ZLOČINAČKI: Stric Stjepana Mesića pucao u čelo Isusa Hrista na Dvoru Karađorđevića! (FOTO) | Telegraf - Najnovije vesti\n23. jun 2013 | 19:46\nZLOČINAČKI: Stric Stjepana Mesića pucao u čelo Isusa Hrista na Dvoru Karađorđevića! (FOTO)\nStric Stjepana Mesića, Titov i Kardeljev prijatelj, pucao je u Crkvi Sv. Andreja na Dvoru Karađorđevića u čelo Isusa Hrista, a te rane vidljive su i danas 68 godina kasnije\nFoto: Marko Todorović, Wikipedia, kremlin.ru\nU Crkvi Svetog Andreja Prvozvanog na dvoru Karađorđevića na Dedinju u kupoli i posle 68 godina može se videti freska Isusa Hrista sa rupom od metka u čelu u koju je pucao komunistički komadant, blizak prijatelj Josipa Broza Tita i Edvarda Kardelja, kao i stric Stjepana Mesića i nosilac Hitlerovih, Musolinijevih i Pavelićevih odlikovanja!\nPosetioci dvora i Crkve Svetog Andreja Prvozvanog koji su masovno dolazili da odaju počast Karađorđevićima, dok nisu sahranjeni na Oplencu, čudili su se i "krstili" čudom kada su ugledali fresku Isusa Hrista sa rupom od metka na čelu.\nTaj metak u čelo Isusa Hrista, kako Telegraf saznaje, ispalio je Marko Mesić, komadant Jugoslovenskog bataljona, jedan od bliskih prijatelja Josipa Broza Tita, Edvarda Kardelja i stric poslednjeg predsednika SFRJ i bivšeg predsednika Hrvatske Stjepana Mesića, koji se, podsećamo vas prilikom raspada bivše države hvalio da je "obavio zadatak".\nPrema istorijskim podacima, dugo skrivanim, prilikom dočeka Nove 1945. godine, Marko Mesić, komandant Jugoslovenskog bataljona koji je došao iz SSSR-a i na predlog Kominterne primljen je u KPJ, u znak odanosti partiji ušao je u Crkvu Sv. Andreja i pucao u ikonu Hrista Svedržitelja.\nČlan Krunskog saveta Matija Bećković za Telegraf kaže da ni Dvor ni Karađorđevići ne žele da ovaj pucanj u Crkvu i sve što je sveto ostane upamćen i da iz tog poteza mnoge buduće generacije uče.\n- Taj zločin koji je počinio Marko Mesić treba da ostane za nauk svima i namerno se nije i neće se sanirati. Kako bi svi mogli da vide šta se radilo na ovim prostorima - kaže on.\nPrema njegovim rečima, ni Josip Broz Tito, a ni Slobodan Milošević nisu "sakrili taj zločin" jer nisu ulazili u dvorsku crkvu.\n- Ni Tito, a ni Milošević nisu ulazili u taj hram koji je godinama bio zatvoren, a niko nije u njega ulazio, dok Crkva nije smela da zahteva dozvolu za bogosluženje u ovoj svetinji. U Crkvu Svetog Andreja Prvozvanog za vreme Brozove vladavine jedino je ušao car Etiopije Hajle Selasije na njegov zahtev. Ovo, nažalost, nije jedini slučaj skrnavljenja Dvora od komunista, nailazili smo i na urezane petokrake na zidu, kao i mnoga druga skrnavljenja - rekao je on.\nBećković dodaje da je ovo zločin za koji svi moraju da znaju, ali i sudbina čoveka Marka Mesića, koji je pucao u Isusa, mora da se obelodani da bi svi znali istinu.\nPo tim podacima iz istorijskog arhiva u koje je Telegraf imao uvida, Marko Mesić pre nego što je postao komadant Jugoslovenskog bataljona bio je u sastavu 369 ustaške pukovnije i bio je jedan od 360 ustaša koji su zarobljeni podno Staljingrada u Drugom svetskom ratu.\nPosle tog zarobljavanja, stric Stjepana Mesića prelazi u novoformirani jugoslovenski bataljon, koji je kasnije tokom rata prešao u Beograd.\nMarko Mesić je odlikovan za hrabrost od strane Josipa Broza Tita, čijem činu je prisustvovao lično i Edvard Kardelj, koji je tada političkom komesaru bataljona Đuri Lončareviću rekao da se "u Beogradu nakupilo mnogo ustaša i mi to moramo raščistiti".\nInače, pored odlikovanja Josipa Broza, Mesić je ranije dobio i odlikovanja od Adolfa Hitlera, Benita Musolinija i Ante Pavelića.\nUnuk Titove desne ruke nam udara šamare: Nećete u EU dok ne priznate genocid u Srebrenici\nTagovi: Ante Pavelić, Edvard Kardelj, Isus Hrist, Josip Broz Tito, Matija Bećković, Slobodan Milošević, Stjepan Mesić\nLune 19.03.2015 18:41\n"braca po materi" Na vest, da su prorusi u Ukrajini uhapsili „cetnika pocetnika“ Pocucu „giskovanje“..? ………………………………………………………………………………………….. Намеће се очигледан закључак да је Краљевина СХС заједно са другим страним државама учествовала у Руском грађанском рату као агресор против државног субјекта једне стране у унутрашњем руском конфликту (тј. против Совјетске републике) на страни сила које, као и совјетска власт, нису били легитимни наследници ни царске ни републиканске Привремене владе (ове владе су управљале Русијом до 1917\nMilutin 24.06.2013 11:30\nBošnjak ako nesto ne znas ima ko zna, potrazi malo po netu .Prva jugoslovenska je bila sastavljena od pripadnika 369 pukovnije ndh,i pripadnika ss divizije handzar,kama i skenderbeg. zarobljeni su od strane rusa u bitci za Staljingrad pa su se prijavili u crvenu armiju da ne bi isli u logor,a od njih je napravljena jugoslovenska brigada :) . A M.Mesic je zaista odlikovan od Pavelića jer su mislili da je poginuo kod Staljingrada. lik je ladno promenio 5 uniformi za 5 godina. Ko nema u vugla ima u gugla :) .\ns'a ce radimo? 24.06.2013 10:28\nPonekad mi se cini da je u Srbiji biti pravoslavac u trendu... Svi ostali (muslimani, ateisti, apateisti, agnostici, katolici itd) se odbacuju I omalovazavaju... A uvek sam gledala na pravoslavlje kao na vrlo toleratnu I religiju punu ljubavi, ispostavilo se samo da je takva u mojoj porodici...


Novoizabrani predsjednik Kolumbije pozvao na jedinstvo\nNovoizabrani predsjednik Kolumbije Ivan Duque pozvao je na jedinstvo, nakon što je jučer pobijedio na izborima nad kandidatom ljevice čiji je uspon razotkrio duboke podjele povodom mirovnog procesa u zemlji.\nDuque (42) je, kao konzervativni kandidat, u nedjelju izabran za predsjednika sa 54 odsto glasova, za 12 odsto više od protukandidata Gustava Petra, koji je, ipak, postigao dosad najbolji rezultat za ljevicu u jednoj od najkonzervativnijih zemalja Latinske Amerike, prenosi AP.\n-Ovo je prilika koju smo čekali, da okrenemo stranicu političke polarizacije, uvreda i zlobe - rekao je Duque pristalicama koje su slavile njegovu pobjedu protekle noći.\nKada bude stupio na dužnost u augustu, postat će najmlađi predsjednik Kolumbije posle više od jednog vijeka, a u prvim porukama kao novoizabrani šef države obećao je da će neumorno raditi na otklanjanju podjela i da će vladati u korist svih Kolumbijaca.\nTakođer je obećao direktan obračun sa korupcijom, kao i sa porastom proizvodnje kokaina, koju je nazvao prijetnjom po nacionalnu sigurnost.\nJučer održani izbori su prvi otkako je odlazeći predsjednik Juan Manuel Santos potpisao 2016. sporni mirovni sporazum sa Revolucionarnim oružanim snagama Kolumbije (FARC).\nDuqueovo obećanje da će izliječiti rane iz 50-godišnjeg krvavog sukoba iziskivat će brz odgovor, ocjenjuje AP.\nPobunjenici FARC-a, koji su demobilisani u skladu sa sporazumom, teško se uključuju u civilni život u zemlji u kojoj mnogi još nisu spremni na oproštaj, dok veliki dijelovi teritorije ostaju pod kontrolom nasilne narko-mafije i ostataka pobunjeničkih grupa.\nDuque je obećao da će izmijeniti sporazum, ali je napomenuo da ga neće "raskomadati" kako se neki od njegovih ratobornih saveznika nadaju.\nNeću vladati s mržnjom, niti mi je na umu želja za osvetom - poručio je Duque.


Nastavlja se letnja akcija: Nije sve loše, dobre su knjige | Arhipelag\nNastavlja se letnja akcija: Nije sve loše, dobre su knjige\nBeograd, 11. avgusta 2014. – Zbog velikog interesovanja naših čitalaca odlučili smo da specijalnu letnju akciju Nije sve loše, dobre su knjige produžimo do 25. avgusta.\nArhipelag za članove Kluba čitalaca Arhipelag i one koji će to postati tokom ove akcije organizuje specijalnu akciju Nije sve loše, dobre su knjige. Proverite zašto je tako.\nTokom ove akcije članovi Kluba čitalaca Arhipelag mogu da po specijalnim cenama i uz popust od 40% kupe izbor knjiga Arhipelaga i tako učine ovo leto lepšim, zanimljivijim i uzbudljivijim.\nPredlažemo Vam 22 knjige za ovo leto i za sva vremena.\nAkcija Nije sve loše, dobre su knjige traje do 10. avgusta.\nili pouzećem bilo gde u Srbiji gde ste Vi ili oni koje volite (posredstvom sajta www.arhipelag.rs ili posredstvom e-maila:redakcija@arhipelag.rs)\n1. Vilijam T. Volman Centralna Evropa/ puna cena: 1.375 dinara / cena u akciji: 825 dinara\n2. Gojko Božović Svet oko nas (Evropski gradovi u novoj srpskoj pripoveci)/ puna cena: 792 dinara / cena u akciji: 475 dinara\n3. Ivan T. Berend: Evropa posle 1980./ puna cena: 1.320 dinara / cena u akciji: 792 dinara\n4. Vladislav Bajac Crna kutija / puna cena: 825 din. / cena u akciji: 495 din.\n5. Ratko Dangubić Moving Day / puna cena: 820,80 din. / cena u akciji: 493 din.\n6. Sesar Antonio Molina Gradovi u kojima umine bol / puna cena: 1.069,20 din. / cena u akciji: 642 din.\n7. Džon Ralston Sol Mračna priključenija / puna cena: 924 din. / cena u akciji: 554,40 din.\n8. Nenad Novak Stefanović Svetlarnik / puna cena: 691,20 din. / cena u akciji: 415 din.\n9. Sesar Antonio Molina Fuga o ljubavi / puna cena: 863,50 dinara / cena u akciji: 587 dinara\n10. Jelena Lengold Pretesteriši me / puna cena: 825 dinara / cena u akciji: 577 dinara\n11. Hugo Klaus Hladni ljubavnik / puna cena: 858 dinara / cena u akciji: 592 dinara\n12. Majkl Kaningem Dok ne padne noć / puna cena: 968 dinara / cena u akciji: 629 dinara\n13. Sejs Notebom Sledeća priča / puna cena: 759 dinara / cena u akciji: 455 dinara\n14. Lidija Žorž Dok vetar zviždi kroz kranove / puna cena: 1.056 dinara / cena u akciji: 634 dinara\n15. Dmitrij Bikov Evakuator / puna cena: 1.056 dinara / cena u akciji: 634 dinara\n16. Aris Fioretos Istina o Saši Knišu / puna cena: 913 dinara / cena u akciji: 548 dinara\n17. Aleksis Stamatis Bar Flober / puna cena: 913 dinara / cena u akciji: 548 dinara\n18. Vida Ognjenović Otrovno mleko maslačka / puna cena: 825,00 din. / cena u akciji: 495,00 din.\n19. Olga Slavnikova 2017. / puna cena: 1056,80 din. / cena u akciji: 581 din.\n20. Marija Barbal Kamen iz odrona / puna cena: 737,00 din. / cena u akciji: 391,00 din.\n21. Fler Jegi Blažene godine kazni / puna cena: 704,00 din. / cena u akciji: 366,00 din.\n22. Florans Noavil Singer / puna cena: 924,00 din. / cena u akciji: 545,00 din.


