knjige\nKARAĐORĐE VOŽD SERBSKI\nKosmos — Beograd\nčetvrto, dopunjeno izdanje — 2004.\n« Odgovor #1 poslato: Decembar 15, 2010, 03:24:41 am »\nDER UNTERGANG VON PARIS\nEIN BAD FUR DAS GLUCK\nNEKO JE OKLEVETAO HEGELA\n(Verleumdet Hegel nicht)\nIzdavač: "Prosveta" — Beograd —1973.; Atelier Gebhardt & Lorenz Korntal — 1975. god.\nŠtampa: Druckerie Manz AG, Dillingen/Donau\nBEKSTVO NA HELGOLAMD\n(Hegels flucht nach helgoland)\nIzdavač: "Prosveta" — Beograd —1977.; Deutsche Verlags -Anstalt GmbH — Stuttgart l979. god.\nŠtampa; Hans Klotz KG. Aus Durg - 1979. god.\nUBISTVO NA DEDINJU\nIzdavač: "NIRO — Književne novine" — Beograd, Francuska 7\nŠtampa: "Kosmos" — Beograd — Sv. Save 16-18 1986. god.\nPAS BEZ ZAVIČAJA\nIzdavač: IRO "NOVA KNJIGA" — Beograd\nŠtampa: "Srboštampa" — Beograd — 1987. god.\n"Ovom knjigom Radomir Smiljanić se ponovo iskazuje kao stvaralac nesumnjive radoznalosti i značajne smelosti. Smiljanića znamo i kao neumornog pregaoca i inventivnog poslenika, pokretača, utemeljivača i realizatora mnogih programa i kulturnih akcija kod nas. Objedinjujući raznorodna životna i stvaralačka iskustva u ovom štivu za, kako sam naglašava, celu porodicu, on nastoji da bude i inspirator novih literarnih zahteva. "\n"Ovu knjigu, uglavnom stihova, jedinstvenom čini autorova želja i volja da ona baš tako, kako je složena, i izgleda.\nRadomira Smiljanića čitaoci ne znaju kao pesnika, mada ovo nije prvi put da se on u stihovima oglašava (može se reći da je Smiljanić uvek pevao, ali uzgred i da je svoje pesme integrisao skoro neprimetno, u veće književne celine, kao što je roman). Tako će ovom knjigom Smiljanić, inače sklon priređivanju iznenađenja, još jednom iznenaditi svoje čitaoce. Naravno na razne načine. Za one koji vole njegove romane, ovde će biti još jedan razlog da ga bolje i složenije shvate.\nKao što se Smiljanićeva književna delatnost ne može omeđiti tačno određenim krugom tema, strogim poštovanjem određenih formi i svesti samo na određene sadržaje, to isto važi i za ovaj rukopis, po Smiljaniću namenjen svim uzrastima, koji počinju temama prvih ljubavi, a završava se mudrim i rezignantnim razočarenjima.\nSmiljanićeve pesme su neka vrsta narodnih-autorskih balada i to bi bila najbolja odrednica ove poezije i temama i u jeziku i u pesničkom postupku. To su balade i po svojim za pesme neobičnim dužinama. Smiljanić svojim "narodnim" baladama daje intonaciju naive, kojom opravdava, pa čak i ublažava prizvuk patetike, čak i tamo gde je patetika iskorišćena do krajnih granica (naročito u pesmama, baladama, o beloj kugi, o narkomaniji). Međutim, ta naiva nije ruralnog tipa, već je to vrsta urbane naive, koju Smiljanić izuzetno dobro poznaje i o kojoj verno svedočio u romanima.\nOponašajući i neku vrstu neveštine pevanja, Smiljanić daje tu vrstu urbane naive u svojim "narodnim" baladama, koristeći se iskustvom songa (onim iskustvom koje nam je ostavio Breht u songovima Prosjačke opere). Od songa uzima ležernost i prividnu neobaveznost, pravo na namernu grešku u jeziku i pravo na neveštinu pevanja.\nSistem organizacije ovog rukopisa je u nepristajanju na sistem. Tome nepristajanju na sistem imamo da zahvalimo i za poslednje stranice ove knjige koje će nas zabrinuti nad samim sobom. A za to imamo i razloga, koliko, neka nam posvedoči ovaj aforizam: "Do sada su nam krojili kapu a od sada i nuklearni oblak nad glavom."\nMilovan Vitezović (IP NOVA KNJIGA, BEOGRAD 1987. godina)\nAFORIZMI U KNJIZI PAS BEZ ZAVIČAJA\nDA LI ĆE DOĆI DO "VELIKE ALBANIJE" — NE ZNAMO. ALI DA JE VEĆ UVELIKO DOŠLO DO M A L E S R B I J E — E, TO ZNAMO...\nKOSOVKA DEVOJKA JE NEKADA VIDALA JUNAKE, SADA JE NEJUNACI SILUJU...\nSJEDINJENE AMERIČKE DRŽAVE IMAJU REZERVATE ZA INDIJANCE, USKORO ĆE I SJEDINJENE JUGOSLOVENSKE DRŽAVE I POKRAJINE — DRŽAVE IMATI NA KOSOVU REZERVAT — ZA SRBE...\nDAN JE INAČE POČEO DIVNO, SAMO — KAKO LI ĆE DA SE ZAVRŠI?\nDA LI ĆE DOĆI DO TOGA DA SE OČEKNE DA JOŠ SAMO I PTICA KOS POBEGNE SA KOSOVA?!\nPOŠANDRCALI SMO — PA NIJE NI ČUDO ŠTO NAM SE USTAV LUPA PO GLAVI...\nBAZA NAM POSTALA — LJUTA KISELINA...\nDUGOROČNI PROGRAM STABILIZACIJE SOCIJALISTIČKE FEDERATIVNE REPUBLIKE JUGOSLAVIJE PRETVORIO SE U — KRATKOROČNU DESTABILIZACIJU...\nFAMOZNA KRITIČKA ANALIZA SAVEZA KOMUNISTA SFRJ ZASLUŽUJE I ANALIZU (FAMOZNIH) KRITIČARA KOJI SU JE\nSLOBODU NAM ODMERAVAJU: OD TRIDESET DANA DO DOŽIVOTNO...\nDRUŠTVENE IGRE I IGRARIJE NOVIJEG DATUMA: DELEGATSKI IZBORI!\nBIROKRATIJA = GLAVOKRATIJA!\n"ŠTA DA SE RADI" (Černiševski), "BITI IL' NE BITI" (Šekspir) — UZVIKNU NAČITANI BIROKRATA I ODRUBI PESNIKU GLAVU.\nOBEĆAŠE NAM SVETLU BUDUĆNOST A NE OBEZBEDIŠE SADAŠNJOST...\nNAROD IH ČITA K'O BUKVAR, A KAKO I NE BI KADA SU — ANALFABETE...\nZA VELIKI PUT U BUDUĆNOST — VELIKA KAMATA!...\nPRI OVOM STANJU STVARI, DA POZAVIDIMO SLEPCU — NJEGA BAR VODI SLEPAČKI ŠTAP...\nDO SADA SU NAM KROJILI KAPU A OD SADA I NUKLEARNI OBLAK NAD GLAVOM\nI OVA SADAŠNJOST, BOJIM SE, POSTAĆE NAŠA BOLNA BURNA (ISTORIJA) PROŠLOST...\nPOŽAR NA TRGU MARKSA l ENGELSA\nIzdavač: IRO "NOVA KNJIGA"— Beograd\nŠtampa: "Simbol" — Opovo — 1989. godina.\n"OVAJ ROMAN POSVEĆUJEM OCU UGLJEŽI SMILJANIĆU, KOMPOZITORU I PROFESORU MUZIKE, KOGA SU UBILI USTAŠKI ZLIKOVCI, KAO I VIŠE STOTINA HILJADA NEDUŽNIH SRBA, U JASENOVCU, LOGORU SMRTI PAVELIĆEVE HRVATSKE"\nPisac romana Radomir Smiljanić\n"Dokgod naša zemlja Nemačka bude ovako rascepkana na države i državice, mi Nemci ćemo biti i ostati — POLITIČKA NULA".\nFridrih Engels (Marks — Engels, sabrana dela )\nSTANJE PRIRODNOG NEREDA\nIzdavači: "Dečije novine" — Gornji Milanovac i "Jedinstvo" — Priština\nŠtampa: "GIP Kultura" — Beograd — 1992. godina\nSa tako laskavim ocenama o svom romanesknom delu kod nas i u svetu, Smiljanić se javlja ovim jedistvenim delom - novim svojim romanom koji je, ujedno, i ANTOLOGIJA ROMANA! Čitajući uzbudljive i duboko misaone stranice ovog neobičnog literarnog projekta, STANJE PRIRODNOG NEREDA, čitalac se pridružuje razmatranjima o krahu epohe, o neugasloj nadi i veri u ipak jedno bolje sutra, koje se probija kroz košmar PRIRODNOG NEREDA.\nIstovremeno će čitalac, što je apsolutno svetska novina, pri lektiri ovog Smiljanićevog romana, moći da se upozna sa velikim brojem najzla. Čitanjem ovog romana upoznajemo se i sa mnogobrojnim drugim romanima, čije ćemo čitanje obnoviti, ili se u čitanju tih dragocenih dela prvi put predati! Ovaj Smiljanićev roman bismo mogli nazvati i roman romana.\nIz recenzije Rastka Zakića\nVITEŠKI KRALJ UJEDINITELJ\nIzdavač: "METALOGRAF" — Trstenik, Sv. Save 59\nŠtampa: "METALOGRAF" — Trstenik, Sv. Save 59 — 1993. godina\nKralj Aleksandar I Karađorđević je poput Cara Dušana Silnog ili Petra Prvog Oslobodioca, uzdigao srpski narod u red najznačajnijih naroda sveta. Sa ovim velikim vladarima Srbi su braneći svoje, pobeđivali i jače od sebe, menjali političku kartu Evrope.\nKralj Aleksandar je prva velika žrtva fašizma u svetu. Kao začetnik Evropske zajednice (s kojom Srbi danas imaju toliko problema), on je bio prepreka širenju Nemačke. I onda, kao i sada, nemačkoj ekspanziji smetaju Srbi... I onda, kao i sada, Hrvati traže svoju državu, oslanjajući se na Nemačku, potkopavaju Jugoslaviju, utirući put nemačkom prodoru na Jadran i Sredozemlje i ovladavanju Evropom.\n"Evropa će biti Nemačka" — uzvikivao je Hitler u Smiljanićevom romanu. Da li se danas istorija ponavlja? Autor koristi verna dokumenta, svedočenja, neposredne iskaze i gradi lik velikog kralja, vojskovođe i državnika Srba i Jugoslovena, koga je Hitler u svom pohodu na svet morao da ukloni, organizujući političko ubistvo (dokaz za ovo je dokument "Operacija Tevtonski mač", pronađena u Lajpcigu).\n« Odgovor #2 poslato: Decembar 15, 2010, 03:26:02 am »\nLUDI SVET DROGE l PARA-LJUBAVI\nIzdavač: "NIGP ABC Štamparija" — Beograd, Vlajkovićeva 8\nŠtampa: "NIGP ABC Štamparija" — Beograd — 1995. godina\n"Radomir Smiljanić je otvorio neke nove, univerzalne vidike u našem romanu" — piše Akademik Nikola Milošević o Smiljanićevom delu uopšte, a o ovom romanu (u recenziji za prvo izdanje 1981. godine), pored ostalog, i: "Ovo je roman uverljive opomene, roman uzbune pred naletom poroka o kojem će roditelji, vaspitači, socijalni i medicinski radnici itd., posredstvom ovoga dela, doći do neophodnih saznanja u borbi protiv duševnog zla - droge."\nPoznati neuropsihijatar, doktor Harvardskog univerziteta i dugogodišnji šef psihijatrijske klinike u Beogradu, Prof. Dr. Josif Veseli, ističe u svojoj recenziji da "ovim delom pre svega roditelji, ali i socijalni i medicinski radnici, kao i najširi krug ugroženih mladića i devojaka dobijaju moćno oružje u borbi protiv droge i njenog pustošenja". Kao vrhunski stručnjak za pitanje narkomanije mladih, ugledni profesor medicine Dr. Veseli ističe: "Recenzentu ostaje da se zapita odakle piscu romana Radomiru Smiljaniću toliko znanje (imaginacije, intuicije) da prodre u tako suptilne, složene i teško dokučive delove psihe svojih junaka."\nIzdavač: "NARODNA KNJIGA ALFA" — Beograd, Šafarikova 11\nŠtampa: "Poligraf" — Beograd — 1997. godina\nAutor posvećuje ovo delo svojim junacima, PAVLIMIRU GLIGOVIĆU, velikom sanjaru, poeti i pripovedaču, osnivaču i uredniku značajnih časopisa i listova, utemeljivaču kulturnih institucija, naročito na Kosovu i Metohiji, čije je stvaralaštvo prekinuto na samom svom početku Drugim svetskim ratom (pao je u prvim borbama za oslobođenje Beograda), i IVI ANDRIĆU, genijalnom stvaraocu umetnosti pisane reči, misliocu i poeti, koji je aktivnošću, čak i u susretima sa Adolfom Hitlerom u Berlinu (o čemu svedoči ovaj roman), uvek bio, kao i Pavlimir, na strani svog naroda, neprestano napadanog i izloženog velikim stradanjima.\nAutor zahvaljuje gospođi Zorki Radojković, rođenoj Gligović, piscu i publicisti, koja je takođe, kao i njen otac, pokretač listova i časopisa za značajne podsticaje bez kojih ne bi ni bilo ovoga romana o Pavlimiru Gligoviću.\nU Beogradu, 1. oktobar 1997. godine\nPOST SKRIPTUM — TARGET\nIzdavač: "NARODNA KNJIGA ALFA" — Beograd, Francuska 7\nŠtampa: "Poligraf" — Beograd — 1999. godina\nRoman "POST SKRIPTUM - TARGET " (IP "Narodna knjiga", elitna edicija MEGA-HIT) ističe u svojoj recenziji Vladimir Ličanina kao delo koje slojevito ponire u traganju za poreklom zla i, kao remek delo Radomira Smiljanića, ostavlja neizbrisiv zapis epohe masovnih stradanja i patnji naroda i pojedinca.\nUgledni književni kritičar, romansijer i pesnik Vladimir Ličina ističe u svojoj recenziji i roman Radomira Smiljanića o velikom Vranjancu Borislavu Stankoviću - SVA BORINA ŽAL — kao pravo remek delo. Baš kao predhodni o Ivi Andriću POZORIŠTE BEOGRAD, nagrađen izuzetno presižnom nagradom pisca, novoustanovljenom nagradom Udruženja književnika Srbije za 1998. godinu (jednoglasnom odlukom književnog žirija Smiljanić je postao pri laureat ovog priznanja u konkurenciji i takvih dela kao što su "Oslobodioci i izdajnici" M. Danojlića, inače ovenčanom NIN-ovom nagradom, "Zlotvori" D. Mihajlovića i sl.). Sva tri romana istaknuto je, i "POST SKRIPTUM — TARGET", i onaj o Bori Stankoviću i onaj o Andriću, "spadaju u dela koja odslikavaju epohu".\nInače, Radomir Smiljanić je, shodno napisima naših i inostranih kritičara, "otvorio neke nove, univerzalne vidike u našem romanu". Čuveni nemački pisac i kritičar Peter Jokostra podvlači: "Smiljanićevi romani spadaju u najbolja dela svetske literature u poslednjih nekoliko decenija".\nPEVAČ PROTIV SVOGA NARODA\nIzdavač: "TEAGRAF" — Beograd, Šafarikova 3\nŠtampa: "CICERO" — Beograd — 2000. godina\n"KNJIGA KOJA NIJE SMELA BITI NAPISANA — možda zato jer u njoj ima skaradnosti, seksualne histerije, duševnih lomova uz škrhut zuba i ječanja u brakolomnim, preljubničkim posteljama, u kupatilima, sa zatamnjenim karakterima, posrnulim vrlinama heroja koji su to nekada možda bili, a više to nisu, niti, kao sada takvi, nikada to mogu biti. Sve u svemu, porazi na ličnom i opštem planu, uz erotske orgije i podužu listu gnusoba, KNJIGA koju, kada je već napisana, valja čitati s oprezom, sa odlaganjem. Polako je privoditi kraju, onako kako i naš trpki nemogući život poklizava svome kraju."\nRadomir Smiljanić, autor knjige\nKOLEKCIONAR — Roman istina\nIzdavač: "TEOVID" — Beograd\nŠtampa: "GORAPRES" — Beograd — 2001. godina\nIstorija zla, nikla iz ideje o svetu kao o "jednoj jedinoj robnoj kući" iz Hitlerovog "Majn kampfa", iz ideje o globalizaciji (po mogućstvu i svim nastojanjima nekih zapadnjaka — bez Slovena), ideje koja potresa novi tehnološki univerzum našeg vremena (Smiljanić to u "Kolekcionaru" naziva prostim imenom "kokošije jaje zla"...) komunicira na čudan način u ovom izuzetnom romanesknom ostvarenju sa svetom čovekoljubivog mislioca poete Hegela Miloradovića.\nSve se ovim Smijanićevim delima događa na onoj granici gde se mitsko i istorijsko u varnici tragično i nerasudno dodiruju i mešaju.\nIzdavač: "NARODNA KNJIGA ALFA"- Beograd, Šafarikova 11\nŠtampa: "Poligraf" — Beograd — 2002. godina\nOvaj roman spada u "sazvežđe" Smiljanićeve trilogije o Hegelu (dela: "Neko je oklevetao Hegela", "U Andima Hegelovo telo" i "Bekstvo na Helgoland") koja mu je prva donela svetsko priznanje. I ova knjiga će potvrditi rasprostranjeno uverenje da je Radomir Smiljanić daleko pre Pavića i Albaharija (još 1971. godine) uveo u našu (i evropsku) književnost novu fantastiku.\nUgledni književnik, i teoretičar književnosti i književni kritičar (vodećih srpskih listova "NIN", "Večernje novosti", "Politika", "Književne novine" esej O DVADESET NAJBOLJIH SRPSKIH PISACA DVADESETOG VEKA, u koje je uvrstio i Radomira Smiljanića, vezujući neka njegova vrhunska satirična ostvarenja uz moćno delo Radoja Domanovića.\n"Brilijantan stilist Smiljanić nas svojim delom kroz vratolomije i senzacije jezika, govora, mišljenja i čudesnih situacija i slika, kroz neobičnu atmosferu, vodi u svet koji tek što nismo zaboravili.\nPisac u nas i u svetu čuvene trilogije romana "Neko je oklevetao Hegela", "U Andima Hegelovo telo", "Bekstvo na Helgoland", kao i izuzetnih dela "Stanje prirodnog nereda", "Kolekcionar", itd., Radomir Smiljanić, sprovodi i u ovom romanu jedinstveni originalni postupak u kome predominantu čini samo prividno humorna i ironijska određenost i intonacija, a to je smiljanićevski način da se sa daljine vremena i prostora živim i posve verodostojnim govorom, lišenim patetike, vaskrsne svet nepristajanja na zlo. Ovo je bez sumnje elitni roman elite romana, roman pisca dugog daha čije se delo čita u jednom dahu ("Reč zaveštanja")."\nIz obrazloženja žirijia U.K.S.-a, 29.12.2001. godine\nKARAĐORĐE — VOŽD SERBSKl\nIzdavači: "NOVA EVROPA" — Beograd, Kosovska br. 8/7\nŠtampa: "Kosmos" — Beograd\n"Jedini roman o Karađorđu i Srpskom državotvorstvu"\nU ovoj knjizi ništa nije skriveno — ni raskol u srpskom narodu, ni neshvatanja, potrebe odricanja u ime konačnog cilja, ni sumnje u sve i svakog kada nešto pođe naopako, ni surevnjivost među vojvodama, ni državnu laž kao pragmatičnu potrebu opstanka ustanka, ni naivnost u nekim zaključivanjima od koje se i Bogu plače. Ništa. Zaista, ništa...\nTeško je predpostaviti da bi koji čitalac ostao ravnodušan kad pročita ovaj roman, a da se ne zamisli nad porukama koje su ne samo još uvek aktuelne nego i naša svakidašnjica. Naš okvir kretanja, ponašanja i nedoumica...\nNa sceni su veliki akteri drame — Karađorđe, kao nosilac ideje o snažnoj, jedinstvenoj Srbiji; prota Mateja — Srbija kao pravne države; vojvoda Milenko Stojković i Petar Dobrnjac kao ishoditelj ideje separatizma i autonomaštva; obični ljudi, glave porodice, nedorasli sinovi, niže starešine — kojima često nije jasno u kakvim se vrtlozima nalaze, ali su uvek spremni da ginu za slobodu; Turci, Osmanlije i dahije, — koji u Srbima vide samo raju koja mora da im služi na bilo koji način; Rusi — tobožnji zaštitnici srpstva i pravoslavlja, ali, u suštini, samo hladni i proračunati zagovornici svojih interesa...\n"Ovo je knjiga za svaki dom, za svaku biblioteku"\nROMAN O DNEVNOJ NOVINI (Moralno i seksualno — političko vaspitanje)\n(započeto krajem 2005. godine)\n"Samo dnevna novina može da spase književnost i kuituns od politikantske, mahom zastupljujuće i lažljive televizije!"\nNorman Majler, američki pisac\nDa li dnevna novina, po mišljenju mnogih, živi zaista samo jedan dan? Ili, da li ipak neke ličnosti, neki događaji sa njenih stranica mogu imati i duži vek? Neka razmatranja pogotovu.\nBilo je još nekih pitanja, ali ova dva sa početka uvodnog poglavlja svog (koji će valjda, jedini od njegovih "produkata duha", biti najzad čitan) nastala su, kao i namera da svoj eventualni spisateljski talenat posveti "poetici dnevne novine" spontano, odjednom. Bez naročitog promišljanja. Dakle, posle godina i tumbanja od besciljnosti do besciljnosti" (sopstvena njegova, sa mnogo "emocionalnih komunikacija - paradoksima" (akademik Jovan Rašković). ponovo je uleteo u virove avantura pisanja romana. Romana sa savremenom temom, bogat!\nRomana koji će, gle, gle — biti čitan! Najzad delo ispod njegovog pera nastalo, a u rukama brojnog čitateljstva! Kakva zamamna nada, valjda ne i opet varljiva iluzija. Zar danas knjige dotiču brojno čitateljstvo?!\nHm, pitanje koje i dalje traži svoj pravi odgovor.\nA dnevna novina, ona od bolje vrste — čitana je! Nesumnjivo. Stoga i ovaj naum književnika da u svom novom obitavalištu, vetrenjači, ustanovi krajnje SVESKU ZA PISANJE ROMANA i da se baci na provereno tiražnu temu — novina!\nVeć prvi isećak iz visokotiražne i uticajne dnevne novine VECERNJE NOVOSTI isečak o novom pokušaju ubistva, o prebijanju novinara, sasvim činjenično govori da nekome, da mnogam tipovima "zgužvanog morala" smetaju oni koji o njima pišu u tiražnim listovima Evo tog...\nNAPOMENA: Roman je predviđen da izađe u okviru izdavačke Kuće "Večernje novosti"...\n« Odgovor #3 poslato: Decembar 15, 2010, 03:26:40 am »\nRADOMIR SMILJANIĆ — NAGRADE I PRIZNANJA\nod "Udruženja književnika Srbije" 29.12.2001. godine\nPisac u nas i u svetu čuvene trilogije romana "Neko je oklevetao Hegela", "U Andima Hegelovo telo", "Bekstvo na Helgoland", kao i izuzetnih dela "Stanje prirodnog nereda", "Kolekcionar", itd., Radomir Smiljanić, sprovodi i u ovom romanu jedinstveni originalni postupak u kome predominantu čini samo prividno humorna i ironijska određenost i intonacija, a to je smiljanićevski način da se sa daljine vremena i prostora živim i posve verodostojnim govorom, lišenim patetike, vaskrsne svet nepristajanja na zlo. Ovo je bez sumnje elitni roman elite romana, roman pisca dugog daha čije se delo čita u jednom dahu ( "Reč zaveštanja" )"\nIz obrazloženja žirijia U.K.S.-a\nNAGRADA ZA ŽIVOTNO DELO "DOSTOJEVSKI"\nprvi dobitnik internacionalnog književnog priznanja 11.11.2003.godine\nPrvi laureati novoosnovanog visokog internacionalnog književnog priznanja "Dostojevski", nagrade za životno delo, jesu srpski pisci Dobrica Ćosić i Radomir Smiljanić.\nSve Sveslovensko književno društvo dodelilo je ovo priznanje dvojici srpskih pisaca jer, kako stoji u obrazloženju žirija, "Ćosić i Smiljanić ubrajaju se u one koji su duboko utisnuli pečat našoj epohi — delovanjem na dobrobit svom narodu i slovenstvu i čovečanstvu uopšte".\nPriznanje "Dostojevski" Smiljanić je primio na dan rođenja velikog ruskog pisca (11. novembar) u 11 časova, u Kući Đure Jakšića, gde je održana svečana Akademija Dostojevskom u čast, a koju je priredilo Sveslovensko književno društvo. Zbog odsustva Dobrice Ćosića zbog gripa, njegovo priznanje upućeno je Srpskoj akademiji nauka i umetnosti.\n« Odgovor #4 poslato: Decembar 15, 2010, 03:27:07 am »\nDVA ESEJA O SMILJANIĆEVOM DELU — U RAŠLJAMA PODSVESNOG I ČULNOG\nRadomir Smiljanić je velika figura savremene srpske književnosti, pisac, koji je u srpsku prozu uneo duh one stvaralačke veličine, koja se istinski ceni, komentariše i naglašava i izvan granica Srbije. Rođen je 1934. godine u Jagodini u porodici uglednog profesora muzike i kompozitora Uglješe Smiljanića, koji je na žalost stradao od ustaškog noža u zloglsnom logoru u Jasenovcu (najčuvenijoj "fabrici smrti" u Drugom svetskom ratu na Balkanu). Od svoje devete godine Radomir Smiljanić živi u Beogradu gde završava gimnaziju, a potom i filozofski fakultet. Studirao je i muziku, a kao pisac startovao je pričom u Književnim novinama, koje je u to vreme uređivao Predrag Palavestra. Smiljanić je napisao više knjiga priča i romana o kojima su se najpohvalnije izrazili u svojim tekstovima: dr Dragan M. Jeremić, akademik Nikola Milošević, dr Cedomir Brašanac, Predrag Protić, dr Miloslav Šutić, Zlatko Krasni i Dragoljub Stojadinović kod nas, ali i ugledni strani kritičari, i to naročito u Nemačkoj, akademik Peter Jokostra, dr Bekelman, dr Virpša i drugi. Kao poseban tehnički podatak ove biografsko-bibliografske informacije valja pomenuti da su Partizanska knjiga i Prosveta iz Beograda objavile 1980. godine Radomiru Smiljaniću izabrana dela u šest knjiga.\nVrhuncem Smiljanićeve proze smatra se njegova trilogija, koju čine romani: Neko je oklevetao Hegela, U Andima Hegelovo telo i Bekstvo na Helgoland, pri čemu ne treba gubiti iz čitalačkog vida i ostale njegove naslove, beogradsku trilogiju (Ljubavne ispovesti Sofije Malovrazić, Ubistvo u kafani Dardaneli i Ljubavni slučaj šampiona), ili roman Stanje prirodnog nereda, koji je u novosadskim Poljima, daleke 1992. god. označen, kao "prvi roman postmoderne u nas", ili poslednje romane Bendžamin i Kolekcionar u kojima je, po Dobrici Ćosiću, Smiljanić, u spoju imaginativnog i dokumentarnog, otišao najdalje u našoj književnosti.\nRoman Reč zaveštanja u čijoj podnaslovnoj sintagmi stoji da je ta "reč" istovremeno i "reč", ili "završni tečaj" o socijalnoj, zdravstvenoj i erotskoj edukaciji, nadovezuje se u tematskoj intonaciji na ideologiju i tehniku pisanja trilogije inspirisane likom Hegela Miliradovića, pretvarajući je uslovno u tetralogiju u čijem temocentričnom kosmosu pulsira "zdravstvena ideologija" Hegela Miliradovića, naučnika, filozofa, pesnika i duhovnog reformatora, koji je "podsmešljivo verovao da čovečanstvo mora da revolucioniše svoj postanak i počne da živi od vazduha". Cime, u izvesnom smislu, Smiljanić promoviše novo "gorivo" za "perpetum mobile", kao vrhovnu ironijsku metaforu za senzaciju života.\nHodajući krivudavom stazom između svojih "hegelijanskih knjiga", tragom Hegela Miliradovića, tamo gde se mitsko sa istorijskim ukršta kako u govoru imaginativnog, tako i u "folklornim figurama i gestovima" nepopravive čulne stvarnosti, Smiljanić je u Reči zaveštanja napisao, opet, veliku, Sabato bi rekao sjajnu, fikcionalnu prozu sa ukusom romana u kome se prepliću karakteri i "grimase" njegovih žanrovskih podvrsta. Složenost tog preplitanja zavodi čitaoca i ne da mu, baš lako, da dešifruje tu kompleksnost, pogotovo što su na delu istovremeno orkestrirani glasovi: sentimentalnog, humorističkog, policijskog, trilerskog, didaktičkog, naučno-fantastičkog, putopisnog i nadasve satiričnog romana. A, uz ovu, konstataciju, ali ne samo kao njeno bukvalno opravdanje, mora se reći da postoji ono kritičko mišljenje po kome se ne može pisati i govoriti, samo, o jednom aspektu dela, bilo formalnom, bilo sadržajnom. Sa toga razloga Reč zaveštanja mora se čitati i analizirati kao estetički projekat, koji je istovremeno narativan i poetički. Refleksivni projekat s tezom o traganju za principom identiteta onako kako je to traganje vrhunski imaginirao veliki F. M. Dostojevski u svojim Karamazovima. To traganje odnosi se i na svojevrsno putovanje unatrag u "prošlost koja neće da prođe", kao "neizbežnost našeg doba", koje ono kontaminira sinharizijom: tragičkog, fantastičkog, čulnog i imaginacijskog. U ovom "romanu sećanja", koji se u dva vremenska nivoa, a sa distance, odvija u jednom imaginar nom sanatorijumu, kakav je recimo Golnik, sve se vrti oko mađarskog Jevrejina Tiberijana Fenjveši Levi Miklošida, koji je u izvesnom smislu aplikativni dvojnik Hegela Miliradovića. U liku Miklošida Smiljanić je imaginirao profil zaverenika u "spasavanju sveta" od egzistencijalne jednoličnosti i njegovog "zaveštavanja", gde je važno da ono bude što kraće, jedna jedina reč iz njenog milionskog filološkog arsenala. A, celom tom zavereničko-spasilačkom paradom "zaveštanja" dominira satirički istaknuta potreba za "socijalnom, zdravstvenom i erotskom edukacijom". I ironijski piščev stav o: (1) divljenju božjim delima (pri čemu se slika Boga nameće kao vrhunska kreacija fantastične književnosti, ili kako Borhes kaže: ono što su izmislili Vels, Kafka i Po, nije ništa u poređenju s onim što je izmislila teologija), (2) uočavanju rasula i destrukcije jednopartijskih i višepartijskih populacionih sistema sveta i "jedenja sveta", (3) smrti, koja bira, a ne dozvoljava da bude birana, kao jedinoj pouzdanosti i u reinkarnaciji, (4) glupostima o razvijanju neprijateljstva prema smrti, koja nikada neće proći, (5) preterivanjima u konkretnom socijalnom, zdravstvenom, seksualnom, erotskom pejsažu, njegovim akcijama i edukacijama, (6) građanskoj brizi i promišljanjima Danteovog Inferna.\nStuštinu složenosti ovog dela treba tražiti u činjenici da je ono nadmašilo namere svog autora, a kada delo to učini, onda je ono vrhunsko delo, jer, tek tada može da obelodanjuje velike istine. Smiljanić je svoje namere u imaginiranju projekta "zaveštanja" koristio kao trambulinu da bi zaronio u one dubine u kojima deluju i podsvesne sile, a uz pomoć kojih roman jedino i može da dosegne visok nivo i sposobnost za izražavanje velikih duhovnih nevolja čoveka, bilo kog čoveka (Hegela ili Miklošida) u bilo koje vreme: samoću i smrt, nepravdu, nadu, vreme i nevreme, veru i strah. Otuda su i moguće tolike interpretacije: sociološke, političke, metafizičke, filozofske, ili teološke.\nOvaj roman na tom fonu živi promišljajući i postupajući. U njemu se sve vraća, kako bi to rekao Kafka, u nerazjašnjivo, u ono koje se odvija "ovde i tamo" u odstupanju između bliskog i udaljenog vidokruga iskustva. I njegove transcedentalnosti. U rečima koje imaju dušu gomile (Miljković), a koje jedino raznežuje "prostaštvo i opasnosti prevaziđene metaforom". Ovaj opširni roman je i napisan kao satirična metafora i teško je u njemu predvideti na početku šta će se desiti do kraja "prostranog ostrva" na kojem se uzdiže Helgoland sa svojim imaginarnim sanatorijumom "beskonačne stvarnosti".\nRadomir Smiljanić: REČ ZAVEŠTANJA, Narodna knjiga/Alfa, Beograd, 2002.\nKNJIŽEVNE NOVINE 15. januar — 15. mart 2003.\n« Odgovor #5 poslato: Decembar 15, 2010, 03:27:36 am »\nGLOBALIZAM I "NOVI SVETSKI POREDAK"\nMi živimo u jednom vremenu koje nam nudi, rekao bih, nekakve političke nepromenljivosti, globalno gledano. Globalizam nije juče izmišljen, globalizam je Hitlerov recept, prikazan u Majn Kanfu. Hitler je u tom delu kazao da će doći vreme kada će ceo Svet biti premoduliran u jednu, jedinstvenu, robnu kuću u kojoj će Nemci biti glavni — upravnici, Englezima možemo dozvoliti da budu trgovci, a Jevreji, pogotovo oni u Americi, neka budu finansijeri. Ovo nije bila Hitlerova šala, a došlo je vreme kada se pokazuje da su Sloveni ipak bili u pravu. Rusi su uvek bili smetnja ekspanziji Novog svetskog poretka na istok. Medlin Olbrajt je stalno pričala kako je "nacionalni interes Amerike zaposedanje Balkana, koji će poslužiti kao prolazna tačka ka Kavkazu, na kome su najveće zalihe nafte i zemnog gasa". Američki "emisari" su ne tako retko isticali i da Sibir ne može biti večito Ruski.\nMilitantni Zapad je kao Hitler bacio oko na Rusiju i na čitav "Istočni svet", u skladu sa nacističkim planom pod nazivom "GENERALNI PLAN ISTOK", koji označava prodor na istok, nakon čega će, verovatno po uzoru na nacističku Nemačku, uslediti i NAPAD NA ISTOK. Ovaj plan se bazirao i na istrebljenju preko 30 miliona nenemačkog življa koji poseduju "markirane teritorije", sve do konačne pobede. Ovaj imperijalistički pritisak se oseća u svim Slovenskim narodima, kao opasnost od istrebljenja. Metode Zapada su se promenile, ali njihov brutalni plan je ostao neizmenjen. Vrši se u malim državama INSTRUMENTALIZACIJA da bi se postigla PARCIJALIZACIJA, kako bi se te male države pretvorile u Rajhs Protektorate. Ovo se poslednje decenije prošlog veka dešavalo sa nama i još uvek se dešava.\n« Odgovor #6 poslato: Decembar 15, 2010, 03:28:00 am »\nBELA RUŽA, Beograd, novembar 1994.\nOTVORENO PISMO "SRPSKIM" INTELEKTUALCIMA\nKO JE KRIV ZA RAT\nPISMA MOJIM KOLEGAMA\nPiše: Radomir Smiljanić\nPisma su glavnom pomoćno sredstvo (na daljinu) izražavanja ljubavi, račišćavanja nekih nemilih međusobica. O mojim kolegama — piscima, umetnicima i sličnima — sve najbolje. Osim... Osim ako su u pitanju optužbe, razmirice. Zađevice. U slučaju poslednjeg, dakle, optužbi, (kleveta?), zađevica, najelegantnija forma za sređivanje takvih stanja je — epistolarna forma; dakle, pisma. Po mogućstvu — otvorena.\nMožda bi prvi adresant za ovu vrstu prepiske mogao biti srpski pisac s hrvatskom domovnicom (odnedavno) Mirko Kovač, a njegova adresa bi neizostvno morala biti ona raskošna vila gospodina Parage u Rovinju u kojoj je stolovao jednog divnog leta kao gost ovaj znameniti Srbin "u ostavci".\nTo jest, gospodin srpski pisac Mirko Kovač je upravo u narečnoj vili, odnosno Glavnom stanu Paraginih ustaša u Rovinju, u kojoj je "uživao odmor", ali i skokovito, lakoćom skoka gazele preskakao — skok po skok kao "loptica skočica"... "sve one vidljive i nevidljive prepone na trnovitoj stazi od Srpstva ka Hrvatstvu. U tom ustaškom Hauptkvartiru g. Parage u Rovinju je srpski pisac i Srbin "u ostavci" dao intervju za ugledni beogradski dnevnik "Borbu". A, na primedbu sagovornika i saradnika tog lista o čudnom gostovanju u još čudnijoj ("nemogućoj") kući (Paraginih ustaša), veliki mag pisane reči samo je slegnuo ramenima i progunđao važno da on "nema odnos prema takvim stvarima..."\nMIRIS MORA POD ŠAHOVNICOM\nČinjenica je, ipak, da se na toj vili, u kojoj je srpski pisac provodio svoje odmore, udisao miris mora i leandra, osluškivao šum valova i pisao "svom" Hrvatskom PEN-u pismo protiv takođe "svog" Srpskog PEN-a, ali i protiv "svih srpskih pisaca općenito", tražeći "da se osudi njihova šutnja o koncentracijskim logorima i genocidu nad Hrvatima i Muslimanima", činjenicaje da se na toj kući lepšala ustaška šahovnica.