Odbrana umetnosti: април 2015\nSavremeni ruski film: U senci Vavilona\nMoj tekst objavljen u "Ruskom almanahu", broj 13, 2008.\nU SENCI VAVILONA\nFestival „Dani ruskog filma“ održan 25.-28. oktobra 2007. u Sava Centru, a u organizaciji Asocijacije studenata sovjetskih i ruskih fakulteta iz Srbije i uz podršku Federalne agencije za kulturu i kinematografiju Ministarstva kulture i masmedija Ruske Federacije i Ambasade Ruske Federacije u Beogradu, donosi, u premijernom programu, ukupno devet filmova novije ruske, mahom ili isključivo „zvanične“ produkcije, potvrđujući, i u produkcionom i u estetskom smislu, visok nivo i suštinski ponovno utemeljenje, u „tranzicionim“ devedesetim gotovo uništene, ruske kinematografije. Žanrovsko-stilska raznovrsnost, visoka izvođačka, stručna i specijalistička kompetencija, usklađenost sa horizontom očekivanja publike i strateškim usmerenjima društvenih, kulturnih i političkih elita, te svest o celokupnom istorijskom, društvenom, kulturnom i ideološkom kontekstu zajednice kojoj se pripada, nužna su svojstva svake ozbiljne kinematografije, sposobne kako da deluje na svest pojedinačnog konzumenta, tako i da potvrđuje, oblikuje i usmerava zajedništvo, izgrađuje kolektivni identitet i, prepoznajući njene stvarne potrebe, nudi, za zajednicu prihvatljiva, primamljiva i ostvariva obećanja. Svaki, u datom istorijskom i kulturnom kontekstu dominantan medij, ne služi interesima izolovanog pojedinca, ispoljavanju njegovih privatnih sklonosti, slabosti i želja, već zahvata u najdublje strahove, nade i opsesije društva čiji je proizvod, saučesnik i svedok, pa je, tako, svaka razvijena kinematografija neodvojiva od određenih imperijalnih (ili makar integrativnih) težnji. Na taj način, svaka snažna „zvanična“, državotvorna (kakva jedino i može biti) kinematografija istovremeno duboko uznemirava i usmerava ka životu, plaši i nudi utehu, prorokuje krah i ispunjenje.\nNajbolji od prikazanih filmova, „Model“ (Натурщица, 2007), rediteljke Tatjane Voronjecke i scenariste Dmitrija Soboljeva ( „Ostrvo“), rađen prema priči Jurija Nagibina, estetski je rafinirana posveta „srebrnom veku“, ali i žestoka, produbljena i aktuelna provokacija na temu muško-ženskih odnosa i uvek savremene podvojenosti ruske kulture između Istoka i Zapada, Severa i Juga. Ova, suštinski, priča o grehu i iskupljenju, počiva na najdubljim i najplodnijim tradicijama ruske, ali i francuske, književnosti i filma. Ona Rusiju ne vidi kao ostrvo u tatarskom moru ili ostrvo izolovano od sveta, ali ni sasvim kao Evropu, još manje Zapad, ona Rusiju vidi kao kontinent, kao zaseban, gotovo artificijelan, dobrom i zlom premrežen svet, samo jedan od mogućih svetova, ali sa jednakim pravom na postojanje. Ona je odgovor i onima koji u Rusiji vide obećanje budućeg raja, ali i onima, sve brojnijim, koji u njoj vide samo plen. Upravo ova ravnoteža etičkog i estetičkog čini ovaj film izuzetnim.\n„Konzerve“ (Консервы, 2007) Jegora Mihalkova-Končalovskog, ne doseže daleko u svojoj ambiciji da bude konačna i dovršena, a opet svih protivrečnosti svesna, slika savremenog trenutka u Rusiji. Produkciono i rediteljski ozbiljan, dramaturški u dijalogu sa novim medijima i time potencijalno inovativan i zanimljiv, ovaj film završava u idejnoj i narativnoj konfuziji, razotkrivajući najavljenu i željenu provokativnost kao ciljanu atrakciju, a višeznačnost kao kalkulaciju. Nepotreban i dramaturški neintegrisan završetak, koji otkriva da je celokupan dotadašnji tok filma zapravo san glavnog junaka, gotovo da eliminiše dejstvo nekoliko istinski snažnih scena, svodeći film, viđen da bude punokrvno gledalačko iskustvo, na puki fenomen. I same molitve glavnog junaka i njegova želja za iskupljenjem samo su atrakcija među atrakcijama, što je ozbiljan etički problem ovog filma. Ne dosežući do istinskog stvaralaštva, „Konzerve“ su izraz izmaštanog ljudskog straha od smrti i od života. Autorov zahvat u rusku stvarnost, stoga, nije stvaralačko-preobražavajući, već sujetno potrošački.\nJoš jedan film koji ima problema sa krajem je „Putovanje sa domaćim životinjama“ (Путешествие с домашними животными, 2007), Vere Storoževe, na momente izuzetno ostvarenje, prilagođeno, svojim spojem socijalno osvešćene priče o malim ljudima i transcendentalnog stila (srodno filmovima Bruna Dimona), zahtevima evropskih festivala. Ova, na prvi pogled, priča o stvaralačkom samoizgrađivanju čoveka kroz ljubav muškarca i žene, kao da završava u kalu nihilizma i ideoloških predrasuda. Završna sekvenca sa usvajanjem dečaka ostavlja otvorenim pitanje da li je Natalijino (ime glavne junakinje) odbijanje ljubavi posledica i izraz njene patologije (duhovne i duševne obolelosti) ili pak njene (novootkrivene i novoizgrađene) rodne samosvesti. Ovakav neosmišljen i neodgovoran kraj kao da svaki ljudski trud stavlja pred izvesnost praznine. Svako autorovo opredeljenje je legitimno, osim onog usmerenog protiv života, osim onog koje čoveka svodi na ništa. Kroz takav atak na energije života, svesno ili nesvesno, zadaje se rana svakom čoveku namučenom u borbi sa zlom u sebi i u svetu, i opravdavaju se i prizivaju svi oni manijakalni ideološki projekti naše prošlosti, sadašnjosti i budućnosti.\nFilmovi „Glumica“ i „Piter FM“ odmaraju nas od velikih i teških tema nametnutih prethodnim ostvarenjima. „Glumica“ (Артистка, 2007) Stanislava Govoruhina je, u svojoj svedenosti i (prividnoj) realizacijskoj i izvođačkoj naivnosti, iznenađujuće duhovit i šarmantan film, svesno zasnovan na stilu i mizanscenu bulevarskog pozorišta. Kao i u bulevaraskim komadima, i ovde su u središtu muško-ženski odnosi, viđenu kroz duhovitu, ali nimalo utešnu, prizmu slabih muškaraca i frustriranih žena. S druge strane, „Piter FM“ (Питер ФМ, 2006), rediteljke Oksane Bičkove, nudi dobro tempiranu, vizuelno čistu i zabavnu urbanu priču o ljubavi dvoje mladih, koji će se (oči u oči) sresti tek na kraju filma i to u ironičnom, deus ex machina, dramaturškom ključu.\n„Carev sluga“ (Слуга государев, 2007) Olega Rjaskova, u ključu filmova „Planket i Meklejn“ Tomija Skota i „Pakt sa vukovima“ Kristofa Gansa, aktuelizuje obrazce kostimiranog spektakla, kombinujući „postmodernu“ svest o relativnosti i artificijelnosti istorijskih događaja i ličnosti, sa klasičnim primatom priče, nipošto lišene arhetipskih osnova i integrativnih i ideoloških pretenzija. Ipak, izvesna maniristička samodovoljnost „Carevog sluge“ bitno smanjuje vrednost ovog naoko lepog i atraktivnog filma. Ne znajući koju priču zapravo želi da ispriča, autor kao da pravi film ni o čemu. Ovaj film će, tako, zadovoljiti očekivanja samo onih koji još veruju u potpuni raskid umetnosti i smisla.\nAnimirani film „Knez Vladimir“ (Князь Владимир, 2006), reditelja Jurija Kulakova, animacijski superiorniji od većine američkih filmova te vrste, dramaturški je usklađen sa zahtevima novih medija, nudeći pluralnost i paralelizam realnosti, ikoničku sublimaciju i integrisanu strukturu „levela“. Ipak, dajući primat državotvorno-imperijalnim, umesto krstiteljskim zaslugama svetog kneza Vladimira, ovaj film, pristajanjem na instrumentalizaciju, ne doseže svoju krajnju meru. Opredeljujući se za služenje, ali ne večnom nego vremenitom, pre sili nego istini, sam sebe osuđuje na prolaznost.\nPrikazni filmovi svedoče o snazi, ali i slabosti savremene ruske kinematografije, kulture i društva, razapetim između imperije i privida. Filmovi koji razobličavaju i jedno i drugo, kao „Gruz-200“ Alekseja Balabanova, taj izazov palom svetu ali i Putinu, nisu prikazani na ovom festivalu. Lice Rusije prikazano na „Danima ruskog filma“, za našu malu zemlju, podjednako je lice nekog nama dragog i bliskog, koliko i lice Vavilona. Veće prisustvo ruskog filma u srpskim biokopima, na televizijama i festivalima, demistifikovalo bi ovu dilemu.\nОбјавио Vladimir Kolarić у 00:39 Нема коментара:\nU ULOZI ŽRTVE (Kiril Serebrenikov, 2006)\nMoj tekst objavljen u "Ruskom almanahu", br. 13, 2008.\nO PRIVIDU I SMISLU\nPrema klasifikaciji Vjačeslava Ivanova, film reditelja Kirila Serebrenikova (1969) „U ulozi žrtve“ (Изображая жертву, 2006), rađen prema „novoj ruskoj drami“ braće Presnjakov, svakako spada među dela „umetnika oblačioca“, onih koji, nasuprot restriktivnom odbacivanju „uzgrednog“ i „okrutnoj jasnoći“ „razobličavaoca“, „u maski vole simbol“ i za koje „čitav život ima značaj“, koji „nemaju šta da otkrivaju“ već „maski mogu da protivstave jedino drugu masku, drugo preobraćenje“. Efekat „umnožavanja realnosti“ i „preplitanja različitih nivoa postojanja“, ovaj primarno pozorišni reditelj gradi na (intermedijalno) osmišljenom i stilizovanom tretmanu teatarskog predložka (zasnovanog na sižeu „Hamleta“), ali i simultanom korišćenju različitih izvora i tipova slike, od osnovnog filmskog, koji konstituiše „prvi nivo“ (primarnu realnost) filma, preko televizijskog (sa sve „intertekstualno“ osmišljenim tretmanom „praznog ekrana“ kao oznake usamljenosti, moralne praznine i psihičke nestabilnosti glavnog junaka), digitalnog („odigravanje“ i efekat mišolovke, „rijaliti“), preko sklonosti glavnog junaka da ceo život „teatralizuje“ („objektivni“ svet, uz svest o „oku posmatrača“, pretvori u pozornicu), sve do animiranih, u duhu krambovskog andergraunda urađenih sekvenci, a čija je funkcija u oslikavanju unutrašnjeg sveta junaka i njegovih strahova.\nSvog „junaka našeg doba“ i njegovu „pobunu“, pored oslonca na bogatu rusku umetničku tradiciju nihilista i „novih ljudi“ (sa njihovom kulminativnom „pljujem na sve“ filosofijom), Serebrenikov pre svega zasniva na ikonografiji, jeziku i logici američkog andergraunda i popularne kulture. Tako Valja, čiji je posao da „glumi“ žrtve u policijskim rekonstrukcijama zločina, nosi „uniformišući“ i demokratični (ali i sa asocijacijom na brojne filmske i TV serial killer-e) bejzbol kačket (doduše sa „ezoterijskim“, ali u pop ključu, znakom obrnutog trougla), okružen je ružičastim zekama („Plejboj“, ali i gej kultura, što sa preovlađujućom hand job seksualnošću, naglašava izvesnu, možda najpre na „nespremnosti za iskorak“, ravnodušnosti i otupelosti osećanja zasnovanu, polnu ambivalenciju junaka), poziva se na 11. septembar (manje kao na realni događaj koliko na medijsku atrakciju) i paradira u majici sa likom iz „South Parka“, što je posebno jasan signal gledaocu o poželjnosti razumevanja filma iz perspektive izvesnog prenaglašenog, „preterivanju usmerenog“ i (staromodno rečeno) „crnog“ humora, u njegovom spoju ozbiljnog i smešnog, smešnog i zastrašujućeg.\nOvaj film o „izgubljenoj generaciji“ i „krizi pojavnog“, o Istoku, Zapadu i umetnosti kao takvoj, u kom se najstrašnijim čini upravo ovaj primat „odigravanja“, koje iz okvira artificijelnog prelazi na čitavu pojavnu realnost, potirući razliku između realnog i virtualnog, između „jeste“, „nije“ i „možda“, između besmisla i žrtve ( i identifikujući tako stvarnost i zločin), svojom prenaglašenom „isposredovanošću“ i „aritmetičnošću“ ipak ne doseže do nivoa istinskog umetničkog doživljaja, dovodeći u pitanje smisao svake one umetnosti koja se ne pridržava zapovesti o „nesluženju idolima forme kao Božanstvu“ i nezaboravljanju da je svaka umetnost „religiozni čin i sveti podvig“. Slabost ovog filma je upravo u nedostatku onog žrtvenog i preobražavajućeg, namesto „odražavajućeg“ smisla umetnosti. Umnožavanje „maski“ ovde dakle ne služi tajni, već pomalo samodovoljnom raciju, koji je namerio da u sebi obuhvati čitav svet. Nasuprot istinskom, „otkrovenjskom“, naznačenju „umetnika oblačioca“, koji zna da „najviše ne može sići u sferu zemaljske svesti drugačije do jedino ako se žrtvuje i obuče u zemaljsku zgusnutost prividne materije“, Serebrenikov nam u svom filmu nudi samo privid lišen svake tvari, lišen svog vaseljenskog smisla.\nОбјавио Vladimir Kolarić у 02:15 Нема коментара:\nPisati popularno, pisati o popularnom\nМој есеј објављен у часопису "Тиса", број 12, 2013.\nПисати популарно, писати о популарном\nИза предрасуда о популарној култури крије се много тога: стари али још помало живи академизам (као остатак грађанске културе), различити фундаментализми, омраза према капитализму и неповерење према могућности теоријски релевантне концептуализације и методског приступа популарном тексту, што почива на (опет) предрасудама о финкцији и дометима популарног текста, чиме се великим делом мешају циљеви и средства, и то у времену када је питање да ли говор о циљевима и средствима уопште има смисла.\nУ епохи дијалектике, популарни текст се сматра механицистичким; у енергетско-информационој ери сматра се аутоматским; у ери „креативности“ стереотипним – све у свему тоталитарним, репресивним и, следствено, тривијалним. Он укида највредније у модернизму (индивидуалност, побуна) а терцира најштетнијем и најопаснијем у њему (објективизација, ефемерност, атомизам). Популарна култура нас своди на нешто мање од људи, на „медијумску масу“, масу руковођену медијима и која је сама медиј(ум).\nАли превиђа се једно: популарна култура више не влада душама, као што више не влада ни Америка ни либерални капитализам. Популарна култура је сировина глобалне (планетаристичке) идеологије, али је њена сировина и шездесетосмашка побуна, и левица-десница-центар и све оно што из неког разлога мислимо да је још живо, а заправо је део неке друге епохе. А популарна култура је била ствар новог, постреволуционарно-стабилизованог света и била је (и) ствар срца: према речима епископа Јована Ћулибрка, сви најбољи песници су отишли у популарну културу, па дакле више нису били потребни ни Сартр, ни Ками, ни надреалисти, а можда (замислите!) ни Маркс. Неповерење према њој је тако ствар идеологије (и као такво је легитимно) и ствар расцепа између срца и (раз)ума. Популарна култура је узела све, хтела све, а онда је умрла. Да ли? Али ми смо још ту, и ако стварамо популарна култура је део нас, и као таква она остаје избор. Рокенрол је слобода, побуна је правда, а љубав љубав. Да ли је икада било другачије?\nИдеолошке критике популарног су ствар прошлости, и популарно је, као и популистичко (без обзира на Бепе Грила у Италији и покушаје редефинисања кроз сајбер-активизам) ствар прошлости, пуке флоскуле које још могу да имају вредност сировине, али тешко да имају вредност са становишта било енергије било информације.\nОно најважније може бити посредовано формама популарне културе, као и било којим другим. Заборавити на ослободилачки карактер популарне културе значи заборавити на ослободилачки карактер просветитељства, а то значи заборавити на ослободилачки карактер хришћанства. Она може нестати, али може и остати негде у нама, макар као „когнитивно несвесно“, несвесно (једне у саморегулишућем смислу схваћене) културе.\nОнај за кога су ово исувише „тврде речи“ недоступан је миту (причи!), а питање да ли је доступан животу, или тек идеологији, или култури као идеологији. А то је сасвим мало, сасвим мало за сав распон људског бића, сав распон светова у којима живи и делује. О недостатку поверења у човека да и не говоримо.\nРелаксирано мислити и писати, са дозом лепе скромности, то не мора бити тако лоше. Наравно, што важи само за оне који разликују духове. Има ли их данас? Који се на баве празним речима, јер хоће Реч.\nОбјавио Vladimir Kolarić у 02:24 Нема коментара:\nZIMSKI SAN (Nury Bilge Ceylan, 2014)\nKonji se krote na jedne, a ljudi na druge načine, mnogobrojne, i sa našeg ljudskog stanovišta daleko složenije. I cela stvar je u tome gde ste vi u tom sistemu kroćenja i kako to motivišete, što je zapitanost koja nas, kada uopšte postoji, vodi različitim putevima, sve do buđenja savesti i, eventualno, preumljenja.\nI kanski laureat, turski film „Zimski san“ (Kis Uykusu; Winter Sleep, 2014, režija Nury Bilge Ceylan) se bavi upravo onim najvažnijim pitanjima našeg trenutka, a koji se tiču traganja za razlogom zbog kog živimo zajedno i odgovora na pitanje o tome šta dugujemo jedni drugima. On to čini oslanjajući se na prozu Čehova, sa odjecima u Turgenjevu, i na dominantni motiv „oblomovštine“. Aktivacija ovog privilegovanog motiva ruske klasične proze u turskom koliko i u kontekstu današnje Evrope je verovatno najveća vrednost ovog filma, čije konsekvence nisu samo idejne i estetske, već i direktno političke.\nOvo je takođe film koji u jednom vremenu krize ličnosti i krize zajednice postavlja pitanje i o istinskoj, ne samo moralnoj nego i „ontološkoj“ odgovornosti umetnika i intelektualca, koja se tiče prirode njegovog odnosa prema stvarnosti, odnosno njegovog viđenja o tome šta je istinita stvarnost i na koji način je ona povezana sa stvaralaštvom i mišljenjem, ali, zašto da ne, i delatnom praksom.\nU domenu filmskog jezika ne osobito značajan, ovaj film ipak podseća na onu tendenciju „zlatnog doba“ evropskog autorskog filma, usmerenoj ka filmu posle čijeg gledanja se osećate kao da ste pročitali roman. Naravno, status filma kao autorskog određuje pre svega postojanje autora, snažne stvaralačke ličnosti, a ne tek puka namera da se pravi „autorski“ film prema već zadatim, i ideološki neminovno instrumentalizovanim, kodovima. Ovaj film ipak ima svoju vrednost, makar i kao tek „heurističku“, usmerenu ka nadahnuću, ohrabrenju, otvaranju, primeru da se i dalje mogu snimati ovakvi filmovi, filmovi za zrele ljude, one koji bi hteli ne samo da pasivno primaju, nego i da se hrabro angažuju i suoče, najpre sa samim sobom, svojim niskostima i nedoraslostima, pa onda i sa drugim ljudima, svojim bližnjim, pa zatim i sa celim svetom, ne mireći se ni sa jednom od postojećih i „oktroisanih“ zadatosti. To je više nego dovoljno u sumornom kulturno-političkom kontekstu današnje Evrope, sve zatvorenije za ideje mira, koje ovaj film, makar i u smislu umetničkog i kinematografskog izraza ne posebno upečatljivom vidu, svakako nosi.\nОбјавио Vladimir Kolarić у 01:11 Нема коментара:\nNIČIJE DETE (Vuk Ršumović, 2014)\nVUK JE BIO BOLJI\nTeško je pisati o filmu koji je tako aklamativno prihvaćen i oko koga je, kako se čini, postignuta saglasnost sasvim različito estetski, poetski i ideološki orijentisanih subjekata naše, i ne samo naše, filmske scene. Tu je na probi vaš stav i vaš sud, kao i samo vaše pravo na sopstveni stav i sud, a u osnovi vaš kredibilitet i vaša energija da se za to pravo, kao i za svako drugo pravo, sami izborite. Autentična misao zazire od pevanja u horu, ali se isto tako ne plaši saglasnosti i zajedništva, tamo gde oni nisu pretnja njenoj autonomiji, odnosno gde su ta saglasnost i to zajedništvo autentični a ne (samo)nametnuti, proizvod slobode, a ne kalkulacije i straha.\nKako su stav i sud logički pojmovi. čini se da bi od logike nekako trebalo i početi. Logička matrica filma „Ničije dete“ Vuka Ršumovića je bazirana na prilagođavanju dominantnim trendovima fondova i festivala koji formulišu vrlo precizne kriterijume za kreiranje (novo)evropskog kinematografskog mejnstrima. Ti kriterijumi počivaju na vrlo precizno definisanoj ulozi i funkciji kulture i umetnosti u izgradnji novoevropskog projekta, gde pitanja identiteta (konstrukcija identiteta, transidentitet) imaju povlašćeno mesto. Kako jezik nije neutralno sredstvo iskazivanja već formiranih, samih od sebe nastalih ideja, dakle nekakvih imaginarnih rastelovljenih apstrakcija, ti kriterijumi, ekspilicitni ili što je češće implicitni, zadiru ne samo u domen ideja i ideologije nego i u domen estetike, poetike i jezika. Odricanje od narativnosti kao procesa, sižejnosti kao koncepta i ikoničnosti kao smisla su stoga važan segment ovakve logičke matrice, bar koliko i (podrazumevano) tretiranje problema identiteta u smeru kreiranja evropskog čoveka kao čoveka sveta, što je samo novoevropska varijanta neprolazne ideološke tendencije legitimizovanja partikularne vrednosti kao univerzalnog načela. Fikcijsko-narativni identitet igranog filma se umesto poetskom logikom legitimizuje logikom stvarnog (istinita priča! vizuelno-narativni diskontinuitet!), pri kojoj se sama stvarnost, naizgled magijski, bez poetsko-estetskog posredništva, transformiše u alegoriju (život je težak!). A takva poetika je poetika nužnosti a ne slobode, nemoćna pred stvarnošću na koju se poziva i kojoj robuje, i baš kao takva odgovara manipulantima i vlastodršcima kog god vremena-prostora i koje god boje.\nNaravno, ovo je legitiman poetski, estetski i ideološki izbor, i on sam po sebi ne govori ništa loše o konkretnom filmu. Ipak, dobro je da (još) postoje bioskopi, pa da film možete gledati okruženi takozvanom običnom publikom, a ne premijernom, festivalskom ili novinarsko-projekcionaškom. Bez demagoškog pozivanja na „glas naroda“, u takvom jednom, zdravom bioskopskom kontekstu, gde posle projekcije gledaoci sebi i drugima imaju potrebu da razjasne i opravdaju beskrajnu dosadu tokom gledanja jednog pripovedno neveštog, emotivno hladnog, vizuelno zatvorenog i intelektualno nepodsticajnog filma, čuh jednu sjajnu i sveobjašnjavajuću mini-recenziju, mladića koji na nedoumicu svoje devojke povodom kraja filma, odgovara otprilike „Pa eto, jurili su neku poentu“. I zaista, „Ničije dete“ spada među one filmove koje, ako vam ih neko makar i u najkraćim crtama prepriča, ili ako saslušate ono što autori na pres-konferencijama govore o filmu, nema ni potrebe da ih pogledate, jer već vam je sve jasno, a poruka je ionako preneta, pa mu sam film dođe kao višak. A to je, složićemo se, a i u školi smo učili, prilično loša dramaturgija.\nI kako to već sa ovakvim logičkim matricama biva, priča o kontekstu je mnogo zanimljivija od priče o samom filmu, pa je pravo pitanje zapravo o prirodi ove „saglasnosti“ koje pomenuh na početku. Van svake konspirologije i ideologije, spinovanje javnosti, pre svega takozvane „stručne“, povodom ovog filma, kao i filma „Neposlušni“, to su dva recentna primera, govori o pokušaju „implementiranja“ baš određenih proverenih „kadrova“ a time i vrednosti, pred nastupajuću, i neminovnu, smenu generacija u srpskom filmskom mejnstrimu. Borba za pozicije, ukratko, a neka saglasnost onih koji bi da dele kolač, da ne kažem plen, je tu neophodna. Što će reći, bolje pakt nego rat, makar privremeno, a za rat ćemo lako, on je ionako uvek tu. Poricati sve ovo znači pristajati na, praksisovskim žargonom, "mistifikacije i dezinformacije" o tome kuda ide srpsko (i ne samo srpsko) društvo. Ali zbog čega bi to bio problem, istorija je ionako pitanje delegiranja, distribucije i redistribucije moći, pa je ovo samo jedan od manjih i nebitnijih rukavaca te večne ovozemaljske agonije.\nDrugo pitanje o kom valja raspraviti je zapravo znatno važnije, s obzirom na to da ovaj film, već sam po sebi pripada onoj danas tako potentnoj tendenciji preispitivanja identiteta kao zapitanosti o tome šta nas (sve) oblikuje, i kao pojedince i kao kolektive. Jer ipak nam nije svejedno, ni nama koji nismo omirisali barut ni nama koji jesmo, ono finale, u kom bez imalo nazovi-herojske romantike prilično opipljivi meci lete oko glave tog sirotog dečaka (dečaka-vuka) koji je samo dopustio da drugi tragaju za njegovim identitetom, i koji kao takav krivice zapravo i nema niti je može imati, a što je nostalgija i utočište u koje bi svi donekle želeli da zagnjurimo, pre u beslovesnost i nemuštost, nego u odgovornost i slobodu. Varvarstvo kao smrt stila i jezika, rekao bi Radomir Konstantinović. I zato jedini tragovi tog stila i jezika i ovom filmu jesu njegovi glumci Denis Murić i Pavle Čemerikić, biseri koje valja oblikovati a da ne izgube sjaj. Da li to možemo, da li to ova kultura i ovo društvo može, imamo li energije da ti biseri ne završe na đubrištu ili na samozadovoljnom utihnuću? Teško je ovde i danas oblikovati se, uobličiti se, formirati, uspraviti se i zasijati, tamo gde razni žele samo da vas sladostrasno valjaju po blatu, i da vas drže dole, samo dole, u ne samo socijalnoj i psihološko-intelektualnoj, nego i u ontološkoj kaljuzi. Ali tu je i nada, u onome biti, postojati. Jer dok nas ima i dok jesmo, moćni drhte. Izgovorite reč, pokrenite se, dopustite onima koji sijaju da sijaju, da ispune kosmos sijanjem. Jer zašto bismo živeli, ako ne za to? Za konfor i apanaže, za sitnu sujetu i vlastoljublje? Ako ne, onda ovaj film uopšte nije tako loš, jer ipak kaže bar jedno: vukovi su ipak bili bolji.\nZa kraj, krajnje neuobičajeno, ali takve su okolnosti, pre svega kao nadahnuće na putu koji nam (neminovno) predstoji, stihovi Jelene Švarc (u prevodu Zlate Kocić):\nMnogo snega napadalo je na srce,\nIz duboke mračne napukline\nZavija – mi li, vi li –\nObgrlismo se – celu vaseljenu\nZavijanjam združenim sprali\nNenadno, naglo prenu.\nОбјавио Vladimir Kolarić у 03:27 Нема коментара:\nBABADUK (Dženifer Kent, 2014)\nTEŽINA I BLAGORODNOST\nNa jednom nivou, film „Babaduk“ (The Babadook, 2014) Dženifer Kent je u celini metafora za jednu posebnu vrstu ljudskog odnosa, koje često ne želimo da priznamo i prepoznamo, a to je ambivalentan odnos roditelja prema detetu. Takođe, ovo je i relativno koherentan film o posednutosti, ali i metafilmska struktura gde se čudovište uobličava prema matrici popularne kulture i filma, i to filma u njegovoj iluzionističkoj tradiciji, ovde pre svega usmerenog na oblikovanje dečije imaginacije.\nZlo se ovde javlja kao posledica majčinog neprihvatanja i nemirenja sa tragedijom iz prošlosti, koja obeležava i oblikuje ambivalentan stav prema detetu kao svojevrsnom svedoku i spomeniku očeve smrti na dan sopstvenog rođenja. Dok majka uspeva da održi aktivan i odgovoran odnos prema detetu, uz istovremeno nesuočavanje sa pravom prirodom detetovih problema, što nadalje otvara prostor za delovanje zla, životi protagonista se još drže pod kontrolom, remećenom jedino simptomatologijom detetovih noćnih strahova i opsednutosti čudovištima. Ipak, detetovi strahovi nastali u ozračju imlicitnog neprihvatanja i ambivalencije, kulminiraju sve do tačke kada suočavanje postaje neizbežno, i koje se u prvom momentu ispoljava kao nasilje uzrokovano neprihvatanjem i nepriznavanjem drugog.\nVerbalno i gestualno ispoljavanje detetove ljubavi prema majci i njeno prihvatanje odgovornosti, u vidu priznavanje deteta u svoj njegovoj ovde-i-sada egzistencijalnoj konkretnosti, makar privremeno pobeđuje zlo i otvara prostor komunikaciji i razvoju.\nDaleko od svakog pseudo-religijskog trijumfalizma, čudovište ipak ostaje u podrumu, čekajući da apstraknost ponovo zameni konkretnost, bezličnost lik, a da čamotinja pobedi odgovornost, pa da se ponovo razbudi, ovaj put još snažnije, preteći da se prelije i na nastupajuće generacije. Takođe, dečak je posle ovog iskustva obeležen magijskim darom koji pre onespokojava nego što pruža utehu i nagradu za patnje, i u svom pseudo-harizmatskom poreklu ostaje potencijalan magnet i potencijalne dveri za ponovno buđenje, ponovnu aktivaciju onog drevnog zla uslovljenog nepriznavanjem i neprihvatanjem, ljudskim pragrehom kao takvim.\nFilm „Babaduk“, iako estetski, poetski i kinematografski sasvim skromnih dometa, zbog bogatstva relativno koherentnih konotacija iz domena etike, psihologije i religije, postaje filmsko iskustvo vredno u njega uloženog vremena. Uz svest da je možda upravo to vreme, „naše“ vreme, potrebno nekome ko je pored nas, nekome ko nam je najbliži a kome bi trebalo da smo bliži nego sebi samima, i kome je potrebno da zna da je tako, upravo tako i nikako drugačije – da zna i da veruje da smo tu.\nОбјавио Vladimir Kolarić у 14:37 Нема коментара:\nIŠČEZLA (Dejvid Finčer, 2014)\nU svakoj intenzivnijoj dinamici ljudskih odnosa prihvatanje i priznavanje drugog su pod stalnom pretnjom ugroženosti od suparništva i posedništva. U društvu i kulturi koje volimo da nazivamo potrošačkim takvi odnosi i takve zajednice, samim tim i bračne, deluju posebno ugroženo, s obzirom na ideološku i kulturološku legitimizaciju shvatanja ljudi kao robe i rivalstva kao merila ljudskih odnosa. Ako toj kulturi i tom društvu pridamo i epitet medijatizovanog, problem se zaoštrava osećanjem izloženosti svoje privatnosti i svog unutrašnjeg života, kao i tendencijom „odigravanja“, simulacije kojom se zamenjuju autentični ljudski odnosi nastali kao plod lične autonomije i odgovornosti prema zajednici.\nU filmi „Iščezla“ (Gone Girl, 2014) Dejvida Finčera mediji i javnost nisu samo spoljašnji dodatak, refleksija događajnosti u svetu dela, već neposredno utiču na motivaciju i identitet protagonista, i kao takvi su nezaobilazan segment trilerske spirale kao konstitutivne sheme dela. U tom pogledu, poetički naglasak ovog filma je na sižejnosti, a strukturalni na dualizmu, karakterističnim za svaki narativ o odnosu istine i privida, odnosno o pluralnosti različitih „istina“, ili, u ovom slučaju tačnije, različitih „verzija“ istine.\nU krajnjoj ravni, čini sa da, ako o ičemu, ovaj film svedoči o krizi „pravne civilizacije“ na Zapadu, gde od elite moći instrumentalizovani mediji ne postaju sudije samo naših ličnih života, niti sredstvo uobličavanja i sankcionisanja na planu morala zajednice, već osim pravde zadiru u kategoriju prava, ne samo moralno, nego i pravno legitimišući i sankcionišući ljudske izbore.\nS obzirom na ovakvu apokaliptičnu perspektivu, Dejvid Finčer, sa svojim imidžom zastupnika jedne nihilističke poetike, ali ipak u granicima dozvoljenog u svetu medijskog i ideološkog mejnstrima, deluje kao razumljiv izbor za reditelja adaptacije ovog prestižnog, kako komercijalno tako i institucionalno uspešnog romana. Neminovno kalkulišući sa zahtevima jedne ovako krupne produkcije, sižejnu dinamiku žrtvujući onoj atmosferi koja je odavno već njegov „trejdmark“ i time njegova roba na tržištu umetnosti i zabave, Finčer je postigao tek polovične rezultate, svakako ispod onih postignutih u „Borilačkom klubu“ ili prvoj trećini „Društvene mreže“, napravivši ipak konzistentniji film od nekih još većih padova nastalih pokušajima sopstvenog „implementiranja“ u holivudski mejnstrim, ili onu kategoriju holivudskog mejnstrima, za koji se čini da ipak nema dovoljne i potrebne kako ideološke, tako ni etičke reference. To je nada za Finčera, čija stvaralačka putanja je i dalje otvoreni narativ koji omogućava promenu i rast, a time i viziju, i još nije zatvorena za sve što bi u budućnost moglo da se dogodi.\nОбјавио Vladimir Kolarić у 03:09 Нема коментара:\nAdrijan Sarajlija: OGLEDALO ZA VAMPIRA\nMoj tekst o romanu OGLEDALO ZA VAMPIRA Adrijana Sarajlije na sajtu Art Anima:\n(Vladimir Kolarić: Zlo pod suncem)\nОбјавио Vladimir Kolarić у 01:01 Нема коментара:\nAmerička aristokratija je posebna tema, jedan problem identiteta i legitimiteta po sebi, a „Foxcatcher“ je jedan od najboljih filmova koji se bavi implikacijama poretka zasnovanog na onoj strukturi moći koja igra privilegovanu ulogu u tekućoj refeudalizaciji sveta.\nU tom smislu ovo nije film o Americi kao takvoj niti o svakoj mogućoj ili zamislivoj Americi, već o jednoj određenoj Americi, odnosno određenom viđenju Amerike i njene uloge u formiranju i servisiranju jedne globalne elite moći, za koju neće biti granica ni kulturno-civilizacijskih, ni (što je već odavno gotova stvar) državnih, ali što je najstrašnije ni individualnih i ličnosnih, onih granica koje svaku individualnu svest i savest prepoznaju kao konkretno, pojedinačno i utelovljeno bivstvujuće.\nNaravno, ovo je time film i o zlu i o fašizmu, zlu koje nastaje kada se pređu ili se misli da su se prešle baš sve granice i fašizmu koji se po prirodi stvari rađa iz svake zakasnele i ostrašćene težnje za legitimizacijom i identitetom.\nTaj fašizam i to zlo mora da nam uzmu baš sve, sve što nas potencijalno štiti i nudi nam oslonac u svetu, onom svetu koji traje i prolazi, u kom živimo i u kom se oblikujemo. Umesto toga, nudi nam se jedna nepokretnost i jedna lažna bezvremenost, a sve iz želje jedne u osnovi neljudske moći da nas stavi pod potpunu kontrolu, da nas u potpunosti i samo ona oblikuje, da potpuno zaokruži našu priču, bez ikakve mogućnosti izlaska, prekida, remećenja jedne zadate nužnosti, jednog ropstva bez imalo svetlosti, same vere u svetlost, ičega.\nKad se čistota obesveti, i to postane normalno i poželjno, tad nastaje trenutak. Trenutak bez povratka, bez mogućnosti vraćanja sopstvenom liku i, time, vraćanja miru.\nTrening trijumfalne ideološke pobede osamdesetih, protiv „carstva zla“ završava se u izopačenom kavezu huškanja u novi krug razaranja, razaranja koje bi trebalo da bude poslednje, pa da konačno raskine i sam taj krug, kako bi se došlo do mrtvila nužnosti, bezizlaza onog jedino mogućeg, pred kojim ćemo moći samo da ćutimo. Onog poretka za kojim žude oni koji nam rade o glavi, svima nama, kako god se zvali, ako još uopšte imamo ime. Čuvajmo sebe, čuvajmo to svoje ime, svoju ličnu autonomiju na koje moć i zlo kidišu kao ni na šta drugo, i čuvajmo našu zajednicu, onu koju imamo i koju osećamo kao svoju, za koju smatramo da je vredi čuvati uprkos svakom iskušenju i svakom zlu ovoga i svih drugih svetova.\nDok još ima ovakvih filmova ima i nade. Neko potkazuje. Neko je još na našoj strani. Neko moćan i ozbiljan. Ima nas.\nОбјавио Vladimir Kolarić у 15:06 Нема коментара:


Turing Phone: Telefon koji preti da pomrsi konce Appleu – Android Market\nApril 24, 2015 - by android - Leave a Comment\nNa tržištu će se pojaviti novi telefon, koji ne liči ni na jedan od poznatih proizvođača.\nTuring Phone jedan je od proizvoda Turing Robotic Industries kompanije iz San Franciska čiji je cilj da zaoštri konkurenciju na tržištu uređajem jedinstvenog izgleda i bezbednog softvera.\nNapravljen je od “tečnog metala”, legure koja se lako oblikuje, ali je izuzetno otporna i do sad se koristila samo za manje delove.\nTuring Phone uključuje i takozvanu “tehnologiju decentralizovane autentifikacije” koja omogućava da uređaj prepoznaje druge slične sebi i menja informacije bezbedno, bez potrebe za proverom kod “trećih strana” kao što je slučaj sa Appleom i Googleom.\nTo bi moglo biti korisno za ograničene poverljive mreže, poput onih u manjim firmama.\nTakođe, telefon ima senzor za otiske prstiju, kojim se otključava telefon i magnetni punjač koji korisniku omogućava duže korišćenje telefona.\nInače, Turing Phone ima ekran od 5,5 inča 1080p, 3 GB RAM-a i procesor sa 2,5 GHz i četiri jezgra. Kamera na poleđini ima 13 megapiksela, dok prednja za “selfije” ima 8 megapiksela.\nVerzija od 64 GB trebalo bi da košta 740 dolara, kada se u avgustu nađe u prodaji.\nPrevious Article Outlook za Android izašao iz Preview faze i dostupan je u punom obliku\nNext Article Google i zvanično postao bežični operater