SVJETSKA UNIJA ISLAMSKIH UČENJAKA OSUDILA SPALJIVANJE KUR’ANA U ŠVEDSKOJ | Hayat.ba\nSVJETSKA UNIJA ISLAMSKIH UČENJAKA OSUDILA SPALJIVANJE KUR’ANA U ŠVEDSKOJ\nSvjetska unija islamskih učenjaka (IUMS) osudila je postupke spaljivanja svete knjige Kur'ana u Švedskoj, oštro kritikujući kršenja prava muslimana i skrnavljenje njihovih svetih mjesta i knjiga u brojnim evropskim i azijskim zemljama.\nNismo čuli nijednu osudu ovih djela od različitih grupa koje tvrde da štite slobode i poštivanje simbola, religija i svetih mjesta, niti postupke zemalja protiv onih koji vrše ta grozna i agresivna djela – navodi se u saopštenju koje prenosi agencija Anadolija.\nPristalice danske ekstremne desničarske grupe Hard Line (Stram Kurs) u četvrtak su spalili primjerak Kur’ana u četvrti u Stockholmu koju većinom naseljavaju muslimani.\nČin spaljivanja je uslijedio nakon što je ista krajnja desničarska grupa prošlog mjeseca spalila kopiju Kur’ana u gradu Malmeu na jugu Švedske.


Početna / Blog / Kakve veze imaju stepenice sa učenjem?!\nPrimetićete da se nigde ne pominje učenje. Tajna je u tome da od učenja napravite igru i da sa detetom prvo odredite vreme za igru, pa tek onda za učenje. Možete mu usput ispričati neku zanimljivost o hrani koja je dobra za mozak (orah, kakao). Takođe možete da se prvo upoznate sa gradivom koje dete treba da savlada i postavite mu pitanja o povezivanju dve informacije. Npr. kakve veze imaju žirafa i broj 11? Dete će uglavnom davati pogrešne odgovore, ali Vaš zadatak je da mu dajete tačne. Ako dete kaže da je žirafa visoka 11 metara, Vi odgovorite: ,,Dobro razmišljaš, međutim, ženke su visoke do 5m, a mužjaci do 6m“ itd. Nakon toga, videćete da je dete zapamtilo baš sve o žirafama Kada navodimo dete da razmišlja, učimo ga da bude samostalno i da povezuje informacije, da uči sa razumevanjem, a ne da ,,buba“. I da ne zaboravim, srce žirafe je teško 11kg.\nKako to postići? Postavite CILJ! Naučite svoje dete da postavlja ciljeve, da bude samostalno i OBAVEZNO ga NAGRADITE kada taj cilj postigne.\nOdredite tačno vreme za učenje, ograničite ga, odredite koje tačno gradivo treba da nauči u tom periodu. To je primer varijacije Pavlovljevog uslovnog refleksa (kuca-zvonce-batak): postavim cilj-postignem ga – nagradim se – sjajno se osećam i želim da ponovo dostignem taj osećaj. Ovde je od neprocenjive važnosti Vaša doslednost i istrajnost! Budite podrška svom detetu, kažite mu da verujete u njega i da ste tu za njega (da mu pomognete da samo nađe rešenje, NE da ga Vi pronađete umesto deteta). Dosadne navike više neće biti dosadne. Ovo važi i za obavljanje kućnih poslova ili pranje zuba. Princip je isti, a dete uči da nađe način, da ostane dosledno, da se motiviše i da istraje, jer zna unapred da će se to isplatiti. Napomena: Nagrada ne mora i ne treba biti materijalna. To može biti jedno ,,BRAVO“, ,,Baci kosku!“, omiljena čokoladica i sl. Dete će na taj način samo tražiti još, i to od sebe! A zar to i nije cilj? Osamostaliti se i stalno se truditi da nadmašimo sami sebe!