\nI, pošto je u toj vili u Rovinju, u kojoj je srpski pisac Mirko Kovač (srpska dečica u školama uče o njemu...) provodio prijatne trenutke, i Glavni stan Paraginih ustaša, kako je to (onda) i u "Borbi" precizirano, sasvim se može zamisliti kako ustaški simboli, ustaške pogromaške antisrpske pesme, ustaške koračnice i budnice, komande i zaveti i sl. inspirišu velikog srpskog pisca da se požali protiv "šutnje" svojih kolega u Srbiji, a zbog nekakvih "koncentracijskih logora i genocida nad Hrvatima i Muslinamima".\nKovač ne pominje genocid nad Srbima, to za njega, valjda, ne postoji, već samo "srpska masovna ubistva civila", iako još ni jedna kamera nije zabeležila hrvatske i muslimanske masovne grobnice, a takve grobnice Srba jeste, iako Srbi nisu drugima podizali Jasenovce i Aušvice a njima — jesu!\nSrpski pisac s domovnicom Države Hrvata (ustavna odredba) Mirko Kovač možda (ne) zna ono što se i u svetu već naširoko zna — da u srpskim zemljama nema nijednog Jasenovca ("hrvatski Aušvic", kako je to gotovo milionsko stratište Srba u bivšoj Državi Hrvata — NDH — nazvano šiirom sveta), da u Srba nema Jastrebarskog, jedinog dečijeg logora smrti u svetu, gde je, u tom hrvatskom "specifikumu" umoreno 20 hiljada srpske i jevrejske dečice, da nema ni jedne jedine jame-bezdanke s ljudskim kostima na dnu, a takvih je na stotine u hrvatskim i muslimanskim prostorima, u koje je bacano na hiljade i hiljade poklanih, maljem usmrćenih pa i živih Srba. Baš prema programu najeklatantnijih i prvih u Evropi rasista (antisrpske provencijencije) od Ante Starčevića i Josipa Franka od sredine prošog veka, do Ante Pavelića i našeg "kolege" Mila Budaka, do Šuška i dr Tuđmana (sa slavnim uzvikom pred 200.000 razdraganih Zagrepčana: "Bogu hvala moja supruga nije ni Srpkinja ni Židovka" i sa svojevrsnim "Majn kampfom": titlovanim "Stranputice povijesne zbilje" u kojem su Jevreji takovi gadovi da su "glavni" čak i u Jasenovcu!!!...)\nSrpski pisac Mirko Kovač s domovnicom Države Hrvata ("to što sam Hrvatsku uzabrao za domovinu bila je sretna odluka") najverovatnije (ne) zna da je Predsednik Hrvatskog helsinškog odbora Ivan Zvonimir Čičak, pravi Hrišćanin i uvek odlučni borac za hrvatsku i svaku drugu pravicu, izjavio za londonski Bi-Bi-Si, a što je prenela i "Borba", da "Svaki Srbin se u Tuđmanovoj Hrvatskj mora osjećati kao crnac u mjestu u kome su svi stanovnici članovi Kju Kluks klana".\nSrpski pisac Mirko Kovač optužuje Srbe za rat i piše o nama svojim kolegama i sunarodnicima: "Zlo je primjerice zahvatilo Srpski PEN i srpske pisce općenito — oni podržavaju crveni fašizam i ovaj rat". Kao da su Srbi i srpski pisci jurišali agresivnom secesijom (a referendumi o izdvajanju iz Jugoslavije su bili u Hrvatskoj — Hrvati, u Sloveniji — Slovenci, i u Bosni i Hercegovini — Muslimani i Hrvati, kao i pucnjava i ubijanje nedužnih vojnika JNA), kao da su Srbi nasilničkim aktima protiv drugih naroda federalne vojske razbijali i razbili zajedničku državu Jugoslaviju?\nA viteški kralj ujedinitelj (naslov romana potpisnika ovog pisma), na samrti u ulici Kanebijer u Marselju, prebira u glavi ove redove čuvenog Nemca Hermana Vendela: "Kao kvadraturu kruga predlagala je austrougarska diplomatija 1914, da se Bosna i Hercegovina, Dalmacija i Hrvatska spoje u jednu upravnu oblast, u čijoj bi upravi hrvatski korpus imao prevagu i gde bi Hrvati i muslimani lako pritisli na zemlju Srbe". Dakle, današnji Vašingtonski sporazum o hrvatsko-muslimanskoj federaciji, skiciran je još 1914. godine! Sa "šahovnicama" i "ljiljanima" u čvor jednog barjaka vezanim sa zajedničkim muslimansko-hrvatskim ofanzivama protiv Srba odesečenih i Drinom!\nSRBOMRŽNJA KAO UNOSAN ANGAŽMAN\nRaskošna hacijenda, tj. ustaški Hauptkvartir u Rovinju, koje uživa novoudomljeni s domovnicom Države Hrvata srpski pisac Mirko Kovač ("to što sam Hrvatsku izabrao za domovinu bila je sretna odluka"), pripadala je, vele, nekom Italijanu. On je, zajedno sa 300 hiljada Italijana Istre i primorja proteran "tijekom" etničkog čišćenja SR Hrvatske (navike u Hrvatskoj još od NDH i Pavelića do danas i Tuđmana). Zatim je nastupilo etničko čišćenje Srba u SR Hrvatskoj, u SR BiH, i, naročito, na Kosmetu — primerice više od 600 kosmetskih mesta je albanizovano, stopostotno očišćeno od Srba! O tome Kovač u svom novogovornom novodomoljublju i ne haje.\nSrpski pisac, dobitnik skoro svih važnih srpskih nagrada, Mirko Kovač, neispisani član Srpskog PEN-a, ima more problema dok sluša more u hacijendi s ustaškom šahovnicom. U jednom je bez problema, u mržnji prema svom srpskom narodu. A to stoga što je srbomržnja danas veoma isplativa rabota. Mrzeti i blatiti srpski narod je danas najveća predstava i najveći provod na svetu. I najbolje plaćeni posao.\nPotpisnik ovog pisma je, na predlog akademika Predraga Palavestre, primljen istog dana kada i Mirko Kovač u Srpski PEN. Nešto ranije je član Srpskog PEN-a postao i Danilo Kiš. On je pred svoju smrt testamentom odredio da bude sahranjen po srpskom pravoslavnom obredu. Danilo Kiš je znao zašto i u svojoj smrti mora da stane uz svoj narod.\nNeumrli stvaralac neumrlog dela ostaje trajno u krilu svog naroda, a oni, koji to žele, neka još neko vremence učestvuju u najvećoj i najprljavijoj predstavi na svetu, u ruženju srpskog, odnosno svog naroda.\n« Odgovor #7 poslato: Decembar 15, 2010, 03:28:37 am »\nOTVORENO PISMO "SRPSKIM" INTELEKTUALCIMA (ČETVRTI PUT)\nMALE BOGINJE VELIKE HRVATSKE\nJoš davne 1939. Slovenac Anton Korošec, potpredsednik kraljevske YU vlade i ministar unutrašnjih poslova, licemerno je izjavio "SRBI SU NAM DALI ZLATNU KOBILU JUGOSLAVIJU, VRATIĆEMO IM — RAGU"... Tako je i bilo... DA LI JE SRPSKA INTELIGENCIJA, PO KOVAČU, FILIPU DAVIDU ITD. PRIPREMILA RAT A POLITIKA (SRPSKA) GA SPROVELA?\nNaša borba "Nezavisni list" izveštava 8.11.96 (str. 16) da se "u zgradi SANU održava Međunarodni okrugli sto posvećen temi "Literatura posle pada Berlinskog zida — između imoralizma i moralizma". Među domaćim učesnicima su i Filip David, Vida Ognjenović, Drinka Gojković, koji se, naročito Filip David, nisu ustručavali da baš na međunarodnim skupovima, žestoko osude srpsku inteligenciju i "srpsku politiku" za, kako oni kažu, "rat" (ne građanski rat) u bivšoj SFR Jugoslaviji.\nDa li će, dakle, na temu "imoralizam i moralizam" Filip David ponoviti svoja često publikovana tvrđenja, kao što je i ona u "Našoj borbi", odnosno u njegovoj knjizi u izdanju Beogradskog kruga (kog bi drugog inače!?), a koja u doslovnom citiranju glasi: "Nacionalni kič kao uvod u rat, preuzeli su neumorni delatnici kulture. Podignute su kulise za grand guignol u kojem će smrt igrati svoju predstavu. Institucije kulture pripremale su rat. Politika je taj rat sprovela." (podv.: RS).\nOvaj navod (napisao sam i u svojoj knjizi "MOLITVA ZA NEMAČKU — ILI NEMAČKO-SRPSKA RAPSODIJA", knjizi koja već skoro dve godine čami zatočena u fijoci čelnika "Prosvete", (iako je, već odavno na pausu, tehnički, znači, spremna za objavljivanje...), ovo tvrđenje Filipa Davida, i ne samo njega, ukazuje na "temeljnu krivicu" srpske inteligencije za građanski rat na prostorima bivše SFR Jugoslavije. Mnogo je takvih stavova istaknutih srpskih pisaca (i ne samo pisaca), među njima, tim stavovima i piscima, ističu se Mirko Kovač, Vidosav Stevanović, i još neki. Oni koji samo Srbima pripisuju "magnum crimen" odnosno jedino odgovornost naše, srpske inteligencije za građnski rat ovde (napisao sam u "Molitvi" ZA NEMAČKU — ILI NEMAČKO-SRPSKA RAPSODIJA") da je to srećom, koliko usamljena toliko i apsurdna tvrdnja. Ne mogu se ni Mirko Kovač (koji i opet "juriša" i opet iz svoje hacijende, a u stvari Glavnog stana, "Hauptkvartira" Paraginih ustaša u Rovinju, na Dobricu Ćosića i ostale "ćosićevske" srpske intelektualce iliti ideje, kako bi to rekla madam Milanka Šaponja-Hadžić), ni Filip David, ni eventualno Vidosav Stevanović pohvaliti da su bolje informisani od onih koji su u samom vrhu evropske i svetske politike, i koji su uporno nastojali i uspeli, srećom, da vrate taj zao duh u bocu iz koje ga sigurno nisu pustili srpski pisci, učevnjaci, slikari, glumci, razni "doturi" i "profesuri" i slični. A taj zao duh sprečila je i srpska politika.\nIako na pr. slično Kovaču, Davidu, Vuku Draškoviću i sličnima (Nebojšu Popova i celu njegovu bulumentu "republikanaca", kao i beogradskokrugaša ne smemo i nećemo, dabome, nikada zaboraviti) Vidosav Stevanović izjavljuje po našim i belosvetskim medijima, a na zbilja stupidno pitanje-odgovor Branke Bogavac: "Riječi su napravile rat, zar ne?" — "ne potcenjujmo snagu reči" i, odmah zatim, da je želeo da se te njegove knjige "zgade nad zločincima, naročito nad mentalnim otpadom kojim ovi drugi opovrgavaju svoje zločine, nad svim tim verbalnim smećem o narodu, nacionalnom interesu, svetskoj zaveri protiv nas; dosadno je i nabrajati — zaključuje Vidosav Stevanović — sva njihova brbljanja koja su izazvala rat... " (podv.: R.S.)\nE, pa — neće biti! Jer, pored "brbljanja" vodećih svetskih političara, publicista, naučnika, pisaca — a već ih je i na stotine, sve je više onih od imena i ugleda koji govore sasvim suprotno i to sada — uistinu i koji priznaju svoje greške. To se, najzad, istine radi ocenjivalo, pa i od nikog drugog do čelnog čoveka spoljne politike najmoćnije svetske sile — SAD — Vorena Kristofera (on je, baš u nastanku i rasplamsavanju građanskog rata u bivšoj SFRJ bio "na licu mesta", sasvim na pravim izvorima informacija o toj tragediji. U intervjuu tiražnom i veoma uticajnom američkom listu "USA to day" obelodanjuje Kristofer, sredinom juna 1993. g. da su "počinjene fatalne greške preuranjenim priznavanjem jugoslovenskih secesionističkih republika, a Nemci u tome SNOSE POSEBNU ODGOVORNOST, jer su na taj čin prisilili Evropsku zajednicu".\nVorenu Kristoferu, prvom čoveku američke diplomatije se u ovim njegovim tvrđenjima, takođe i sa svojim, čak i još žešćim tumačenjima i svedočenjima o antisrpskoj agresiji, pridružuje i njegov prethodnik na kormilu spoljne politike SAD Džejms Bejker) "jasno je da je Jugoslavija gurnuta u građanski rat, kada su agresivni secesionisti Slovenije i Hrvatske izvršili agresiju na ustavni poredak Jugoslavije, u Sloveniji, čak još i za njena života menjali ustavnu zastavu i ustavne oznake na jugoslovenskim granicama" — izjavljuje Bejker javno pred američkim Kongresom); Kristoferu se pridružuju u amnestiji Srba od krivice za građanski rat i njegove kolege — francuski ministar inostranih poslova (sada i premijer) Žipe, kao i itlijanski De Mikelis. A već odavno pre njih — lord Karington, glavni pregovarač u Jugo-konfliktu.\nSvi oni argumentovno i dokumentovano tvrde: Krivica za građanski rat u SFR Jugoslaviji leži u ranom priznavanju secesionističke agresije Hrvatske i Slovenje, kao, nešto kasnije, i Bosne i Hercegovine, bez odobrenja srpskom narodu, kome razbijaju zajedničku državu SFR Jugoslaviju, da afirmiše svoje legitimno pravo na samoopredeljenje kao državotvoran narod ("Staatstragende Nation"), i te Jugoslavije, kao konstitutivni elemenat zajedničke države.\nA agresivni secesionistički, tačnije — secesionistički nacionalisti i nacisti, imali su svoje planove za razbijanje zajedničke države Jugoslavije još od pre rata. Još od 1939. godine naročito, kada je već i stvorena "velika Hrvatska" kao hrvatska banovina. Kada je Slovenac Anton Korošec, potpredsednik kraljevske jugoslovenske vlade i ministar unutrašnjih poslova, javno izjavio: "Srbi su nam dali zlatnu kobilu Jugoslaviju, vratićemo im — ragu..." Što su donekle i učinili. A pisci oko tzv. Beogradskog kruga, oko "Republike", oko... — da li da nabrajamo? — satanizuju svoje Srbe, tvrde javno i šire svetom klevetu da je srpski narod, tj. "srpska inteligencija pripremila rat, a srpska politika ga sprovela"! XX (!!!).\nU svom romanu "POŽAR NA TRGU MARKSA I ENGELSA" objavio sam autentična dokumenta "Strogo povjerljivu okružnicu hrvatskog narodnog voćstva" iz kraja tridesetih godina, ona je "temeljila" ovaj "prljavi rat", a ne srpska inteligencija, tj. "prljavi podrum" po Vuku Draškoviću.\nPiše: Radomir Smiljanić književnik\n« Odgovor #8 poslato: Decembar 15, 2010, 03:30:03 am »\nRADOMIR SMILJANIĆ, DOBITNIK "PUPINOVE NAGRADE" ZA 2005. GODINU\nBUDIMO SVOJI I POŠTUJMO TUĐE\n— Laureat u romanu — dokumentu o Mihajlu Pupinu, sabrao bogatstvo podataka iz života jednog od najvećih naučnika sveta\n— Smiljanić sprema poklone za "četiri jahačice apokalipse" — Sonju Biserko, Natašu Kandić, Sonju Liht i Biljanu Kovačević-Vučo\nBEOGRAD — Romanopisac, mislilac i nacionalni radnik Radomir Smiljanić dobitnik je "Pupinove nagrade" za 2005. godinu za roman — dokument o životu ovog velikog naučnika "Mihajlo Pupin — Srbin za ceo svet".\nKako je žiri obrazložio svoju odluku, "Radomir Smiljanić je zaslužio pažnju i divljenje svojim umećem da odabere karakteristične detalje iz života Mihajla Idvorskog Pupina i da ih izrazi na veoma jasan i prikladan način, inscenirajući ih svojom imaginacijom kroz dijaloge i ličnosti Pupinovog okruženja."\nSmiljanić u intervjuu za Glas javnosti poručuje: "Budimo ono što jesmo, kako nas je majka rodila, ali istovremeno poštujmo one koje je rodila mati njihova jer rodoljublje je pravdoljublje, a Srbin mora poštovati pravdu".\n■ Odakle vaše interesovanje za Pupina?\nMihajlo Pupin je "odnegovao" sedmoricu studenata na Kolumbija univerzitetu, koji su kasnije, kao akademici, postali dobitnici Nobelove nagrade. Švedska kraljevska akademija ovu nagradu nije dala Jesenjinu, Majakovskom, ali ni našem Pupinu, mada o njemu dovoljno govori podatak da je bio profesor sedmorici nobelovaca. Pupin je bio svestrano obrazovan, a za knjigu "Od pašnjaka do naučnika" 1930. godine dobio je Pulicerovu nagradu. Malo je poznato da je ovaj vrstan naučnik napamet znao celu "Ilijadu". O veličini njegovog naučnog dela u savremenom svetu možda najbolje govori izjava Bila Gejtsa na proslavi 150 godina od Pupinovog rođenja koji je rekao da "nije bilo Pupinovih kalemova i metode pupinovanja, informatička revolucija u Sjedinjenim Američkim Državama i svetu bila bi nemoguća."\nKako je Vuk Drašković izjavio prilikom primanja nagrade "Dostojevski" da su mu najdraža tri pisca današnjice — Dostojevski, Dostojevski i Dostojevski i pored moje radosti što sam dobitnik i te nagrade, moram priznati da mi je Pupinova nagrada najdraža.\nRadomir Smiljanić dobitnik je mnogobrojnih domaćih i svetskih visokih priznanja među kojima su: internacionalno priznanje Sveslovenskog književnog društva "Fjodor Mihajlovič Dostojevski" 2003. godine, Udruženja književnika Srbije za životno delo 2001. godine, dva puta je bio laureat evropske nagrade "Arnsberg" — 1973. i 1975. godine, kao i dobitnik nemačke nagrade "Behajm — prajs", 1965. godine dobio je nagradu "Telegram" za najbolji moderni roman "Martinov izlazak", a 1967. godine nagradu Književnih novina za roman "Mirno doba".\n■ Kako je nastao ovaj dokument — roman?\nGodinama sam prikupljao materijal. Pasionirani sam srboljubac i smatram da je najvažnija ljubav prema rodu, porodu i narodu. Ako ne osećate tu ljubav, onda sa vama nešto nije u redu. Rodoljublje mora biti kao pravdoljublje i ne smeju ga oduzeti likovi poput Sonje Biserko, Nataše Kandić, Sonje Liht i Biljane Kovačević-Vučo. To su četiri jahačice srpske apokalipse, kojima ću, uz primerak knjige o Pupinu, pokloniti i moj prevod Hitlerovog "Majn kampfa", da se podsete kako je on svojevremeno izjavio da je malim narodima i državama odzvonilo i da "ćemo ih okrenuti jedne protiv drugih". Čovek opterećen rasnom mržnjom je najjadnije biće ovoga sveta.\n■ Koje nove činjenice donosi ovaj roman?\nOvde su pretočene činjenice i ono što je autentično iz njegovog života i nadam se da ovim romanom — dokumentom otvaram mogućnost da se mnogo više piše o našim velikanima. U timu Tomasa Edisona su među vrhunske svetske naučnike uvršteni Nikola Tesla i Mihajlo Pupin. Da li treba reći nešto više od toga? Pupin je tvorac današnje NASE. To je čovek koji je za prijatelje imao tri američka predsednika, a Amerikanci "Pupinovom medaljom" kite svoje najcenjenije naučnike. Skromni dečak iz banatskog Idvora, cenjeni naučnik i profesor njujorškog Kolumbija univerziteta, bio je hrabar i otvarao vrata sopstvene kulture. Iako je živeo u Novom svetu, nikada se nije odrekao moralnih poruka kosovskog zaveta i duboko je verovao u moć nacionalne nade.\n■ Šta treba da naučimo od Pupina i koja je osnovna poruka mladim generacijama?\nBudi ono što jesi i kako te je rodila mati tvoja. Poštuj one koje je rodila mati njihova jer nema veće i uzvišenije misije od misije materinstva. Isto tako, nema veće bede nego kriti da si Srbin. Rodoljublje je pravdoljublje i Srbin mora poštovati pravdu. Ne smemo postati lažljivi i nepravedni. Uvek treba da pamtimo da smo u svim ratovima bili na časnoj strani. Primili smo pravoslavno svetosavno hrišćanstvo, koje je večna vodilja. Svaki Srbin treba da uči i iz one Hamletove "Pravedan da, neprirodan ne!".\nGordana Tadić | 16.01.2006. | Glas javnosti\nU INAT ZLOVOLJNIM "JAHAČICAMA"\nBiserko, Liht, Kandić i Vučo uživaju da mrze srpski narod i da mu pakoste gde stignu i kako stignu...\nDobitnik Pupinove nagrade, književnik Radomir Smiljanić, oštro osudio delovanje nevladinih antisrpskih "glasnogovornica'\nKnjiževnik Radomir Smiljamć dobitnik je novoosnovane Pupinove nagrade za 2005. godinu, za roman dokument o životu ovog velikog naučnika "Mihajlo Pupin — Srbin za ceo svet". Tim povodom, ovaj mislilac poručio je da mu je ovo priznanje jedno od najdražih, jer ga je dobio za knjigu napisanu o Srbinu:\n■ Ovo kjiga koja doprinosi napretku sveta i srpskoga roda i proslavija Srbiju i Srbe, svakako je značajan kulturni događaj koji će nam omogućiti da znameniti ljudi našeg podneblja dobiju i večne pisane spomenike o sebi, jer su i knjige večne. Usuđujem se da istaknem da mi je ovo, od dosada ukazanih mi priznanja, najdraže, draže čak i od internacionalne nagrade Dostojevski jer je data za knjigu koju sam napisao o Srbinu, za koga je čak i Bil Gejts rekao: "Da nije bilo Pupinovih kalema, infomatička revolucija u SAD i svetu bila bi nemoguća". I to na zlovolju vrhunskih antisrpskih rasistkinja: Sonje Biserko, Sonje Liht, Nataše Kandić i Biljane Kovačević Vučo, četiri jahačice srpske apokalipse (kuga, glad, rat i smrt), predstavnica jednog niza spodoba koje uživaju u tome da mrze stradalnički srpski narod i da mu pakoste gde stignu, kako stignu, koliko umeju i koliko su za to plaćene" — rekao je Smiljanić.\nČlanak objavljen u listu "Kurir" 18.01.2006. godine.\n« Odgovor #9 poslato: Novembar 19, 2011, 03:31:23 am »\nINTERVJU — RADOMIR SMILJANIĆ, O SVOM NOVOM KNJIŽEVNOM PROJEKTU "TRILOGIJA RASULA"\nSAMO NAS RUSIJA MOŽE SPASITI\nSetimo se šta je govorio Žirinovski dok je boravio u Srbiji. Rekao je da su Srbi prvi na liniji fronta.\nI jesmo! Rusi će u budućnosti ovde kupovati i osnivati firme, što će poboljšati naš standard\nSudeći po broju naslova koje je potpisao poslednjih meseci, Radomir Smiljanić je zacelo jedan od najaktivnijih pisaca na ovim prostorima. Najnovija Smiljanićeva trilogija privući će veliku pažnju javnosti, s obzirom na tematiku i činjenice koje po prvi put izlaze na videlo. Uz to, rukovodi i asocijacijom "Putinovim putem", čiji je osnovni cilj povezivanje ruskog i srpskog naroda. Za Glas javnosti Radomir Smiljanić govori o svojim novim romanima, Ginteru Grasu, desrbizaciji Balkana...\nPojavili ste se s novim romanima, u vreme kad počinje da se zahuktava priča o NIN-ovoj nagradi. Hoćete li konkurisati ove godine?\n■ Već sam napisao jednu roman-trilogiju zbog koje mi je dva puta uskraćena NIN-ova nagrada. Gospoda u tadašnjem žiriju smatrala su da jedan izdvojeni roman iz trilogije ne može biti nagrađen kao roman, ali je to duga priča. To je roman o Hegelu Miloradoviću. Sada, posle dužeg vremena, ponovo dovršavam jednu trilogiju romana sa vrlo aktuelnim i stvarnim osvrtom na svet oko nas. Začudo, još niko nije napisao roman sa naslovom i temom — pad komunizma. Komunizam je pao. Osim Kube, više nigde ne postoji. Naslov moje knjige glasi "Pad komunizma i lažni greh DOS-izma". To je jedan deo trilogije. Drugi se odnosi na pad nacizma. On predstavlja moju reakciju na sve ono što se dešavalo posle afere sa Ginterom Grasom. Godinama smo se družili i svedok sam da je on bio izrazit antirasista, protivnik svakog totalitarizma. Nas srpske pisce je zaista šokiralo kada je otkriven deo njegove biografije koji potvrđuje da je bio u SS. Mi smo kao Akademija "Ivo Andrić" odmah uputili pismo Grasu, u kome piše da on treba da vrati Nobelovu nagradu. Ne može jedan SS-ovac da bude nobelovac! Zbog ovih sadašnjih, ali i budućih nobelovaca. Onda me je napala Borka Pavićević. Naprasno je u listu Danas osvanuo tekst u kome me ona napada zato što ja zaboravljam na Srebrenicu. Ne može ona da mota Srebrenicu pored Jasenovca, Prebilovaca, Aušvica... Srebrenica je jedan lokalni pojam i nije ispitano koliko njih je pobijeno sa oružjem, koliko je zaista pravih žrtava. To nije do kraja ispitano. Uostalom, niko ne spominje tri hiljade Srba pobijenih na području Bratunca.\nRoman se nastavlja pričom o Grasu, tako što moj junak roman koji je napisao jedan pisac sa Balkana, u kome se opisuju zverstva Nemaca u Aušvicu. Gras na kraju kaže: "Šta znači biti SS-ovac? Pa bilo je tu i Šveđana, Danaca i Francuza. Mi smo se stalno čudili kako ti naši verni saveznici, kojima smo mi toliko pomogli, mogu da se okrenu protiv nas. Zaboravili smo i da su postojale dve Francuske. Jedna od njih bila je De Golova".\nŠta se dešava sa vašom asocijacijom "Putinovim putem"?\n■ Nedavno smo dobili vest da Putin nije dobro primljen u Parizu. Kaže Levi u uvodniku vodećeg pariskog nedeljnika: "Šta će nama Rusi". A ja kažem neka se seti Levi da je veliki francuski pisac Alber Kami, primajući Nobelovu nagradu, rekao: "Da nije bilo Fjodora Mihajloviča Dostojevskog ne bih ja, gospodo, stajao ovde pred vama i primao ovu veliku nagradu". On to govori u momentu kada na velikim scenama Evrope igraju beli labudovi Petra Iljiča Čajkovskog. Levi izbacuje Rusiju iz Evrope u momentu kada se na elitnim scenama izvode komadi Čehova kao veliki kulturni događaj. Da spomenem Majakovskog, Gogolja... Veliki De Gol je rekao da nema ujedinjene Evrope ako je nema od Atlantika do Urala. Ne može taj Levi, bivši marksisti, bedne slugeranje komunističkih režima izbacivati jednu veliku kulturu iz Evrope.\nU vašem novom troknjižju centralno mesto ima slovenački tržni centar.\n■ Treći deo moje trilogije ima naziv "Važno zaveštanje". Na kraju ove godine ću žiriju Njegoševe nagrade ponuditi ovu moju trilogiju. Ja to i ne krijem. Ona nosi naziv "Trilogija rasula". Uz to, tu je i moj roman "Internacionalistički tango ljubavi u Niškoj banji". To je satira na sve ovo što se dešava na našem tržištu, na sve ove "Merkatore" koji su se poslednjih godina ugnezdili usred Srbije. To je moj progovor na ekspanziju slovenačkog tržišta. Satira na velikoslovenački ekspanzionizam. Oni su zato i rasturili SFRJ, da bi mogli da nam otmu tržišta i fabrike, da bi nam uvalili neke svoje robne kuće. Moram zbog toga da okrivim Dinkića za celu tu priču. Pravde radi! Mi smo zbog toga i oformili asocijaciju "Putinovim putem" baš pravde radi. Mi tražimo pravdu, a vi nam je zakidate. Jer mi, kao rodoljubi, smatramo da je rodoljublje pravdoljublje. Zapad non-stop siledžijski, ucenjivački nastupa. Ono o čemu se malo zna (a ja sam lično taj dokument video) dokument je Državne kancelarije za desrbizaciju Balkana, osnovane 1912. godine u Berlinu i Beču. Šta se dalje dešava? Pogledajte udeo Evropske unije, Olija Rena, koji nam je oteo Crnu Goru. Prvi deo tog procesa je satanizacija naroda i država. Drugi deo je stvaranje, izazivanje sukoba, kao što su podelili Rašku, a trude se i Vojvodinu, na fašiste i antifašiste. Sad ispade da je antifašista Nenad Čanak. Zamislite samo njega kao antifašistu! Treća faza je komadanje, rascepljavanje teritorija sa ciljem stvaranja novih protektorata u okviru Evropske unije. Što više ratova, to bolje za njih. Ali, ako postave ruski raketni sistem na Kopaonik, onda ćemo videti da li će gospoda dalje to smeti da rade. Ako Bog da. I naravno, ako Bog da, da ostvarimo naš cilj i da postanemo deo Ruske federacije. Svega toga neće biti. Setimo se šta je govorio Žirinovski dok je boravio u Srbiji. Rekao je da su Srbi prvi na frontu. I jesmo! Svi su zinuli na Kaspijski bazen, a taj bok može dobro da čuva Srbija.\nJa sam dugo boravio u Nemačkoj i proučavao sam tamo brojne arhive, između ostalog sam došao i do Hitlerovog političkog testamenta u kome on zaključuje: "Posle neverovatnih uspeha, u koje ni mi sami nismo mogli da verujemo, niko nije mogao ni da sanja ovaj strašni kraj koji me je doveo dotle da danas pišem ovaj testament. Omeo me je Benito Musolini. Moj saveznik koji me je uvukao u rat na Balkanu protiv Srba i Grka, neprijatelja dostojnih najvećeg poštovanja. Ja sam morao da za taj rat na Balkanu odvojim dva meseca. Plan 'Barbarosa' oduzeo mi je dragocenih šest nedelja. Morali smo da obustavimo kampanju, naš program. Za to vreme, Englezi su iza naših leđa doveli nove saveznike i cela stvar je krenula nizbrdo. I mi smo došli do kraja. Nismo uspeli da od Rusije otkinemo njen glavni deo, ogroman prostor za naš hiljadugodišnji Rajh..."\nAutor: Mila Milosavljević | 07.11.2007 | Glas javnosti\n« Odgovor #10 poslato: Mart 01, 2013, 02:35:10 am »\nPUBLICISTA RADOMIR SMILJANIĆ O SEBI, STVARALAŠTVU I SVOM JUBILEJU\nKada se osvrnete posle pola veka, i 75 godina života, ako ste nešto uradili, bili kreativni, uporni, onda sve to možete da posmatrate sa spokojnim osmehom. Pogotovo , što je tu negde i zalazak, kao neminovnost. Ono što sam do sada u svetu pisane reči uradio, nije sve. Privodim kraju trilogiju "Pad nacizma" odnosno tri romana: "Pad komunizma", "Lažni trijumf DOS-ove demokratije" i "Zaveštanje" koje je u završnoj fazi. Trilogija vremenski obuhvata našu sadašnjicu, stradanje srpskog naroda i njegovu herojsku borbu za opstanak. A, svetlost u tunelu već se nazire — kaže za "Pravdu" Smiljanić govoreći o svom višedecenijskom stvaralaštvu.\nNa proslavi, vaše kolege, književnici, prijatelji su jedinstveni u jednom — da ste išli stazom pravdoljublja i bogoljublja?\n■ Mislite na srpski patriotizam? Ono čemu se danas rugaju mondijalisti, koji su, dopustite, iz mog ugla, pokondirene tikve!! Ljudi koji brišu sopstvene korene, ti izrodi, posebno me motivišu da se i pod stare dane latim spisateljskog pera. Zbog toga što im je reč moral — nepoznanica. Za mene kao pisca osnovna moralna kategorija je božja ljubav prema svom narodu. Ne mogu biti rodoljub, ako nisam pravdoljub. Srpski narod u svojoj osnovi voli pravdu, a ja sam deo tog naroda. Ima li šta prirodnije?\nVaša vodilja rodoljublje povela vas je u neke svetove, gde ste se ponekad borili sa veretnjčama?\n■ Vrlo rano kao dečak, osetio sam šta je tragedija i težina života, pa ako hoćete i nepravda. Moj otac, a bio je kompozitor, stradao je u Jasenovcu, u Drugom svetskom ratu. Upozao sam vrlo rano u NDH-aziji šta je to borba i strah za goli život. Bio svedok stradanja čitavih srpskih porodica. Od tada počinje moja bitka. I nikad se stvarajući nisam uplašio.\nKada je bilo teže, u vreme kada ste vi zakoračili u književnost, ili danas?\n■ Danas je mnogo gore i strašnije vreme, nego, recimo, pre 50 godina. Teže jer, nemamo veliku državu južnih Slovena. Mislim da je šteta što ne postoji država Srba, Hrvata i Slovenaca. U Jugoslaviji smo utopili svoje srpsko ime. A našu državu, razume se, uništili su Vatikan i zapadne sile. To je, ujedno i tema romana "Lažni trijumf DOS-ove demokratije". Sada smo u svetu satanizovani! Uz to im bedno pomažu "jahači srpske apokalipse". Sad je, naravno, mnogo teže mladim stvaraocima, jer moraju svakog dana da se bore, da opstanu. U ovom režimu nisu omiljeni, ako vole istinu i pravdu. Uvek će ih negde, iza nekog ćoška, sačekati zapadnjačke sluge, odevene u razna "ruha". Ponekad ih je teško i prepoznati! Pasja vremena!!\nOsnovali ste zajednicu pisaca "Zapis" koja je godinama objavljivala dela disidenata. Kao mlad čovek narsnuli na jednoumlje komunističkog režima, koji nikome nije praštao, ni sopstvenoj deci.\n■ Mi koji smo osnovali "Zapis" nismo tada razmišljali o ceni. Uz Ivana Ivanovića, Rastka Zakića, Lazića, Šejića, radilo se neumorno i bez straha. Svaka objavljena knjiga, za nas je bila još jedan dobijena bitka. I Vuka Draškovića smo kroz "Zapis" promovisali kao pisca, autora "Sudije", "Noža" i da ne nabrajam. Nažalost, 1979. godine "Zapis" je ukinut, vladali su veliki pritsici, udari na nas, pogotovo posle objavljivanja knjige Hadži Dragana Antića "Gojko Đogo, za i protiv". U to vreme bila je velika hajka na Đoga, posle njegove čuvene knjige "Vunena veremena". On je tada direktno išao perom protiv Tita — "crvenog faraona". Nekoliko meseci smo u Udruženju književnika organizovali proteste, sve dok ga nisu pustili iz zatvora, a naš rad odmah su obustavili.\nKoje delo vam je najdraže?\n■ Delo sa kojom sam, u izvesnom smislu, stekao popularnost u Srbiji, posebno u Nemačkoj, pa i Evropi je trilogija o Hegelu, odnosno knjige "Neko je oklevetao Hegela", zatim "U Andima Hegelovo telo" i "Begstvo na Helgolan". Romani u kojim sam se borio protiv jednoumlja, bolesnog, namreškanog, koji je kao mač preteći stajao iznad mnogih slobodoljubivih glava. Svaki sistem mora da ima izraženu slobodnu misao, a ne hapsiti!!! To sam pišući ovu trilogu poručio. I nisam se nikada pokajao, naprotiv, savaka dobijena bitka, uliva piscu još više snage i hrabrosti.\nI danas se borite?\n■ A ko ne bi. Ne mogu da sedim skrštenih ruku i skrušeno ćitim, kada recimo francuski filozof Anre Levi izjavi da je imeđu Rusije i Evrope, nepremostivi jaz. Kako može Levi da izbacije Rusiju iz Evrope, ko mu daje pravo, kada su se baš na toj evropskoj sceni igrali "Beli labudovi" Čajkovskog, kada 10 izuzetnih evropskih pisaca sada stvaraju drame u Čehovljevom maniru? Kako može, kada se zna da je Majakovski tvorac evrospkog pesničkog futurizma. Podsećam na reči Albera Kamija na dodeli Nobelove nagrade za književnost. U besedi je rekao: "Ne bih danas stajao pred vama, da nije bilo Dostojevskog"!! Uvek ću istupati protiv nepravde!\nB. Živković | 13.04.2008. | СРПСКА.РУ


