Putujemo u Evropu - Utisci, saveti, reakcije 2014\nSa putovanja ... > Utisci, saveti, reakcije 2014 >\nSloboda od ograničenja\nBerlin je na nas ostavio pozitivan utisak. Zadovoljni smo organizacijom I docekom. Nemacki vozovi su za nas bili pravi Space Shutle, ni francuski TGV ne moze biti njegova konkurencija ili bolji od njega.\nAmsterdam je sinonim za slobodu. Ljudi su prijatni i gostoprimljivi. Amsterdam pomaže da se čovek oslobodi ograničenja i predrasuda koje mu svakodnevnica nameće. Amsterdam ima najlepše i najčistije ulice i kanale lepše nego Venecija.\nNajlepši utisci i sećanja koja ćemo nositi iz Pariza biće poseta starom delu Pariza, Monmart i bazilika Sacre Coeur.\nBarselona je grad sunca i prelepih parkova. Obišli smo park Guell, videli dela poznatog Gaudija, uživali u Barseloni i čarima Mediterana u njihovim talasima i pučini.\nPosle 10 dana voznje do Srbije, naša zemlja nas je dočekala I uzviknula “Dobro nam došli”.\nDarko Aćimovic i Jovana Germanović, avgust 2014.\nBarselona bez konkurencije\nMalo je reci da je ovo putovanja ispalo i više nego\nsavršeno. Sve je počelo u Berlinu, nakon posete malom gradiću Postdamu krenuli smo u Roterdam i Amsterdam. Obišli smo Briž i Gent i krenuli put Pariza, pa za Barselonu, koja je ostavila najbolji utisak na mene. More, plaža, sunce, divni ljudi, gitare, španski jezik, sve je predivno.\nBogatstvo su prijatelji\nPrednost putovanja u velikim grupama je taj što je svako od nas postao bogatiji za još dvadesetak novih prijatelja. Berlin je fenomenalan grad. Savet: ovde definitivno treba duže ostati. Glavna destinacija Amsterdam. Za ovaj grad se može reći da je to severna Venecija: brodići, kanali i uske zgrade na obalama. Briž je potpuno drugačiji od ostalih gradova. Sledeća destinacija bio je Pariz. Grad sjaja i bede. Tri dana koliko smo proveli tamo nisu bila dovoljna da bi se obišle sve znamenitosti. Poseta Barseloni se pretvorila u pravo letovanje koje nam je prijalo nakon maratonskog putešestvija.\nDanica Jovanović, avgust 2014.\nSama, ali ne usamljena\nDva dana provedena u Berlinu bila su dovoljna da se fino prošeta. Uputila sam se za Roterdam. To je vrlo lep gradić, sa lukama i marinom, sa urbanom i tradicionalnom arhitekturom. Odlučila sam da svoje putovanje nastavim sama i nisam se pokajala. Ukrcala sam se u voz za Minhen, grad koji me je oduševio. Salzburg je takođe jako lep gradić, ali i prepun ljudi. Posetila sam i Linc, odakle sam nastavila svoje putovanje ka Rijeci. gde sam se odmorila p nakon tri dana vratila se kući puna utisaka.\nSanja Pavlović, avgust 2014.\nBerlin: ono što bih izdvojila jeste druženje sa ostalim učesnicima iz regiona u Centru za umetnost i urbanizam gde su nas dočekali gostoprimljivi domaćini. Šetnja bulevarom Unter den Linden, odmaranje u parku ispred Berlinske katedrale, obilazak Aleksandrovog trga, nezaobilazna Branderburška kapija i spomenik Jevrejima. Nastavili smo ka Amsterdamu, obilazak Van Gogovog muzeja, šetnja Red Light Districtom samo su od nekih stvari koje su me ostavile bez daha. Sledeća stanica Briž, arhitektura, priroda, čokolade. Pariz i zalazak sunca. Barselona, fontane, plaže, prijatan susret sa Špancima. Dalje smo nastavili ka Beču odakle smo se vratili kući.\nNataša Sudar, avgust 2014.\nNakon tri dana provedena u Berlinu rešila sam da prestanem da pravim planove i samo uživam u svemu što mi ovaj grad nudi. Tako proletose četiri dana i na red dodje Pariz. Pariz je magičan grad. Tri dana je bilo sasvim dovoljno da se obidje ceo Pariz, barem ono što sam želela da vidim. Obišla sam i Mompelje predivan gradić u blizini mora. I za kraj opet Berlin. Ovo je jedno od najboljih stvari koje su mi se desile do sada. Veoma osvežavajuće i inspirativno iskustvo.\nBojana Radmanović, avgust 2014.\nSvi ukusi putovanja!\nPosle Berlina smo otišli do Pariza, koji nam se dopao više nego što smo očekivali. Nakon toga smo odmorili u San Sebastijanu, gde smo imali priliku da vidmo mnogo surfera i upoznamo izvanredne ljude. Posle toga smo uspeli da stignemo do Portugala. Lagos ima najlepše plaže koje smo videli u Portugalu. Glavni savet: Probajte što više hrane!\nAnita, Katarina, Nataša i Danilo, avgust 2014.\nUspeli smo da probamo skandinavsku i belgijsku čokoladu, videli Holandiju i naravno Amsterdam. Iz Berlina, preko Hamburga i Kopenhagena do Malmea, a onda iz Malmea do Amsterdama, Brisela, Lila i Pariza. Još nismo svesni da smo u Francuskoj. Danas idemo za Švajcarsku, da se proba i njihova čokolada.\nRadan i Tomana, avgust 2014.\nPobednik je... Berlin!\nPosle produženog boravka u savršenom Berlinu uputili smo se u Holandiju. Bili smo u Hagu i Amsterdamu. Planiramo još i Brisel. Planovi za Lisabon su propali, nema više slobodnih mesta, tako da smo još ostali u ovom predivnom gradu. Za tri dana idemo u Barselonu. Na mene je Berlin ostavio baš snažan utisak, da se ja pitam, ja bih samo tamo bila!\nKristina Stefanović, avgust 2014.\nBeč je moj tip\n28. jula smo krenuli put Berlina. Posle 25 sati putovanja konačno stižemo u Berlin. Grad me je potpuno očarao. Moderan grad isprepleten arhitekturom Srednjeg veka. Sutradan, od ranog jutra smo imali radionice, pa smo se pomešali svi i krenuli da obilazimo znamenitosti Berlina. Obišli smo predratni aerodrom, mesta na kojima su bili koncentracioni logori i baštu koju uređuju ljudi iz celog sveta. Posle toga smo krenuli u Berlinski kulturni centar, gde smo takođe imali radionice i predstavljali razloge zbog kojih smo došli i koje su nam bile namere. Takođe, to je bila prilika da se upoznamo sa ostalim studentima, naravno ko već nije, a imali smo i predavanje poslanika iz nemačkog parlamenta o tome koji je značaj EU. Elem, sutradan smo krenuli put Amsterdama, a stacionirali se u Roterdamu. Šta da kažem, prelepi gradovi, Roterdam otmen, a Amsterdam „lud“ na svoj način. Bila je nedelja i mi smo krenuli u Belgiju, a tamo je bio najbolji mogući provod. Noćili smo na stanici i prvim vozom krenuli za Pariz. Posle Pariza je krenulo opuštanje, jer je sve pre toga bilo jurcanje po velegradima i trka sa vremenom, a onda je usledila Barselona. Klima je fenomenalna, prava mediteranska, bez zelenih površina, već je svuda šljaka i tako je karakteristična za ovaj deo Evrope. Posle uživanja u Barsi, počeli smo da se polako odvajamo. Neki su krenuli u Italiju, neki pravo kući, ali nas 12 je krenulo dalje u putešestvije i to preko Minhena za Beč. Totalno moj tip grada. Elegantan, moderan, prestonica Evrope za studente. Takoreći, grad svih naroda i narodnosti. Međutim, nismo se puno zadržavali, samo jednu noć smo prespavali, pa je bilo vreme da se krene kući. Definitivno je ovo za pamćenje za ceo život. I da, savet za buduće studente, nemojte nositi bekpekove! Prošlo je deset dana od kad sam se vratio i dalje osećam posledice 25kg na leđima.