Jang za RSE: Kina sve izolovanija, njeno najbolje vreme je prošlo | Autonomija\n"Na delu je digitalni totalitarizam jer vlasti nadgledaju sve aktivnosti građana"\n“Kini nedostaje meka moć neophodna da privuče i okupi druge zemlje. Njen model ekonomskog razvoja će se ubrzo suočiti sa nepremostivim teškoćama”, kaže za RSE kineski disident Jianli Jang (Yang), predsednik Inicijativa za građansku moć u Kini (Citizen Power Initiatives for China), čije je sedište u Vašingtonu.\n“Kada je reč o spoljnoj politici, mislim da će se ona suočiti sa ozbiljnim teškoćama, kao što je zapala u probleme u odnosima sa mnogim zemljama. Stoga ovo nije najbolje vreme za Komunističku partiju Kine. Ono je prošlo”, ističe Jang (57) dodajući da su neutemeljene procene da će Kina jednog dana nadmašiti SAD kao najjača sila na svetu.\nPo njegovom mišljenju postoje dve Kine: „elitistička“ i „podređena“, te da se svetu predstavlja samo prva. On smatra da će nacionalizam biti sve veći izvor legitimiteta vlasti u Pekingu, pa će nastaviti da zvecka oružjem u susedstvu i oko Tajvana.\nJang ocenjuje da je Huavej produžena ruka vlasti u Pekingu “ne samo u tehnološkom nadmetanju na međunarodnoj sceni već i špijuniranju”. Po njegovim rečima, na delu je “digitalni totalitarizam” jer vlasti nadgledaju sve aktivnosti građana.\nJang je bio jedan od učesnika masovnih protesta na trgu Tjenanmen, koje su kineske vlasti ugušile u krvi 4. juna 1989. Tri dana kasnije otišao je u SAD. Došao je u Kinu 2002. gde je uhapšen po optužbi za ilegalni ulazak i sabotažu. Proveo je pet godina u zatvoru, prvih 15 meseci u samici.\n“Jedino sam mogao da svakoga dana gledam u mali prozor koji se nalazio visoko u mojoj ćeliji. To je bio moj jedini kontakt sa spoljašnjim svetom, to malo parče neba koje sam mogao da vidim. Morao sam da sedim svaki dan satima bez pomeranja. Svaki pokret je mogao biti iskorišćen kao izgovor da me kazne. Moj život je bio sveden na životinjski,” kaže Jang.\nU SAD je stekao dve doktorske diplome: iz političke ekonomije na Harvardu i matematike na Berkliju.\nKina nazaduje sa Si Đinpingom na vlasti\nRSE: Kina je u poslednje tri decenije ostvarila impresivan ekonomski napredak, ali su sve učestalije kritike zbog stanja ljudskih prava.\nJang: Otkako je Si Đinping preuzeo vlast (2012. godine), Kina je nazadovala ne samo na političkom već i ekonomskom, kulturnom i socijalnom planu. Mnogo je dokaza koji potvrđuju pogoršanje ljudskih prava – bilo da je reč o etničkim i verskim manjinama, Hong Kongu, kritičarima vlasti zbog neadekvatne reakcije na virus koji je izazvao bolest COVID-19. Dosta je primera zloupotreba. Ukratko, ne postoji prostor za slobodno iskazivanje mišljenja građana – bilo da je reč o pripadnicima manjina ili većinskog naroda Han. Si Đinping je poslednjih godina učrvrstio svoju vlast. On je veoma moćan, u to nema sumnje. Međutim, on se pribojava jer nije siguran da će njegova pozicija biti stabilna zauvek. Stoga sada čini sve kako bi osigurao svoju vlast. Tako je pre dve godine ukinuo ustavnu odredbu kojom se ograničava mandat predsednika na 10 godina. Time je poslao poruku ne samo građanima Kine, već i celom svetu da želi da bude doživotni lider. On bi prema pravilima Komunističke partije trebalo da se povuče sa njenog čela za dve godine. Međutim, Si Đinping želi treći mandat te da i nakon njegovog isticanja ostane na vlasti. U nastojanju da se pokaže uspešnim, nastoji da osnaži političku kontrolu. Takođe, da primeni ekonomski model koji omogućava izvesne tržišne slobode, ali i kontrolu u smislu šta se proizvodi i prodaje, kao i da ponovo nacionalizuje delove privatnog sektora.\nRSE: Da li je on zaista najmoćniji političar u Kini kome ne preti nikakav izazov, bilo iz najužeg rukovodstva partije, ili drugih segmenata kineskog društva? Da li je uspešan u kontrolisanju svega u Kini?\nJang: On svakako sve kontroliše. Međutim, on doživljava kritičare svoje vlasti kao neprijatelje, počev od nezavisnih intelektualaca, disidenata, zatim građane čija su prava narušena, bilo da je reč o Ujgurima, Tibetancima, stanovnicima Hong Konga – lista je poduga. I unutar Komunističke partije je dosta kritičara, ali nema otvorenog izazova najvišim institucijama. Doduše, ima i javnih kritičara režima, poput profesora Su Žangruna (Harvard mu je ponudio posao, ali mu nije dozvoljen izlazak iz zemlje – prim. D.Š.), zatim tajkuna Rena Žićijanga koji je osuđen na 18 godina zatvora. Žićijang je iz druge generacije porodice kineskih revolucionara. Bio je blizak mnogim najvišim funkcionerima i otvoreno je kritikovao Si Đinpinga zbog čega je dobio dugogodišnju kaznu zatvora (milijarder i bivši direktor državne kompanije koji je kritikovao predsednika zbog odnosa prema pandemiji korona virusa, osuđen je po optužbi za proneveru i korupciju – prim. D. Š.). Primer Žićijanga pokazuje da je veoma teško, gotovo nemoguće otvoreno suprotstavljanje Si Đinpingu. On nastoji da to spreči. Međutim, mnogi u Komunističkoj partiji iščekuju da napravi ozbiljnu grešku nakon čega bi pokušali da mu se odupru. Najinteresantnije će biti za oko godinu i po dana kada Si Đinpingu istekne drugi mandat. Tada bi prema dosadašnjim pravilima Komunističke partije trebalo da ode u političku penziju. Međutim, kao što sam već rekao, on je odlučan da nastavi da vlada. Moguće je da tada dođe do unutrašnjih trvenja unutar Komunističke partije.\nKP Kine naučila lekcije iz sloma socijalizma u istočnoj Evropi\nRSE: Za razliku od sloma socijalističkih režima u Istočnoj Evropi krajem 1980-ih, u Kini je nastavljena vladavina jedne, Komunističke partije (KP). Da li se građani pribojavaju da se suprostave ili se radi i o nekoj novoj vrsti društvenog ugovora koji je podrazumevao da se odreknu dela političkih sloboda zarad ekonomskih benefita i mogućnosti bavljenja biznisom? U čemu je tajna?\nJang: Ima mnogo razloga za nastavak vladavine Komunističke partije Kine iako su njoj srodne stranke u Evropi doživele krah. Mislim da je ključni razlog to što su kineski komunisti naučili lekciju iz neuspeha svojih saboraca na istoku starog kontinenta. Istovremeno, izvukli su i pouke iz načina na koji vladaju desničarski diktatori. Dakle, lideri kineskih komunista su bili veoma fleksibilni u učenju taktika i strategija što im je omogućilo da pridobiju elitu, pre svega kapitaliste, zatim srednju klasu. To je bila sračunata politika koja se pokazala veoma uspešnom. Nakon masakra na trgu Tjenanmen (1989. godine), mnogi komunistički zvaničnici nisu bili uvereni da partija ima budućnost. Međutim, zahvaljujući Den Sijaopingu koji je razumeo bolje nego iko drugi da Kina treba da se ekonomski razvije i kada to dovede do stvaranja srednje klase, da je kooptira odnosno uključi u vladajuću strukturu komunističke partije, kako ne bi postala opoziciona snaga. On je to učinio veoma uspešno. Na primer, na 15. kongresu (1997. godine), Komunistička partija je otvoreno pozvala kapitaliste da joj se pridruže, što je ironija, jer bi trebalo da bude avagnarda proletarijata, odnosno radničke klase. Umesto toga, uključila je u svoje redove ekonomsku, zatim intelektualnu elitu, koja je postala deo vladajuće strukture u zemlji. U tome je tajna kako je Komunistička partija Kine preživela krizu izazvanu krajem Hladnog rata, masakrom na trgu Tjenanmen i druge, te da nastavi da vlada do sada.\n‘Elitistička’ i ‘podređena’ Kina\nRSE: U kojoj meri je ekonomski uspeh Kine igrao ulogu u podršci građana komunističkim vlastima. Ona je beležila u poslednje tri decenije rast od oko deset odsto na godišnjem nivou što je po mnogim ocenama impresivno iako je startna osnova bila niska. To je omogućilo da se nekoliko stotina miliona stanovnika iz udaljenih područja izvuku iz siromaštva.\nJang: To je uspeh za partiju. Kao što sam rekao, ekonomski rast je postao ključ za nastavak vladavine komunista u Kini, jer su uključivanjem kapitalističke klase, zatim intelektualaca osnaživali svoj legitimitet. Tu, dakle, nije igrala ulogu ideologija već ekonomski uspesi na osnovu kojih je partija mogla da polaže pravo na vladavinu. Međutim, to je dovelo do stvaranja društvene strukture koja se može nazvati „dve Kine“ – pri tom ne mislim na glavni, kontinentalni deo zemlje i Tajvan – već unutar same Kine. Dakle, postoji „elitistička Kina“ koja se predstavlja svetu kao impresivna. Istovremeno, podređene, siromašne građane iz udaljenih područja eksploatiše „elitistička Kina“, koju možemo nazvati „jing“, kao kompaniju sa Komunističkom partijom kao članom upravnog odbora, koja je otvorena i za domaće i međunarodne kapitaliste da joj se pridruže. Ova „druga Kina“, koja je podređena, služi kao izvor ropskog rada za „elitističku Kinu“. To je kineska realnost i pošto elita svuda dominira, ljudi koji su podređeni mogu da urade malo ili ništa da promene ove okolnosti. Tako Komunistička partija Kine uspeva da se predstavi svetu kao veoma efikasan model razvoja i to se dešava u poslednjih 30 godina.\nRSE: U kojoj meri građani prihvataju ili podržavaju takvu politiku iz uverenja, a koliko iz straha?\nJang: Strah je definitivno veoma važan faktor i usađen je u svakoga. Čak i ako ga ljudi ne osećaju, strah je deo njihove podsvesti.\n‘Veliki brat’ sve posmatra\nRSE: Da li je tačno da se prate sve aktivnosti svih građana?\nJang: Naravno, Kina je razvila masovni, sveobuhvatni sistem nadzora, prateći svakoga šta radi i govori na svakom mestu. Ljudi su toga svesni i u skladu sa tim prilagođavaju svoje ponašanje jer znaju da „Veliki brat“ prati svaki njihov pokret. Dakle, faktor straha igra veoma važnu ulogu. To je najbolje objasnio Natan Šaranski (sovjetski disident koji je proveo deset godina u zatvoru, a posle političar u Izraelu – prim. D.Š) u knjizi „U odbranu demokratije“ (The Case for Democracy). Reč je o digitalnom totalitarnom sistemu i većina ljudi koji u njemu žive razvili su dvostruki način razmišljanja. Samo neznatna manjina zaista veruje u ono što tvrdi Komunistička partija i istinski je lojalna. S druge strane, neznatan je i broj disidenata, u koje i ja spadam, koji se usuđuju da otvoreno kritikuju i deluju. Većina ljudi u sredini je sklona dvostrukom načinu razmišljanja zbog straha: javno ističu da je u redu vladavina Komunističke partije, dok su u suštini, u sebi, nezadovoljni, ali se ne usuđuju da to otvoreno kažu i ne mogu biti disidenti, tako da žive dvostrukim životom – svakog dana, u svakom trenutku. Ali, u ljudskoj etici u određenom momentu dođe do promene. Šaranski je to veoma dobro objasnio u slučaju Sovjetskog Saveza da je taj trenutak došao 1985. kada je Mihail Gorbačov pokrenuo reforme, pa je faktor straha odjedanput nestao, tako da je svako mogao da izrazi svoje nezadovoljstvo prema vladi i otvoreno joj se suprotstavi. On je postavio pitanje u knjizi zašto se to nije desilo samo godinu dana ranije, dakle 1984., ili 1983. Da ste anketirali sovjetske građane 1955., 1965., ili 1975. godine – dobili biste odgovor da svi podržavaju vlasti. Kako i zašto je došlo do promene 1985. godine u režimu sličnom kineskom? Razlog je, kao što sam rekao, da je te godine nestao faktor straha. Ista situacija je sada i u Kini. Bilo koje istraživanje nije tačno jer je većina građana sklona dvostrukom načinu razmišljanja, odnosno svesti.\nRSE: U kom trenutku i okolnostima može i u Kini da nestane pomenuti strah?\nJang: Biće potrebno mnogo toga da se desi. Najpre mora postojati sveopšte, snažno nezadovoljstvo građana režimom zbog bede u kojoj žive, koji će istovremeno zahtevati promene. Drugo, neophodno je da se to nezadovoljstvo naroda pretvori u održivu, snažnu opoziciju, koja sada ne postoji u kineskom društvu. Treće, nužno je da se naruši monolitnost rukovodstva Komunističke partije kako bi se pokazale razlike unutar njega, na primer, u odnosu prema lideru Si Đinpingu. Takođe, potrebna je podrška međunarodne zajednice, jer ponekad spoljni faktori mogu da pomognu u otvaranju zatvorenog društva. Smatram da kada se svi ovi faktori sinhronizovano dese, moguće su promene jer će vremenom nestati strah zato će od tog trenutka ljudi biti različiti i neće više morati da gaje dvostruku svest.\nNije moguće još jedno kinesko ekonomsko čudo\nRSE: Međutim, Kina je velika zemlja na koju nije lako uticati sa strane kao na manje. Pominjete bedu. Ipak, Kina je i dalje ekonomski prilično uspešna i beleži bolje rezultate nego mnoge druge zemlje. U kojoj meri kriza izazvana virusom korona može da podrije taj rast? Koliko dugo on može biti održiv? Da li ima pukotina u tom modelu ekonomskog razvoja Kine?\nJang: To je veoma dobro pitanje. Nakon događaja na trgu Tjenanmen, Komunistička partija Kine se oslanjala na dva izvora legitimiteta: jedan je ekonomski razvoj, a drugi je nacionalizam. Ekonomski rast u Kini je sada pod znakom pitanja, jer usporava poslednjih godina i taj trend će se nastaviti. Niko neće to moći da promeni zato što se radi o takvom ekonomskom modelu koji je zapao u ćorsokak. Sa krizom izazvanom COVID-om 19 i trendom ka nacionalizaciji, odnosno podržavljenju tržišta, ne mislim da će Kina moći da napravi još jedno ekonomsko čudo u godinama koje dolaze. To će biti ozbiljan udarac legitimitetu vlasti. Stoga će Komunistička partija sve više da poseže za drugim izvorom legitimiteta – a to je nacionalizam.\nOkretanje ka nacionalizmu kao izvoru legitimiteta\nRSE: U čemu je problem sa ekonomskim modelom? Da li mislite na mešanje države u ekonomiju, prikrivene dugove banaka i preduzeća pod pokroviteljstvom države, produbljivanje socijalnih nejednakosti? Možda pokušaj Kine da se preorijentiše sa masovnog izvoza na domaću potrošnju, koja još uvek nije velika, kao motor ekonomskog razvoja. Dakle, šta je najveći problem u tom privrednom modelu?\nJang: Kina je krenula putem ponovne nacionalizacije privatnog bogatstva, što je učinila tokom 1950-ih. To će otuđiti srednju klasu i kapitaliste. To je ozbiljan problem sa kojim će se suočiti kineska ekonomija. Takođe, biće potrebno vreme da se preorijentiše sa ekonomije zavisne od izvoza ka domaćoj potrošnji kao njenom pokretaču. U međuvremenu, pojaviće se ozbiljan problem nezaposlenosti, što može izazvati nemire. Ne znam kuda će to voditi i kako će se završiti. Naravno, postoje i mnogi drugi problemi. Kao što sam rekao, teško je očekivati novo ekonomsko čudo i kinesko rukovodstvo neće moći da se ponovo njime hvali. Zato će, da ponovim, posegnuti za drugim izvorom legitimnosti, a to je nacionalizam. Stoga će biti sve agresivnijeg nastupa Kine na međunarodnoj sceni.\nRSE: Kada ste pomenuli nacionalizam, verovatno ste mislili na sporove Kine sa susedima oko ostrva u Južnom Kineskom moru, poput Filipina, Vijetnama i drugih zemalja, zatim Japanom u Istočnom Kineskom moru, Indijom oko granice na Himalajima.\nJang: Da, kada je reč o eksternim pitanjima koja pominjete. Na unutrašnjem planu, nacionalizam ima posebno značenje u kineskoj politici. On je usmeren prema manjinama kao što su Tibetanci, Ujguri, Mongoli, zatim stanovnicima Hong Konga.\nKina ne može nadmašiti SAD\nRSE: Mnogi smatraju, uključujući i pojedine zapadne eksperte, da je samo pitanje vremena kada će Kina nadmašiti SAD, makar u ekonomskom mislu. Smatrate li da je to realistično?\nJang: Ne, ja nisam tako optimističan kada je reč o kineskoj ekonomiji kao ti eksperti. Mislim da će se ona suočiti sa ozbiljnim teškoćama, kao što je zapala u ozbiljne probleme u odnosima sa mnogim zemljama, pre svega sa SAD-om, postepeno sa evropskim državama, zatim susednim: Indijom, Japanom, Južnom Korejom, Filipinima, Vijetnamom. Australija se upravo pridružila odbrambenom i bezbednosnom savezu četiri države (SAD, Japan, Indija, Australija – prim. D.Š.). Dakle, ovo nije dobar trenutak u njenim odnosima sa drugim zemljama. To će imati ozbiljne posledice i po njenu ekonomiju. Stoga nisam optimističan kada je reč o ekonomskoj budućnosti Kine, što će dodatno razvodniti legitimitet vladavine Komunističke partije. Zato će, kao što sam istakao, nastojati da pronađe druge načine da ojača svoju poziciju, poput nacionalizma, političke prinude, totalne kontrole sa masovnim nadgledanjem građana.\nKina nema meku moć\nRSE: Mnogi ističu da za razliku od SAD koje poslednjih decenija imaju veliki potencijal za stvaranje savezništava – ne samo sa EU već i drugim zemljama – Kina nema taj manevarski prostor jer je se mnogi pribojavaju, pa tako čak i Vijetnam koji je nekada ratovao sa SAD-om sada se okreće njima kao zaštitniku od sve agresivnije politike vlasti u Pekingu. Možda je to jedan od ključnih izazova za Kinu na međunarodnoj sceni.\nJang: Da, Kina se sada suočava sa ozbiljnim izazovima iz međunarodne zajednice. Ona ima ambicije, koje je veoma dobro isplanirala, da preuzme od SAD vođstvo u globalnom upravljanju. Međutim, njen veliki problem je nedostatak meke moći (soft power). Zbog toga je Si Đinping obećao nedavno na zasedanju Generalne skupštine Ujedinjenih nacija da će njegova zemlja u narednih 40 godina neutralisati ispuštanje ugljen-dioksida u atmosferu, kako bi prikazao sebe i svoju vladu kao pristalice zaštite životne okoline. Zvanični Peking čini sve što je moguće kako bi osnažio svoju meku moć. Međutim, ako se ima u vidu karakter kineske vlade sa kršenjima pravila u svakoj oblasti, malo ko će verovati u njenu meku moć i formiranje međunarodnih savezništava. Smatram da je to najslabija tačka Kine kada pokušava da sa bilo kojom zemljom stvara savezništvo.\nRSE: Međutim, mnogi ocenjuju da je za razliku od Rusije koja je u otvorenom sukobu sa Zapadom oko aneksije Krima, rata sa Gruzijom – Kina jedino zaineresovana za proširenje ekonomske saradnje kao i dalje najveći izvoznik na svetu sa masovnim investicijama u Africi, Latinskoj Americi i drugim delovima sveta, što potvrđuje i njen projekat Jedan pojas, jedan put. Da li uz novac idu i politički uslovi?\nJang: Naravno, u tome uvek postoji politička komponenta. Sa projektom Jedan pojas, jedan put u svakoj zemlji koja je u njega uključena, u igri je politička kombinatorika sa stvaranjem dužničke zamke. To znači da te države moraju da se povinuju kineskom uticaju na međunarodnoj sceni, što je izrazito politički aspekt. Stoga ne treba verovati da je pomenuti projekat isključivo ekonomskog karaktera. Koliko vidim, zvanični Peking će se suočavati sa sve većim preprekama u primeni svoje grandiozne strategije Jedan pojas, jedan put – čak i u afričkim zemljama. Velike svetske ekonomije će se takođe nadmetati sa Kinom u Africi i Latinskoj Americi, tako da joj neće dozvoliti da sama radi šta želi. Kina ima ambicije na Tajvanu što će biti ključna tačka u njenim odnosima sa najvećim demokratijama na svetu. To potvrđuje i slučaj Hong Konga zbog koga su mnoge zemlje izgubile poverenje u Kinu. Dakle, da sumiram: Kini nedostaje meka moć neophodna da privuče i okupi druge zemlje. Njen model ekonomskog razvoja će se ubrzo suočiti sa nepremostivim teškoćama. Kada je reč o spoljnoj politici nailaziće na sve više problema širom sveta. Stoga ovo nije najbolje vreme za Komunističku partiju Kine. Ono je prošlo.\nKina neće napasti Tajvan\nRSE: Pomenuli ste Tajvan kao ključnu tačku. Da li će Kina u nekom trenutku pokušati da na silu preuzme kontrolu nad njim. Si Đinping je poručio pre neki dan vojnicima da budu spremni i za rat, doduše ne pominjući protiv koga?\nJang: Ne verujem da će Kina biti u stanju da na silu zauzme Tajvan, ali će i dalje pokušavati da ga vojno uznemirava, uključujući možda i njegovu blokadu kako bi se izazvao politički potres sa ciljem da se stanovnici ovog ostrva okrenu ka Pekingu. Međutim, ne verujem da će se Si Đinping u dogledno vreme odlučiti za invaziju Tajvana. Mislim da su ključni faktor SAD, Japan, Australija i druge demokratije koje to ne bi prihvatile, a Si Đinping nije siguran kakve bi bile posledice eventualnog pokušaja da vojno zauzme Tajvan. On je veoma racionalan i neće to uraditi. Međutim, njemu je potreban Tajvan da bi osnažio svoju poziciju kod kuće. Stoga će nastaviti sa vojnim uznemiravanjem i možda ponekad vojnom blokadom ovog ostrva. Takođe, biće i dalje oružanih incidenata sa Indijom. Kako se bude približavao kraj njegovog drugog mandata, možda će pokrenuti veće vojne akcije protiv Tajvana ili Indije da bi osnažio svoju poziciju u sukobu sa drugovima u najužem rukovodstvu.\nRSE: Kažete da velike demokratije ne bi dozvolile da Kina vojno zauzme Tajvan. Međutim, nisam siguran da bi se iko usudio da se zbog ovog pitanja otvoreno vojno suprotstavi najvećoj armiji na svetu. Znate za slučaj Krima. Niko nije intervenisao da spreči rusku aneksiju iako je verbalno bilo žestokih osuda. Slično se desilo i 2008. kada je ruska armija intervenisala u Gruziji.\nJang: Mislim da se pitanje Tajvana prilično razlikuje od Krima. Tajvan je demokratska zemlja kojom ne vlada Kina i pouzdan je partner Zapada. Takođe, on je strateški veoma važan za SAD, Japan, Australiju, Indiju i ostale demokratske države u indo-pacifičkom regionu. Stoga, Si Đinping do sada nije preduzeo vojnu intervenciju protiv Tajvana jer nije siguran kako će reagovati SAD i ostale zemlje koje sam pomenuo. Iz onoga što zvaničnici u Vašingtonu izjavljivali poslednjih meseci, jasnije je nego ranije da bi SAD vojno reagovale u slučaju kineskog napada na Tajvan. Zbog toga smatram da ćemo sve više biti svedoci napuštanja američke politike strateške ambivalentnosti, odnosno jasnog predočavanja da će doći u pomoć Tajvanu u slučaju kineske intervencije. Stoga smatram da je situacija sada drugačija nego ranije i Si Đinping ne može da se odvaži na takav potez jer brine zbog posledica.\nHuavej produžena ruka kineskih vlasti\nRSE: SAD se protive investicijama Huaveja u gradnju infrastrukture za 5G mrežu, tvrdeći da je on instrument kineskih vlasti za špijuniranje. Vremenom se takvom stavu priklonila i većina evropskih zemalja. Peking tvrdi da je to protivno principima ravnopravne konkurencije, jer su mnoge zapadne kompanije investirale u Kinu, mada uz određene uslove. Kako komentarišete ovo pitanje?\nJang: Slučaj Huaveja je veoma važan. To je samo još jedan primer koji pokazuje na koji način Kina želi da utiče na ceo svet. Nema nikakve sumnje da je Huavej deo vladine strukture i produžena ruka Komunističke partije ne samo u tehnološkom nadmetanju na međunarodnoj sceni već i špijuniranju. Stoga ne bi bilo mudro da se ovoj kompaniji omogući postavljanje infrastrukture za 5G mrežu. Sve više zemalja uviđa tu realnost i pridružuje se američkom bojkotu. Mislim da je to ispravan pristup.\nI građani Kine žele slobodu\nRSE: Bili ste jedan od demonstranata na trgu Tjenamen 1989. Kao što smo konstatovali, za razliku od pada Berlinskog zida koji je bio prekretnica ka slobodi i demokratiji u istočnoj Evropi, tadašnji obračun kineskih vlasti sa studentima i drugima koji su protestovali bio je nagoveštaj autoritarnih trendova kojima smo i danas svedoci ne samo u Kini. Šta ste tada očekivali da postignete demonstracijama?\nJang: Tada smo očekivali da će uskoro doći do promena u Kini. Međutim, naše nade su se raspršile i tada i kasnije mnogo puta svih ovih 30 godina, iz više razloga. To je za nas tužna priča. Međutim, i dalje gajimo nadu jer su građani Kine isti kao i svuda u svetu – oni takođe žele slobodu a ne da njima zauvek vlada Si Đinping. U tom smislu moraju nešto da učine. Brinu me propuštene prilike kao što je bila početkom 1990-ih kada se u svetu debatovalo kako tretirati Kinu. Tada su SAD i druge zemlje odustali od stava da se njene reforme i integracija u međunarodnu zajednicu ocenjuje na osnovu stanja ljudskih prava. Kao rezultat, Kina je ušla u Svetsku trgovinsku organizaciju bez ikakvih preduslova. Ako sada međunarodna zajednica konačno uvidi realnost, mislim da ima još nade.\nNije moguć ‘novi Tjenanmen’\nRSE: Da li je nakon 30 godina moguć ‘novi Tjenanmen’ u smislu da ima dovoljno ljudi koji su spremni da se hrabro suprotstave vlastima protestujući na ulici, kao što se to desilo 1989?\nJang: Situacija u Kini je sada sasvim drugačija nego pre 31 godinu na Tjenanmenu zbog svega o čemu smo do sada govorili. Mislim pre svega na sveobuhvatni sistem nadzora kojim se prati svaki korak ljudi, što čini gotovo nemogućim da se ljudi ponovo tako masovno okupe, kao što smo mi to uradili na trgu Tjenanmen. To je novi izazov za nas kako da pronađemo način za iskazivanje mišljenja i masovno okupljanje, ali u drugačijoj formi. To je pravo pitanje sa kojim se suočavamo.\nBio sam 15 meseci zatvoren u samici\nRSE: Bili ste osuđeni 2002. na pet godina zatvora u Kini. Po kojoj optužnici i kako ste bili tretirani tokom tamnovanja?\nJang: Proveo sam 15 meseci u samici. Inače, došao sam u Kinu iz SAD 2002. da bih pomogao radničkom pokretu u organizovanju nenasilne taktike otpora. Uhapšen sam po optužnici za nelegalni ulazak i podrivanje državne bezbednosti i završio u zatvoru. Tokom zatočeništva u samici oslanjao sam se na molitve da bih preživeo. Kasnije sam radio vežbe za mozak pišući pesme u mojoj glavi i sve sam ih zapamtio. To sam radio svake večeri mesecima, kako bih sačuvao zdrav razum. Kasnije su se zatvorski uslovi za mene postepeno poboljšavali zbog pritiska međunarodne zajednice. Bio sam zatvoren pet godina što je blaža kazna nego što su mnogi očekivali. Moj primer upravo potvrđuje da međunarodna zajednica može nešto da učini.\nRSE: Dok ste bili u samici nije vam bilo dozvoljeno da pišete?\nJang: Nije mi bilo omogućeno da čitam, niti papir i olovka za pisanje. Nisam mogao ni sa kim da razgovaram. Jedino sam mogao da svakoga dana gledam u mali prozor koji se nalazio visoko u mojoj ćeliji. To je bio moj jedini kontakt sa spoljašnjim svetom, to malo parče neba koje sam mogao da vidim. Morao sam da sedim svaki dan satima bez pomeranja. Svaki pokret je mogao biti iskorišćen kao izgovor da me kazne. Moj život je bio sveden na životinjski.\nRSE: Nije vam bila dozvoljena čak ni šetnja po zatvorskom dvorištu?\nJang: Ne, nije mi bilo ništa dopušteno?\nVeć 13 godina ne mogu da dođem u Kinu\nRSE: Na kraju ste pušteni iz zatvora 2007. godine. Da li ste od tada bili u Kini?\nJang: Nakon što sam izašao iz zatvora, morao sam da provedem još četiri meseca u Kini pre nego što mi je dopušteno da se vratim u SAD.\nRSE: To je bilo pre 13 godina?\nJang: Da, od tada nije mi bilo dozvoljeno da dođem u svoju domovinu. Pokušao sam za poslednjih 13 godina da četiri put da dođem u Hong Kong ali sam bio zadržan na aerodromu.\nRSE: Video sam na internet stranici vaše organizacije da ste pokrenuli akciju sa ciljem da se pronađe “tenk man” (nepoznati mlađi čovek koji je goloruk stao ispred kolone tenkova koja je krenula da uguši demonstracije na Tjenanmenu 1989. godine – prim. D.Š.). Ima li ikakvih informacija o njemu, da li je živ?\nJang: Nemam nikakvih informacija o njegovoj sudbini. Jedino kineska vlada zna da li je živ i gde se nalazi. Smatram da “tenk men” odavno nije više samo konkretna ličnost, već simbol. Stoga tražeći ga, time istovremeno čuvamo taj simbol i duh. To nameravamo da ostvarimo ovim projektom.\nFrancuski evroparlamentarac štrajkom glađu zahteva veći budžet EU