Dr Milivoje Došenović: MIHAJLO PUPIN - njegov život i njegovo delo (9. dopunjeno elektronsko izdanje, Domla-Publishing, Novi Sad, 2018)\nKapitalno kniževno i naučno delo: "MIHAJLO PUPIN - njegov život i njegovo delo" (romansijerska monografija), autora dr Milivoja Došenovića, književnika i redovnog člana Društva književnika Vojvodine, koji je dobio prestižnu "SELAKOVU NAGRADU" za najbolju knjigu o Mihajlu Idvorskom Pupinu u 2014. godini. Izdavačka kuća "Domla-Publishing" iz Novog Sada objavila je i u 9. elektronskom i dopunjenom izdanju. Zbog zahteva brojnih čitalaca iz Republike Srbije i regiona, izašlo je i 9. dopunjeno štampano izdanje u punom koloru i na najkvalitetnijem papiru: kunstdruk 150-gramski, B-5 formata sa obimom knjige od 448 stranica u luksuznom tvrdom povezu. Recenzent knjige je prof. dr Zoran Lovreković, doktor nauka informacionih tehnologija, Univerzitet u Novom Sadu.\nNagrada Fondacije "Mladen Selak" za Republiku Srbiju, prestižna "Selakova nagrada", (diploma-priznanje i zlatna medalja), dr Milivoju Došenoviću, književniku iz Novog Sada - za najbolju knjigu o Mihajlu Idvorskom Pupinu (snimak novosadske "TV Kanal 9", u Idvoru, 9. oktobra 2014).\nDr Milivoje Došenović, književnik, dobitnik "Selakove nagrade" 2014. godine - za najbolju knjigu o Mihajlu Idvorskom Pupinu (snimak: Aleksandar Agić, "TV Kanal 9" NS, u svečanoj sali Doma "Mihajla Pupina", nakon dodele prestrižne književne nagrade - obraća se publici i medijima (Idvor, jugozapadni Banat, 9. oktobra 2014).\nProf. dr Zoran Lovreković, doktor nauka informacionih tehnologija sa Univerziteta u Novom Sadu, recenzent kapitalnog dela "MIHAJLO PUPIN - njegov život i njegovo delo" (romansijerska monografija), autora knjige dr Milivoja Došenovića, književnika i redovnog člana Društva književnika Vojvodine (snimak: Aleksandar Agić, kamerman "TV Panonija" iz Novog Sada, snimak u restoranu "Dunavac" kod Futoga, 3. juna 2016).