PREDIVNE VIJESTI, NEKA JE ŽIV I ZDRAV: Pobijedio je opaku bolest… | Dnevno24\nPREDIVNE VIJESTI, NEKA JE ŽIV I ZDRAV: Pobijedio je opaku bolest…\nDobre vesti iz Beča – kod petomesečnog Miloša, najmlađeg pacijenta obolelog od raka u Srbiji, ćelije kancera se ne umnožavaju, što praktično znači da je bolest zaustavljena.\nRezultati analiza rađenih u Austriji stigli su u Srbiju nakon dva i po meseca i daju osnov za odlične prognoze o izlečenju.\nMiloš Kovačić iz Starog Bečeja ima samo pet meseci, a već je proživeo pravu golgotu. Na sreću, njegovim mukama nazire se kraj.\nDragana Dražić, majka malog heroja, kaže za “Blic” da je dva i po meseca strepnje konačno završeno.\n– Iako su nam pre mesec dana rekli da smo praktično pobedili tumor, morali smo da sačekamo ove rezultate da bismo bili sto odsto sigurni. Neizvesnost i strah od loše prognoze izjedali su nas danima. Mi smo od samog početka verovali da će sve biti dobro. Ali, čoveka ipak proganja strah. Rekli su nam da će rezultati stići za dve nedelje, a pošto ih nije bilo dva i po meseca, počela je da me hvata panika. Svašta mi je bilo na pameti. Sada mi je pao kamen sa srca – kaže Dragana.\nMali Miloš se leči u bolnici u Novom Sadu, a uzorke za analizu u Beču poslao je docent dr Slaviša Đuričić, načelnik Odeljenja za kliničku patologiju Instituta za zdravstvenu zaštitu majke i deteta Srbije “Dr Vukan Čupić”. On potvrđuje da su prognoze povoljne.\n– Tumor u regiji vrata bio je čak devet centimetara i spuštao se u grudni koš. To je veliki tumor kada se radi o bebi. Rezultati su povoljni. Ćelije su nižeg stepena malignosti i ne umnožavaju se. Analize su rađene da bi bio određen dalji tok lečenja – objašnjava za “Blic” doc. dr Đuričić.\nKada je “Blic” objavio priču o najmlađem pacijentu koji boluje od teške bolesti, nije bilo čitaoca koji nije zaplakao. Milošu je, kada je imao samo dva meseca, dijagnostikovan neuroblastom, tumor četvrti po učestalosti među decom. Krajem septembra Dragana je primetila da njen sin ima izraslinu poput klikerčića na vratu i da teško diše. Dovela ga je u dečji dispanzer u Starom Bečeju, gde su prvo mislili da je u pitanju bronhitis. Ipak, upućen je u Novi Sad, gde je dijagnostikovana strašna bolest. Život ove porodice u jednom trenutku krenuo je u sunovrat. A onda se desilo čudo!\nNovu godinu i Božić veliki borac i njegova mama proveli su kod kuće, sa sestrom Ivanom (9), braćom i tatom.\n– Ivana je ponovo srećna, ne odvaja se od brata – priča sa osmehom Dražićeva.\nNije ga bilo moguće odstraniti\nPrema rečima doktora Slaviše Đuričića, neuroblastom kod Miloša nije mogao da bude kompletno odrstranjen jer je na nezgodnom mestu. Nakon završenih hemoterapija, stanje će morati da se prati naredne tri godine. Neuroblastom je tumor koji nastaje iz nezrelih nervnih ćelija koje iz još neobjašnjivog razloga počinju nepravilno da se razvijaju.