Tvrtka SAIP dizajnira i izrađuje sustave s posebnim performansama za automobilsku industriju, s visokim stupnjem prilagodbe. Širok izbor elemenata, završne obrade, alata i predmeta koji su dizajnirani i proizvedeni s ciljem povećanja sigurnosti, trajnosti, tišine i udobnosti.\nPrimjena poliuretana u automobilskoј industriji je mnogobrojna: od intervencija dizajniranih radi sigurnijih i ekološki prihvatljivijih prijevoznih sredstava, rješenja dizajniranih kako bi bili što tiši, udobniji, estetski prihvatljiviji, pogodni za dugo putovanje ili za dugoročnu uporabu.\nPoliuretan je prikladan za primjenu na automobilima, traktorima, motociklima, vlakovima, vozilima za zemljane radove, zrakoplovima i njihovim detaljima: filtrima za zrak i ulje, sjedalima, naslonima za ruke, odbojnicima, okruglim drškama mjenjača, vanjskim profilima, naslonima za glavu, štitnicima od sunca, bočnim zrcalima, zvučno izoliranim tepisima, brtvama za stakla, itd.\nPredložene tehnologije pridonose značajnoj eliminaciji ili smanjenju vibracije i buke, smanjenju težine prijevoznih sredstava i poboljšanju estetike, u korist sigurnosti i udobnosti vozača i putnika.\nSustavi doziranja za elastomere


Saradnja Gimnazija iz Prokuplja i Krive Palanke (Makedonija): “Projekat svadba”\nObjavljeno 17 oktobar 2019 2 min čitanja\nPROKUPLJE- Članovi Dramskog studija Gimnazije “Đorče Petrov” iz Krive Palanke, Republika Severna Makedonija, kao gosti prokupačke Gimnazije, danas su se građanima Prokuplja u Domu kulture predstavili svojim pozorišnim komadom “Projekat svadba”.\nKako je rekao direktor prokupačke Gimnazije, Dragoslav Minić, današnja poseta makedonskih gimnazijalaca i njihovih profesora, rezultat je Ugovora o saradnji između dva dramska studija i dve škole, potpisanog 2013. godine.\n-Naša saradnja ide u najboljem smeru i planiramo da je proširimo, kazao je direktor prokupačke Gimnazije Minić, ističući da je u planu realizacija zajedničkog projekta, koji finansira Međunarodna Fondacija “Riko”. U okviru projekta, planirana je dvojezična, zajednička predstava.\nPrema njegovim rečima, u okviru pomenutog projekta, pored pozorišta, deca će upriličiti i zajednička sportska takmičenja i “Frankofonsko veče”.\nPročitajte i… Mladi rukometaši iz Blaca na turniru u Bugarskoj\n-Naši utisci sa gostovanja su fantastični, deca su prezadovoljna time kako su ih primili i ugostili njihovi vršnjaci iz Prokuplja, kazala je zamenik direktora Gimnazije “Đorče Petrov” Elena Georgijevska.\nOna podvlači da je ova saradnja između dva dramska studija nastala iz dugogodišnjeg druženja profesorke Jasmine Pršić i njene koleginice Zorice Davitkovske, koja je ujedno i vođa Dramskog studija, autor i reditelj predstave “Projekat svadba”.\nPrema njenim rečima, ta predstava je osvojila drugu nagradu na Međunarodnom festivalu đačkog pozorišta 2019. u Sofiji i pobrala ovacije za najbolju glavnu i sporednu žensku ulogu.\nTakođe naglašava da veliku pomoć u realizaciji pozorišnih projekata imaju od Elene Jakimovske i Danijele Stoimirovske.\nTokom dvodnevnog boravka u Prokuplju, gosti iz Severne Makedonije upoznali su se i sa istorijskim znamenitostima našeg grada.\nKratak url URL: https://toplickevesti.com/?p=473379\nMladi rukometaši iz Blaca na turniru u Bugarskoj