\nNikola Bogdanović, avgust 2014.\nFormula za odličan provod\nSabereš grupu od 15 do 20 ljudi tokom celog puta.\nPodeliš vreme između Berlina, Roterdama, Amsterdama, Briža, Pariza, Barselone i Beča.\nStrogo vodiš računa da se ne oduzmeš od nemačkih i belgijskih piva i francuskih i španskih vina. (Ovaj korak studenti često umeju da zaborave)\nDodatan uslov je da ti troškovi ulaska u Luvr i Pikasov muzej teže nuli.\nDodaš DJ-a sa Tibeta.\nSve to pomnožiš sa dobrim raspoloženjem i zabava je zagarantovana.\nDefinitivno, mesto gde bih želeo da se vratim je Nemačka. Po mom mišljenju daleko odskaču od ostatka Evrope. Videvši Drezden, grad koji je posle Hirošime i Nagasakija najviše stradao u Drugom svetskom ratu, kako izgleda danas, prilično me je impresioniralo. U Berlinu takođe, na sve strane mogu se videti kranovi, teretni vozovi, kamioni...industrija radi!\nDušan Stevanović, avgust 2014.\nNakon dvadesetpetočasovnog puta napokon smo stigli u Berlin. Naredni dan proveli smo uživajući u Berlinu, nemačkoj kulturi i društvu sjajnih ljudi, a nakon 3 dana vreme je bilo da se uputimo ka Parizu. Pariz me je oduševio. Iako je teško sporazumeti se sa Francuzima, ja im opraštam nepoznavanje engleskog jezika, jer francuski toliko lepo zvuči da ni ja, da sam na njihovom mestu, nikada ne bih pričala drugim jezikom. Osim Lisabona bili smo i u Lagosu. Ono što mi se možda najviše tamo svidelo su Portugalci, uvek raspoloženi, puni pozitivne energije, ljubazni i nasmejani. To je ono što bih volela da vidim u Srbiji - više nasmejanih ljudi. Onima koji reše da odu tamo savetovala bih da ne propuste santini, pastel de nata, portugalsko vino, Bairo Alto i izlazak sunca u Lagosu. Ekstra savet za buduće generacije: uživajte svakog sekunda u vašem putovanju i ponesite ogromne zalihe Plazme.\nNataša Ilić, avgust 2014.\nMediteran leči sve\nPutovanje sam započeo u Berlinu, gde je bio skup svih putnika sa prostora bivše Jugoslavije. Za tri nedelje ovog putovanja uspeli smo da pored Berlina u Nemačkoj obiđemo Potsdam, mali grad pored Berlina, i upoznamo par Nemica, koje odlično govore engleski jezik i imaju dobar ukus za vino. Nakon toga sledio je Amsterdam, mada smeštaj je bio u Roterdamu, jer je bilo jeftinije i lakše putovati. Put kroz Francusku bio je strašno naporan i dug, ali vredelo je, jer smo znali da se približavamo Mediteranu. Miris vazduha u Perpignanu govorio je da smo blizu Španije. Barselona je bila odredište u kojem smo znali da su zabava i odmor zagarantovani. Ovo putovanje će mi ostati u lepom sećanju i ne bih ga menjao ni za šta drugo.\nMilija Stojanović, avgust 2014.\nSlučајnо sе upоznаlе i zајеdnо prоputоvаlе Еvrоpu\nPоslе zаvršеnоg družеnjа u Bеrlinu vеćinа nаs је žеlеlа dа idе u Hоlаndiјu. Pоštо nаs је prirоdа u Hоlаndiјi оdušеvilа, а i dаn је biо sunčаn, оdlučilе smо dа оstаnеmо јоš јеdаn dаn u zеmlјi lаlа i vеtrеnjаčа, pа smо оtišlе dо Мidеlburgа, grаdа kојi sе nаlаzi rеlаtivnо blizu grаnicе sа Bеlgiјоm. Моžеmо slоbоdnо rеći dа nаm је tо biо јеdаn оd nајlеpših dаnа nа putоvаnju. Iznајmilе smо biciklе u јеdnоm hоtеlu, uzеlе mаpu i uputilе sе kа Sеvеrnоm mоru. Vоzilе smо sе u јеdnоm prаvcu оkо 20-tаk km i usput uživаlе pоsmаtrајući njihоvu prirоdu, svе је urеđеnо, čistо, nigdе smеćа i divlјih dеpоniја. Kаsnо pоpоdnе smо krеnulе zа Bеlgiјu i pоžеlеlе dа pоnоvimо оvај dаn mоždа vеć slеdеćе gоdinе.\nТri nоći u Pаrizu, nisu bilе dоvоlјnе dа sе svе оbiđе, аli dоvоlјnо dа nаs grаd оčаrа. Klаviri nа svаkој žеlеzničkој stаnici, i tаkо vаm nеkо оd putnikа zаsvirа nа klаviru dоk čеkаtе vоz, nеvеrоvаtnо. Bеz sumnjе, оvо је bilо nајlеpšе lеtоvаnjе dо sаdа - оtvоriš kаrtu i оdаbеrеš slеdеću dеstinаciјu. I dа nаpоmеnеmо, nаs dvе sе nismо pоznаvаlе prе putоvаnjа i nismо imаlе plаn putоvаnjа. Upоznаlе smо sе u Bеоgrаdu nа putu dо žеlеzničkе stаnicе, spоntаnо sе dоgоvаrаlе, zајеdnо prоputоvаlе Еvrоpu i nаstаvilе družеnjе pо pоvrаtku.\nМаriја Pеtrоvić i Ljilјаnа Živаnić, avgust 2014.\nZaboravite Internet i planove, samo uživajte\nU Berlinu je sve prošlo u najboljem redu, tipično nemački, od same organizacije, do načina na koji grad funkcioniše.\nDo Pariza smo na kraju stigli preko Brisela autobusom, jer vozova za to veče više nije bilo, a nismo hteli dalje da pomeramo dolazak, jer smo imali rezervisan smeštaj. Pariz je prelep grad, ne samo centar sa svim znamenitostima, već i sve one male ulice u okolini, sve odiše posebnom atmosferom i stilom, od ljudi do arhitekture i načina kako sve to zajedno funkcioniše.\nSledeća destinacija je bio San Sebastian. San Sebastian je savršeno mesto za odmor, mirne plaže i restorani, a tu je jedna surferska plaža gde surfuju svi od 7 do 77 godina. Odmah ujutru smo otišli do Lagosa (ili Lagoša, imam utisak da ni ljudi koji tamo žive nekad nisu sigurni kako se kaže), još jednog surferskog mesta sa prelepim plažama. Posle Lagosa smo se još jednom vratili u Lisabon, ovaj put na nešto duži period. Lisabon je i najlepši grad koji sam posetio, i pored sve muke sa rezervacijama, dodatnim plaćanjima autobusa opet bih postupio isto.\nPre početka putovanja sam mislio da će mi se Barselona najviše dopasti, ali nije bilo tako. Sam grad je prepun turista, ne može se porediti ni sa jednim drugim mestom. Bukvalno sam više vremena proveo gledajući da ne udarim u nekoga, umesto da sam gledao sam grad. Sam grad deluje egzotično (možda čak prelazi i u "kič" na nekim mestima) i za mene je sve previše šareno, napadno i malo naporno. Ipak, ljudi su ljubazni i hrana je odlična. Stvar koju sam primetio u Lisabonu (a manje-više i ostalim gradovima) i koju bih voleo da vidim u Srbiji je koliko ljudi nisu opterećeni šta će da obuku ili gde će da izađu noću. Mislim da se u tome više ogleda ideja Evropske unije nego u svim ostalim aspektima, poštovanje tuđih prava i osećaj da možeš da budeš to što jesi bez osude okoline ili nekog osećanja izopštenosti.