NEVIĐENO: Ceca jača od Stonsa - B a l k a n o i d\nHome » »Unlabelled » NEVIĐENO: Ceca jača od Stonsa\nSvetska produkcija Izrada same bine trajaće 10 dana, ispod scene će se nalaziti bekstejdž s četiri sobe, a zvuk će biti istog kvaliteta u prvim i poslednjim redovima\nSprema noć za pamćenje...Svetlana Ražnatović\nPraznik za oči na Vidovdan.\nKoncert koji će Svetlana Ražnatović održati u 28. juna na Ušću biće spektakularan ne samo po repertoaru i energiji kakvu pevačica nosi, već i po tehničkim karakteristikama koje do sada nisu viđene u Srbiji.\nZvuk isti za sve\nCeci na crtu po po produkciji ne mogu da izađu ni Rolingstonsi, koji su jedini u našoj zemlji imali približne uslove. Za vidovdanski nastup ovu vrhunsku produkciju radi Miligram mjuzik, koji je angažovao kompanije „Studio Berar“ i „Stejdž pro“, s kojima već duže sarađuje, pa će tako naši ljudi spremiti dosad najveći i najzahtevniji audio-vizuelni događaj na Balkanu.\nBina će biti u obliku sunca, a svetlosni efekti zaista fantastični. Prednji deo pozornice širok je 90 metara i visok 35. Dimenzije same scene su 50 sa 20 metara. Da bi se dobio prvoklasan zvuk, biće montiran razglas JBL od milion vati.\n- Specijalno će biti izgrađene četiri bilej-linije visine 15 metara da bi zvuk bio potpuno isti za posetioce u prvom i poslednjem redu - kaže za Kurir izvor produkcije.\nZa sedenje kao u Pioniru\nPublika će moći da posmatra Cecin nastup i preko LED ekrana površine čak 400 kvadratnih metara!\n- Tribine za publiku biće dvostruko većeg kapaciteta nego na nastupu Rolingstonsa. VIP prostor je površine 1.500 kvadrata i u njemu ima mesta za 1.500 ljudi. Takođe, postojaće i dve obične tribine, koje primaju po 2.000 ljudi.\nCeo prostor napajaće agregati od tri megavata, što je dovoljno za funkcionisanje osrednjeg grada u Srbiji.


Nove kliničke smjernice za liječenje Covid pacijenata | RTV7 | Medijski servis grada Tuzle\n(Video) U Tuzli prigodno obilježen 1.mart – Dan nezavisnosti Bosne i Hercegovine\n18 novih pozitivnih na korona virus u Tuzlanskom kantonu\nObilježavanje Dana nezavisnosti BiH u Tuzli\nDan nezavisnosti BiH obilježen i u Bosanskom Novom\nRusi nudili Federaciji BiH vakcinu Sputnjik V\nU Srbiji predložen novi lockdown, odluka narednih dana\nPredsjednik Gane prvi je na svijetu primio cjepivo iz programa Covax\nŽeljezničar i Sarajevo razočarali na otvaranju drugog dijela prvenstva\nGriezmann odlazi iz Barcelone zajedno s Messijem\n(VIDEO) Gost “Nedjeljom od 5” Damir Durmanović, pijanista svjetskog glasa sa međunarodnom karijerom\n(Video) U Jutru u 7 o još jednoj uspješnoj sezoni Radničkih sportskih igara Grada Tuzla\nNove kliničke smjernice za liječenje Covid pacijenata\nAutor: Daliborka Popović 26.01.2021., 14:32\t144 Pregleda\nSvjetska zdravstvena organizacija (SZO) izdala je u ponedjeljak nove kliničke smjernice za liječenje Covid pacijenata, uključujući i one koji pokazuju trajne simptome i nakon oporavka, savjetujući upotrebu antikoagulansa za sprečavanje stvaranja krvnih ugrušaka.\nDijelovi novih smjernica preporučuju Covid pacijentima koji se liječe kod kuće da koriste pulsnu oksimetriju tj. mjerenje razine kisika u krvi, kako bi na vrijeme primijetili eventualno pogoršanje stanja i nastavili tretman u bolnici, poručili su iz ove institucije, prenosi Reuters.\nSZO je također preporučila doktorima da pacijente stavljaju potrbuške jer taj položaj omogućava bolji protok kisika.\nGovoreći na UN brifingu u Ženevi, glasnogovornica SZO Margaret Harris je kazala kako se pacijentima preporučuje uzimanje manjih doza antikoagulansa kako bi spriječili stvaranje ugrušaka u krvnim sudovima.\n“Predlažemo upotrebu manjih a ne većih doza, jer veće doze mogu dovesti do drugih problema”, dodala je.\nHarris je također kazala kako nezavisni tim stručnjaka pod SZO vodstvom trenutno boravi u Wuhanu, a trebali bi napustiti karantenu u naredna dva dana kako bi nastavili rad sa kineskim stručnjacima na otkrivanju porijekla virusa.\nOdbila je komentirati vijesti o odgodama vakcinacije u Europskoj uniji, kazavši kako nema konkretne podatke o tome, te da je prioritet SZO vakcinacija zdravstvenih radnika u svim zemljama u prvih sto dana ove godine.


Da li znamo gde ćemo biti sutra tačno u podne? – lolaloops.com\nlolaloops.com > Musica > Da li znamo gde ćemo biti sutra tačno u podne?\nPosted on May 29, 2019 May 29, 2019 Author Olivera2169\nNaravno, uz računar i sa slušalicama, jer evo savršene uvertire za nastup na Exitu koji tako željno željno iščekujemo! 🙂\nProteklog vikenda, giganti roka, legendarni The Cure počeli su veličanstveni niz od pet uzastopnih, dugoočekivanih i odmah rasprodatih koncerata u Sidnejskoj operi!\nA nakon četiri koncerta održana od 24. do 28. maja, finalni nastup zakazan je za četvrtak 30. maja, a direktan prenos sutra, tačno u podne po našem vremenu nam donosi EXIT Festival na svojoj Facebook stranici!\nOvaj specijalan serijal nastupa, sa kojim bend obeležava i 30 godina od kultnog albuma Disintegration, dokazao je vrhunsku formu poznatih muzičara, jer su, osim izvođenja numera sa ovog antologijskog izdanja, vrstili i pesme koje fanovi nikada nisu imali priliku da čuju uživo, poput Out of Mind, Fear of Ghosts i Esten! Na Instagramu je čak osvanuo i deo setliste za prvi dan nastupa gde se vidi da je bend fanovima ponudio retku priliku da uživaju u biserima njihove bogate diskografije:\nPrema reakcijama muzičkih kritičara koji su prisustvovali svirkama u Sidnejskoj operi, Robert Smith i ekipa nikada nisu bili u boljoj formi.\nZato se od koncerta na Petrovaradinskoj tvrđavi za koji vlada mnogo očekuje, a mi ovom prilikom podsećamo da The Cure 4. jula otvaraju ovogodišnji Exit koncertom na glavnoj bini.\nOve godine čuveni bend je primljen u Rokenrol dvoranu slavnih, slavi 40 godina stvaralaštva i najavljuje novi album. Jasno je zbog čega predstavljaju najznačajnije hedlajnere na muzičkim festivali ovog leta!\nTags Exit ExitFestival


Графит „Србе на врбе“ на згради почасног конзулата у Пловдиву\nHomeVestiGrafit „Srbe na vrbe“ na zgradi počasnog konzulata u Plovdivu\nNa zgradi Počasnog konzulata Republike Srbije u Plovdivu sinoć je latinicom ispisan grafit „Srbe na vrbe“. Ministarstvo spoljnih poslova pozvalo je nadležne organe u Bugarskoj da najhitnije reaguju i pronađu vinovnika ovog uznemirujućeg incidenta.\nAmbasada Srbije u Sofiji je zvaničnim putem obavestila Ministarstvo spoljnih poslova Bugarske o ovom vandalskom činu i nedvosmislenom aktu mržnje, saopštilo je Ministarstvo spoljnih poslova Srbije.\n„Reč je o pokliču pod kojim su činjeni najmonstruozniji masovni zločini nad srpskim narodom u Drugom svetskom ratu na teritoriji nekadašnje nacističke tvorevine Nezavisne Države Hrvatske, i koji je bio šovinističko geslo i tokom proterivanja srpskog stanovništva iz Republike Hrvatske u takozvanim operacijama ‘Bljesak’ i ‘Oluja'“, navodi se u saopštenju.\n„Uvereni smo da nije reč o provokaciji upućenoj od bugarskih građana, budući da su naše države i narodi uspostavili visok nivo poverenja i prijateljskih odnosa, zbog čega upravo i verujemo da će brzom i odlučnom reakcijom incident biti rasvetljen, a počinilac priveden pravdi“, navodi Ministarstvo spoljnih poslova Srbije.\nPoznati holandski novinar upucan u Amsterdamu


Ne bacajte stabljike brokolija\nHome // Hrana i Piće // Vesti // Ne bacajte stabljike brokolija\nIako sveže možda izgledaju tvrdo i neukusno, stabljike su zapravo veoma hranljive i ukoliko naučite kako da ih spremate -veoma ukusne. Pokazaćemo vam nekoliko recepata zbog kojih vam više nikada neće pasti na pamet da većinu kupljenog brokolija bacite u smeće.\n1 ½ kašičice susamovog ulja\n2 korena brokolija, oljuštena i tanko naseckana\n1 kašičica tamari začina\nSkuvajte pirinač i ostavite da se prohladi dok pripremite povrće. Iseckane stabljike brokolija izdinstajte sa malo soli, uz dodavanje belog luka. Kada brokoli omekša, dodajte pirinač u tiganj, stavite malo ljute paprike, sirće, tamari i poslužite.\nOvaj recept je vrlo jednostavan – naseckajte tanke kolutove brokolija i šargarepe i sve to bacite na gril uz dodatak soli, ili stavite povrće na papir za pečenje, dodajte malo ulja i stavite u rernu. Za pola sata imaćete zdravu grickalicu koju ćete moći da jedete bez griže savesti.\nNudle od brokolija\n4 velike stabljike brokolija\n1/8 kašičice crvene paprike\n2 kašičice prženih semenki susama\nOperite brokoli i odsecite tvrde krajeve. Od ostatka napravite nudle uz pomoć nožića za spiralno sečenje. Ukoliko nemate ovaj alat, iseckajte što tanje štapiće brokolija. Kad to uradite stavite povrće u činiju. U manjoj činiji pomešajte susamovo ulje, sirće, soja sos, đumbir, so i biber i ljutu papriku. Dresing sipajte preko nudli i sve pospite pečenim susamovim semenkama.


Putin i Buš razgovarali preko telefona o svernokorejskom nuklearnom programu - 2002-12-06\nPortparol Bele Kuæe Ari Flajšer izjavio je da su predsednici Buš i Putin danas razgovarali preko telefona, nakon Putinove poslednje turneje po Kini, Indiji i Kirgistanu. Flajšer je istakao da su razgovarali o zajednièkim naporima Rusije, Kine i SAD da ubede Severnu Koreju da se odrekne programa proizvodnje nuklearnog oružja.\n”Njih dvojica su razgovarala o situaciji na Korejskom poluostrvu i važnosti da se obezbedi da se Severna Koreja povinuje meðunarodnoj zajednici i založi za denuklearizovanu zonu na Korejskom poluostrvu, saopštio je Flajšer\nPrema sporazumu sa SAD iz 1994. godine, Severna Koreja je trebalo da obustavi svoj program nuklearnog naoružanja u zamenu za nuklearne elektrane i drugu pomoæ. Nakon dvogodišnje pauze, Vašington i Pjongjang su u oktobru nastavili razgovore o bezbednosti na visokom nivou. Za te razgovore predstavnici SAD kažu da je tokom njih Severna Koreja priznala da nastavlja sa radom na nuklearnom programu. Flajšer kaže da su predsednici Buš i Putin takoðe razgovarali i o sporu izmeðu Indije i Pakistana oko Kašmira.


I to će proći 06. 07. 2003.\nRekao je Ivo Andrić parafrazirajući uporno i sve veće stremljenje ka materijalnom žitelja planete Zemlje...\nDugo vremena Beograd nije voleo Savu. Ljudi su nerado šetali kejom s leve i kaldrmisanim nasipom s desne obale reke. Podrugljivo su je zvali barom. Dunav je imao bolji rejting.\nPočetkom osamdesetih godina, ispod Beogradovog kupatila bilo je samo devet splavova- kafana. Niz kućica na splavovima završavao se uzvodno na desnoj obali u visini ade Međice. Na tom mestu, tzv. kota Dule Glavonja označavala je point zero, gde su se uglavnom okupljali Adaši starosedeoci, slučajni prolaznici, ljubitelji prirode...Na «smederevcu» pekao se hleb, jeo premazan mašću i alevom paprikom, pevalo se, pilo i...smišljali novi splavovi. Ogovarali oni koji su više voleli slanu vodu od tada mutne Save, a domaći im pretili:»Doći ćete vi jednog dana, al mesta za splav više biti neće!»\nU «drevno» vreme, malobrojni Adaši, ljubitelji šetnje, vode i, pre svega, pecanja imali celu divljinu priobalnih pojasa za sopstveno uživanje. Netaknute šume, fazani, srne, čista voda. Pecaroši su, da bi negde smestili svoje štapove, čizme i mreže, počeli da prave male zaklone od dasaka skupljenih iz podruma, dvorišta, nađenih na otpadu. Kućice su izgledale kao favele nakrivljene, sklone padu. Bitna je bila praktičnost. Ako propadne daska, uzme se od komšije i ugradi. Bila je to prava rodovska zajednica kada se riblja čorba pravila od onoga što se nađe na Savi: bilo koja upecana riba, malo soli i luka. Vozila se šiklja na ručno rađena vesla, forland je izgledao kao omanja džungla, plovna strana ade Međice bila je još uvek nevina, Jocina ada usamljena i nenaseljena.\nDo devedestih godina mnogo toga se izmenilo. Riblja čorba obogaćena je mlevenim djuvečom iz konzerve (da bi izgledala gušća). Počele su da se voze gvozdene šiklje (brže su i lakše za održavanje) sa i danas čuvenom Tomos «četvorkom», koja se mogla kupiti na kredit u robnim kućama. Blokovi 45, 70 i drugi, koji su do tada sa indignacijom gledali na Savu, zahvaljujući domaćicama koje su otkrile da je savska voda sjajna za pranje tepiha, počeše da dolaze u novootvorene kafane splavove. Društvo ljubitelja Save, koje je do tada ljubomorno čuvalo svoje sojenice na Međici, popustilo je pod naletom novih ljubitelja splavova koji su takoreći u jednoj noći, baš kao krajem pretprošlog veka u trci za zemlju u Oklahomi, na juriš zauzeli njenu plovnu stranu. U kafanama stolovi dobiše čaršave, pojaviše se pravi kelneri, cene kao u gradu; momci su dovodili devojke da im otkriju ovu beogradsku egzotiku. Počeše da krče forland i nikoše prvi paradajz i peršun. Splavovi sa kućicama popuniše svako mesto uzvodno do Makiša. Prekoputa, Jocina ada je i dalje živela prijatnim snom sa desetak mirnih ljubitelja Save.\nDanas nema mesta za splavove sa kućicama (ima, ali negde kod Obrenovca). Sve je puno. Ili se za skupe pare kupuje mesto koje zahvata samo 10 metara širine. To je jedini razlog što su megalomanske želje novih ljubitelja splavova ograničene. Inače, kako je počelo...Danas na Savi ima vode i struje. Nove splavove projektuju arhitekti. Grade se od plemenitijih materijala. Izolacija, tegola, kupatila sa italijanskim pločicama. Obavezan televizor. Neretko klima uređaji. Ograđen vrt. Jaki reflektori. Marine. Žestoki gliseri i moćni brodovi dostojni «kolega» iz najveće evropske luke Voban u Antibima. Krvožedni psi. Čuvari. Poslednja oaza mira i tišine, Jocina ada, pala je pod naletom snažnih džipova i drumskih ajkula koji se, umesto svojih gazda, baškare pored same Save.\nAli, i to će proći...\nHOĆU I JA SPLAV\n-hrana i piće u količinama na terenu za radnike i mnogobrojne prijatelje


utorak, 03 januar 2012 18:33\nSaobraćajni fakultet...Govorni automat za informacije o polascima GSP-a\nBrojevi telefona govornog automata su: 011 303 33 70 i 303 33 71.\nPoziv se tarifira kao i bilo koji drugi poziv ka fiksnom...Nova mreža linija - Gradski prevoz Beograd (Predložene faze)Podjednako važan deo sistema javnog prevoza uz tarifnu i cenovnu politiku čini i mreža linija koja treba da odgovori na kompleksne zahteve za...Zimski red vožnje (2016/2017) stupa na snagu od 01.09.2016.\nSezonske ADA linije i linija 400 prestaju... Sajt "busevi.com" ne snosi odgovornost za tačnost podataka. | busevi.com (Servisi) | Marketing Izmene na linijama Nova trasa linije 94 i trasa minibus linije 85 koje saobraćaju preko novog Mosta na Adi\n© 2007 - 2017 Photos/Copyright Mercedes-Benz | MAN | Neoplan | Setra | Volvo | Scania | Renault | Everybody | busevi.com Imamo 919 gostiju na mreži