HomeLETO 2017GrčkaHalkidikiHaniotiPefkohoriSiviriPolihronoSartiNeos MarmarasGerakiniNikitiToroniMetamorfozisKalamitsiParaliaOlympic BeachLeptokariaNei PoriPlatamonAsprovaltaNea VrasnaStavrosKavalaPargaLefkadaGrčka OstrvaTasosKrfZakintosSkiatosLefkadaKefalonijaEviaGrčka HoteliKasandra HoteliHanioti HoteliPefkohori HoteliPolihrono HoteliOstala MestaSitonija HoteliMetamorfozis HoteliNikiti HoteliNeos MarmarasOstala MestaAtos HoteliTasos HoteliOlimpijska regijaCrna GoraBudvaBečićiRafailovićiPetrovacČanjSutomoreDobre VodeHerceg NoviIgaloTivatBigovoBijelaKotorTunisYasmine Hamm.Port El KantaouiHammametMonastirSousseMahdiaEgipatHurgadaTurskaAvionomPaket AranžmanKušadasiSarimsakliBodrumBugarskaSunčev BregNesebarŠpanijaLjoret De MarMajorkaItalijaRiminiLido Di JesoloSicilijaFIRST-LAST 2017Zimovanje/N.GodinaBugarska - BanskoHoteli Sa 2* i 3*Hoteli Sa 4* i 5*BorovecKopaonikZlatiborTaraStara PlaninaJahorinaDOČEK 2017-eDoček AutobusomDoček AvionomMetropoleLast MinuteItalijaBečPragBudimpeštaParizIstanbulNemačkaSolunŠpanijaAvio KarteKontakt\tEVROPSKI GRADOVI\nVelika ponuda za obilaske eevropskih destinacija po najpovoljnijim cenama i uslovima\nEkskurzije - izleti - provod ODMOR NA PLANINI TARI\nKompletno opremljene, nalaze se na početku ski staze Nagramak i ski lifta. Poseban užitak noćna vožnja!!!\nBrvnare UNA i LUKA ZASTUPNIK TUR. AGENCIJA\nMambo Tours je zastupnik svih najprestižnijih Srpskih Turistickih agencija.\nTurističke Agencije!!! KONTAKT\nU slučaju da imate bilokakvih nejasnoća slobodno nas kontaktirajte mailom ili telefonom 034/702-204.\nKontaktirajte na mail ili tel. шаблоны joomla\tPomocni meni\nPOČETNA STRANICAPREVOZ I OSIGURANJEO NAMAARANDJELOVAC\tUniqa Osiguranje\nMAMBO & TOURS Obilićeva 1b\ndanas1161juce1024ove nedelje5401prosle nedelje6672ovog meseca20517proslog meseca23040UKUPNO1765912We have: 3 guests, 6 bots onlineVas IP: 54.166.126.70 , Today: 22.okt. 2016.Visitors Counter\tTOP DESTINACIJE\nNaše ture vam pružaju najpotpuniji i najraznovrsniji izbor aranžmana, kao i individualne opcije koje možete da kombinujete kako vam odgovara da biste izvukli maksimum iz onoga što divne zemlje imaju da ponude. Imaćete priliku da uživate u najprivlačnijim mestima ove lepe i plemenite planete\nSUNĆEV BREG Bugar.\n*Sajt Turističke agencije MAMBO TOURS je informativnog karaktera. Iako nastojimo da ga redovno ažuriramo, postoji mogućnost da se neke informacije razlikuju od trenutno važećih. Molimo Vas da sve informacije proverite direktno u agenciji putem telefona, e-maila, ili lično.\nIznenadite svoje najblize izletom iz snova, najlepši gradovi Evrope\nAranđelovac je grad i opština u Srbiji. Nalazi se u podnožju planina Bukulja i Venčac na oko 255 m\nread more Bukovička Banja\nRezervacija avio karte za sve svetske destinacije po najpovoljnijim tarifama.\nread more Avio karte


Na području grada završena jesenja deratizacija | BL Portal\n14. Novembra 2020. 9:43\nJesenja preventivna sistematska deratizacija, koja je na području grada počela krajem septembra, uspješno je završena.\nVladimir Šušnjar, direktor preduzeća “Eko-bel”, koje je radilo deratizaciju, rekao je da je akcenat stavljen na deratizaciju zelenih površina, vodotokova, objekata socijalnih i zdravstvenih ustanova, školskih i predškolskih objekata i mjesnih kancelarija te u ustanovama koje se finansiraju iz gradskog budžeta.\n– Urađena je deratizacija i na gradskoj deponiji te sistemu kanalizacionih mreža – kazao je Šušnjar.\nPrihvatni centar na Paprikovcu pruža utočište beskućnicima: Topao obrok i krevet umjesto ulice


DOMINACIJA SRBA: Jokić i Teodosić blistali u pobedama Denvera i Klipersa! (VIDEO) • HAPPYTV.RS\nDOMINACIJA SRBA: Jokić i Teodosić blistali u pobedama Denvera i Klipersa! (VIDEO)\nDenver slavio nakon dva poraza, Klipersi nakon četiri. Pobede upisali i Šarlot, Majami i Nju Orleans.\nDenver je slavio na gostovanju Čikagu sa ubedljivih 135:102 i do pobede nakon dva vezana poraza došao ubedljivom igrom od prvog do poslenjeg minuta. Nagetsi su u jednom trenutku imali čak 46 poena prednosti u ovom meču.\nNikola Jokić je odigrao odličan meč i za 23 minuta postigao 21 poen uz sedam skokova i pet asistencija. Najefikasniji je među Nagetsima bio Pol Milsap koji je meč završio sa jednim poenom više od Jokića uz osam skokova i pet asistencija. Vilson Čendler je dodao 19 poena, a po 16 su upsiali Džamal Marej i Vil Barton.\nKristijano Felisio je sa 16 poena bio najefikasniji u Čikagu.\nLos Anđeles Klipersi su kao gosti bili bolji od Milvokija i slavili sa 127:120.\nMilvoki je do polovine prve četvrtine uspevao da održava minimalnu prednost, ali kada su preuzeli vođstvo Klipersi ga do kraja nisu ispuštali i stigli su do pobede nakon četiri vezana poraza.\nDeandre Džordan je bio najbolji među Klipersima sa 25 poena i 22 skoka za dabl - dabl. Tri poena manje dodao je Ostin Rivers, a Miloš Teodosić je za 27 minuta postigao 15 poena uz dva skoka, četiri asistencije i jednu ukradenu loptu. Boban Marjanović nije ulazio u igru.\nDžabari Parker je predvodio Milvoki sa 20 poena, a poen manje dodao je Erik Bledso.