\nŠto se tiče saveta za buduće generacije, glavni je da slobodno planiraju unapred, ali da ne rezervišu sve. Mi smo imali problem što smo za smeštaj u Portugalu i Barseloni platili pun iznos unapred, pa smo zbog toga morali dodatno da plaćamo autobuse samo da bismo nekako stigli na vreme. Što se tiče lopova, kriminala i slično, mislim da je dovoljan jedan osnovni nivo opreznosti i zdravog razuma (ne idite sami u zabačene ulice u 2 noću, ne ostavljajte stvari na mestima gde ih ne pazite i slično). Možda smo mi imali sreće, ali nikakvih problema nismo imali. Vreću za spavanje ponesite, jer puno znači. Može poslužiti kad se spava napolju, da se sedne u nekom parku, noću na plaži, kao jastuk u vozu, ili pokrivač, jer zna da bude hladno. Nemojte se previše oslanjati na Internet, jer ćete se iznenaditi koliko ga nema kada vam je najpotrebniji. Takođe mislim da je bolje oslanjati se na klasične mape nego na navigaciju, jer ćete tako bolje videti grad i ulice. Putovanje sa navigacijom se svede u gledanje u ekran dok se ne stigne do destinacije. Nemojte izbegavati metro, u svakom gradu je jednostavan sistem kako funkcioniše, dnevne karte nisu skupe, i dosta se vremena uštedi. Ali preporučujem da se bar jednom put pređe peške da se vidi malo više od samog centra grada. Gledajte u InterRail aplikacju što se tiče rasporeda vozova, ali obavezno proverite i na stanici za svaki voz kojim nameravate da putujete. Mi smo imali taj problem da je za jedan voz pisalo da ne rezervacije nisu potrebne, da bi se na kraju ispostavilo da tim vozom uopšte ne možemo da putujemo, jer je to neki ruski privatni voz. Posledica je bila da smo tu noć prespavali na stanici.\nDanilo Trifunjagić, avgust 2014.\nLjubazni domaćin u Danskoj\nPrvi dan u Berlinu je bio interesantan, obišli smo biblioteku koja se nalazi u Bade Strasse. Ostao sam još jedno veče u Berlinu i imao priliku da osetim noćni život koji on nudi. Ne znam kako sročiti tako nešto, ali je stvarno neverovatno videti toliko ljudi, posebnih na svoj način, gde svako radi nešto svoje, niko nikome ne smeta i svi uživaju.\nDanska... gde početi, prvi jak utisak na mene ostavio je broj jezika koje sam čuo u vozu do tamo, kao i deo kada se na trajekt ukrca ceo voz, dok mi odmaramo na njemu uz društvo galebova. Kada sam stigao na železničku stanicu u Kopenhagen, odatle sam pomoću dobijenih instrukcija stigao i kod svog couchsurf hosta Kaia koji živi u jednom "delu" Kopenhagena - Frederiksburgu. Kako mi je objasnio, taj deo drže konzervativci i zato nema grafita, prodavnica, buke, grad za sebe, poprilično prijatan, šaren, pun cveća i bašti. Domaćin je bio odličan, spremao mi je hranu, vodio me svuda, zna istoriju svega i sve mi je ispričao o mestima na kojima smo bili, čak me je i vodio u Helsingor na izložbu Philipa Gustona i Emila Nordea. Malo sam obišao Hamburg i uputio se za Pariz.\nSlovenija je prelepa, sva u planinama i oblacima, zelena i prekrivena šumama, ali je zato mala, pa je moj boravak trajao tamo samo 2 dana.\nSrđan Trifunović, avgust 2014.\nObilazak je najbolji uz lokalne vodiče\nPosle napornog putovanja vozom iz Beograda, po dolasku u Berlin videla sam da se put isplatio. Organizovan boravak i vreme učinili su da zaboravim na umor zbog putovanja. Naročito mi se svideo obilazak grada uz lokalne vodiče sa kojima smo obišli i upoznali deo Berlina. Drago mi je što sam ostala još jedan dan duže u ovom gradu i ceo dan obilazila glavne turističke atrakcije sa ostatkom grupe. Sve u svemu, bilo je jako lepo iskustvo i drago mi je što sam bila deo toga!\nMarina Zajić, avgust 2014.\nNaša mala ekskurzija\nBerlin je na većinu ostavio lep utisak. Civilizovan, čist grad i ljudi koji nisu toliko nepristupačni i hladni kako sam zamišljala.\nAmsterdamom sam se oduševila već na prvi pogled. Svet u malom, ovde možete videti sve, od Rajks i Van Gogh-ovog muzeja, tradicionalne arhitekture, prelepih mostova, do coffee shop-ova, red light district-a i parade ponosa koju smo uspeli da ispratimo. Preporuka za Amsterdam: ponesite kabanice sa sobom, pošto su kratki pljuskovi normalni za ovaj kraj.\nSledeća destinacija - Pariz, grad ogromnih razmera, a takve su i znamenitosti grada. Barselona, naše sledeće odredište, smo svi jedva dočekali, s obzirom da smo posle jurnjave po Evropi konacno ugledali more. Na kraju, nakon 12 presedanja, trčanja iz voza u voz, stižemo do našeg poslednjeg odredišta - Beča, gde smo napunili baterije za povratak kući. Ono što sam primetila kod evropskih zemalja je da veoma neguju svoju kulturu, čuvaju svoje nasleđe i to znaju da unovče, to je po meni glavna stvar na šta treba da se ugledamo što se tiče Evrope.\nZa kraj, par saveta za buduće putnike: preporučujem da nosite back pack, s tim da dobro napravite raspored gde vam je šta, jer ćete u suprotnom vaditi sve stvari iz ranca da biste našli onu koja vam treba, kao što je bilo u mom slučaju , tražite hostel blizu železničke stanice, i na kraju, najvažnije je da ponesete dobro raspoloženje, da uživate i opustite se.\nNailazićete na probleme, česte promene planova, bićete umorni i iscrpljeni, ali sve to nije ništa naspram onih lepih stvari koje ćete doživeti i uspomena koje ostaju za ceo život.\nJelena Martinović, avgust 2014.\nMi putnici treba da prenosimo dobre prakse u našim zajednicama\nPosle Berlina je došao na red Amsterdam, u kojem je održavana gej parada. To je bilo veoma interesantno iz dva razloga, prvo jer sam prvi put imao priliku da vidim takav događaj, a druga interesantna stvar su bile reakcije mojih saputnika.\nPored Ajfelovog tornja, drugo najlepše iskustvo je bilo slušanje jedne od mojih omiljenih kompozicija pored magične fontane u Barseloni, koju bih definitivno želeo da iskusim i u Srbiji, što i nije tako daleko od ostvarenja, jer sam saznao da i Surdulica ima fontanu koja menja boje, samo treba dodati i muziku.\nKada bih mogao da prenesem u Srbiju nešto iz država u kojima sam bio, to bi ponajviše bila svakodnevna kultura ljudi koji brinu ne samo o sebi, već i o drugima , kao i o svojoj okolini. Takve stvari, nažalost ne mogu se spakovati u ranac i doneti kući, ali smo zato tu mi, putnici, da kući pored priča o lepim mestima ukažemo i na ponašanja i stavove koji nam mogu doprineti kao društvu u celini, tu leži velika vrednost ovog programa.\nMiloš Kostadinov, avgust 2014.\nKada putuješ sam, nikada nisi sam\nU Amsterdamu sam provela jedan dan i imala sam šta da vidim! Grad je divan - ulice, kanali, građevine... Svi voze bicikle. Ulice pune ljudi koji se lepo provode.\nBarselona i prelepih 8 dana u njoj... Čini mi se da mi ne bi bilo dovoljno ni mesec dana da se nauživam. Upoznala sam mnogo stranaca, propričala španski, učila sve da kažu nešto na srpskom, pričali su mi o svojoj zemlji, običajima itd., kao i ja o Srbiji. Španci su ljubazni, druželjubivi, prijatni, opušteni, prirodni... sve najbolje. Dosta su nam slični. Barselona je zaista prelepa i ovo je mesto koje želim da vidim opet, opet i opet! Uživate u ulicama Barselone i ne osetite da ste prepešačili više od 15km. Shvatite da nijedna od preko 1000 fotografija u vašem fotoaparatu ne može ni približno da prenese prizore koje ste videli. I na kraju obećanje "Doći ću ovde opet!". Hasta luego, Barcelona!