Èudesna mesta koja vam nikada neæe dozvoliti da posetite - B92.net\nIzvor: punkufer.hr subota, 23.09.2017. | 08:35\nGrob cara Ðin Ši Huang\nSigurno ste èuli za popularne ratnike od terakote, koji èuvaju carevu grobnicu u Kini. Dosad je ukupno izvuèeno 2.000 kipova ratnika, od kojih su svi razlièiti, a veruje se kako ih se još osam hiljada nalazi pod zemljom. Ipak, istraživanja i iskopavanja još traju, a iako ratnike možete videti, moguæe je da grob neæete nikad jer Kinezi poštuju drevne rituale sahranjivanja. Svaka èast\nPeæina Lasko u Francuskoj\nOvaj kompleks peæina na jugozapadu Francuske oslikan je crtežima iz doba paleolita. Drugim reèima, crteži su stari i 17 hiljada godina. Peæine se nalaze na UNESCO-ovom spisku Svetske baštine, a kako bi se oèuvale, zadnjih nekoliko godina zatvorene su za javnost.\nOvo vulkansko ostrvo pripada Australiji, ali smešteno je prilièno daleko od njenih obala, èime je postalo jedno od najudaljenijih mesta na kugli zemaljskoj. Prava je oaza za životinje, jer su na njemu svoje mesto pronašli pingvini, foke… Zanimljiv je još i po tome što je pre desetak godina otkriveno da na njemu postoji i aktivni vulkan. Istina, bilo bi ga zanimljivo videti, ali problem je što biste do njega morali da plovite najmanje dve nedelje od nekog drugog kopna.\nNedaleko od Sao Paola smešteno je ovo poznato ostrvo, koje gotovo u potpunosti zauzimaju brojne vrste zmija otrovnica. Naime, ima ih negde oko 4 hiljade, ali lokalci se kunu da ih je i više, pa tako tvrde da na svakih pet kvadrata ostrva dolazi po jedna zmija. Ovde pristup imaju jedino nauènici za svoja istraživanja i to tek svakih nekoliko godina.\nSkriveni duboko unutar vatikanskih zidina, teško je verovati kako æe ovi dokumenti ikad postati dostupni obiènim smrtnicima. Mikelanðelova pisma, moba Henrika VIII za poništenjem braka i brojni drugi dokumenti ovde su našli svoje mesto.


HRS ne odustaje – Hoće EURO 2016! – Balkan-Handball.com\nHome / Evropa / HRS ne odustaje – Hoće EURO 2016!\nHRS ne odustaje – Hoće EURO 2016!\nPoslednja izmena: 27/09/2011\nEvropska rukometna Federacija, objavila je listu kandidata za EHF EURO takmičenja u 2016. godini. Što se muškaraca tiče, želju da organizuju Evropsko prvenstvo seniora imaju Poljska, Švedska, Norveška i Hrvatska. S obzirom da su Norvežani bili domaćini 2008. godine, nerealno je očekivati da bi se u Lilehameru opet mogao gledati najbolji rukomet. Nakon gubitka bitke sa Danskom za EURO 2014, Hrvatska je u saradnji sa Mađarskom dobila žensko EURO 2014, ali opet želi i muško. Ozbiljne konkurente će imati u Poljskoj (nikada ništa nisu organizovali, a izgubili su u trci za SP 2015 od Katara), kao i Švedskoj.\nŠto se tiče žena, za organizaciju EURO 2016, prijavili su se Turska i Švedska.\nŠto se tiče mlađih kategorija, Makedonci i Poljaci žele EP kadeta 2014. godine, a Austrija EP juniora. Godinu dana kasnije, Makedonci su tipovali i kadetsko EP žena, dok Turska želi juniorke u svojim halama.\nOdluka o organizatorima, pašće na Kongresu EHF-a u Londonu 23. juna 2012. godine.\n← Prethodni članak Danski rukometaš preminuo tokom utakmice\nNaredni članak → RNL dobio Lemgo – Lijevski u poslednjoj sekundi "spasio sezonu"


Vrlo povoljno prodaje se Zemljište za gradnju kuća i vikendica u Cazinu. Zemljište je pogodno kako za gradnju tako i za poljoprivredu a nalazi se na periferiji grada Cazina Kula - Ostrožac na putu za Osredak. Sama lokacija zemljišta nudi miran i prirodno čist ambijent sa prelijepim pogledom, kako na glavnu cestu, tako i na širi reon urbanog naselja. Od glavne magistralne ceste Cazin - Bihać kao i tržnog centra Fis Cazin zemljište je udaljeno svega 1.5 kilometara. Od kulturno istorijskog spomenika stari Grad Ostrožac udaljeno je svega 2 kilometra. Na zemljištu se nalazi sva potrebna infrastruktura elektro mreža kao i priključak na gradski vodovod. Zemljišni posjed se sastoji od više parcela sa ukupno 42 086 m2 površine. Zemljište koje je zazidljivo i na kom je dozvoljena gradnja nalazi se na račvanju dva puta i dodatno uplanjenim trećim putem, tako da je moguće parcelisanje i neometan pristup parcelama iz 3 pravca. Ukupna površina tog zemljišta iznosi 20 282 m2 kojeg čine 3 parcele ujedinjene u jednoj cjelini. Sav taj dio zemljišta pogodan je za gradnju većeg poslovno stambenog objekta kao izazov za investitore ili nekoliko manjih individualnih stambenih objekata. Nudi mogućnost za razne poslovne aktivnosti kao i za one koje vole da uživaju u prirodnom ambijentu i prirodnim ljepotama. U slučaju cijepanja cijena iznosi 10 000 KM za 1000 m2. Ukoliko kupac kupuje veću količinu dobija popust na cijenu...\nDrugi dio zemljišta se nalazi odvojeno u neposrednoj blizini ukupne površine od 21 804 m2 koja je pravilnog oblika. Pristup tom zemljištu je obezbjeđen sa glavnog asvaltnog puta kroz naselje koje ima uređenu svu potrebnu infrastrukturu. Od tog dijela zemljišta jedan dio je šume dok je ostali dio poljoprivredno zemljište koje je pogodno za uzgoj raznih poljoprivrednih kultura, sitne i krupne stoke. Oaza mira sa svom potrebnom infrastrukturom u blizini urbanog dijela naselja. Vlasnička dokumentacija je uredna i odmah prevodiva. Iskoristite priliku i po vrlo povoljnoj cijeni obezbijedite za Vas i Vaše najdraže prelijep posjed na jako lijepoj i mirnoj lokaciji. Cujena ovog zemljišta iznosi 5 000 KM za 1 000 m2. Ukoliko kupac kupuje veću količinu dobija popust na cijenu...\nPosjed se prodaje pojedinačno ili u cijelini.


Izvor: Radio Televizija Vojvodine, 14.Jun.2021, 21:43\nUčenici četvrtog razreda Osnovne škole “Jovan Popović” priredili su priredbu iznenađenja na Štrandu svojoj učiteljici Dragana Jankov-Alargić, nakon koje su joj darovali i poklone povodom đačkog rastanka.\nNakon četiri godine đaci se moraju rastati od učiteljice. Od osobe koja se smejala i plakala sa njima, tešila kada je bilo potrebno i ulivala im nadu svaki dan. Ovu malu priredbu, koju su joj njeni učenici priredili, učiteljica Dragana nikad nije doživela u svojoj radnoj karijeri.\n"Jako mi znači. Za 28 godina radnog staža, ovako nešto sam prvi put doživela. Obično učitelji prave roditeljima priredbu, a da đaci naprave prvo svojoj učiteljici je nešto što do sada nisam doživela i beskrajno...


DOŽIVOTNO SUSPENDOVAN BIVŠI POTPREDSJEDNIK FIFA-E | Hayat.ba\nDOŽIVOTNO SUSPENDOVAN BIVŠI POTPREDSJEDNIK FIFA-E\nBivši potpredsjednik Svjetske fudbalske organizacije (FIFA) Eugenio Figueredo zbog primanja mita suspendovan je iz fudbala i mora platiti kaznu od milion švicarskih franaka (910.000 eura).\nEtička komisija FIFA-e izrekla je doživotnu suspenziju Urugvacu Figueredu koji se tereti da je u svojstvu nekadašnjeg predsjednika Fudbalske asocijacije Južne Amerike (CONMEBOL) primio višemilionske iznose mita po osnovu sklapanja sponzorskih ugovora za kontinentalno takmičenje Copa America, javlja Anadolu Agency (AA).\nFigueredo je od 2015. godine u kućnom pritvoru u Urugvaju.\nKO JE ELVIS MUJIĆ KOJI JE DIZAO TRI PRSTA, PA ODUSTAO OD ARBITRAŽE U BANJA LUCI ?\nHayat - 25/09/2021 12:22 0\nElvis Mujić iz Banovića trebao je biti sudija jednog od derbija 11. kola Premijer lige BiH.\nFORMULA 1: VERSTAPPEN I LECLERC STARTAJU S POSLJEDNJIH POZICIJA NA UTRCI U SOČIJU\nEmrah Fejzović - 24/09/2021 23:44 0\nTrenutno vodeći u poretku vozača u Formuli 1 Max Verstappen će nedjeljnu utrku za Veliku nagradu Rusije početi sa posljednjeg mjesta na startnom poretku.\nBIVŠI UFC-OV PRVAK UHAPŠEN PAR SATI NAKON ŠTO JE UŠAO U HALL OF FAME\nEmrah Fejzović - 24/09/2021 22:52 0\nNakon samo nekoliko sati ulaska Jon Jonesa u UFC-ov Hall of Fame uhapšen je u petak rano ujutro.\nKO JE ELVIS MUJIĆ KOJI JE DIZAO TRI PRSTA, PA ODUSTAO...\nBIZNIS U BIH ZA ONE KOJI HOĆE DA RADE: DVIJE TONE...\nSNSD-OV NAČELNIK BOSANSKE DUBICE IZBJEGAO SUSRET SA DŽAFEROVIĆEM: ISKSRSNUO ‘IZNENADNI SASTANAK’,...\nBIDEN ZAPRIJETIO: STRAŠNO BILO VIDJETI KAKO SE ODNOSE PREMA MIGRANTIMA, PLATIT...\nJOVANOVIĆ SE S PONOSOM PRISJETIO PADA MILOŠEVIĆA: I DALJE VJERUJEM U...


Selidba Palate pravde u Katanićevu ulicu | PROPISI.NET | Svi propisi Republike Srbije online\nNaslovna Pravo Selidba Palate pravde u Katanićevu ulicu\nSelidba Palate pravde u Katanićevu ulicu\nSelidba sudova i tužilaštava iz Palate pravde treba da počne za dve nedelje. Premeštanje nekoliko stotina hiljada predmeta obezbeđivaće policija.\nNa ovo preseljenje reagovalo je Društvo sudija Srbije, koje tvrdi da će, prema informacijama koje imaju, samo jedna pravosudna institucija biti adekvatno smeštena. U Ministarstvu to demantuju i podsećaju da je u završetku potpuna rekonstrukcija bivše zgrade Vojno-tehničkog instituta (VTI) u Katanićevoj 15 na Vračaru, tzv. Velika Katanićeva, od 12.000 kvadrata. Kraj radova je predviđen za početak avgusta, a pravosudne institucije koje ovde budu preseljene trebalo bi da počnu da rade u prvoj polovini septembra. Zgrada je inicijalno namenjena za Apelaciono javno tužilaštvo, Drugi osnovni sud i Drugo osnovno tužilaštvo, ali i Republičko tužilaštvo i Državno veće tužilaca. Zbog otpočinjanja rekonstrukcije Palate pravde, u “Veliku Katanićevu” biće odmah preseljeni Drugi osnovni sud (građanska i krivična materija) i Drugo tužilaštvo, ali i Krivično odeljenje Višeg suda.\nU najbližem komšiluku, u zgradi poznatoj kao “Mala Katanićeva”, koja je takođe deo kompleksa VTI i u kojoj se nalazi Apelacioni prekršajni sud, privremenu adresu pronaći će Više tužilaštvo.\n– Podsećamo da u Palati pravde, u kojoj su neke od najvažnijih pravosudnih institucija, više od četiri decenije nije bilo gotovo nikakvog renoviranja ili rekonstrukcije – kažu u Ministarstvu.\nPRITVOR U SIVU 2


Jedan adapter manje na novim iPhone-ima - iMagazin\nJedan adapter manje na novim iPhone-ima\n2018/09/14 | 13:47\nApple je, ne zbog činjenice da nam neće biti potreban, jednostavno izostavio ovaj adapter iz pakovanja novih iPhone-a . Pretpostavljam da možete da pogodite o kom adapteru govorim…\nIako nisu naglasili na samoj konferenciji, na Keynote-u je otkrivena krajnje očekivana ali i dalje šokantna promena kod iPhone-a.\nU septembru 2016. Apple je konačno uklonio klasični konektor iz iPhone-a uvođenjem iPhone-a 7, obećavajući bežični u budućnosti. Očigledno je ovaj korak bio isuviše drastičan za mase, jer je kompanija uklonila konektor koji je bio funkcionalan i krajnje nenametljiv.\nU skladu s tim, čini se da je ovaj korak opravdao sam sebe u budućnosti: mnogi konkurentski proizvođači su odlučili da uklone port, oslobađajući vredan unutrašnji prostor uređaja (to su učinili čak i oni koji su ismevali Apple zbog ove odluke, kao npr. Google…) a mi smo- bar većina nas- uspeli da priznamo da je moguće živeti bez konektora od 3,5mm.\nIpak, kako bismo mogli zaista da prihvatimo situaciju, bio nam je potreban Lightning-3.5mm džek adapter za slušalice uključen u pakovanje kao “lek”.\nTako da će oni koji još nisu počeli da slušaju muziku bežično, uz mali kompromis, moći da nastave da funkcionišu kao i do sada, a ostali nisu uznemiravani dodatnim kablom. Kako se čini, Apple je dao dve godine privikavanja na nove uslove bežične budućnosti:\nNema više 3.5mm Lightning port adaptera za slušalice sa ovogodišnjim iPhone modelima.\nMogli smo da pretpostavimo da će ovaj trenutak kad- tad doći, tako da smo mogli i da se pripremimo za njega, ali sada kada je konačno došao na licu nam je lažni osmeh…\nA šta vi mislite o tome? Jeste li se već odrekli konektora ili ga još uvek koristite?