UNDP zajedno sa Zavodom za planiranje razvoja KS radi na izradi Strategije razvoja KS\n„Razvojni program Ujedinjenih nacija u Bosni i Hercegovini (UNDP) zajedno sa Zavodom za planiranje razvoja Kantona Sarajevo radi na izradi Strategije razvoja ovog kantona, koja se zasniva na široj participaciji svih relevantnih socio – ekonomskih partnera te se očekuje da će ona ubuduće predstavljati platformu i osnovu za izradu svih planskih dokumentata Kantona, uključujući i budžet“, pojasnio je na današnjem sastanku sa ministrom privrede Muharemom Šabićem savjetnik za...\nFormirana Radna grupa za evaluaciju rezultata eksterne mature u Kantonu Sarajevo\nS ciljem unapređenja procesa provođenja eksterne mature u osnovnim školama Kantona Sarajevo, Ministarstvo za obrazovanje, nauku i mlade KS formiralo je Radnu grupu koja ima zadatak da pripremi kvantitativnu i kvalitativnu analizu rezultata eksterne mature. Članovi Radne grupe su istaknuti akademski profesori Univerziteta u Sarajevu i stručnjaci iz prakse, koji će kroz evaluaciju dosadašnjeg procesa polaganja eksternih matura u osnovnim školama KS-a dati, između ostalog, i odgovore da li je...\nZastupnici Skupštine donijeli Odluku o neprihvatanju Ponude za preuzimanje udjela Termi Čatež u privrednom društvu Termalna rivijera Ilidža\nNa današnjoj Četvrtoj hitnoj sjednici zastupnici Skupštine KS su donijeli Odluku o neprihvatanju Ponude za preuzimanje udjela Termi Čatež d.d. Čatež u privrednom društvu Termalna rivijera Ilidža d.o.o. Sarajevo i Finansijskog potraživanja Termi Čatež d.d. Čatež prema privrednom društvu Termalna rivijera Ilidža d.o.o. Sarajevo. Prema ovoj odluci, Kanton Sarajevo je saglasan da se 90 posto udjela u cjelini prenese na treće lice, “Mrkulić company” d.o.o. Sarajevo, u skladu sa Ugovorom o...