\nČetiri dana u Rimu i putovanje kroz vekove. Čari Rima vas jednostavno vuku. Italijani su takođe ljubazni (jedan od njih je izašao iz voza da bi mi objasnio kako da stignem do Vatikana), jedino što mi deluju malo oprezniji od Španaca i nekako odmereniji (Španci mi se ipak malo više sviđaju), osim onih koji na ulici dobacuju "Ciao, bella!". Kada posmatrate grad i njegove zamenitosti, stalno se pitate "Koliko je ovo staro?" (bilo bi dobro uzeti nekog vodiča). Sve je očuvano kao da je načinjeno ove godine! Koračate kroz istoriju i zamišljate ljude i dešavanja oko vas...\nA onda je došlo vreme da se vratim kući odnosno u realnost...\nMoja odluka da putujem sama pokazala se kao odlična. U početku sam bila skeptična prema tome i plašila se kako ću se snaći, da mi se nešto ne desi itd., a posle shvatim da ništa nije strašno kao što nam izgleda. Ovo je moje prvo ovakvo putovanje i jedno veliko i divno iskustvo. Krenula sam u nepoznato sa rancem koji je skoro veći od mene, a vratila sam se s mnoštvom prelepih uspomena i sa još jačom željom da putujem i upoznajem svet.\nObrenija Novković, avgust 2014.\nPutovala sam samostalno, u velikoj i u malog grupi. Upoznala mnogo zanimljivih ljudi i još interesantnije krajeve. Najveći utisak na mene je ostavila Belgija i neizbežni Briž. Nikada ranije nisam čula za ovaj grad te ništa posebno nisam ni očekivala. Ne znam kako drugačije da ga opišem do zaista bajkovitog grada.\nNakon Berlina krenuli smo put Amsterdama, spavali u Roterdamu i posetili u Srbiji nažalost još uvek ozloglašenu gej paradu. Verujte, bila je to neverovatna žurka u centru Amsterdama bez naglaska nasilja ili podsmeha.\nNakon toga Pariz i Francuska koja me je oduševila i razočarala istovremeno.\nA onda Barselona, more, talasi i odmor. Previše trčanja iz jednog u drugo mesto, istorijski spomenici, važne građevine, zanimljive katedrale, crkve, sve smo to zaboravili na par dana i uživali u španskoj obali.\nSada sam već par dana u Srbiji i stalno listam slike (preko 1200 njih). Još uvek ne verujem šta sam proživela. Ostvarenje jednog sna iz detinjstva i 22 neverovatna dana putovanja po Evropi.\nNikoleta Đorđević, avgust 2014.\nLjudi koje sam upoznao ulepšali su mi putovanje\nSavet za buduće učesnike ovog projekta je da nema potrebe da nosite velike rančeve, kofer sa točkićima je mnogo bolji izbor. Na putu do Berlina ispostavilo se da još 15-ak ljudi planira da obiđe iste gradova kao i ja, tako da sam ja celo svoje putovanje proveo u grupi od 15-ak fantastičnih ljudi, koje sam prvi put tada upoznao. Berlin je zaista prelep grad, sa udobnom železničkom stanicom. Prirodnjački muzej i Brandenburška kapija su samo neke od stvari koje treba obići u Berlinu. Naravno, tu su neizbežne kobasice i pivo. Iz Berlina sam na jedan dan otišao do Potsdama, koje je možda i najlepši grad na ovom putovanju. Sledeća stanica je bila Amsterdam. Zbog povoljnijeg smeštaja spavao sam u Roterdamu, koji je 1h vožnje udaljen od Amsterdama. Briž je ostavio utisak mirnog i sređenog grada sa jako udobnom stanicom. Čokolade i bombonjere su im previše dobre. U Brižu sam pio i pivo sa 12% alkohola, koje nije nešto ali svakako treba probati. Posetio sam Pariz i Barselonu i otišao u Beč gde sam imao utisak kao da sam u Beogradu zbog broja ljudi koji govori srpski jezik. Ukupno sam proveo 20 dana na putovanju. Bilo je prelepo. Najjači utisak su definitivno ljudi koje sam upoznao na ovom putovanju i koji su mi ulepšali ovaj put. Hvala svima koji su pomogli da se ovo putovanje organizuje.\nMiloš Jordanski, avgust 2014.\nIskustva i ljudi koje upoznajete najdragocenije su uspomene\nNakon višečasovnog putovanja do Berlina, stupili smo na glavnu železničku stanicu, nestalo je umora jer nas je fascinirala njena grandioznost: imali smo utisak da je sama stanica mali grad u okviru Berlina, koji ima svoj mikro-svet, gde sve savršeno funkcioniše, u šta smo se uverili kasnije, kada smo putovali nemačkim železnicama. Prepuni utisaka iz Berlina, sutradan smo se uputili ka Drezdenu koji nas je ostavio bez daha.\nObišli smo Keln i Roterdam, i zajednički Amsterdam koji nas je opčinio svojim predivnim kanalima, a kuća Ane Frank, Muzej Rembranta i Van Goga su nam bili I više nego dovoljni da shvatimo da ovaj grad nema samo jedno lice, ono zbog koje većina turista dolazi u ovaj grad. U Briselu je bila nezaobilazna čokolada, koju su nam nudili gotovo u svakoj prodavnici, ulepšala je utisak, a nismo propustili da probamo i belgijske vafle. Nakon obilaska Birisela pomislili smo da je čaroban, ali onda smo videli još bajkoliki Briž.\nPo dolasku u Pariz,s obzirom na to da je voz kasnio, shvatili smo da do hostela, u kojem smo rezervisali mesta, ne možemo da stignemo, jer je metro zatvoren posle ponoći. Tu su se Francuzi pokazali kao izuzetni domaćini, kada nam je dvoje divnih radnika francuske železnice, koji su se zadesili na stanici u Amienu, pomoglo da do hostela stignemo bezbedno i brzo. Nakon razgledanja Pariza kada smo odlučili da nastavimo putovanje, saznali smo da vožnja do bilo kog grada iz Pariza zahteva doplatu, pa smo, umesto da nastavimo putovanje preko juga Francuske do severa Italije, odlučili da se vratimo istim putem kojim smo došli - do Brisela.\nObišli smo Beč, Salzburg, Firencu i Veneciju, koja nas je iznenadila previsokim cenama. Iz Italije smo planirali da se u Srbiju vratimo preko Hrvatske, kako bismo osetili malo hrvatskog primorja, ali nam je plan osujetila slaba povezanost balkanskih železnica, s tim što je razočarenje bila i italijanska železnica koja iz Trsta nije imala nijedan voz dalje. Dakle, jedina povoljna opcija u tom trenutku je bio povratak u Beč, odakle bismo, preko Budimpešte, stigli u Beograd.\nIako iscrpljeni, svi smo bili puni najlepših utisaka i uspomena za ceo život. Slike koje smo poneli sa putovanja, iskustva koja smo stekli, ljudi koje smo upoznali i saznanja o mestima koja smo posetili su nešto najdragocenije što smo mogli da dobijemo od ovog putovanja i nadamo se će i ubuduće biti prilika da doživimo nešto slično ovome. Jedno OGROMNO hvala Evropskom pokretu što nam je sve ovo omogućio!\nMilica Veselinović, Renata Corelj i Milan Živković, avgust 2014.\nProbajte lokalne specijalitete - tako ćete uvek znati gde treba da se vratite!\nU Berlinu smo proveli dva dana istražujući grad, upoznajući se sa studenatima iz regiona i provodeći vreme u zajedničkim aktivnostima. Zahvaljujući našim domaćinima ovde, koji su se za sve (smeštaj, klopa, obilasci) pobrinuli, i koji su sve jako dobro organizovali nama ništa nije preostalo osim da uživamo. Jedno veliko danke schön za domaćine!