"Televizija se osilila" | MC_ONLINE\n"Televizija se osilila"\nIntervju sa TV kritičarkom Brankom Otašević – o televiziji i tv kritici na ovim prostorima danas i nekad.\nBranka Otašević je počela da piše o televiziji pre trideset godina. Od tada je tri puta dobila nagradu „TV Novosti“ za TV kritiku1. Pisala je2 za više novina, a penziju je zaradila kao autor u „Politici“, gde i danas dva puta nedeljno u rubrici „Zumiranje“ „nadzire“ programe televizija u Srbiji.\nMirna, pažljiva i dosledna kritičarka, Branka Otašević je specifična po tome što je umela da sačuva prisebnost i nije dozvolila da je zarazi „ludilo“ koje je zahvatilo (ili još uvek zahvata televiziju).\nU trenutku kad televizija devedesetih godina „vrišti“ i skoro ju je nemoguće gledati, Branka je i dalje strpljivo gleda i analizira kao medij iščitavajući elemente od kojih su programi sazdani i poruku koju nam prenose, bez teških kvalifikacija ili pomanjkanja argumenata.\nU danima pred rat, u emotivno-politički prenapregnutoj atmosferi, kada se opasnost predoseća, trebalo je naći reči i otključavati uporno svaki elemenat manipulacije slikom jer je televizija pokazivala jasno nameru da „proguta stvarnost“ tako što će političke direktive nametnuti „svoju televizijsku stvarnost“ za upotrebu i predstojeću mobilizaciju gledalaca.\nU tekstu s početka januara 1991. kritičarka će se tako, na primer, osvrnuti na način na koji se prenose događaji sa religijskim predznakom, koji je upućivao na ozbiljnu zloupotrebu verskih osećanja. Obuhvatiće suštinu problema pronalazeći, između ostalog, veoma spretnu i preciznu metaforu: „’Ruganje duše’ moglo bi se desiti televiziji ukoliko bude nekotrolisano, nekritički i neuko njeno otvaranje za religiju i religijsko“.\nZamah i povlačenje TV kritike\nKao deo svog radnog principa, naša sagovornica ističe da - kad god može - emisije gleda onda kad se daju na programu:\n„Ne snimam ih, zato što mislim da zavisno od konteksta u kome se nešto pojavilo, u zavisnosti od toga šta je bilo pre i posle toga, ono može da dobije drugačije značenje ili da izazove drugačiji utisak kod publike i nije slučajno da postoji tzv. programska šema, da postoji pravo vreme i pravo mesto za svaku emisiju. Ako promaši to mesto, onda rizikuje da promaši i sa efektom“.\nGovoreći o današnjem trenutku, od koga polazimo u osvrtu na to kakav je bio odnos televizije i TV kritike tokom proteklih nekoliko decenija, Branka Otašević kaže da je došlo do povlačenja TV kritike i da se televizija danas osilila:\n„U vreme kad sam počinjala da pratim televiziju, početkom osamdesetih, kad je televizija u velikom zamahu, i televizijska kritika je bila vrlo razvijena i široko zastupljena i u dnevnim i u nedeljnim časopisima. Televizija je tada bila u zenitnoj fazi i to sad nije nostalgično sećanje, nego sud zasnovan na iskustvu i trodecenijskom praćenju tog medija. Iako bi se na prvi pogled moglo reći da je to vreme medjiskog siromaštva, jer nije bilo satelitske televizije, ipak je programska ponuda bila veoma bogata i veoma raznovrsna - tad je televizija imala za sobom skoro tri decenije iskustva.\n"Tada nije bilo lista koji nije imao TV kritiku. A, postojali su i specijalni nedeljnici posvećeni isključivo radiju i televiziji sa nedeljnim programom. Mi smo imali ovde „TV reviju“ i „TV novosti“, u Zagrebu je bio „Studio“, u Skoplju „Ekran“, u Sarajevu VEN u Ljubljani „Stop“. Bilo je i mnogo uglednih TV kritičara - u Zagrebu čuveni Veselko Tenžera i Mira Boglić, u Sarajevu Alma Lazarevska, u Skoplju Jasminka Janeva, u Beogradu da ne nabrajam. Postojali su različiti tipovi TV kritike. Negde su to bili klasični tekstovi, negde kratki pasusi o pojedinačnim emisijama kojima su davane ocene od 1 do 5, negde su ocene zamenjivane simbolima. Lovorovi venci za ''pozitivne utiske'', kaktusi za one drugačije".\nTada nije bilo lista koji nije imao TV kritiku. A, postojali su i specijalni nedeljnici posvećeni isključivo radiju i televiziji sa nedeljnim programom. Mi smo imali ovde „TV reviju“ i „TV novosti“, u Zagrebu je bio „Studio“, u Skoplju „Ekran“, u Sarajevu VEN u Ljubljani „Stop“. Bilo je i mnogo uglednih TV kritičara - u Zagrebu čuveni Veselko Tenžera i Mira Boglić, u Sarajevu Alma Lazarevska, u Skoplju Jasminka Janeva, u Beogradu da ne nabrajam. Postojali su različiti tipovi TV kritike. Negde su to bili klasični tekstovi, negde kratki pasusi o pojedinačnim emisijama kojima su davane ocene od 1 do 5, negde su ocene zamenjivane simbolima. Lovorovi venci za ''pozitivne utiske'', kaktusi za one drugačije.“\nNaša sagovornica se sa posebnim zadovoljstvom podseća posebnog oblika TV kritike koju su u „TV Novostima“ u obliku stripa u stihu i karikaturi stvarali u tandemu pesnik Dušan Radović i karikaturista Dušan Petričić. Rubrika se zvala „TV kuvarice“ po tzv. kuvaricama – izvezenim poučnim natpisima u stihu koje su tradicionalno držale domaćice u kuhinji:\n„Kao što je bogatstvo TV kritike stvaralo dobru podsticajnu konkurenciju za televiziju, tako su i kritičari bili u kompetitivnom odnosu. Imali ste repere, mogli ste da poredite svoje sudove, svoj stil pisanja sa drugima.“\nPrelaz iz osamdesetih u devedesete donosi promenu:\n„Vremenom je bilo sve više ljudi koji su se bavili televizijom na način Bogdana Tirnanića, Petra Lukovića, Mirjane Bobić Mojsilović. Njihovi su tekstovi vodili ka nečemu što je mnogo više bila društvena hronika i politički komentar nego televizijska hronika u užem smislu, dakle, tekst koji se drži isključivo televizijskih povoda i koji se više bavi delima proizvedenim za televiziju nego životom koji televizija kao medij predočava. To je bilo devedesetih razumljivo jer su opšte okolnosti nagonile na tu stranu i politika je tada bila život“.\nObjašnjavajući kako je došlo do povlačenja TV kritike, Branka Otašević kaže da ima osećanje da je „nažalost, posle devedesetih došlo do gubitka motivacije“:\n„Mnogi su prestali da se bave televizijom na taj način, mnoge su novine ugašene, a jedno od glavnih objašnjenja vidim u tome što je za samu televiziju ono što o njoj pišu kritičari i kako se to komentariše u javnosti, postalo irelevantno, jer je na scenu stupilo „njegovo veličanstvo“ rejting. I samo su „šerovi“ i gledanost ono što menadžeri i direktori gledaju i uzimaju u obzir. Tako da su, verovatno, neke moje kolege osetile da nema više svrhe ulagati trud u nešto što se ne tiče onih kojih bi moralo da se tiče.\nAli, pošto televizija odgovara javnosti i pošto se novine prave za čitaoce, ja sad vidim jednu blagu renesansu žanra, i mislim da je to nastalo pod pritiskom javnosti koja ne može da dozvoli sebi da ostane u položaju pukog konzumenta, nego traži neke kanale za reagovanje.\nProfesionalna televizijska kritika je jedan od takvih kanala gde može da se čuje uzvratni glas odobravanja, protesta, ili već prema prilikama i eto, imamo sad stalno zasnovanu kritiku u „Danasu“ - Zoran Panović je piše već godinama, tu je kolega Dragan Ilić u „Vremenu“, u „Blicu“ piše Branislava Džunov, a vidim da je i NIN u svojoj novoj seriji ustanovio svoju TV rubriku koju piše jedan stari vuk, Duško Bogdanović. Nema, na žalost, mlađih ljudi, koji bi možda imali drugačiji senzibilitet, možda neki oštriji pristup u odnosu na nas nešto starije.\nAli, ohrabruje me što vidim da se novine ponovo vraćaju televiziji i kroz kritiku i kroz povremene analitičke, polemičke tekstove jer se televizija suviše osilila, ona je svesna svoje velike moći i mislim da se pomalo zaboravila u pogledu sopstvenih odgovornosti. I verujem da kritička javnost treba da se podstiče da reaguje.\n"Mnogi su prestali da se bave televizijom na taj način, mnoge su novine ugašene, a jedno od glavnih objašnjenja vidim u tome što je za samu televiziju ono što o njoj pišu kritičari i kako se to komentariše u javnosti, postalo irelevantno, jer je na scenu stupilo „njegovo veličanstvo“ rejting. I samo su „šerovi“ i gledanost ono što menadžeri i direktori gledaju i uzimaju u obzir. Tako da su, verovatno, neke moje kolege osetile da nema više svrhe ulagati trud u nešto što se ne tiče onih kojih bi moralo da se tiče".\nVi ste videli, najnoviji primer je „Trenutak istine“ (TV Pink, prim.a.), koji je izazvao burne reakcije. Mislim da je bilo dobro da ljudi ne pristaju da primaju sve zdravo za gotovo i da traže načina da zaštite javni interes i javni moral koji je ta emisija dovela u pitanje“. [U emisiji je voditeljka pitala sagovornicu u studiju da li je nekad doživela orgazam tokom višegodišnjih incestuoznih odnosa koje je nad njom sprovodio otac. prim.a.]“\nRijaliti šou – ljudsko poniženje na ekranu\nRazmišljajući o tome šta bi označila kao prelomne momente u razvoju televizijskih sadržaja tokom protekle tri decenije, Branka Otašević ističe da dvehiljadite nisu izmislile „ništa sem rijaliti-šoua“ i objašnjava:\n„U ono vreme, o kome sam govorila, i politički ’talk show’ i političke debate su bile vrlo gledane i vrlo prestižne forme. Imali smo emisije tog debatnog tipa - recimo, u Beogradu „Kino oko“ Dragana Babića, a u Zagrebu „Život je normalna pojava“ Silvije Luks. Bila je to dinamična razmena ljudi i ideja. Kad pokušavam da se setim čega zaista jedino nije bilo, onda je to jedino rijaliti šou. Kao jedino nova forma i jedna nova medijska filozofija koja može da nam se dopadne ili ne, meni se apsolutno ne dopada, to je jasno, ali sam baš otvarajući vaš sajt videla naslov da je rijaliti šou najuspešniji zapadnoevropski izvozni artikal. Njegova popularnost još nije u opadanju, na sreću očigledno velikog broja gledalaca“.\nKritičarka napominje i da „taj fenomen zahteva opštiju sociopsihološku analizu“:\n„Mislim da je ponižavanje ljudi na televizijskim programima stiglo sa rijaliti šouom. Možda da je jedino skrivena kamera mnogo pre pojave rijalitija imala nijansu onog što bi moglo, uslovno rečeno, da bude problematično i da dovodi do neke ivice ili granice ljudskog dostojanstva. Ali u poređenju sa rijality šou programima je to toliko pristojno i benigno da ga možda ne treba dovoditi u vezu“.\nU podsećanju na prekretničke momente u razvoju televizije, Branka Otašević pominje jedan za nju šokantan TV prilog koji je videla početkom osamdesetih godina na jednom međunarodnom festivalu:\n„Taj prilog je nagoveštavao smer u kome će kasnije krenuti televizija. Jedan kanadski vozač formule 1 imao je tešku nesreću i u komatoznom stanju je prenet u bolnicu. TV ekipa je otišla u kuću njegovih roditelja i čekala vest iz bolnice i reakciju na vest, koja je nažalost, bila tragična. Javljeno je da je preminuo.\nTu je za mene drastično pokazana ta nezdrava, bolesna strast televizije za hvatanjem tih najdramatičnijih trenutaka iz privatne sfere jednog čoveka, jedne porodice. To moje osećanje je bilo ispravno jer je televizija kasnije nastavila sve direktnije i sve beskrupuloznije da zadire u sferu privatnosti, što potvrđuju rijaliti šou programi“.\nPrekretnički momenat na našoj televiziji naša sagovornica vidi u uslovljenosti političkim okolnostima - sa prvim uvođenjem višestranačja:\n„Kod nas je Studio B počeo sa debatama u kojima su se suočavali konkurenti za novu vlast uživo. Debate je mahom vodila Lila Radonjić. I ranije je bilo političkih razgovora, dosta oštrih polemika bez pardona, ali je ovo donelo novi kvalitet, jer je promena političkog sistema stvorila jedno novo otvaranje javnog preispitivanja onoga što rade političari, funkcioneri, ljudi koji imaju javnu odgovornost.\nI to je, naravno, imalo svoj razvojni put i dovelo je do direktnih prenosa skupštinskih sednica. Ja sam od početka pomno pratila to kao televizijski žanr, pokušavala da shvatim šta su prednosti a šta su mane. Ma koliko da sam u početku pozdravila, kao i većina građana, mogućnost da upoznam naše izabrane predstavnike i da uđem u središte njihovog rada, u međuvremenu sam ubeđena da je to veoma kontraproduktivno, da oni zloupotrebljavaju direktne TV prenose za političku promociju svojih stranaka i da to njihov ionako neefikasan rad čini još neefikasnijim.\nI to je postalo jedno veliko pozorište i glumište i šta god da tvrde poslanici, predstavnici skupštine, mislim da to više nije gledan program. Mislim da ljude to samo zamara i iritira, i da bi svima bilo bolje kad bi se ukinuli prenosi ili premestili u neki poseban skupštinski kanal.\nTi direktni prenosi su ukinuli jedan vid novinarske profesije - izveštavanje iz skupštine. Prosto vapimo za nekim pouzdanim, vrsnim, spretnim skupštinskim izveštačima koji bi nam predočili najkarakterističnije delove rasprave. Nisam sigurna da su skupštinski prenosi dokaz demokratije kao što se obično tvrdi i mislim da je najviše što zaslužuju neki poseban TV kanal“.\nGlobalna osrednjost televizije\nGovoreći o kvalitetu domaćih programa, Branka Otašević naglašava da moramo imati u vidu da tu gotovo ništa „nije naš izum“:\n„Sigurno, ma koliko mi bili kritični prema našim programima, prosek onoga što običan gledalac u svetu ima na dnevnom TV meniju, sem možda u Britaniji, nije ni mnogo drugačiji ni mnogo bolji od onoga što mi imamo. Možda banalno zvuči, ali smo svi u jednom velikom globalnom selu od trenutka pojave kablovske distribucije signala, kad gledalac ima čitave kanale specijalizovane za muziku, sport, itd.\nTako da je jedna stvar kad se napravi izbor za festival i sa namerom se pošalje neka drama ili dokumentarac kao dobar kvalitet, a drugo je svakodnevna osrednjost pred očima miliona, bar kad govorimo o angloameričkom delu sveta, a pretpostavljam da ni na drugim stranama nije drugačije“.\nU prilog tezi o širenju osrednjosti i prelivanju istih modela programa širom sveta, naša sagovornica navodi da su sve osvojile latinoameričke telenovele kao specifičan vid melodrama, a zatim i rijaliti šou-programi, pa kvizovi - ali ne kvizovi znanja, nego kvizovi koji su lutrije, kao i nagradne igre u kojima besomučno telefoniranje odnosi pare.\nOna ističe da je, međutim, jako malo težnje da se proizvode dobri, originalni domaći programi, čak i na javnom servisu:\n„Pre svega mislim na programe za decu. Ima ih jako malo, jer to što ovde postoji u ponudi, na primer, dečije Happy televizije (beogradska dečja TV stanica, prim.a.), to je mnogo crtaća, bez one neophodne vaspitne linije koju mora da ima svaki dobar program za decu. Pa on, zatim, treba da bude klasifikovan po uzrastima - za najmanje, pa malo starije, itd“.\n„I ako hoćemo da gledamo nešto istinski dobro iz sfere nauke, moramo da gledamo Discovery ili History Channel. Međutim, ima divnih pojedinačnih emisija na domaćim programima. Ja sam, na primer, veliki poklonik Jovana Memedovića i njegove emisije „Sasvim prirodno“ (putopisna emisija na programu RTS-a, prim.a).\nAli mislim da je situacija u kojoj smo se našli - da se javni servis stalno takmiči sa komercijalnim televizijama u gledanosti - potpuno nelogična zato što su zadaci javnog servisa temeljito postavljeni drugačije.\nMeđutim, ja sam živela tri godine u Briselu, govorim o frankofonskom delu zemlje, i tamo je potpuno ista stvar. Neprestana je utakmica i faktičko približavanje središtu - od polova na kojima bi trebalo da budu javni servis i komercijalne televizije“.\nGlasovi razuma u potonuću televizije 90ih\nS obzirom na period 90ih godina, kada su bile podignute medijske, kao i sve druge blokade između zemalja bivše Jugoslavije, još jednom se vraćamo na tu „deceniju nestanka prave slike“ da bismo se podsetili onog dobrog što je u tom vremenu „potonulo“.\nTada je iritantna, vulgarna dominantna informativna propaganda učinila da je jedan deo ozbiljnog gledalaštva potpuno prestao da gleda program RTS-a, a valja se setiti i da je najveća čistka novinara i profesionalaca na RTS-u bila 1993. godine - kada je oko hiljadu ljudi proglašeno viškom i na taj način otpušteno. Mnogi od njih su se, paralelno sa glavnim najvidljivijim tokom agresivne propagande, svesno žrtvujući svoje zaposlenje, trudili da prave ozbiljan profesionalni program sa antiratnom idejom.\nNa pitanje šta smo propustili u programu RTS-a tih godina, odustajući od gledanja te televizije, Branka Otašević podseća da je u tekstovima objavljenim od 1991. do 1993. u „TV Novostima“ ukazivala na to da slika na programu RTS-a i nije bila tako crno-bela:\n„U svakoj zgodnoj prilici isticala sam da RTS nije bio samo Dnevnik i Dnevnikov dodatak jer je bilo i mnogo emisija iz sfere kulture i obrazovanja koje su iz pozadinskog plana slale potpuno drugačiju poruku od ove udarne, transparente koja je dolazila iz Dnevnika. Jeste tada Dnevnik sa dodatkom trajao po sat i po, ali bilo je još glasova i razuma i upozorenja.\nNekoliko izvanrednih antiratnih dokumentaraca je tada nastalo u redakciji Dokumentarnog programa koji je vodila Srebrenka Ilić. To su filmovi koji su nagrađeni kao programski projekat na martovskom Festivalu dokumentarnog filma.\nSigurno vam tvrdim da je većina ljudi, u stvari, u RTS-u u ono vreme sačuvala obraz - jer iako su mnogi resursi, ili gotovo svi, stavljeni u službu informativnog programa, još uvek je ostalo prostora za druge.\nBeležene su ispovesti ljudi koji su bili na ratištima i koji su doneli lična iskustva - time su se bavili antiratni filmovi kao što je, na primer, bio „Sa bolom i tugom u srcu“ Nikole Lorencina. Stjepan Zaninović je snimio film „Moja, tvoja, naša otadžbina“, Božo Kalezić film „Porodica Micić“, takođe sa istom idejom i kritičkim odnosom prema ratnim dešavanjima. „Samuraj u glibu“, film Vladimira Perovića, je govorio o momku koji je bio u ratu i po povratku se uvukao u jedan svoj izolovani svet. Ivan Čolović je pravio emisiju o novim epitafima o novoj narodnoj književnosti i poeziji, tzv. patriotskoj. Bio je tu i kulturni magazin „Alisa“, međunarodni projekat u kome smo učestvovali. Naš prilog je kritički govorio o šajkačama koje su se prodavale u Knez Mihailovoj sa tzv. budnicama, ali je uspeo da uhvati i nešto malo atmosfere iz Hrvatske. Bilo je drugačijeg govora o aktuelnostima u ratnim vremenima, koji se stvarao pozadinski“.\nIako danas, na žalost, ne stiže da gleda televizije u regionu jer joj redovno pisanje zahteva da pomno prati nacionalne programe, Branka Otašević ipak primećuje jedan zanimljiv, novi televizijski fenomen na prostoru bivše Jugoslavije:\n„U vremenu raspada, kad smo počeli da se delimo, prva naznaka je bila otkazivanje preuzimanja emisija. Poslednje što je ovde stiglo iz Zagreba, bila je Kviskoteka, a poslednje što je iz Beograda tamo gledano je bila serija „Bolji život“. I posle toga deset - petnaest godina - ništa.\nAli, sad imamo pojavu koja bi možda mogla da bude znak neke razumne komunikacije, pa hajde da kažem i dobrostivosti u komunikaciji među nama koji smo nekad bili zajedno. Razmenjuju se programi, ili preuzimaju matrice. Mi smo gledali „Vilu Mariju“, zagrebačku melodramsku seriju, a tamo se gledala ovdašnja serija „Vratiće se Rode“. I iste strane matrice se snimaju i kod jednih i drugih, pa se razmenjuju glumci.\nNije, čini mi se, daleko dan kad će se stvarno napraviti neka koprodukcija - ona se sigurno neće ticati dokumentarnog istraživanja neke naše bliže zajedničke prošlosti - ali bi je moglo biti u sferi igranog programa, umetnosti, kulture - da li ćemo i to dočekati?“\n1 Nagrada „TV Novosti“ nazvana je „Dušan Duda Timotijević“ - po prvom značajnom ovdašnjem TV kritičaru.\n2 Sa kritičarskim radom Branke Otašević možete se upoznati u knjigama: ''Televizija, zrelo doba'' - pedeset intervjua sa TV profesionalcima); „Javni kanal“ - TV kritike pisane u „TV Novostima“ 1991. 1992. i 1993. godine; najnovija knjiga, koja čeka dobrog izdavača, izbor je tekstova pisanih tokom cele tri decenije rada.