Imate li u sebi lidera ili je on ipak na drugoj adresi? - BIZlife\n05/07/2013 | 10:02\nImate li u sebi lidera ili je on ipak na drugoj adresi?\nSudeći po milionima stranica ispisanim na temu liderstva, reklo bi se da je svakom u zvezdama zapisano da može da postane lider i to dobar. Ako to želi, naravno.\nLes McKeown se sa ovakvim stavom nikako ne bi složio – kao ekspert za pokretanje biznisa koji je učestvovao u osnivanju preko 50 firmi, kaže da je u svojoj karijeri video daleko više ljudi zaglavljenih u svojoj ideji i želji da vode druge nego što je video stvarne lidere. U čemu je problem kod prvih? McKeown tvrdi da su propustili poglavlje u svojoj karijeri koje se odnosi na iskrenu samoprocenu. Zato je izveo tri načina koja će svakome potvrditi da u sebi imaju lidera ili je takav neko ipak na drugoj adresi.\nIma ljudi koji jednostavno moraju da vode– bilo da se organizuje odlazak u bioskop, na zabavu ili košarkašku utakmicu, oni se uvek osećaju prozvanim da zauzmu prvu liniju fronta. Nestrplivi su, na momente nervozni sa stavom ’moram da se pitam za sve’. Pošto im okolina zbog njihove želje dozvoljava da vode, formira se opšte mišljenje da su rođene vođe. Oni na kraju u to i poveruju. Na žalost, po pravilu, oni to nisu. Pravi lider nema želju, niti pretpostavlja da je njegova uzvišena funkcija da preuzima odgovornost čim se okupi grupa ljudi bilo kojim povodom. Lider preuzima ulogu lidera kada je to potrebno i kada mora.\nZnate one tasmanijske đavole koji su u neprestanoj gužvi i poslu, koji nemaju radno vreme a često ni privatan život, koji veruju da sila akcije sve rešava? Takvi na liderskim pozicijama veruju u svoje najjače oružje ’rad, rad, rad’, oko sebe stvaraju nervozu i od drugih očekuju da su jednako aktivni i glasni su u svojim zahtevima. Veliki lideri vide dalje i više od ostalih. Zanju da je rad ključan, ali jednako je važno razumevanje, promišljanje, planiranje, videti probleme, šanse i rešenja.\nLider Aima dobar i jasan cilj i tim koji iscrpljuje do tog cilja.\nLider B ima sjajan tim, ali im svima nedostaje cilj.\nLes McKeown ovakve slučajeve najčešće sreće u praksi. Na žalost, ni A ni B nisu lideri. Prvi se slobodno može nazvati diktatorom, a drugi je ’otirač’ koji želi da se svakome dopadne. Lider C je lider – može da oformi dobar tim sposoban da ostvari ciljeve i koji je ciljevima i okrenut.\nLetnji saveti uglednog šminkera: Ne postoji ružna žena, već samo lenja\nRekli su šefovi: Ovo je sigurna ulaznica za unapređenje\n13/04/2020 | 10:56\nLider zna da je promena neizbežna i da je ne može sprovesti sam\n26/07/2020 | 10:38


Najstarija škola na jugu Srbije obeležila svoju godišnjicu - juGmedia\nU prepunoj sali Narodnog pozorišta sinoć je svečanom akademijom obeležen 164. rođendan Osnovne škole „Josif Kostić“, najstarije škole u Leskovcu.\nSvečana akademija započeta je priredbom „Vremeplov“ koja je provela publiku kroz period od osnivanja škole 1854. godine do danas, a priredbu su izveli učenici škole i glumci Narodnog pozorišta.\nNa kraju svečnosti uručene su zahvalnice učenicima koji su na takmičenjima ostvarili rezultate, zaposlenima i predstavnicima lokalne samoprave.\nU ime gradonačelnika Leskovca, Gorana Cvetanovića, zahvalnicu je primila zamenica gradonačelnika Jasmina Ranđelović.\n„Škola Josif Kostić, kao najstarija škola u gradu zauzima posebno mesto u istoriji Leskovca. Pored toga, ovo je prva škola koja je u tek oslobođenom Leskovcu od Turaka, započela nastavu na srpskom jeziku, 1. marta 1878. godine“, rekla je ovom prilikom Ranđelović.\nLokalna samouprava već 5 godina unazad obezbeđuje bolje uslove za sve đake na teritoriji grada Leskovca, to je slučaj i sa školom „Josif Kostić „ koja je u prethodnom periodu prošla krozu kompletnu rekonstrukciju i sada sija potpuno novim sjajem.\nPreko Kancelarije za javna ulaganja, koja je izdvojila preko 70 miliona dinara izvedena je energetska sanacija i adaptacija objekta ove škole. U toku 2015. godine uređeno je i dvorište i za tu namenu lokalna samouprava izdvojila je 4,5 miliona dinara.\n„Učenici OŠ „Josif Kostić“ će vrlo brzo moći da se vrate u svoje učionice i sigurna sam da će biti oduševljeni svojom novom školom“, poručila je Ranđelović.\nDirektor OŠ „Josif Kostić“ Ilija Đorđević zahvalio se učenicima, roditeljima i kolektivu škole koji su nesebično pomagali pripreme škole za adaptaciju, kao i lokalnoj samoupravi koja je omogućila sanaciju ove škole posle više od 100 godina.\nLESKOVAC - Leskovčaninu Z.J određen je pritvor do 30 dana zbog sumnje da je fizički i psihički maltretirao svoju suprugu na radnom mestu. (više…)\nŠkola za primer! Kad budem imao decu, planiram da se zbog njihovog lakšeg školovanja, doselim u grad. U Josifa ću decu da upišem. Samo se nadam da će direktor Ilija i dalje da ostane na funkciji do tad. On je čovek koji je preporodio tu školu. Čovek sa inicijativom.\n07.03.2018. u 12:54\n……..Mah,3,45 deo.Cestitam svi djacima i prosvetnim radnicima na lepoj godisnjici.Malo takvih skola ima u Srbiji.Samo hrabro. P.S.Maxse pre nego upises decu u skolu/zelim da budu dobri djaci i jos bolji ljudi/nije lose da Ti odes bar na neka predavanja.Ne plasi se,skola je to.Ona opismenjuje,obrazuje,oplemenjuje..


spacex Archives | Original\n17/11/2020 17/11/2020 Budi naučnik by editor\nAstronauti uspešno stigli u svemir i ostaće tamo do proleća\nSpaceX, kompanija Ilona Maska, lansirala je u ponedeljak astronaute ka Međunarodnoj svemirskoj stanici (MSS). Četvoročlana posada uspešno je pristigla posle 27 sati potpuno automatizovanog leta.\n06/10/2020 05/10/2020 Budi naučnik by editor\n“SpaceX” zaustavio raketu samo 2 sekunde pre lansiranja u svemir\nSpaceX je obustavio zakazano lansiranje američkog vojnog GPS satelita u petak uveče, svega dve sekunde pre kraja odbrojavanja.\n21/08/2020 21/08/2020 Budi aktuelan by editor\nNovih 58 Starlink satelita pušteno u orbitu\nNovih 58 „Starlink“ satelita poletelo je ka orbiti. Letelica „Falcon 9“ koja nosi satelite, lansirana je iz svemirskog kompleksa SLC-40 na Floridi.\n07/08/2020 06/08/2020 Budi naučnik by editor\nPosle niza neuspeha, Starship konačno poleteo\nDo sada najveći prototip rakete Starship kompanije “SpaceX” uspešno je testiran u Teksasu, a kompanija Ilona Maska se nada da će jednog dana biti korišćen u kolonizovanju Marsa.\n12/07/2020 11/07/2020 Budi aktuelan by editor\nSpaceX sledeće nedelje testira raketu za let na Mars i zbog toga se našao na meti kritika\nIlon Mask planira da pošalje ljude na Mars „SpaceX“ raketom Starship. Zatvaranje puteva oko objekta kompanije u Teksasu, nagoveštava da će Starship prototip SN5 obaviti let između 13. i 15. jula.\n18/06/2020 17/06/2020 Budi inovativan by editor\nIlon Mask gradi plutajuće svemirske stanice za sletanje raketa\nSpaceX ne posustaje u svojim ambicijama. Uprkos pandemiji koja i dalje traje, planovi koji su u vezi sa osvajanjem svemira ipak idu napred.\n14/06/2020 13/06/2020 Budi aktuelan by editor\nAmerički proizvođač raketa i satelita SpaceX u svemir je lansirao još 60 satelita Starlink kako bi se na taj način omogućila dostupnost interneta značajnom delu populacije u svetu koja još uvek nema pristup internetu\n01/06/2020 31/05/2020 Budi aktuelan by editor\nTrenutak kada su američki astronauti stigli u svemir posle 19 sati leta\nAstronauti NASA stigli su na Međunarodnu svemirsku stanicu (MSS) u kapsuli kompanije SpaceX, u sklopu istorijske misije.\n31/05/2020 31/05/2020 Budi aktuelan by editor\nIlon Mask ispisao istoriju, SpaceX raketa uspešno lansirana u svemir\nRaketa Falkon 9, privatne kompanije SpaceX, milijardera Ilona Maska lansirana je sa NASA kosmodroma Kenedi na Floridi u subotu 30. maja u 15:22 sati po lokalnom vremenu.\n07/05/2020 07/05/2020 Budi aktuelan by editor\nTom Kruz snima film u svemiru, NASA potvrdila\nZa svoju sledeću ulogu Tom Kruz će morati da otputuje u svemir. Glumac će za potrebe novog filma sarađivati sa Ilonom Maskom, a mediji navode da nije u pitanju snimanje “Nemoguće misije”.\n❄Decembarski broj je u prodaji! „Sve u ž\nInstalacija sa slike nam se baš dopala i navela\nImamo lepe vesti i vrlo, vrlo smo nestrpljivi, mor\n“Nije mi prvi put, ali stalno učim. Pred snima\nŽelimo da izbegnemo gužvu petkom i teleportujemo\nNaš omiljeni trio ovih dana - bosiljak, menta, m\nKupi novi primerak Originala i online po ceni od 199 rsdKUPI


Bežanijska kosa: Majka i dete nastradali posle skoka sa četvrtog sprata - Dnevni list Danas\nPočetna » Društvo » Bežanijska kosa: Majka i dete nastradali posle skoka sa četvrtog sprata\nBežanijska kosa: Majka i dete nastradali posle skoka sa četvrtog sprata\nDve osobe su nastradale posle požara koji je u 8.15 izbio u stanu u Ulici Ismeta Mujazinovića na Bežanijskoj kosi, kažu u Hitnoj pomoći, prenosi Radio televizija Srbije.\n2Piše: Danas Online 17. juna 2019. 10.27 Izmenjeno: 19.15\nKako RTS nezvanično saznaje, majka stara 36 godina, podmetnula je požar u svom stanu, a zatim sebi prerezala vene. Potom je sa kćerkom skočila kroz prozor.\nPrema nezvaničnim informacijama, komšije su prvo začule tup udarac a kad su izašle na prozore videli su ženu na simsu. Ubeđivali su je da ne skače, piše RTS portal, ali je ona skočila sa četvrtog sprata.\nSlužba Hitne pomoći došla je na lice mesta ali je mogla samo da konstatuje smrt majke i deteta.\nVatrogasci su ugasili požar i nema opasnosti po ostale stanare u zgradi i ulici. Istraga će utvrditi uzroke i motive tragedije.\nLokalizovan požar na zagrebačkoj Trešnjevci\nIzgoreo kafić u Užicu\nPožari na severu Kosova\n17. juna 2019. u 13.19\nPanicno stanje i spora reakcija nadleznih…? Od upravnika zgrade,komsija,prolaznika i vatrogasaca…?!\nNije bas tako. Blic i njihove komsije drugacije kazu. NAZALOST U SVAKOM SLUCAJU!