Zvezde Granda: Ispala Nadica Ademov, Keba opet digao prašinu! : svet - Showbiz\nShowbiz\tZvezde Granda: Ispala Nadica Ademov, Keba opet digao prašinu!\nČlanak objavljen: 10.06.2012 u 14:06 časova\nKljučne reči: Andreana Čekić, darko martinović, Dragan Kojić Keba, Milica Pavlović, Nadica Ademov, Nikolina Kovač, slobodan rakić, vanja mijatović, zvezde granda Povezane vesti:\tMilica Pavlović: Prihvatam da mi Miloš Biković napravi kupku!\tNemanja Stevanović zbog bolova završio u bolnici!\tPromenila imidž: Koja je ovo pevačica što nadograđuje kosu?\t“Zvezde Granda”: Oni su prošli dalje\t« PrethodnoPoslušajte novu pesmu Jelene Rozge!\nSledeće »Giuliano izvodi plagijat pesme Cecinog “Rasula”?!\nAzra je ostavio komentar 10/06/2012 u 14:08 Bas lijepo pjeva .!\nSviđa mi se komentar: 0 0\tOdgovori ooooooo je ostavio komentar 10/06/2012 u 14:09 Keba je bio realan ponovo ne znam ko se to buni. Verovatno navijaci od one sto ne zna da peva.\nSviđa mi se komentar: 0 0\tOdgovori ... je ostavio komentar 10/06/2012 u 14:11 Ha ha Kebo svaka cast! Jedini si imao petlju da kazes ono sto jeste i sto misli vecina naroda a ne ove ulizice u ziriju.\nSviđa mi se komentar: 0 0\tOdgovori anali je ostavio komentar 10/06/2012 u 14:14 jako mi je zao zbog Nadice ali se nadam da ce se vrtiti u barazu ali mi je i jako drago zbog Milice jer je dobila svoje mjesto u grandu…sad i ako ispadne nije bitno jer ostaje tu gdje i pripada… Sviđa mi se komentar: 0 0\tOdgovori mila je ostavio komentar 10/06/2012 u 14:16 Steta,trebalo je da ispadne Nikolina\nSviđa mi se komentar: 0 0\tOdgovori da je ostavio komentar 10/06/2012 u 14:27 Trebalo je da ispadne ona Vrtiguzica Milica i to odavno a ova devojcica lepo peva!\nSviđa mi se komentar: 0 0\tOdgovori ana je ostavio komentar 10/06/2012 u 14:18 super devojka mnogomi krivo sto si ispala super si