19. Međunarodni susret old tajmer vozila u Subotici - Big Bang\nJune 28, 2017 Zanimljivosti\n19. Međunarodni susret old tajmer vozila u Subotici\nUdruženje ljubitelja starih motornih vozila ,,OLD TIMER’’ iz Subotice, organizuje 19. Međunarodni susret old-tajmer vozila u Subotici na salašima na severu Bačke. Ako vam nije teško da uđete u svoj sjajni Old Timer i pođete put Subotice, ili pak prosto želite da vidite automobilske klasike, ovo je mesto koje treba videti!\nProšle godine je bilo najviše eksponata, a ljubitelji starih vozila su imali priliku da vide 67 primeraka automobila, 30 motocikala i 9 motocikala sa prikolicom.\nAutomobili se danas već proizvode više od jednog veka. U periodu od nastajanja prvih automobila do danas, proizvedeno je više stotina miliona automobila. Većina tih vozila je završila na nekom auto-otpadu ili leže zaboravljena u nečijoj garaži.\nLjudi ne znaju šta da rade sa tim automobilima, budući da retko ko želi da kupi starudiju od automobila, pa se u poslednjem izboru odlučuju da prodaju svoj automobil, putem oglasa ili direktno kroz otkup polovnih vozila.\nSavršen događaj za istinske zaljubljenike u automobile širom Srbije\nMeđutim, ima ljudi koji su ponosni vlasnici automobila starih i više od 50 godina, tzv. old-tajtmeri. Ovi ljudi posvećuju veliku pažnju svojim vozilima, pa nije ni čudo što ona uglavnom izgledaju očuvanije od mnogo mlađih automobila koje možemo videti na ulicama.\nNjima je veliko zadovoljstvo kada se drugi ljudi dive njihovim lepim, očuvanim, legendarnim primercima auto industrije. Lep je osećaj kada neko ceni toliko uloženog rada i ljubavi u jedan automobil. Upravo zbog toga se vlasnici ovih starih vozila organizuju, kako bi se međusobno družili i divili postignućima svojih istomišljenika.\nOvaj skup se razlikuje po tome što pored izlaganja automobila uključuje i mnoštvo zabavnih aktivnosti.\nTokom tri dana trajanja skupa, između ostalog, predviđena je i:\nVečera uz tamburaše prvog dana\nRazgledanje kolekcije starih poljoprivrednih mašina\nRučak u etno selu\nSvečana večera uz muziku\nRazgledanje ergele i vožnja fijakerima kroz šume Kelebije\nGde se tačno održava Međunarodni susret old tajmera?\nUkoliko biste samo želeli da uživo vidite old-tajmere, izložba se održava u subotu 1.7.2017. od 17:30 do 20:00 časova.\nUskočite u ovaj vremeplov i pogledajte jedinstvene automobile iz Srbije, Evrope i celog sveta.\nPrevious Post:Detalji o kojima treba razmisliti prilikom selidbe u inostranstvo\nNext Post:Šta je UMD (Unusual Motion Detection)?


evropa liga | Tuzlanski.ba\nAleksander Čeferin, predsjednik UEFA-e, u intervju za ZDF objavio je par scenarija o završetku nogometne sezone u Evropi, koju je u prekinula pandemija koronavirusa koja hara kontinentom i svakodnevno odnosi hiljade života. Slovenac je za…\nEdin Džeko i Edin Višća saznali su protivnike u osmini finala Evropa Lige. Džeko će sa Romom igrati protiv Seville, prvi duel je u Španiji. Višća i Istanbul će igrati protiv Kopenhangena, sa prvom utakmicom…\nRoma je večeras u Rimu u prvoj utakmici 1/16 finala Evropa Lige savladala belgijski Gent sa 1:0. Pobjedonosni gol za Romu postigao je Perez u 13. minuti nakon asistencije našeg Edina Džeke. Do kraja meča…


12 načina da dobijete kosu kao sjajan i spektakularan kao vaš omiljeni Celeb | SR.Lamareschale.org\nVreme je da stavi svoju kosu preko nekog ozbiljnog rehabilitacije.\nPolicajac ovi trikovi sa poznatim ličnostima, koji znaju nešto (ili stotina) oko fiksiranje oštećene brave\n12 načina da Hair kao Luksuzna i Spektakularna kao Iour Favorite Celeb je\nZvezde nastavi oblikovanje BENDERS da šteta i starost im kosa: Kako uvijen, blovn out, straighted i istakao je sve deo posla.\nA njihovi brave uvek izgledaju preslatko, zahvaljujući nekoliko ozbiljno pametnih popravke strategija.\nKliknite do naučiti 12 taktiku da bi vaša kosa izgledaju zaista specatcular.\nZdravu kosu počinje sa čistom skalpa, zbog čega je frizer Džen Atkin, čiji klijenti su Džesika Alba, često ukazuje na pristup zavadi pa vladaj: "Ja masaža i čišćenje šampon u kožu glave da se ojača kožu, a zatim nanesite hidrantie šampon do kraja ", kaže Atkin.\nDa li ovo nekoliko puta nedeljno-i koriste dobri stari H2O na off dana.\n"Vaš skalp može da počne na preteranu ulje ako strip previše ulja, pa sam reci klijentima poput Jennifer Lavrence i Elizabet Olsen da šampon samo tri puta nedeljno", kaže frizerka Marko Taunsend.\n"Možete se istuširam svaki dan, samo masirajte kožu glave sa vodom umesto šampona To će pomoći pomeraju ulja sve do kraja tvojoj kosi, kojima je potrebna vlaga.."\nPreopterećenje od proizvoda za kosu može da ostavi iza ostatka koji čini kosu pogled dosadno.\n"Tokom nedelji mode, modeli ušao sa prethodnom predstavu sa previše firma-hold gel u kosi, a ja sam kao," Ej, vi ste koristili previše proizvoda! '\nUređaj može izgraditi tokom vremena, i sprej za kosu mogu da ostanem neko vreme previše ", kaže Taunsend.\n"Zato kažem svi moji klijenti da uradi dubinsko čišćenje jednom u dve nedelje sa Salli Hershberger je čist Tech šampon i regenerator. Oni spere proizvode za kosu i ulja i masti gomilanje i pomažu vratiti sjaj bez iritacije skalpa."\n($ 24 svaki, sallihershberger.com)\nOni 'peškir suvo "sa papira\n"Volim koristi papirne ubruse da scrunch oko 50 procenata vlage se tako ne moram da eksplodira-suvo duže vreme, što može dovesti do oštećenja", kaže frizerka Adir Abergel.\n"Ovo radim sa svim svojim klijentima-kao Jessica Biel, Anne Hathavai."\nPapirne ubruse Izgleda da upiju više vlage nego pamuk peškirom, "i ljudi imaju tendenciju da se trljati peškire i nazad na glavi, što stvara trenje koje dovodi do frizure i lom", kaže on.\nIli pokupiti mikrofiber turban, koji Taunsend koristi na svojim klijentima da apsorbuje vlagu.\n"Oni ne pull-a break-kosu kao redovni pamučni peškir turban", kaže on.\nPokušajte Akuis Essentials Mikrofiber Hair Turban ($ 17, Drugstore.com).\nOni odbiti vatru\nZnamenitosti imaju tendenciju da budu ljudi krajnosti, ali ne i kada je u pitanju zagrejane alata.\n"Ako koristite Pegla na Jennifer Garner, uvek odaberite jednu sa koloseka, tako da može da kontroliše temperaturu da zaštiti svoju kosu", kaže frizerka Dženi Čo.\nOna voli Hari Josh Pegla ($ 250, hairenvi.com), koja je stavlja na srednjoj temperaturi;\nOna takođe ide preko svake sekcije brzo kako bi se sprečilo da pečenje.\nOni ne koriste bilo koji stari četkicu\nZavirite u vreće većine glumica "i da ste osudjeni da prepoznate elegantan Mason Pearson četku.\nFrizeri obećavaju da si vredna investicija (četke u rasponu od $ 68 do $ 325, neimanmarcus.com): "Ja koristim Mejson Pirson četke na sve moje poznatih klijenata, jer ovi četke ne rip kosu ili da izazove Split završava", kaže frizer Dejvid Babaii, partner u Blo Blov Dri Bar, koji radi sa Angelina Jolie, Gvineth Paltrov, i Kate Hudson.\n"Ja koristim prirodne svinja-bristle četke za fine duge kose, čekinja-i-najlonske četke za normalan i kratke guste kose, i sve najlon one za veoma guste kose. Što je duža dlaka, veća je četka vam je potrebno."\nOni trim redovno (inače!)\nKada other seče kosu, to nije uvek jer je žudnja Pikie-ponekad je jer joj je kosa bila oštećena posle popravke.\n"Potrebno je da smanjiti svoju kosu pola inča do inča svaka tri meseca da ga drži u potrazi zdravo", kaže Taunsend.\n"Ja redovno 'prašina' Ashlei Olsen je kraj, ali u početku Meri-Kejt ne bi dozvolite mi. Ja sam bio kao, 'Babe, ako ne daj da to Split završava sa, vaša kosa će se prekinuti."\nOnda smo morali da smanji skoro nogu. "\nA kada ste u stolici stilista je, razmislite tupi.\nHemijski indukovane mršavost ili rascepi mogu vizuelno maskirani tupim krajevima.\n"Oni daju iluziju deblji kose", kaže Taunsend.\n"Dajem Kejt Bosvort lep tup rez na krajevima, a onda nekoliko slojeva lice-kadriranje."\nDodaje Abergel: "The tupi slojevi stvori pokret Kao i Džesika Bil-možete videti zdrav život u kosi.."\nOni se keratin tretmane\nOve salon, frizure reduktora imati neočekivani neželjeni efekat: Oni boost sjaja.\n"Keratin tretmani su odličan način da se poravnaju kutikula tako da odražava više svetlosti, što zauzvrat čini kosu izgledaju zdravije i sjajniji", kaže Abergel, koji savetuje radi jedan (počev od $ 175) dva puta godišnje.\nOni duboko poslastica sa uljima\nOvo ulje napitaka borba tupost, suva, a šteta odjednom.\n"Pravim recept kosa-lečenja i daju boce za Diane Kruger, Kejt Bosvort i Ali Larter", kaže Taunsend.\n"To je pola šolje kokosovog ulja i kašiku svaki od jojoba ulje, bademovo ulje, Macadamia ulje i vitamin E ulje. Jednom nedeljno, primenjuje se od sredine vratila na krajevima, pustite ga da radi 20 minuta, a potom šampon svojim korenima. "\nBabaii-ko voli koristeći bademovo ulje-kaže da za kosu u potrebi većeg reanimaciju ", primjenjuju dovoljno nafte za dlake na kosu i kosu, ugurati kosu u kapu za tuširanje, a onda korak u tuš Dozvolite da se pare da prodru na. Ulje na kosu za nekoliko minuta, a zatim šampon i stanja. "\nColorist Rita Hazan, vlasnik Rita Hazan salonu u Njujorku, koristi "senke" tehniku koja uključuje napuštanje unutrašnje strane kose, od potiljka do kraja, dva nijanse tamnija od ostalih.\nOvo je posebno korisno za ljude čija je kosa proređuje ili otanjila od oštećenja.\n"Senčenje daje iluziju debljine", kaže Hazan, čiji su klijenti uključuju Jessica Simpson i Beionce.\nOni pokušavaju resa\nNe samo šiške mogu sakriti čelu linije, ali su pametan i zgodan način da se rešite neke kose prtljaga.\n"Većinu vremena prednji je najviše oštećen deo vaše kose, jer je to deo koji najviše stil", kaže Abergel.\n"Počnite sa dugom strani prasak, koji vam daje puno kretanja oko lica. To je ono što sam uradio sa Sienna Miller."\nOni duplira se na glosses\nSvi znamo da ofarbam može da ošteti kosu-ali niko nije hteo da se odrekne svoje highlights!\nDa bi bol na minimum, colorists produžiti vreme između sesija sa glosses, koji (u slučaju da se pitate) su semipermanent tretmane u boji koji ne sadrže kosu-sasušen peroksid.\n"Kada boja počne da bledi malo, da se prijavim u boji sjaj Čini kosu izgledaju zdravije i mlađe.. Onda ću primeniti jasnu sjaj preko njega malo podsticaj od sjaja. Ja to uradio Anna Kendrick," kaže kolorista Šeron Dorram, vlasnik Sharon Dorram Boja na Sali Hershberger salonu u Njujorku.\nOni leže na budžetske jastučnice