Šest tisuća grla tovne junadi s farme u Vodoteči · poduzetnistvo.org\nIzvor: www.vjesnik.hr · Autor: Tomislav Čanić\nKada je Zvonko Širjan 2005. otkupio od zadarske »Mehanizacije« stočnu farmu u Vodoteču, koja nije bila u funkciji više od 10 godina, malo je tko vjerovao da će ta farma polučiti pozitivne rezultate. A danas se na njoj tovii oko 6000 junadi godišnje i isporučuje u izvoz 25 posto kvalitetnih proizvoda. Ostatak proizvodnje odlazi u poznate domaće tvrtke Vajda Čakovec, PIK Vrbovec i Danica iz Koprivnice. Farma je obnovljena, revitalizirani su njezini pojedini dijelovi i prilagođeni novim tehnologijama. Zaposleno je petero djelatnika i riješen problem stočne hrane. Sijeno se otkupljuje od mještana, zasijava se 84 hektara s kukuruzom za silažu, a ostatak hrane od oko 10.000 tona dovozi iz Slavonije. U pokretanje proizvodnje u Vodoteču, obnovu objekata, kupnju opreme, strojeva i stada Širjan je uložio 25 milijuna kuna vlastitog novca.\nNa farmi u Vodoteču uzgoji se godišnje oko 6000 junadi, pretežito simentalne pasmine, dok su oko 450 grla kanadsko-francuske pasmine angus, poznate u svijetu, a posebno brendirane u SAD-u i zapadnoj Europi. To je pasmina od koje se dobije visokokvalitetno meso, manje su zahtjevne za uzgoj jer mogu podnijeti oštriju klimu. Kada se junad uzgoji do težine između 550 i 600 kilograma, isporučuje se jednom tjedno sukcesivno, a istodobno dovozi telad za daljnji tov. Uvoz teladi obavljao se nekad iz Mađarske, a sada pretežito iz Rumunjske.\nfarma · investicija · izvoz · junad · lika · poljoprivreda · pothvat · stočarstvo


Zaharova: Paraliza kijevskih vlasti ugrožava energetsku bezbednost Ukrajine, ne Rusija\nOna je ukazala na odsustvo odgovarajuće reakcije Bele kuće i američkog Stejt departmenta na situaciju kada je „energetska bezbednost Ukrajine u opasnosti“.Diplomata je napomenula da je Moskva pouzdani dobavljač energenata na evropskom i svetskom tržištu, što je, kako kaže, „dokazano decenijama obostrano korisnog partnerstva“.„Ako negde i treba tražiti probleme u energetskom sektoru, to očigledno nije na našoj strani. Šta je preostalo jadnim kijevskim političarima, čime još da se zarade politički poeni i traži milostinja? Samo beskrajnim provokacijama. Što i čine“, zaključila je portparolka.Ranije je direktor „Gasproma“ Aleksej Miler na sastanku sa ruskim liderom Vladimirom Putinom saopštio da se Ukrajina suočila sa istorijski niskim rezervama gaza koje su za 10 milijardi kubnih metara manje u odnosu na prošlu godinu. Istovremeno je napomenuo da je „Gasprom“ u potpunosti ispunio svoje ugovorne obaveze za tranzit gasa preko Ukrajine.Podsetimo, tokom jeseni je upozoravano da Ukrajina ima velikih problema sa deficitom energenata koji su potrebni, između ostalog, za proizvodnju struje. Jedan od razloga za to je situacija sa naglim porastom cena gasa, kao i nedostatak uglja.\nrusija, ukrajina, marija zaharova, energetska bezbednost\nEnergetsku bezbednost Ukrajine ne ugrožava Rusija, već apsolutna disfunkcija državnog sistema, kao i paraliza aktuelnih organa vlasti, izjavila je portparolka Ministarstva spoljnih poslova Marija Zaharova.\nOna je ukazala na odsustvo odgovarajuće reakcije Bele kuće i američkog Stejt departmenta na situaciju kada je „energetska bezbednost Ukrajine u opasnosti“.\n„Malo šta tako brine Zapad i posebno SAD kao energetska bezbednost Ukrajine. Čekamo bez daha kada će se partneri, kako umeju, izjasniti o dve omiljene teme. A dok ćute reći ću da ukrajinsku energetsku bezbednost ne ugrožava Rusija, a čak više ni korupcija u Ukrajini. Nju ugrožava apsolutna disfunkcija državnog sistema i paraliza organa vlasti, koji su izazvani diktaturom Majdana. Glavni uzrok svih nevolja je to što zapadni pokrovitelji uništavaju nacionalne interese Ukrajine u ime sopstvenih ciljeva i zadataka“, naglasila je Zaharova.\nDiplomata je napomenula da je Moskva pouzdani dobavljač energenata na evropskom i svetskom tržištu, što je, kako kaže, „dokazano decenijama obostrano korisnog partnerstva“.\n„Ako negde i treba tražiti probleme u energetskom sektoru, to očigledno nije na našoj strani. Šta je preostalo jadnim kijevskim političarima, čime još da se zarade politički poeni i traži milostinja? Samo beskrajnim provokacijama. Što i čine“, zaključila je portparolka.\nRanije je direktor „Gasproma“ Aleksej Miler na sastanku sa ruskim liderom Vladimirom Putinom saopštio da se Ukrajina suočila sa istorijski niskim rezervama gaza koje su za 10 milijardi kubnih metara manje u odnosu na prošlu godinu. Istovremeno je napomenuo da je „Gasprom“ u potpunosti ispunio svoje ugovorne obaveze za tranzit gasa preko Ukrajine.\nPodsetimo, tokom jeseni je upozoravano da Ukrajina ima velikih problema sa deficitom energenata koji su potrebni, između ostalog, za proizvodnju struje. Jedan od razloga za to je situacija sa naglim porastom cena gasa, kao i nedostatak uglja.\n14 Novembar 2021, 09:42


Završena prva faza izgradnje bazena u Vršcu - Gradjevinarstvo.rs\n22.12.2015. | J. Jovanović | Novosti\nPrva faza izgradnje otvorenog olimpijskog bazena na Gradskom jezeru u Vršcu biće završena do kraja godine, tj. 15 dana pre predviđenog roka, uprkos svim opstrukcijama. To za „Novosti“ kaže Ljubisav Šljivić, direktor Komunalnog preduzeća „Drugi oktobar“, koje ove građevinske radove izvodi zajedno sa vršačkim preduzećem „Rasing“ d.o.o.\nOpstrukcije se, kaže, odnose na to što je najpre kasnilo izdavanje građevinske dozvole, a zatim i što se na polovini obavljenog posla od njih tražilo da obustave radove, zbog nedostatka novca. Lokalna samouprava je, inače, za te namene opredelila oko 24 miliona dinara.\n- Bez obzira na to što u budžetu nema dovoljno para, mi ćemo na vreme uraditi svoj deo ugovorenog posla. S obzirom na to da nam meteorološki uslovi idu u prilog, u narednih desetak dana će biti završena osnovna konstrukcija olimpijskog bazena – kaže Šljivić. - U opštinskom budžetu za narednu godinu predviđena su sredstva za drugu fazu radova. Ako bude manje opstrukcija nego sada, Vrščani će na leto sigurno dobiti olimpijski i dečji bazen, te više neće morati da se kupaju u mutnoj vodi Gradskog jezera.\nVršac je, inače, jedan od malobrojnih gradova u Vojvodini koji nema bazen. S obzirom na to da nema ni reku, građani su prinuđeni da se leti rashlađuju na jedinom besplatnom kupalištu – Gradskom jezeru, čija je voda mikrobiološki ispravna, ali ima uvećanu koncentraciju hlorida, fosfata i adsorbujućih organskih halogena, zbog čega nije preporučljiva za kupanje. Nakon izgradnje bazena, Vrščani će konačno moći da se kupaju u čistoj vodi, dok bi se jezero moglo koristiti za razne druge sportske aktivnosti. Već se razgovaralo o osnivanju kajakaškog kluba u ovom gradu.\nProjekat otvorenog olimpijskog i dečjeg bazena još pre dve godine je uradio vršački „BIRO plus“. Oni su predvideli da se jednog dana, kada bude bilo para, bazeni natkriju, kako bi mogli da se koriste i zimi. Tada bi u Vršcu mogao da se osnuje ozbiljan vaterpolo klub, o čemu se intenzivno razmišlja, a izvesno je da će već na leto tu biti otvorena školica plivanja za mališane.


ATP objavom karikature najavio promjenu na vrhu liste - TopTenis\nHome > atp > vijesti > zanimljivosti > ATP objavom karikature najavio promjenu na vrhu liste\nlistopada 23, 2019 atp, vijesti, zanimljivosti\nOd narednog ponedjeljka (4.11.2019.) dolazi do promjene na vrhu ATP liste. Naime, Rafael Nadal koji zbog velikog broja propuštenih turnira u prošloj godini ne brani veliku količinu bodova, postaće prvi teniser svijeta. Aktuelni prvi teniser, Novak Đoković, s druge strane, gubi 820 bodova zbog poraza u četvrtfinalu ATP turnira u Šangaju ove godine (prošle godine ga je osvojio).


Novosti | Stranica 22 od 159 | NLP Institut Beograd Novosti | Stranica 22 od 159 | NLP Institut Beograd\nNLP tehnike za izvanrednu komunikaciju\n08/10/2018 | Aktuelno\nNakon NLP Startera, koji je zbog velikog interesovanja održan u tri termina – dva u Beogradu i jedan u Novom Sadu – proteklog vikenda 55. grupa polaznika NLP Practitioner-a nastavila je svoje NLP putovanje u okviru drugog modula ove fantastične edukacije. Njima će tokom... Saznaj više »\nSertifikovana 54. grupa polaznika NLP Practitioner-a\n02/10/2018 | Aktuelno\nProteklog vikenda sertifikovana je 54. grupa polaznika izuzetno popularne edukacije NLP Practitioner na NLP Institutu.... Saznaj više »\nNovosadski NLP Starter za početak jeseni\n25/09/2018 | Aktuelno\nPoslednji NLP Starter u ovoj godini održan je proteklog vikenda u Novom Sadu. Polaznici su tokom dva dana imali priliku da od Slavice Squire, prvog NLP trenera u Srbiji i regionu, uče osnove neuro-lingvističkog programiranja, discipline koja omogućava ljudima da budu zadovoljniji, srećniji i uspešniji, da unesu harmoniju u odnose sa njima važnim ljudima u... Saznaj više »\nIza nas je još jedan vikend koji su nam ulepšali polaznici NLP Starter-a, fantastične edukacije koja je prvi korak u izučavanju Nauke Ličnog Prosperiteta. To je već drugi vikend u septembru posvećen ovoj edukaciji za koju iz godine u godinu vlada sve veće interesovanje, jer je već mnogima pomogla da... Saznaj više »\nStranica 22 od 159« Prva«...10...2021222324...304050...»Poslednja »


Srpska umetnost u srednjem veku - Bogoslovija Svetog Jovana Zlatoustog u Kragujevcu\nSrpska umetnost u srednjem veku\nAutor: Svetozar Radojčić\nSrpska umetnost srednjeg veka živela je u unutrašnjim oblastima Balkana. Samo prvi, početni, oblici srpske srednjovekovne umetnosti nastali su na etničkoj periferiji srpskog područja, na istočnoj obali Jadrana, u prostoru između Drača i Splita. Ta veoma skromna umetnost pripadala je kulturi Zapadne Evrope i jedva se razlikovala od susedne starohrvatske umetnosti; ugasila se krajem XII veka. Premeštanjem težišta političkog života Srba u brdovite predele Raške, oko 1160, stvaraju se uslovi za formiranje nove srpske umetnosti koja je bila znatno samostalnija.\nUmetnost Raške predstavlja simbiozu vizantijskih i romanskih elemenata, u kojoj se stari romanski oblici postepeno gube, a vizantijski jačaju. Prodiranje Srba u severne oblasti vizantijske carevine snažno je uticalo i na sudbinu stare srpske umetnosti. Sredinom XIV veka, kad je Vizantija bila u najžešćem sukobu sa Srbima, srpska umetnost je bila najjače prožeta grčkim elementima. U poslednjoj četvrtini XIV veka, posle katastrofa na Marici (1371) i na Kosovu (1389), Srbi se povlače na sever - u dolinu Morave i Podunavlje. Pod najtežim uslovima, u severnoj Srbiji cveta poslednji veliki stil srednjovekovne srpske umetnosti - moravski stil, jedna celina izvanredno prefinjene umetničke kulture koja je u Srbiji uništena posle pada Smedereva 1459. godine. Srpska srednjovekovna umetnost često je menjala svoje centre, ali je uvek bila geografski određeno ograničena. Tako je na severu područje srpske umetnosti bilo oštro odvojeno od romano-gotske umetnosti Ugarske. Na severozapadu se srpska umetnost jasno odvajala od neobične, primitivne i maglovite umetnosti »Bosanske crkve«, iako su se na toj granici održavali izvesni umetnički kontakti - u oblasti minijaturnog slikarstva i primenjene umetnosti - uglavnom zaslugom kopista, iluminatora i zlatara, koji su iz dalmatinskih gradova i Dubrovnika dolazili da rade u Bosni i Srbiji. Prema jugozapadu srpska umetnost je dopirala do srpskih poseda na jadranskoj obali i tu se više konfesionalno nego stilski odvajala od katoličke umetnosti, koja je na ovom delu jadranske obale do početka XV veka imala čudno udvojeni karakter: arhitektura i skulptura razvijale su se pod dominantnim uticajem mediteranske tradicionalne romano-gotske kulture, dok je slikarstvo ovog područja - iako »latinske« katoličke konfesije - potpadalo pod jak uticaj Vizantije.\nPrema jugu, jugoistoku i istoku srpska se umetnost sučeljavala sa vizantijskom umetnošću, od koje je primala životne sokove. Od oko 1160-1170. srpska umetnost je bila deo vizantijske i od nje se odvajala posebnostima koje su proizlazile iz temperamenta i shvatanja domaćih, srpskih, umetnika i iz posebnih političkih, kulturnih i ekonomskih uslova srednjovekovne Srbije. Kao što su nacionalne crkvene kulture negrčkih naroda u zajednici carigradske patrijaršije imale svoja posebna obeležja, isto tako su i umetnosti autokefalnih crkava imale svoje posebne odlike. Dve velike crkve srednjovekovne Evrope, rimska i carigradska, nisu na isti način primale u svoje zajednice mlade evropske narode; dok je Rim težio jedinstvu negujući zajednički latinski jezik, Carigrad je dopuštao osnivanja samostalnih crkava i podsticao formiranje narodnih crkvenih književnosti.\nSrednjovekovna slovenska kultura u okviru istočnog pravoslavlja granala se postepeno. Prvobitni zajednički slovenski jezik braće prosvetitelja Ćirila i Metodija dobijao je u kasnijim stolećima izdvojene redakcije: bugarsku, rusku, makedonsku, srpsku i na kraju bugarsko-vlašku. Istovremeno sa sazrevanjem nacionalnih redakcija, formirali su se i nacionalni stilovi u umetnostima. Srbi su - u okviru zajednice pravoslavnih naroda - dobili i svoju političku samostalnost i svoju književnost i umetnost krajem XII stoleća. Od osamdesetih godina XII veka srpska umetnost je odjednom dobila monumentalne oblike i iznenađujuću vitalnost. Stupivši relativno kasno u istoriju srednjovekovne balkanske umetnosti, Srbi su u svome razvoju pokazali dve upadljive osobine: sigurni kontinuitet i veliku plodnost.\nNa teritoriji današnjeg Balkana srpski srednjovekovni spomenici su - u periodu od kraja XII do sredine XV veka- najbrojniji i kvalitativno veoma značajni. Oni se od grčkih i bugarskih spomenika stilski mnogo ne odvajaju čak su im često vrlo bliski i njihovo srpsko poreklo ispoljava se ponekad samo u srpskim natpisima, ili u savremenim pisanim podacima ο vremenu podizanja ili ο osnivačima. Međutim, kolikogod se srednjovekovna srpska umetnost, naročito od prvih godina XIV veka, potpuno uklapa u opšti okvir vizantijske umetnosti, ona se kao posebna celina ipak jasno odvaja od susednih umetnosti. Ta posebnost srpske srednjovekovne umetnosti ne može se uvek osetiti na pojedinim delima, ona se naročito ističe u unutrašnjoj povezanosti grupa spomenika. Nacionalni karakter srpske srednjovekovne umetnosti ispoljava se u njenoj povezanosti sa uslovima opšteg razvoja srednjovekovne Srbije - političkog, ekonomskog i intelektualnog, a pre svega umetničkog. Hronološka i stilska povezanost srpskih spomenika predstavljaju veoma dragocen fenomen u opštoj istoriji vizantijske umetnosti. Po njoj se mogu pratiti pojedinosti jednog razvoja koji često sam sebe - u svojoj postupnosti - objašnjava.\nTo, međutim, nikako ne znači da je istorija srpske srednjovekovne umetnosti suviše lako objašnjiva. Množina spomenika i njihova vrednost često su u poslednje vreme autore, naročito mlađe, navodile na klizav teren ambicioznog -i neumerenog - objašnjavanja do kraja. Na taj način mnogi su spomenici bili srozani na argumentaciona sredstva prerano - ili neumesno - postavljenih teorija.\nU ovom pregledu pokušaću da očuvam, što je više moguće, autonomnu vrednost i lepotu prikazanih spomenika, ne upuštajući se suviše u diskusije i teoretisanje. Ipak toliko raznolik, živ i bogat materijal ne bi se mogao izneti u obliku jednostavnog deskriptivnog kataloga spomenika, podeljenog po tehnikama i vrstama.\nOva će knjiga biti nešto čvršće vezana za tokove intelektualnog, naročito književnog života u srednjovekovnoj Srbiji, razume se od vremena kada se veze između književnosti i likovne umetnosti mogu sigurno pratiti. Kao i svi mladi evropski narodi, i Srbi u ranom srednjem veku u novonaseljenim oblastima žive primitivno, bez umetnosti i bez potreba za njom. Arheološka nalazišta u unutrašnjosti Balkana dovoljno jasno pokazuju stanje posle naseljavanja Slovena. Južni Sloveni, za razliku od ostalih, zaposeli su oblasti na kojima su stolećima cvetale antička, kasnoantička, ranohrišćanska i rana vizantijska umetnička kultura. Došavši sa severa, preci Srba razaraju ono što je preostalo posle prethodnih invazija. Na kasnijem srpskom području, od antičke Diokleje preko Niša do Beograda, otkrivena su važna nalazišta naročito kasne antičke, ranohrišćanske i ranovizantijske gradske arhitekture sa bogatom plastikom i mozaicima. Za većinu tih starih naselja utvrđeno je da su konačno propala posle dolaska Slovena i da su se samo neka, kao Niš i Beograd, kasnije ponovo podigla.\nKasnoantička i rana vizantijska umetnost na području kasnijih srpskih zemalja nisu neposredno uticale na doseljene Slovene. U gradovima koji su stradali od Slovena, na primer u Caričinom Gradu kod Lebana, nema jasnih slovenskih tragova; primitivna keramika pronađena u ruševinama Caričinog Grada ne može se sigurno datirati, a još manje pripisati Slovenima.\nBeograd, 1969. godina\nPreuzeto sa sajta monumentaserbica.com