Novi premijer Australije Entoni Albanizi polozio zakletvu\nTanjug 23. maja 2022. 07:17\nKANBERA – Lider australijske Laburističke partije Entoni Albanizi položio je danas zakletvu i postao 31. premijer Australije, obećavši da će ujediniti zemlju nakon burne izborne kampanje i da će se pozabaviti klimatskim promenama i nejednakostima.\n„Radujem se što ću voditi vladu koja će načiniti Australijance ponosnim, vladu koja neće tražiti podele, koja neće gledati da udara klinove spoticanja, već će da zbližava ljude“, kazao je Albanizi, preneo je Rojters.\nNovi premijer je rekao da će odnos sa Kinom ostati „teško pitanje“ uoči susreta sa Bajdenom i premijerima Japana i Indije.


CEFL Online: Wolvesi pobedili Monarchse\nWolvesi pobedili Monarchse\nBudapest Wolvesi odigrali su svoju jedinu predsezonsku utakmicu u subotu popodne protiv Bratislava Monarchsa. Ova dva tima su se srela u predsezoni prošle godine kada su Monarchsi slavili 14-9 na meču u kojem mađarski napad nije postojao. Ove godine, napad je bio bolji, a Wolvesi su vodili 16-0 duboko u trećoj četvrtini. Monarchsi su postigli 12 poena u svom poslednjem naletu, ali nisu uspeli da dođu do end zone u svom poslednjem napadu.\nU prvom poluvremenu domaći tim je dobrim delom doprineo rezultatu 0-9 sa svojih 70 jardi kazni. Gábor Sviatkó je postigao uvodne poene FG-om sa 26 jardi. Uhvativši pas Vasyla Jordana dug 20 jardi, Csanád Király je otresao dva odbrambena igrača i istrčao 25 jardi do end zone sredinom druge četvrtine. U prvom poluvremenu pasovi QB-a Monarchsa Milana Múdrya su presečeni dva puta.\nU trećoj četvrtini nakon još jednog lošeg pasa, Balázs Ágota je vratio loptu 60 jardi i time doprineo drugom TD-u Királya. Pokušaj za ekstra poen je ovaj put bio uspešan što je Wolvesima dalo vođstvo od 16-0. Sredinom treće četvrtine Monarchsi su se povratili kompletiravši dva dodavanja u end zonu. U finalnom napadu Monarchsa, u četvrtom pokušaju za 10 jardi, John Trikkas je udario slovačkog hvatača sprečivši hvatanje, čime je doneo pobedu Mađarima.\nWolvesi će biti poslednji SELAF tim koji će početi sezonu; njihova prva utakmica će se odigrati 13. maja kada putuju u Ljubljanu na meč sa Silverhawksima.