\nBerlin je veoma lep grad, cist i uređen. Svi su, počev od zaposlenih u hotelu gde smo bili smešteni, pa do ljudi koje smo sretali na ulicama bili otvoreni i spremni da pomognu i odgovore na sva naša pitanja. Nakon Berlina zaputili smo se za Holandiju, gde smo obišli Roterdam i Amsterdam.\nSevernjacka arhitektura me oduševila toliko da nisam gasila fotoaparat. Ukoliko i vi budete obilazili Amsterdam preporučujem vam da odete i u Muzej Van Goga, sigurno necete izaći ravnodušni. Iz zemlje lala i vetrenjača zaputili smo se u zemlju čokolade. Gde god da ste probajte lokalne specijalitete, jer to je jedan od načina da upoznate kulturu, i jos nesto, tako ćete znati gde treba da se vratite. Obišli smo Pariz, Barselonu, Beč - grad u kojem je nemoguće ne sresti „nekog svog“.\nOno što mi se posebno svidelo na ovom putu, je najvaznije prevozno sredstvo svih stanovnika Severne Evrope - bicikl. Bicikl voze svi i po svakom vremenu. Tako Evropljani ne samo da štede na prevozu, doprinose očuvanju i zaštiti životne sredine tako i umnogome doprinose očuvanju i unapređenju svog zdravlja. O tome možemo sigurno da naučimo od njih.\nI za kraj nekoliko saveta za buduće generacije koje budu imale sreću da putuju preko ovog programa. Na putovanje nosite bekpek, jer ste mnogo pokretljiviji sa njim. Prilikom pakovanja neka vam podsetnik bude odeljak saveti za putovanje sa ove stranice, tako ćete biti sigurni da ništa niste zaboravili. Kad god naiđete na supermarket, odvojite malo vremena da obezbedite sebi hranu bar za taj dan, jer na mestima na kojima se turisti kreću nema supermarketa, a male prodavnice su prilično skupe da bi ste u njima pazarili. Pričajte sa ljudima koje tamo sretnete i obavezno svakom od njih recite po nešto o nama i o našoj zemlji, znajte onda da ste učinili nešto dobro za nas i našu zemlju.\nVeoma sam srećna što sam izabrana na ovom konkursu, ovo je bilo veliko iskustvo za mene i nešto što ću zauvek pamtiti. A mesta koja sam obišla, prijatelje koje sam upoznala su, nesto čemu ću se uvek vraćati.\nJovana Jerosimović, avgust 2014.\n22 dana potpunog ushićenja\nZa početak Berlin i sve pohvale Bosch Fondaciji koja se pokazala kao izvrstan domaćin. Najveći utisak su mi ostavili ljudi, za koje sam verovala da su rezervisani, ali zatekoše me simpatični prolaznici koji, kada vas ugledaju kako tumarate sa mapama u rukama, ljubazno pitaju da li vam je potrebna pomoć. Spomenik žrtvama holokausta nikako ne bi trebalo propustiti.\nPosetili smo Pariz,ali ubedljivo najjači utisak nosim iz Španije gde su ljudi toliko srdačni, prijatni i spontani i imaju strpljenja dok vi lupetate na nekoj sopstvenoj verziji španskog jezika. Sasvim slučajno smo dospeli i u gradić Salamanku, potpuno nesvesni njegove bogate istorije i izuzetne lepote. Po meni, zaista su sve te nepredviđene naizgled "nebitne" destinacije donele pravu čar ovom iskustvu.\nNakon Španije, stigosmo do željno iščekivanog Portugala i Lagoša gde smo probali razne specijalitete- bakalara, lignje, gambore. Obišli smo Lisabon, ponovo Barselonu i bili u Minhenu. Zaista se sve dogodovštine ne mogu ispričati, ne može se preneti ni delić od ushićenja koje vama vlada čitava dvadeset i dva dana...\nAleksić Katarina, Ilić Nataša, Trifunagić Danilo, Manić Anita, avgust 2014.\nNapunite se pozitivnom energijom i naoružajte strpljenjem\nIskreno, ne znam ni odakle bih krenuo, jer je ovo putovanje bilo toliko bogato i predivno, da bih mogao satima da pišem. U Berlinu je bilo divno, prvo smo se oduševili onim čudom od železničke stanice na nekoliko nivoa, bili smo smešteni u super hotelu i upoznavali se, jer je to jedinstvena prilika da se družite sa ljudima i iz ostalih zemalja, koji su krenuli na isto ovo putovanje. Zatim sam sa svoja 3 saputnika krenuo dalje. Obišli smo Amsterdam, Roterdam, Hag, videli Severno more koje me je ostavilo bez daha, Pariz, Španiju…\nMoj savet za je da nosite što manje stvari (koje u jednom gradu možete recimo i oprati) i da ponesete puno pozitivne energije sa sobom (i strpljenja), jer ćete tako izvući sve ono najbolje iz ovog putovanja. Rezervacije smeštaja, oko kojih sam se ja u početku brinuo, zaista ne predstavljaju nikakav problem, mi smo uglavnom koristili booking.com, a nekad i hostelworld.com. U svakom slučaju, uhodaćete se brzo i kasnije taj deo posla obavljati za svega nekoliko minuta.\nSenad Bjelić, avgust 2014.\nUtreht i Arnem koji nas je potpuno oduševio! Odmah smo primetile koliko su ljudi u ovom gradu ljubazni, veseli i pevuše na svakom koraku :D Kod nas bi takvi imali etiketu ludaka. Saznale smo da možete uzeti bicikl i voziti se ceo dan predivnom prirodom oko grada i posmatrati ga iz te perspektive. U ovom gradu nalazi se i najveći zoološki vrt u zemlji. Ovde smo upoznali divne ljude i ovaj grad nam je delovao kao raj. Svakako treba posetiti Briž I grad Lil. Posetile smo još Pariz i Beč.\nPrimetile smo da su nam se najviše svideli gradovi koji nisu prestonice, jer su ljudi u njima otvoreniji i druželjubiviji, a i duh takvih gradova se brže doživi i oseti, dok je za glavne gradove potrebno više strpljenja i vremena/novca što je nama falilo. Uočile smo i neke jednostavne, a tako korisne detalje, koji su sigurno svima od velike pomoći, posebno turistima kojima i treba približiti grad. Svako prevozno sredstvo u svakom gradu iznad ulaza ima lepo ispisan broj stanica, sa njihovim nazivima i brojevima drugih prevoza pored određenih stanica na kojima se može izvršiti presedanje.\nNeverovatno korisna stvar, posebno ako ste prvi put u nekom gradu! Još jedna od stvari koja nas je oduševila, a koja kod nas nije zastupljena je to što ljudi na železničkoj stanici i metrou dele ono što je najpotrebnije turistima - mape za snalaženje u gradskom saobraćaju, kao i mape grada.\nMarijana Marković, avgust 2014.\nRoboti u Getreborgu i ulica iz 16. veka u Pragu\nNakon celodnevnog obilaska Berlina uputili smo se za glavni grad Švedske - Stokholm. U Stockholmu su nas dočekali prijatelji iz Srbije i ugostili nas u naredna 4 dana. Naši domaćini su nas upoznali sa glavim gradom. Oduševili smo se znamenitostima, kao što su Nobelova kuća, Riksdag, Kraljev dvor, Vasa muzej, Akva svet, Muzej kraljevskih brodova i još mnogo destinacija koje su Šveđani učinili dostupnim i zanimljivim za turiste. Ipak kao studentima Mašinstva, najinteresantniji nam je bio Vasa muzej. Vojni brod težine preko 1000 tona koji je trebalo da predstavlja tehnološko čudo svog vremena i oličenje moći kraljevine, potonuo je svega posle 1km plovidbe. Tu je i ostao narednih 333 godine, kada je izvađen u potpuno očuvanom stanju, nakon čega je oko njega sagrađen muzej. Nazapamćeno leto u Švedskoj iskusili smo tokom nastavka putovanja ka Geteborgu.