HRT: Hrebak: Ovo je idealan trenutak za osvježenja u Vladi\n13:22 / 25.03.2022.\nHrebak: Ovo je idealan trenutak za osvježenja u Vladi\nNakon što je premijer izjavio da mu je situacija s ministricom Tramišak 'ekstremno bizarna' predsjednik HSLS-a Dario Hrebak ustvrdio je u petak da je ovo idealan trenutak za osvježenja u Vladi, ali da će premijer odlučiti kada i u kolikoj mjeri, za što će imati podršku HSLS-a.\nBožinović: Ministrica Tramišak policiji je prijavila prijetnje\nSituacija s ministricom regionalnog razvoja i fondova EU Natašom Tramišak je prilično neobična, ali mi kao dužnosnici isključivo možemo postupati po zakonu i ministrica je upravo tako postupila. Ako je imala pritiske izvan granica uobičajenog, a izgleda da su bili takvi, onda je trebala prijaviti nadležnim institucijama, ali i obavijestiti premijera o tome, kazao je Hrebak novinarima u Saboru.\nPremijer i ministrica će, očekuje Hrebak, vjerojatno u četiri oka to riješiti te napominje da mu to ne djeluje kao rezultat unutarstranačkog sukoba u HDZ-u nego više kao ministričino neiskustvo.\nPremijer će svakako morati osvježiti ekipu u Vladi, pri čemu ne mislim ni na koga konkretno, ali to će biti kada on to odluči. Politički je logično da on to učini u idućim tjednima i mjesecima. Smatram da je u ovom trenutku zrelo da se ide u određene promjene, ali će premijer odlučiti kada, s kojim ljudima i u kolikoj mjeri. Naša uloga kao manjinskog partnera je da budemo vjetrić koji će tu i tamo usmjeravati brod kojim ova Vlada ide, poručio je Hrebak.\nJa bih, naglasio je, veselo podržao osvježenja u Vladi jer smatram da je u ovo idealan trenutak i mislim da bi to našoj vladajućoj većini dalo novi vjetar u leđa. Mislim da nije dobro da u Vladi sjede USKOK-ovi okrivljenici, no, premijer sam bira i ima našu podršku, dodao je.\nU ovom trenutku HSLS nema dovoljnu podršku da sam odlučuje što će se dogoditi s Hrvatskom, to bi bilo krajnje licemjerno i izborno nelegitimno. Onaj tko je dobio najveću podršku ima najveću odgovornost, a mi možemo samo davati određena razmišljanja na koalicijskim sastancima i to ćemo i dalje činiti, istaknuo je.\nO eventualnim promjenama u Vladi do sada, kaže, nisu razgovarali na sastanku vladajuće većine nego najviše o energetici.\nAladrović: Politizacija te teme je nepotrebna\nNa pitanje bi li Plenkoviću prijavio prijetnje da mu se dogodilo to što je ministrici regionalnog razvoja i fondova EU-a Nataši Tramišak, ministar rada Josip Aladeović rekao je kako mu je to teško komentirati jer ima samo saznanja iz novina.


"Rosteh" predstavio podvodni dron koji će čuvati velebni Krimski most od terorističkih napada - Russia Beyond Croatia\n"Rosteh" predstavio podvodni dron koji će čuvati velebni Krimski most od terorističkih napada\n"Nerpa" će u inicijalnoj fazi biti naoružana specijalnim tipom podvodnog streljačkog oružja, a prema zahtjevu kupca će se moći isporučiti s integriranom razornom bojevom glavom. Zanimanje za njega su već pokazale specijalne ronilačke jedinice Rosgvardije koje čuvaju Krimski most.\n"Rosteh" je po prvi put demonstrirao model bespilotnog podvodnog aparata, koji je naoružan posebnim tipom streljačkog oružja, izjavio je za informativni portal RBK zamjenik glavnog konstruktora naoružanja i specijalne tehnike u CNIItočmašu Oleg Čikirev. Ukupna cijena razvoja ovog projekta je oko 10 milijuna rubalja. Radi se o borbenom podvodnom robotu "Nerpa", a zajedno sa znanstvenicima iz tvrtke CNIItočmaš na njegovom razvoju rade i inženjeri znanstveno-proizvodne grupe MAKO (i jedno i drugo poduzeće se nalaze pod kapom "Rosteha").\n"Ovo je naš polazni obrazac i u ovom trenutku mi pratimo reakcije zainteresiranih struktura koje imaju potrebu za ovakvim naoružanjem. To se prije svega odnosi na tip i vrstu naoružanja koje žele vidjeti na ovom robotu. Umjesto streljačkog oružja mi možemo na njega integrirati i razornu bojevu glavu od TNT-a", istaknuo je Čikirev. Prema njegovim riječima, osnovna namjena bespilotnog podvodnog robota "Nerpa" je učinkovita zaštita mostova i ratnih brodova od terorističkih diverzija.\n"Kada smo krenuli u realizaciju projekta podvodnog bespilotnog robota, planirali smo da će on biti integralni dio ruske Ratne mornarice, unutar mornaričkog pješaštva ili jedinice Rosgvardije", pojasnio je jedan od vodećih inženjera tvrtke CNIItočmaš. On je istaknuo da je nedavno u eksploataciju pušten velebni Krimski most. "Ovaj most osiguravaju specijalne ronilačke jedinice Rosgvardije, kojima 'Nerpa' može biti od iznimne koristi", istaknuo je Čikirev.\nTehničko-taktičke karakteristike robota "Nerpa"\nPretpostavlja se da će maksimalna dubina učinkovite primjene "Nerpe" biti do 50 metara. Efektivni domet upravljanja između operatora i bespilotnog drona će se ostvarivati nad daljinama do 80 metara. Ukupna masa "Nerpe" neće prelaziti 30 kilograma. Njezina prosječna plovna brzina na dubini od 50 metara će iznositi 1 čvor (-2 km/č), a maksimalna autonomija kretanja s jednim punjenjem iznosit će 4 sata.\nruska vojska krim krimski most


Trakaste zavese - strana 1 - Od Igle Do Lokomotive\n> Zavese i roletne\nSve kategorije > Stan i kuća > Zavese i roletne > Trakaste zavese\nTrakasta zavesa LOA 100x250cm terakota\nTrakasta zavesa LOA 200x250cm terakota rasprodat Detaljnije\nTrakasta zavesa LOA 150x250cm terakota rasprodat Detaljnije\nTrakasta zavesa LOA 250x250cm terakota rasprodat Detaljnije\nTrakasta zavesa LOA 100x250 braon\nTrakasta zavesa LOA 150x250 braon rasprodat Detaljnije\nTrakasta zavesa LOA 200x250 braon rasprodat Detaljnije\nTrakasta zavesa LOA 250x250 braon rasprodat Detaljnije\nTrakasta zavesa LOA 100x250cm bež\ncena: 2.483,00 din\nTrakasta zavesa LOA 150x250cm bež rasprodat Detaljnije\nTrakasta zavesa LOA 200x250cm bež rasprodat Detaljnije\nTrakasta zavesa LOA 250x250cm bež rasprodat Detaljnije\nTrakasta zavesa HITRA 100x250cm bež\nTrakasta zavesa HITRA150x250cm bež\nVeć smo pomenuli da se zavese mogu koristiti za odvajanje enterijera od eksterijera u vizuelnom pogledu. Osim toga, pomenuli smo i da se venecijaneri koriste za odvajanje prostorija postavljanjem na prozore pregradnih vrata. Ipak, postoje često situacije kada se trpezarije od kuhinja ili dnevnih soba valjaju odvojiti fizički ali ne podižući pregradne ziodove.\nTakođe je potrebno u kancelarijama ili učionicama zaštititi velika staklene površine od uticaja Sunca. Treba li onda pomenuti da su trakaste zavese idealno rešenje za ove zadatke koje postavljaju dizajneri enterijera. Osvrnimo se najpre na trakaste zavese koje se koriste na prozorima kancelarija. Često ste imali priliku da vidite velike prozore u kancelarijama pa smatrate da je vašoj kancelariji ipak potrebna intimnost. Nema boljeg rešenja od postavljanja trakastih zavesa koje se u svakom trenutku mogu “svući” sa prozora ili im se razrediti gustina. Dakle, trakaste zavese su zavese koje stoje na prozorima i izgledaju kao vertikalno poređane trake. Ove trake imaju mogućnost rotiranja pa na osnovi toga sami možete određivati količinu dnevne svetlosti koja vam je u kancelariji potrebna.\nTakođe je moguć jednim pokretom, povlačenjem užeta celu zavesu povući u jedan kraj prozora tako da se sa prozora gotovo smakne čitava zavesa koja ostaje u jednom od krajeva garnišne. Obezbedite u isto vreme privatnost i intimnost u vašoj kancelariji ali i i estetski efekat. Osim toga, zaštitite vašu kancelariju od vrućih letnjih dana kada je Sunce baš na strani sveta na kojoj je i vaš prozor. Trakaste zavese se mogu naravno nabaviti u različitim materijalnim varijantama. Od vas zavisi za koji ćete se materijal odlučiti. Trakaste zavese se sastoje od traka različitih širina i različitog proreda. Na raspolaganju su vam trakaste zavese raznih boja pa možete kombinovati boje uz boju zidova ili kancelarijskog nameštaja.\nSve ove trakaste zavese osim što su veoma lake za postavljanje imaju veoma lak sistem za održavanje.\nČišćenje zavesa je prilično jednostavno tako da ukoliko jednom obezbedite zavese nećete imati problema u narednom periodu. Ukoliko želite da u kancelariji zamenite dotrajale zavese i osvežite vaš radni prostor trakaste zavese su najbolja preporuka za vas.


Visina troškova i naknada koje se naplaćuju prilikom prijema novca iz inostranstva odnosno slanja novca u inostranstvo – za fizička lica - Računi.rs\nRadi povećanja transparentnosti kod naknada u platnom prometu sa inostranstvom, Narodna banka Srbije je ažurirala podatke o troškovima i naknadama koje finansijske institucije naplaćuju prilikom slanja novca u inostranstvo odnosno prijema novca iz inostranstva – za fizička lica, i to za deset država koje predstavljaju reprezentativne primere kada je u pitanju slanje novca iz Republike Srbije u inostranstvo odnosno prijem novca iz inostranstva u Republici Srbiji. Izvor podataka su institucije koje za fizička lica šalju novac u inostranstvo odnosno primaju novac iz inostranstva (banke, platne institucije i JP "Pošta Srbije"), pri čemu su prikazani podaci za opciju kada pošiljalac snosi troškove (opcija OUR), i to za banke preko otvorenog računa u banci (pošiljaoca i primaoca novca); za platne institucije putem usluge Western Union, MoneyGram, RIA Money Transfer; za JP "Pošta Srbije" putem međunarodne poštanske uputnice. Napominjemo da su navedeni pregledi, trenutno, isključivo informativnog karaktera – njima ukazujemo građanima na različite naknade i troškove u vezi sa ovim poslovima, a za precizne podatke neophodno je kontaktirati s nadležnim institucijama.\nIpak, podsećamo javnost da je 16. juna 2018. godine stupio na snagu Zakon o izmenama i dopunama Zakona o platnim uslugama ("Službeni glasnik RS", br. 44/2018), kojim je, između ostalog, propisano da Narodna banka Srbije propisuje listu reprezentativnih usluga povezanih s platnim računom (na listi će se naći prvenstveno one usluge koje korisnici najčešće koriste i usluge koje korisnike izlažu najvećem trošku) i da Narodna banka Srbije na svojoj internet prezentaciji objavljuje uporedive podatke o naknadama koje pružaoci platnih usluga naplaćuju korisnicima platnih usluga (najmanje za usluge navedene u listi reprezentativnih usluga). U skladu s tim, od 17. marta 2019. godine pružaoci platnih usluga biće u zakonskoj obavezi da Narodnoj banci Srbije dostavljaju ažurirane i tačne podatke. Cilj ovog zakonskog rešenja jeste da omogući transparentan prikaz naknada povezanih s platnim računom i da korisnicima platnih usluga obezbedi da na jednostavan i lak način uporede visine naknada kod različitih pružalaca platnih usluga.