Stevan Luketić, majstor obrade metala, koji za realizaciju svog djela „Skulptura LLS IX“ koristiodsluženi industrijski materijal-hladnjak. Transpozicijom odbačenog industrijskog materijala/predmeta- hladnjaka, stvorio je novi plastični oblik dao mu suštinu, estetski i umjetnički cilj, materijalizovao osnovnu ideju.\nMarko Brežanin, poznat kao autor brojnih portreta pa je i ovom prilikom predstavljen radom u gipsu„Portret Aleksandra Čilikova“. Naglašena je realnost ličnosti, sa težnjom da prodre u njeno psihičko stanje iuspijeva da laganom stilizacijom forme, pokaže izraz, kao manifestaciju snažnijeg unutrašnjeg pokreta, da seprimakne suštini tog stanja i približi njegovom simbolu.\nLuka Tomanović kojem je od materijala odgovaralo drvo iz kojeg je izvlačio sugestivne poze i postizaouzbudljivu asocijativnost, „uhvaćeni“ pokret. Skulptura “Ležeći akt” je preformulisana iz mirne forme u ležećupozu tijela, uopštena da se približava apstrakciji, zadržavajući asocijativnu sugestiju.Tomanovićev izraz počivana prefinjenoj modelaciji i suptilnom osjećanju.\nSrđan Kovačević koji obrađuje drvo vrlo promišljeno i nastoji da uklopi svoju zamisao u izduženeforme debla i tokove koje ono sadrži. Vodi računa prilikom izbora drvenih formi iz prirode: o vrsti, boji, kvalitetu. Skulptura “Dva lika jedne žene” urađena u orahovom drvetu, tamne je boje. Na drvenoj formi iz prirode na jednoj strani intervenisanje je svedeno na minimalno, gotovo reljefno ucrtavanje ženskih atributa, dok su na drugoj strani oni naglašeni.\nJoš jednom napominjemo da je izložba usklađena sa svim preporučenim mjerama IZJCG za pristup i posjete ustanovama kulture (bibliotekama, arhivima, muzejima i galerijama), broj osoba, koji se mogu nalaziti uistom momentu u izložbenom prostoru, je limitiran na dva posjetioca, uz korišćenje maski i upotrebudezinfekcionog sredstva koje će biti postavljeno na ulazu. Naravno, u slučaju bilo kakve izmjene u timpravilima, javnost i naša publika biće blagovremeno obavještena.


Pregršt odličja za nikšićke poletarce, pionire i nade | onogošt.me\nFoto: KK Šampion\nPregršt odličja za nikšićke poletarce, pionire i nade\nNa karate Prvenstvu Crne Gore za poletarce, pionire i nade, održanom juče u Podgorici, u Univerzitetskom sportsko- kulturnom centru, karatisti nikšićkih klubova osvojili su brojne medalje.\nTakmičari Karate kluba (KK) Fokus osvojili su četiri zlatne, jednu srebrnu i pet bronzanih medalja. Kao prvaci države u Nikšić su se vratili Vasilija Bijelović, Lara Šakotić, Filip Radojević, Petar Zečević, Branko Miljanić, Helena Peković, Dunja Kovačević i Justin Marojević.\nKaratisti KK Šampion zaslužili dva srebra i četiri bronze. Vicešampioni Crne Gore postali su Vuk Radusinović i Dejana Blečić, dok su treća mjesta osvojili Anastasija i Katarina Vukotić, Filip Radusinović i Petar Mrvaljević.\nTakmičarke KK Piva iz Plužina, Nađa Grubač i Jovana Jovović, osvojile su dvije bronzane medalja.\nGrubač i Jovović\nKaratisti Onogošta osvojili su pet medalja, tri zlatne i dvije srebrne.\n"Državni prvaci u borbama su postali Sofija Vučković, Mina Kuzman i Milica Samardžić. Drugo mjesto i srebrne medalje pripale su Luki Sudžumu i Vuku Bojoviću. Sve čestitke treneru Mršić Milenku i osvajačima medalja čime su stekli pravo na nastup na Balkanskom prvenstvu za djecu sredinom septembra", naveli su iz KK Onogošt.\nPrvenstvo Crne Gore za poletarce, pionire i nade okupilo je 352 takmičara iz 29 klubova.


[es] - NMD Flashlight Strobe\n13.03.2008. Osvetljenje za zurke\n19.03.2009. strobe lights- police lights\n10.01.2011. ko moze pomoci oko LED STROBE LIGHT\n13.05.2013. [REŠENO] hakovanje jeftinih LPT-USB ili COM-USB ..\n07.11.2013. Lim - elektroda od cinka\nNMD Flashlight Strobe\n[es] :: Java :: NMD Flashlight Strobe\n[ Pregleda: 640 | Odgovora: 0 ] > FB > Twit\nNMD Flashlight Strobe 23.11.2018. u 17:24 - pre 6 meseci\nPozdrav, ja sam novostasali Android programer koji takodje zeli da programira aplikacije na iphone.\nZelim da vidim reakcije i komentare na moje aplikacije za android kojih ce uskoro biti oko 20 na android Playstore. Zelim vase misljenje o mojim aplikacijama,\nNMD CallLog Backup\nNMD Strobe Flashlight\nZa sada ove aplikacije. Za mesec dana ce biti oko 20 aplikacija.\n[Ovu poruku je menjao NMDEVELOP dana 23.11.2018. u 18:37 GMT+1]\n[Ovu poruku je menjao NMDEVELOP dana 23.11.2018. u 18:38 GMT+1]\n31.05.2014. Kenwood A-93 ne prebacuje ulaze\n01.06.2018. BESPLATNO MOŽE BITI VRLO OPASNO: Imate li neku o..\n12.11.2014. Molim pomoc oko pic 12f683 i shift registra\n19.04.2015. LED lampa, baterija, punjač\nRegistrovani: 10 ( bojan_bozovic, Redfox, niikoolaa, bojanum, vucko47, MajorFatal, sasha76, adzo_, zica49, Ivan Dimkovic )


Ispovijest Nikšićanina koji je rođen kao žensko: Sada sam svoj čovjek, ali sloboda je proces – Haber.ba\nIspovijest Nikšićanina koji je rođen kao žensko: Sada sam svoj čovjek, ali sloboda je proces\nOtkrivanje sebe: D.O. je veći dio djetinjstva proveo s bakom i djedom, u svakodnevnoj igri. Stalno je, kaže, bio u akciji i smišljao nove igre kojima bi se zabavljao. U njima je počeo i da otkriva svoju pravu prirodu, prenosi analitika.“>analitika.\nTeme:ispovijest, LGBT, Nikšićanin, transrodna osoba