\nSmeštaj u Geteborgu smo našli preko sajta www.couchsurfing.org. Obišli smo par tehničkih radionica u kojima mladi ljudi imaju prostor, opremu i mogućnost za razvoj robotike i razne nove tehnologije. Osetili smo da nam tako nešto nedostaje u Srbiji. Ostatak dana smo proveli obilazeći grad. Naša naredna destinacija bila je Oberstdorf. Prelepo planinsko mesto, turistički savršeno organizovano, jedno od najpoznatijih Nemačkih skijališta na Alpima sa svetski poznatom skakaonicom, pružilo nam je savršen odmor na ovom putovanju. Uživali smo u dugim šetnjama po planinskim stazama koje su dobro obeležene i obezbeđene i na kojim nepostoji ni najmanji nagoveštaj bilo kakvih otpadaka. Jedan dan smo uživali u duhu Nemačke, na njihovom tradicionalnom seoskom vašaru, uz domaće nemačko pivo, prepoznatljive kobasice, gulaš i tradicionalnu muziku. Sledeća stanica - Minhen.\nNagoveštaj načina života u Minhenu pružila nam je užurbana atmosfera u jeku priprema Oktobar festa. Prelepe građevine, ogromni trgovi puni ljudi, istorijski spomenici dokaz su statusa i istorijskog značaja grada. Konigsplatz, Karolinen-platz, Technische Universitet, Englischer Garten, Hofgarten, Residenz,Marien-platz. Drugi dan u Minhenu smo zbog lošeg vremena iskoristili da provedemo u BMW Welt i BMW Museum.\nNaredna destinacija nam je bila Prag. Grad koji jedino može da se upozna na nogama. Mnogo detalja, uskih ulica u kojima su sakrivene prelepe znamenitosti, preko velelepnih trgova, crkava i Karlovog mosta do najvećeg dvorca na svetu. Zaista jedan od najlepših gradova koji smo videli. Manastir svetog Đorđa, Katedrala Svetog Vida u čijoj u kripti se nalaze grobovi najpoznatijeg češkog kralja Karla IV i austrijskog imperatora Rudolfa II Hasburškog, Zlatna ulica (niz kuća iz 16. veka, sagrađenih između utvrđenja u gotičkom stilu), Starogradski trg, Astronomski sat, Jervrejske sinagoge i još mnogo izuzetnih atrakcija. Tu se naše putovanje što se triče Evrope završilo.\nKristina Đurović, avgust 2014.\nVozovi i bicikli\nKada saberem sve utiske sa ovog putovanja, shvatim da bi mi trebalo previše vremena da bi ih nekome preneo, a zapravo ne bih ni mogao u potpunosti to da učinim. Za ovaj tekst odabrao sam temu transporta u Berlinu. Dve najjzastupljenije vrste prevoza u Berlinu su metro i biciklizam. Metro u Berlinu je veoma organizovan i grad je dobro pokriven velikim brojem linija. Vozovi su veoma česti i svuda se stiže brzo. Stanice su zanimljive, jer je svaka arhitektonski i stilski drugačija. Postoje čak dve nezavisne kompanije koje saobraćaju na različitim trasama - S-Bahn (nadzemni vozovi) i U-Bahn (podzemni vozovi).\nBicikl je ukratko zabavnije, zdravije i jeftinije prevozno sredstvo od gradskog prevoza. Zahvaljujući velikom broju biciklističkih traka i staza, kao i obazrivošću ostalih učesnika u saobraćaju, vožnja bicikla je bezbedna i veoma zastupljena u Berlinu. Kacige se gotovo uopšte ne koriste. Postoji i javni sistem bicikala koji je veoma funkcionalan. Godišnjom članarinom od oko 40 evra moguće je preplatiti se na iznajmljivanje istih sa vremenskim ograničenjem od pola sata. Ceo sistem je automatizovan i stanice na kojima se uzimaju i ostavljaju bicikli su rasprostranjene.\nU parku Templhof bicikli, longbordovi sa jedrom, trotineti i dr. se voze rekrativno. Ovaj park nastao je zatvaranjem aerodroma i nekadašnja pista sada ima drugu namenu. U duhu berlinskog stila života, bicikli se koriste kao prevozno sredstvo čak i do klubova. Ispred kluba Sisyphos koji je prilično udaljen od ostalih koji se uglavnom nalaze u Krojcbergu, mogu se videti veliki redovi ostavljenih bicikla tokom celog vikenda. Mere koje se preduzimaju za zaštitu bicikala od krađe mogu dosta da nam kažu o bezbednosti samog grada. Ako je suditi po tome, Berlin je jedan od bezbednijih gradova koje sam posetio na ovom putovanju.\nMarko Petković, avgust 2014.\nDrezden je grad koji je po mom mišljenju najbolje urbanistički isplaniran od svih ostalih koje sam obišao. U samom centru grada dominantna je starija gradnja i sami objekti koji su građeni u skorije vreme su projektovani tako da se uklope u taj ambijent. „Granica“ između ovog dela grada i dela u kojem preovlađuje savremena i urbana gradnja je jedna veća prometna ulica, što je svakako zanimljivo za videti. Posetili smo Muzej transporta i u prvi mah nisam bio oduševljen, jer mi je sve delovalo kao neka velika izložba starijih automobila i vozova. Nakon toga sam uspeo da pronađem nešto što mi je zaista privuklo pažnju, a to je bila prostorija sa instrumentima na kojima smo mogli da testiramo aerodinamičnost određenih oblika.\nGrad je bio prepun mladih što je ostavilo utisak živog grada, ali kasnije smo shvatili da se održava festival. Pošto se nismo zadržavali duže od jednog dana, nismo uspeli da saznamo da li je takva atmosfera i drugim danima. U Drezdenu smo posetili stadion kluba Borusia Dortmund, i deluje kao da je upravo on najveća atrakcija u ovom gradu i veoma važan za meštane. U Kelnu nas je fascinirala Kelnska katedrala svojom veličinom i lepotom, ali i muzej čokolade u kom smo imali prilku da se bliže upoznamo sa načinom proizvodnje iste, i na naše veliko oduševljenje, da je degustiramo.\nPosetlili smo još i Roterdam, Amsterdam, Antverpen, Barselonu. Svoje putovanje sam zaršio u Minhenu gde sam stekao utisak da je to jedan od gradova sa najvišim standardom u odnosu na druge gradove koje sam posetio. Pogled sa Olympic Towera svakako oduzima dah kao i ceo kompleks Olimpija parka.\nVladimir Todorović, avgust 2014.\nNe propustite šansu da razbijete predrasude\nNajvažniji i najpoučniji trenuci za mene prilikom obilaska Evrope jesu bili kontakt sa ljudima. Divno je upoznati različite ljude koji potiču iz tako drugačijih okolina od naše. Ljudi su pozitivni i spremni da pomognu, porazgovaraju i nasmeše se. Imali smo situacija kada nas prolaznici samo vide sa raširenom kartom na ulici i pitaju nas kako nam mogu pomoći. Jedno od najdivnijih prepodneva smo iskusili u Arnhemu kada nas je lokalni gospodin isto tako sreo na ulici dok smo vozili bicikle i pitao da li želimo da nam pokaže grad. Izuzetno je prijatno boraviti u jednoj tako opuštenoj sredini oslobođenoj stega. Dobra šansa za vežbanje jezika i dobra šansa za razbijanje bilo kakvih predrasuda ako ih imate. Nakon toga, treba napomenuti da ćete na ovakvom putovanju, pored upoznavanja lokaliteta različitih kultura, upoznati i svoje prijatelje i sebe. Ovo je potpuno novi kontekst u kome funkcionišete i biće zanimljivo snalaziti se u novim situacijama, dolaziti u kreativne sukobe mišljenja i istraživati ono što vam se nudi.\nKristina Radosavljević, avgust 2014.