SELEKTOR PETEV NAJAVLJUJE BORBU: FUDBALSKA REPREZENTACIJA BIH SE OKUPLJA U FINSKOJ | RTVUSK.ba\n21.03.2021 - 13:01\n-\tReprezentacija BiH u Finskoj počinje kvalifikacioni ciklus za plasman na Svjetsko prvenstvo...\nSARAJEVO, 21. marta - "S optimizmom idemo u Finsku, imamo kvalitetne igrače i siguran sam da će igrati borbeno i maksimalno motivisano", izjavio je selektor fudbalske reprezentacije Bosne i Hercegovine Ivaylo Petev, koji je s delegacijom jutros otputovao u Helsinski, gdje će tim početi kvalifikacioni ciklus za plasman na Svjetsko prvenstvo, prenosi Anadolu Agency (AA).\nPred polazak selektor Petev je izjavio da "s optimizmom ide u Finsku".\n"U kontaktu smo bili ovih dana s igračima i ne očekujem da bude nekih većih problema oko njihovog dolaska. Planirali smo da sutra u 20 sati održimo prvi trening, jer igrači dolaze u različito vrijeme. Fokusiran sam samo na našu ekipu i s obzirom na to da imamo malo vremena, pokušaću da im prenesem svoju viziju i razmišljanja. Kao što sam ranije rekao, imamo kvalitetne igrače i siguran sam da će igrati borbeno i maksimalno motivisano", naveo je.\nPREDSJEDNICA EUROPSKE KOMISIJE URSULA VON DER LEYEN U ČETVRTAK ĆE POSJETITI BIH


Završena realizacija "Mladi su zakon" projekta "Sredi me"\nNeformalna grupa "Budi muško klub Pančevo" završila je realizaciju projekta "Sredi me". Projekat je podržan od strane Ministarstva omladine i sporta, kroz program "Mladi su zakon“, a preko Resurs centra Centar za građansko delovanje.\nCilj projekta "Sredi me" je bio da mladima koji žive u Pančevu obezbedi novo mesto u kome mogu da se druže, provode slobodno vreme i koje će biti uređeno na način koji podstiče njihovu fizičku aktivnost.\nMladi iz "Budi muško klub Pančevo" sredili su park u ulici Generala Petra Aračića 2c, mesto u kom deca i mladi mogu da se okupljaju. Park je bio u jako lošem stanju – ljuljaške, klackalice i klupe su bile polomljene, betonski teren je bio neupotrebljiv, a ceo park je bio zasut đubretom i pretvoren u mini divlju deponiju.\nU okviru projekta organizovana je "Kafa sa košijama", čiji je cilj bio da informiše lokalnu zajednicu o sprovođenju akcije. Zatim je organizovana volonterska akcija sređivanja parka - čišćenje smeća iz parka, popravka i farbanje klackalica i ljuljaški, kao i farbanje klupa i popravka terena. Treća aktivnost u okviru projekta "Sredi me" obuhvatila je organizaciju različitih radionica u parku za decu uzrasta od 7 do 12 godina, u cilju promocije uređenog parka.\nJavno komunalno preduzeće "Zelenilo" doniralo je klackalice i ljuljaške, a postignut je i dogovor da preduzeće preuzme održavanje parka.


DOBIO PODRŠKU OD "NACIJE I DEMOKRATIJE": Jovanović kandidat za predsednika Srbije! | Happy BSC portal\nDOBIO PODRŠKU OD "NACIJE I DEMOKRATIJE": Jovanović kandidat za predsednika Srbije!\nUdruženje građana "Nacija i demokratija" uskoro bi trebalo da bude registrovano, a njegov cilj biće da okupi veliki broj istaknutih pojedinaca i organizacija sa namerom da se podrži kandidatura Miloša Jovanovića za predsednika Srbije.\nReč je o strukturi koju su inicirali kako ljudi iz Demokratske stranke Srbije, tako i ljudi koji su sarađivali sa Jovanovićem u proteklom periodu, poput Ivana Matovića, koji je na čelu kraljevačke organizacije "Starosedeoci".\n- Dolaze predsednički izbori koji su prava prilika da se Srbiji ponudi jedna neukaljana ličnost i jasna vizija budućnosti naše zemlje. Smatramo da je Miloš Jovanović sa svojom biografijom i svojim političkim putem ličnost koja nam je potrebna - kaže sagovornik iz ovog udruženja građana.\nGojković izričita: Mi nismo narod zločinaca, već žrtava\nVESIĆ SAOPŠTIO: Prosečna plata u Beogradu "prebacila" psihološku granicu, najveća u poslednjih 30 godina\nBRNABIĆ O OBJEKTIVNOSTI: Stavovi Fon Kramon nisu stavovi EU\nDODIK POKLOPIO IZETBEGOVIĆA: Srbi nisu ni rasisti ni diskriminatori\nDAČIĆ O POČETKU DIJALOGA IZMEĐU STRANAKA: Ne može da se razgovara po principu "političkog džuboksa i fontane želja"


Last minute PARALIA | Turistička agencija MAESTRAL Novi Sad\nLast minute PARALIA Last minute\nNaslovna Last minute Last minute PARALIA\nLast minute Paralia – autobusom / 12 dana / 9 noćenja\nPaket aranžman: autobuski prevoz i smeštaj\nTermin: 22.07.-02.08. i 31.07.-11.08.2018.\nVila MAGDA Paralia\nVila REA Paralia\nVila TOP ROOMS Paralia\nZa polaske 13.07. i 31.07.2018. program Last minute odnosi se na ograničen broj studija i apartmana, u isključivo u navedenim kućama definisanih ovim programom putovanja. Program putovanja, uslovi i način plaćanja sadržani su u važećim cenovnicima izabrane destinacije, na dan uplate, koji je sastavni deo ove Ultra last minute ponude.\nPo ovom programu ne postoji mogućnost umanjenja za sopstveni prevoz. Doplata za 1/1 sobu iznosi 100%.\nPOPUSTI ZA DECU: U smeštajnoj jedinici samo jedno dete od 0 do 6 ili 8 godina može da koristi zajednički ležaj u pratnji dve punoplatežne osobe plaća iznos definisan redovnim, važećim cenovnikom izabrane destnacije, ima mesto u autobusu i smeštaj u zajedničkom ležaju. Dete uzrasta do 12 godina ne ostvaruje popust, ima smestaj na osnovnom ili pomoćnom ležaju i mesto u autobusu. Treća odrasla osoba na osnovnom ili pomoćnom ležaju plaća punu cenu po cenovniku iz programa Ultra last minute i ima mesto u autobusu


Crnogorska vlada usvojila je izmjene Zakona o javnom redu i miru na osnovu kojih se neće smjeti isticati bilbordi koji negiraju "jasne istorijske činjenice".\nDanašnja odluka vlade uslijedila je pošto su u Budvi ove godine postavljani bilbordi kojima se veličao ulazak srpske vojske 1918. godine, poslije Prvog svjetskog rata. Najviši državni zvaničnici su tada osudili postavljanje bilborda navodeći da predstavljaju "falsifikovanje istorije" i "atak na državu".\nNa pitanje novinara da li se na taj način poništava sve ono što Vlada Crne Gore ne smatra istorijskim činjenicama, ministar kulture Aleksandar Bogdanović je rekao da su osnov za donošenje ovakvog zakonskog rješenja našli u presudi Evropskog suda za ljudska prava u predmetu Graudi protiv Francuske, koji se odnosio na umanjenje Holokausta u jednoj knjizi, kada je sud utvrdio to ne može predstavljati slobodu izražavanja.\nIzmene zakona je predložio potpredsednik Skupštine Genci Nimanbegu, inače funkcioner koalicije Albanci odlučno.\nCrna Gora bilbordi\nNezaobilazan činilac crnogorske kulture\nCrnogorci žele posmrtne ostatke potomaka dinastije Petrović Njegoš


RTCG - Radio Televizija Crne Gore - Nacionalni javni servis :: Film i pozorište / position=210\nPOTVRĐENO Dru Pirs scenarista "Nemoguće misije" Dru Pirs (Iron Man 3) pisaće scenario za novi nastavak akcione franšize "Nemoguća misija" (Mission: Impossible)... 15. 05. 2013. 13:09 >> 13:09 Komentari 0\nUŽIVAJU U ŽIVOTU VIDEO: Šta volimo kod ljubimaca "Film 'Savor Every Moment' Kita Hopkina, imao je za cilj da zabilježi "sve ono što volimo kod naših ljubimaca", objasnio je autor. Film je postao hit na internetu, a premijerno je prikazan u aprilu, na... 15. 05. 2013. 11:00 >> 11:00 Komentari 0\nSJUTRA "Veliki Getsbi" u Cineplexx-u Premijera filmskog spektakla “Veliki Getsbi”(The Great Gatsby), dan nakon kanske premijere, naša publika gledaće sjutra u 20 sati u bioskopu Cineplexx... 15. 05. 2013. 10:06 >> 10:08 Komentari 0\nDANAS Počinje 66. filmski festival u Kanu Međunarodni kanski filmski festival, na kojem će biti prikazana 52 dugometražna filma u različitim selekcijama, a 19 će se takmičiti za prestižnu Zlatnu palmu, otvara se danas... 15. 05. 2013. 09:26 >> 09:34 Komentari 0\nVIDEO: Sve greške u "Twilight" sagi Čak 91 grešku su pronašli fanovi filma... 14. 05. 2013. 23:27 >> 23:26 Komentari 0\nSAZNAJTE Ko je „mama“ u „How I Met Your Mother“? Popularna serija „How I Met Your Mother“ bliži se kraju, a gledaoci će napokon otkriti o kome glavni lik sve vrijeme zapravo priča... 14. 05. 2013. 19:40 >> 19:40 Komentari 0\n007 LEGO VIDEO: "Lego kazino Rojal" Uvodna scena 007 hita "Kazino Rojal" dobila svoj "Lego rimejk". Početne scene 21. djela franšize o neuništivom britanskom tajnom agentu Džejmsu Bondu, snimljene su u "stop-moušn" tehnici, sličicu po sličicu... 14. 05. 2013. 13:48 >> 13:49 Komentari 0\nSVE SPREMNO Sjutra počinje festival u Kanu Sudeći prema programu Međunarodnog festivala u Kanu (15. - 26. maj) jedna od glavnih inspiracija za filmove ove godine bila su književna djela i stripovi... 14. 05. 2013. 13:39 >> 13:39 Komentari 0\nSERIJA "24" Povratak najbrutalnijeg agenta malih ekrana Džek Bauer, kog glumi Kifer Satrelend u seriji "24", naredne godine u ovo vrijeme, vraća se na male ekrane... 14. 05. 2013. 09:46 >> 09:47 Komentari 0


Hotel za Doncaster (Victoria, Аустралија) : 483 pronađenih hotela\nRezultati obuhvataju hotele u blizini Doncaster Poređati prema :\nOvaj hoteli je najbliži: Doncaster Stil hotela Quest on Doncaster je Luksuzan, a pruža pun komfor i usluge kao što su: Restoran, Besplatan parking. Pozicija ovog hotela je istok za grad Melburn, a nalazi se u ulici 855 Doncaster Road, ...Još informacija\nBeau Monde International je u blizini Doncaster Na 35 minuta kolima udaljenosti od centra grada, ovaj hotel se nalazi u ulici 934 Doncaster Rd, a pozicija mu je istok za grad Melburn. Sve to ga čini idealnim za otkrivanje grada i okoline.Stil ovog ...Još informacija\nVaš izbor: Hotel za Doncaster (Victoria, Аустралија) : 483 pronađenih hotela