Vaterpolisti složni: "Važan je kontinuitet" - Sportske.net\nVaterpolisti složni: "Važan je kontinuitet"\nSrpski vaterpolisti složili su se u oceni da je treće mesto na Svetskom prvenstvu uspeh i da je uprkos izgubljenoj tituli bilo važno održati kontinuitet psvajanja medalja.\nVaterpolo reprezentacija Srbije osvojila je bronzanu medalju na Svetskom prvenstvu u Budimpešti, pošto je u subotu pobedila Grčku sa 11:8 (5:3, 2:1, 3:3, 1:1).\nSrpski vaterpolista Nemanja Ubović rekao je da je presrećan što je ekipa takmičenje na Svetskom prvenstvu u Budimpešti završila osvajanjem odličja i da ta bronzana medalja "sija zlatnim sjajem".\n"Uvek može bolje, ali presrećan sam što smo takmičenje završili medaljom. Ispostavilo se da smo uspeli da se podignemo posle onakvog polufinala i da od samog starta krenemo agresivno, kao da igramo za zlato. Nama ova bronza sija kao zlato, a sledeći put ćemo se potruditi da bude bolje", rekao je Ubović.\nSrpski vaterpolisti nisu uspeli da odbrane titulu šampiona, pošto su u polufinalu, u četvrtak uveče, u neizvesnoj utakmici izgubili od Hrvatske sa 11:12.\nKapiten Srbije Filip Filipović rekao je da je važno da je ekipa nastavila seriju osvajanja medalja i da je ostala u vrhu.\n"Uvek smo zajedno i kada padamo i kada se dižemo. Bitno je da smo nastavili seriju, ostali u vrhu. Bili smo sami bez pomoći i moramo da budemo spremni da nas to čeka. Zato ćemo raditi na mentalitetu podićni nivo igre da ne zavisimo od drugih. Nemamo sada samo rivala u bazenu već je to šira priča. Treba biti skroman, bronza nije mala stvar", rekao je on.\nFilipović je naveo da je ekipa srećna zbog uspeha, ali da je medalja podstrek i opomena za naredni period.\n"Grešili smo protiv Hrvatske i nije bilo lako podići se posle takvog meča. Verovali smo u sebe i od prvog sekunda pokazali da više želimo pobedu od Grka. Takmičenje još nije završeno, nećemo da kvarimo ovu medalju, zaista je velika stvar uzeti je posle onakvog meča u polufinalu. Bili smo fizički istrošeni i uspeli smo da od prvog sekunda nametnemo svoj ritam. Da smo imali iole normalne uslove, mislim da bismo ranije stekli rezultatsko preimućstvo i da bi utakmica bila završena u drugoj četvrtini, a ne da se maltene do kraja branimo", rekao je Filipović.\nReprezentativac Srbije Duško Pijetlović rekao je da je nejgova ekipa pokazala da je kvalitetnija, ali se i osvrnuo na sudjenje.\n"Bilo je važno da se psihički vratimo u igru. Vratili smo se posle teškog poraza, teškog jer godinama nismo gubili ovakve mečeve kao što je bio onaj sa Hrvatskom. Lagana pobeda. Od starta smo pokazali i kvalitet i želju. Držali smo prednost od dva, tri gola mada su oni lako dobijali faulove za razliku od nas. Tu je gorak ukus, jer neko sa strane može da organizuje meč kako njemu odgovara", naveo je on.\nGolman Gojko Pijetlović čestitao je ekipi jer nije prekinula niz medalja.\n"Nije ono na šta smo navikli, ali ovo je uspeh jer smo rekli da je svaka medalja bitna. Delovali smo sigurno, davali golove iz igre. Grci su tvrdi, strpljivi pa smo se borili njihovim oružjem. Mislim da je lepo kada turnir završite pobedom", naveo je on.\nVaterpolista Dušan Mandić rekao je da je ekipa ostvarila cilj i da je zadovoljna bronzom.\n"Zadovljan sam bronzom svakako. Ispravili smo ovu grešku koju smo imali u polufinalu i ostvarili smo naš neki lični cilj. Mnogo bi bilo da smo izgubili dve utakmice zaredom. Ova ekipa ima kvalitet. Okliznuli smo se u polufinalu, ali ništa strašno, osvojili smo bronzu i zadovoljni smo", rekao je on.\nSrpski reprezentativac Stefan Mitrović ocenio je da je ekipa pokazala da je najjača kada je najpotrebnije.\n"U polufinalu smo popustili u segmentu igre po kom smo najprepoznatljiviji, a to je odbrana. Nekako smo non stop pričali kako se spremamo na taj poraz koji će neminovno doći posle silnih uspeha, ali koliko god da je došao u nekom nezgodnom trenutku pokazali smo da možemo da se uzdignemo kad je najbitnije. Za nas 13 igrača u bazenu, i verujem za moge ljude koji nas podržavaju, ova bronza sija kao zlato iz mnogo razloga. Ne bih komentarisao suđenje niti prvenstvo", rekao je on.\nGovoreći o utakmici sa Grčkom, Mitrović je rekao da je odlučila agresivna igra Srbije. On je naglasio da je najvažnije to što je Srbija nastavila da osvaja medalje.\n"Ne kažem da protiv Hrvatske nismo ušli agresivno, jednostavno oni su bili bolji u tom trenutku. Nama je kontinuitet medalja izuzetno bitan. Rekli smo da niko nama ne može da stvori toliki pritisak, koliko mi sami možemo sami sebi. Mislim da je i to bio neki mali kamen spoticanja u polufinalu, ali definitvno smo se u meču sa Grčkom uzdigli i pokazali zašto smo šampioni. Zaista za mene ova bronza sija kao zlato", naveo je Mitrović.\nSavić objavio spisak, 23 igrača u konkurenciji za Evropa kup u Zagrebu\nDejan Savić pohvalio Hrvate i čestitao im - iz dva razloga\nSrpski ''Delfini'' poraženi od Hrvatske\nSrbija u najjačem sastavu protiv Hrvatske!\nEK - "Delfini" bez problema sa Rumunijom\nKRAJ - Srpski ''Orlići'' ne idu na Evropsko prvenstvo? Spašava ih samo ''ludi'' scenario!\nABA liga postavila zanimljivo pitanje pred okršaj Zvezde i Partizana, da li će se večeras nešto promeniti?\nFrenki de Jong - "copy", Matis de Liht - "paste"!


Učenici Medicinske škole pripremili prezentaciju " Istorijski razvoj Crvenog krsta" - Dnevnik Juga\nPočetna / DRUŠTVO / Učenici Medicinske škole pripremili prezentaciju “ Istorijski razvoj Crvenog krsta“\nUčenici Medicinske škole u Leskovcu u sklopu nedelje „Crvenog krsta“ pripremili su prezentaciju pod sloganom „Gde je ljubav, tu su i učenici Medicinske škole“.\nPrezentaciju „Istorijski razvoj Crvenog krsta“ učenici su pripremali uz pomoć interneta, biblioteke, knjiga…\n„S obzirom da se kroz istoriju menjao „Crveni krst“, kako kroz svoj položaj, tako i imena, sa razvojem naše države i njegovog mesta u njoj, on danas predstavlja jednu organizaciju koja pomaže ljudima kojima je pomoć najpotrebnija. To je tema naše prezentacije, odnosno sam razvoj „Crvenog krsta“ u našoj zemlji- kazala je Anđela Mitić učenica ove škole.\nUčenici Medicinske škole su volonteri Crvenog krsta i učestvuju u brojnim akcijama, posebno prilikom pružanja prve pomoći i zaštite stanovništva.\nTagoviMedicinska škola nedelja crvenog krsta prezentacija volonteri\nPrethodni Školarci iz Medveđe pokazali da su dostojni naslednici svojih slavnih predaka\nSledeći Svečanom akademijom OŠ „Trajko Stamenković“ obeležila svoj jubilej\nOsnovna i srednja škola u Medveđi obeležile su danas školksu slavu – Svetog Savu. Čin …


Nikola Petrić - Ozonpress :: internet portal\nIza Nikole Petrića (26) višegodišnje je superligaško iskustvo koje je sticao braneći boje matičnog Borca iz Čačka, Čukaričkog i u poslednjih šest meseci Mladosti iz Lučana, a ispred – švedska elita. Petrić je kasno sinoć uspešno završio pregovore s novim švedski...\nBežanija iz Borca, otišao i Petrić\nProvereni čuvar mreže stiže iz Borca. Rođeni Čačanin je bio kapiten Borca, ni minut nije propustio u jesenjem delu šampionata, ali je proletos, zbog odluke da ne produži ugovor sa klubom, bio prinuđen da pauzira. – Hvala upravi na poverenju, potrudiću se da se dokažem. Pratio sam...\nI golman Borca dobio ultimatum?\nUltimatumi sa igračima da produže ugovor ili neće igrati na proleće dobio je domino efekat. Posle Danila Pantića iz Partizana i Darka Lazovića iz Crvene zvezde sa istim pritiskom suočio se i golman Borca iz Čačka Nikola Petrić. Čuvar mreže Zebri, kako piše Mozzartsport...\nGolman Borca Petrić prelazi u Partizan?\nSjajni golman i kapiten čačanskog Borca Nikola Petrić zadovoljan je svojim učinkom u jesenjem delu sezone. “Bilo je odličnih partija i odbrana, ali naravno uvek može bolje”, kaže Petrić i dodaje. “Za prvi tim sam odigrao sedamdeset utakmica, a u Borcu sam, računajući i mlađe...\nPosle dvonedeljne pauze u subotu se nastavlja prvenstvo Jelen superlige. Fudbaleri Borca u okviru 13.kola na stadionu kraj Morave dočekuju Radnički iz Niša. Utakmica počinje u 17 časova, a tim povodom danas je u prostorijama kluba održana redovna konferencija za novinare na kojoj...


Guarin: Želim se vratiti u Inter, prihvatit ću pet puta manju platu - Klix.ba\nSjajni Kolumbijac Guarin: Želim se vratiti u Inter, prihvatit ću pet puta manju platu\n8.2.2018. u 10:21\nInter Fredy Guarin Shanghai Shenhua\nVeznjak kineskog kluba Shanghai Shenhua Fredy Guarin zatražio je od Intera da ga vrati u svoje redove.\nKolumbijac je napustio Nerazzurre u januaru 2016. godine te je potpisao ugovor sa Shanghaijem vrijedan blizu 10 miliona eura po sezoni. Ipak, sada se želi vratiti u Italiju te je spreman pristati na mnogo manju platu.\n"Novac nije problem, prihvatio bih pet puta manju platu od trenutne. Razgovarao sam o tome sa sportskim direktorom Pierom Ausiliom prošle godine, no, tada su transfer spriječili finansijski uvjeti. Odmah bih se vratio u Inter, to mi je najveća želja. Novac me ne interesuje, prihvatio bih mnogo manje. Pričao sam o tome prošlog ljeta, tada je u klubu bio trener Frank de Boer te je bilo mnogo zbrke, ali sam se želio vratiti kući po svaku cijenu. Međutim, još uvijek sam ovdje, ali put do Appiana savršeno poznajem", izjavio je Guarin za Gazzettu dello Sport.\nU Kini mu dobro ide na profesionalnom nivou.\n"Imam ugovor još dvije godine, plasirali smo se u Azijsku Ligu prvaka i osvojili Kup Kine. Ipak, nedostaje mi Inter, ali ne žalim zbog svoje odluke. Otišao sam zbog Finansijskog Fair Playja, direktori su mi rekli da je klubu potreban novac. Niko me nije prisilio, ali je moj transfer bio važan finansijski", završio je Guarin.\n27.02.2020. u 22:55\nLukaku postigao najsmješniji pogodak u karijeri i to nakon velikog promašaja\nPotpuna izolacija igrača iz Bugarske zbog koronavirusa uoči meča protiv Intera\n26.02.2020. u 20:19\nBolan poraz za Topnike 38\n7h 5min 18\nEvropska liga 19\n8h 3min 3\n8h 7min 6\nMessina se našalio 49\nZaštita igrača 12\n8h 27min 5


Prestigla Ligetija i Von; Mikaela: Želim da bude najveća - Sportklub\nPrestigla Ligetija i Von; Mikaela: Želim da bude najveća\nAlpsko skijanje Autor:Saša Ozmo15. feb. 202118:39\nTrijumfom u kombinaciji na Svetskom prvenstvu u Kortini D'Ampeco Mikaela Šifrin postala je najuspešnija Amerikanka u istoriji svetskih šampionata.\nBilo joj je to šesto zlato, pa sada ima jedno više od Teda Ligetija. Ukupno 25-godišnjakinja iz Kolorada ima devet medalja sa svetskih prvenstava, što je jedna više od Lindzi Von.\nŠesto zlato za Šifrin, šampionka nije završila trku\n„Da ste mi tako nešto rekli na mom prvom SP u Šlamdingu (imala je 17 godina te 2013), rekla bih ‘ne, nema šanse’. Uradila sam neke stvari koje niko ranije, to je sigurno. Oduvek sam se trudila da pomeram granice – prvo svoje, a onda i ovog sporta. Osećam da to i uspevam u svojim jako dobrim danima“, kaže Šifrin.\nMikaela se dosad takmičila na sedam olimpijskih igara i svetskih prvenstava i svaki put je kući ponela makar jedno zlato.\n„Ne bih želela da samo budem sledeća Lindzi Von jer to znači da kopiram nekoga i da mi je to maksimum. Želim da postignem najviše od svih u istoriji“, poručuje Šifrin.\nAmerikanka sada ima olimpijsko ili svetsko zlato u četiri od pet tradicionalnih disciplina u alpskom skijanju – superdžiju, veleslalomu, slalomu i kombinaciji koju je sada prvi put vozila na svetskim prvenstvima. Nedostaje joj jedino zlato u spustu.\nOtkad je superdži uveden 1987. godine, samo je Šveđanka Anja Person osvajala zlata na OI i/ili SP u svih pet disciplina. Legendarna Šveđanka ukupno ima 13 medalja sa svetskih šampionata, od toga sedam zlatnih.\nalpine skiing World championshipLindsey VonnMikaela ShiffrinTed Ligety


SAZNAJEMO: Evo u kakvom stanju je bio avion koji se srušio kod Loznice | Novosti.RS\nPREMA informacijama iz Ministarstva odbrane avion je jutros u apsolutno ispravan.\nKako nam je nezvanično objašnjeno, pre poletanja obavljeni su svi pregledi koje nalaže procedura u avijaciji što podrazumeva i pet potpisa na dokument o spremnosti letelice za poletanje.\nDa avion može na zadatak prema pravilima potvrđuje dežurni mehaničar, oficir, pilot...\nPodsetimo, u okolini Loznice, u ataru sela Brasina, srušio se vojni avion. Kako se nezvanično saznaje poginuo je pilot, koji je rodom iz susednog sela Donja Borina.\nPAO AVION KOD LOZNICE\n25. 09. 2020. u 09:59\nLoznica avion Brasina srušeni avion\nU OKOLINI Loznice srušio se avion\n00:03 SAOBRAĆAJNA NESREĆA U KRALjEVU: Žena udarila u banderu, hitno je prevezli u bolnicu (FOTO)\n23:59 ČAŠA MLEKA PRED SPAVANjE: Evo zašto je važno da je popijete\n23 "NEMA ŠTA, MI PANČEVCI SMO NAJLUĐI": Fotografija automobila punog trupaca nasmejala Srbe (FOTO)