\n22 dana, 17 saputnika, 13 zemalja, 20 gradova, 7 500 hiljada kilometara\nBerlin je privukao moju pažnju ne samo zbog svojih grandioznih građevina, već i zbog svog duha koji nije materujalistički već slobodarski, inače u kojem gradu biste mogli posaditi sopstvenu baštu u samom centru grada gde jedan kvadratni metar vredi više hiljada evra. Obišli smo i Potsdam, grad blizu Berlina koji nas je zadivio lepotom. Prilikom izlaska iz stanice steknete utisak da je u pitanju grad koji je tek pušten u upotrebu, uređene ulice, prelepo jezero i prijatni ljudi koji su nas čak i poveli u obilazak samog grada.\nPreko Duizburga i Utrehta stigli smo u Roterdam. Roterdam je lep grad ali smo ga ipak iskoristili kao bazu za atak na Amsterdam koji je udaljen samo 40 minuta vozom. Amsterdam je nudio sve, čak previše za moj ukus. Venecija na holandski način, toliko kanala i ljudi spremnih da brodovima obilaze i slikaju sve našta naiđu. Preko Rosendala i Antverpena zaputili smo se prema Brižu. Veoma pitom grad, prijatni ljudi, travnjaci, uređene ulice, prodavnice belgijske čokolade, vodeni kanali.\nU Parizu smo krenuli od Luvra koji je poput lavirinta do Ajfelovog tornja, zatim od Montmatre do Trijumfalne kapije, Obeliska i Jelisejskih polja. Na putu prema Barseloni stajao je mali, ali vrlo interesantan grad, Perpinjan. Kratko vreme u njemu smo iskoristili da ga upoznamo, istina neplanirano ali nismo bili razočarani. Dolaskom u Barselonu uputili smo se direktno prema plaži, istorija, gradovi i muzeji i naša želja prema tim sadržajima je skoro nestala, pa smo sada hteli da se odmorimo od svega toga, a plaža Barseloneta nam je upravo to ponudila.\nPovratak je takođe bio interesantan. Od Barselone preko Cerbera, Liona i Mulhousa u Francuskoj, Bazela i Ciriha u Švajcarskoj, Minhena u Nemačkoj, Salzburga, Beča, Graca i Villaha u Austriji,do Ljubljane, Zagreba i Beograda. Preko 20 gradova, 7 i po hiljada kilometara puta, 13 zemalja i nas 17 saputnika, sve je ovo proteklo u okviru 22 dana. Navedeni brojevi nemaju toliki značaj koliko su značajna steknuta prijateljstva, doživljaji i uspomene koje nosimo posle ovog putovanja.\nNaser Maslar, avgust 2014.\nKlabing po Evropi\nNa putu po Evropi posetio sam Berlin, Enshede, Amsterdam, Gent, Pariz, i za kraj ponovo Berlin. Kao dugogodišnji poštovaoc elekronske muzike, što od prijatelja koji su ga posetili, što iz raznih tematskih časopisa i dokumentarnih emisija, u nebrojeno navrata dolazio sam do priča prepunih neskrivenog uzbuđenja kada je legendarna berlinska tehno scena u pitanju. Sada sam konačno imao priliku da se uverim i ličnim iskustvom. I čini mi se da sam priliku iskoristio veoma dobro. Posetio sam legendarni Tresor jedan od najstarijih andergraund tehno klubova u kojem je čitava “priča” pre nekih 25 godina i počela, da bi već sredinom 90-tih dobila na punom zamahu, postajući jedna od najprepoznatljivijih stavki u savremenoj umetnosti i uopšte kulturi Berlina, pa i čitave Nemačke. Sledećih večeri imao sam čast da posetim i klubove Suiside Circus (koji je na mene atmosferom i publikom ostavio najlepši utisak), Club der Visionaere (koji odlikuje sjajna atmosfera za “after-partije”, s obzirom da je na obali i da je skoro ceo na otvorenom), Berghain (koji je trenutno ubedljivo najpopularniji, sa svojim već čuvenim redovima koji se čekaju i do preko 3 sata, i jako mršavim šansama da ćete uopšte ući ako ne dođete u popodnevnim časovima, a što je ustvari potpuno svejedno, jer žurke traju od četvrtka do ponedeljka bez prestanka, a atmosfera unutra nije preterano drugačija sve vreme), R19 (koji prestavlja pravo andergraund mesto u punom smislu te reči, za koje ne zna puno turista, već je pravo okupljalište Berlinaca koji ne propuštaju da se požale kako “scena nije kao što je bila, da je sve postalo previše mainstream i da im je muka od turista na sve strane, koji ustvari pojma nemaju ni gde su došli”).\nFilip Otović Višnjić, avgust 2014.\nObilazak nepoznatih krajeva sveta čoveka čini bogatijim, smelijim, hrabrijim, mudrijim, a samim tim i srećnijim!\nSeverni Berlin podsetio me je na bilo koji grad u Srbiji. Bulevari, zgrade nimalo neobične, ulice ne suviše čiste. Ipak, konstantno je pred očima iskrsavalo nešto što bi me podsetilo na to gde se nalazim: gospođa koja u kolicima za bebu gura belog, čupavog kućnog ljubimca, velike zelene površine, gradilišta koja svedoče o tome da se grad razvija, da napreduje, o metroima da ne govorimo. Videli smo mnogobrojne napuštene industrijske objekte koji se koriste u svrhu realizacije i promocije moderne umetnosti, u kojima, dakle, pogotovo mladi ljudi imaju priliku da izraze svoju kreativnost. Taj me je Berlin, iako pozitivno konotiran, podsetio na onaj Berlin koji poznajem iz filmova o Drugom svetskom ratu. Tom utisku o nekoj vrsti sivila i steriliteta koji je na mene ostavila sveukupna arhitektura Berlina, bez obzira na sve prijatne doživljaje, ni sad ne mogu da se oduprem.\nU Roterdam smo stigli nešto pre ponoći. Zaustavljamo nasmejanu, beskrajno šarmantnu devojku na biciklu ne bi li nam pomogla. I, od tog momenta počinju da se dešavaju lepe stvari. Devojka ne samo da je bila toliko ljubazna da nas sasluša, nego se zadržala sa nama sve dok konačno nije pronašla put kojim treba da idemo. U medjuvremenu, dok smo sa njom razgovarali, prišla nam je svojevoljno i mala grupa mladih ljudi voljnih da pomognu pošto su shvatili da nam je pomoć potrebna.\nHag je mnogo mirniji od Amsterdama, i zato, čini mi se, mnogo prijatniji za život. Usled odsustva tog mnoštva ljudi na koje smo naišli u Amsterdamu, a zbog ogromnih zelenih površina i blizine Severnog mora, haški vazduh je nešto posebno - morski, ali bez primese one mediteranske vreline, već svež, skoro planinski, a ipak morski slan! Pešačili smo od železničke stanice do Ševeningena, do plaže, umorili smo se poprilično, ipak je to put od, ako se ne varam, sedam kilometra, ali vredelo je, zamočili smo noge u Severno more, i osetili vetar koji nas je u momentu okrepio.\nU Belgiji smo obišli još i Briž. On nam je popravio utisak o Belgiji. Taj jedan dan koji smo tamo proveli bio je kao u kakvoj bajci. Grad od kamena, cveće, miris čokolade koji se lepi za nozdrve na svakom koraku, romantične suvenirnice, obilje letnjih bašti, zvuk konjskih kopita na kamenom asfaltu i drvenih točkova fijakera kojima upravljaju mlade devojke, kanali u čiju zelenu vodu vrbine grane neumorno uranjaju svoje vrhove koji se lagano, graciozno zanjišu svaki put kada brodić prepun turista ustalasa vodu... U nekoliko navrata zapitala sam se da li je stvarnost ovo i ovde.\nA onda smo dospeli u Pariz. Tu je već sve bilo lakše jer nas je na stanici čekala tetka naše saputnice, srdačna Florika kod koje smo odseli nekoliko dana. Najpre su nas domaćini oduševili bogatom trpezom. Tipična francuska jela u domaćoj atmosferi učinila su da zavolimo neke nove spojeve hrane, pa i na taj način proširimo svoja iskustva i obogatimo svoje ličnosti. Konkretno, recimo, za jedno predjelo smo imali svežu dinju, šunku, baget i puter. Jedno veče u Parizu smo, naime, posmatrali „paljenje“ kule sa naspramnog brdašceta. Mnogi su ljudi, kao i mi, došli na taj veliki popločani prostor da uživaju u prelepom prizoru. U pozadini je lagano treperila „Oda radosti“. Na nekoliko minuta kula se „upalila“, ličila je na ogromnu novogodišnju jelku sa svećicama koje se veselo pale i gase, atmosfera je doista bila praznična, i, kao što to biva za Božić ili Novu godinu, bila sam zahvalna za taj trenutak.\nNekoliko rečenica posebno moram da posvetim železnicama Evrope. Metroi i vozovi su basnoslovno udobni i dostižu svemisrke brzine (bilo je prosto neverovatno: iz Pariza do Barselone za samo tri sata)! Vozovi u Evropi su kao avioni, sa posadom, prelepim bar vagonima, toaletima, monitorima na kojima je sve napisano ili nacrtano (ponekad čak i temperatura u vozu, brzina kretanja, grafički prikaz puta), a železničke stanice su poput svemirskih stanica, sa tržnim centrima, tuš kabinama i sl. Najlošija evropska železnička stanica na kojoj smo bili izgleda bolje nego glavna železnička stanica u glavnom gradu Srbije. Mnogo toga bismo mogli da promenimo ugledajući se na Evropu. Život bi nam bio lakši i lepši.\nA mi koji smo putovali, mi smo svi odreda postali drugačiji, postali bolji! Izgubili smo strah od nepoznatog i uverili se da sve možemo. Da nijedan deo sveta nije toliko stran i tuđ pa da se ne možemo snaći. Naučili smo da koristimo mape, da za skoro samo dvadeset i četiri sata savladvamo prostore velikih gradova, da bez po muke koristimo metroe i autobuse, oslobodili smo se da govorimo strane jezike. Vratili smo se kućama punih glava, srca i džepova, sa novim i dejama, voljom za rad, usavršavanje, i nove poduhvate!\nNikolina Crnobrnja, avgust 2014.\nBerlin je zaista neverovatan, potpuno hipsterski grad, a na samo pola sata vožnje od Berlina nalazi se grad Potsdam, koji je toliko čist i uređen da imate utisak da ste vi prvi čovek koji prolazi tim ulicama.\nZatim smo išli u Amsterdam. Sve ono o čemu sam slušao i gledao u vezi sa Amsterdamom, nije bilo ni blizu onoga što sam doživeo, bilo je deset puta otkačenije. Zadesila nas je i Parada ponosa u Amsterdamu, to je bio poseban doživljaj!\nMeđutim, Briž je mesto koje je na mene ostvailo možda i najveći utisak. Zaista je grad prelep i primer kako se staro jezgro grada može planski zaštititi od moderne arhitekture.\nPariz kao grad se mnogo razlikuje danju u odnosu na noć. Noću sam tek imao utisak da sam zaista u Parizu, kada se upale svetla malih lokala, kada na ulicu izađu svirači...\nNe mogu da opišem osećaj koliko se sada osećam bogatijim, bogatijim za sve ono što sam video, doživeo i bogatiji za još nekih 20tak dragih ljudi u mom životu. Još jedna stvar možda za kraj, shvatio sam da nije toliko ni bitno gde putujete već sa kim. Ja sam imao sreću da putujem na predivna mesta sa još divnijim ljudima.\nSlobodan (koji je tek na putu upoznao reč SLOBODA) Branković, avgust 2014.\nPotraga za Belim Zecom\nNaša potera za Belim Zecom iz Alise u zemlji čuda započeta je u Berlinu. Tražili smo ga oko Brandenburške kapije, među ostacima Berlinskog zida, kod mnogobrojnih spomenika što su sazidani kao testament kajanja zbog sejača smrti iz četrdesetih godina prošlog veka. Ponešto od toga ispričala nam je u poverenju i Ana Frank (mnogi misle da je reč o spomeniku, ali Ana je u stvari vrlo pričljiva - čak bih se zakleo da razume srpski!), kada smo se nekoliko dana kasnije obreli pred kućom u kojoj je napisan najpoznatiji i najtužniji dnevnički zapis na svetu. Koliko god da smo se smejali, brojali nesvakidašnje oblike i oblake, dodirivali Evropu prstima i srcima, od sećanja na rat nije se moglo pobeći. Postojali su i tada projekti „Putujemo u Evropu“, ali se sa njih retko ko vraćao živ ili srećan. Ovaj naš, koji nam je omogućio da otkrijemo nesaglediva prostranstva kontinenta za koji verujemo da mu pripadamo, bio je potpuno drugačiji: nismo ubijali ljude, već sopstvene predrasude, a ruke se nisu crvenile od krvi, već od teških torbi prepunih majica, peškira, severnih vetrova i mediteranskih školjki. Nešto pre odlaska iz Berlina videli smo i Belog Zeca, mada neki tvrde da nam se to samo učinilo od palestinske „Šukran“ kole, koju smo pili sedeći na traktorskim gumama.\nVoz nas je odveo i do Briža, gde se čitav svet pretvorio u vašar. Moraš da koračaš oprezno, jer na sve strane spavaju plišani medvedi i Štrumpfovi. Eto ih u kolicima za bebe, eno kraj stone lampe iz 19. veka, na prastarom školskom atlasu, među figurama delfina, kamila i vojnika, pod stolovima pažljivo izrezbarenim i ukrašenim, kraj čokoladnih bombonjera i domaćih sokova, pred ogledalima dotrajalim ali pouzdanim, uz kutuje sa šrafovima, ekserima, značkama, plastičnim kockama, budilnicima, jastučićima, olovkama i perorezima... I ako ikada bude trebalo praviti novu Nojevu barku, neka je prave u Brižu: čini se da se tu ionako već sve nalazi na jednom mestu.\nPariz. Veliki Pariz. Za nas nije bio ni „Grad svetlosti“ (obilazili smo ga danju, a vozili se metroom), niti „Grad ljubavi“ (mada su devojke za moj ukus prečesto zaljubljivale u neke sasvim nebitne prolaznike sa gitarom ili onim ogromnim naočarima koje se nose bez ikakve potrebe), već grad dobre hrane, gde smo se konačno oporavili od pređašnjeg menija, čiji siže ekskluzivno predstavljam: kobasice sa hlebom, kobasice sa tostom, kobasice sa kiflom, kobasice sa zemičkom, kobasice sa kobasicom i okrajci kobasice. Piramidu ishrane nismo videli ni u snovima, ali smo zato piramide u dvorištu Luvra gledali sat i po vremena, i to na kiši. Red se otegao kao indijska serija, a raspoloženje beše kvalitetno koliko i rešireni kineski kišobrani.\nBarselona nas je dočekala nasmejana, čista, mirišljava, vanzemaljski lepa... Od nabrajanja epiteta kojima ovaj grad svakako zaslužuje da bude ovenčan, možda je praktičnije reći da će samo sitničari u njemu pronaći krupniju zamerku. Ali ako biste baš insistirali na tome da nešto prigovorim, rekao bih da ovaj grad „pati“ od suficita rodoljublja: jedna katalonska zastava označava ponos, ali se hiljade pretvaraju u neukus, naročito kad su okačene na zavese, štrikove za veš, prozore, kante, ograde, stubišta, automobile... Stanovnicima Barselone svakako više zavidim na tome što su čisti i vaspitani, što žive na prelepoj obali, što se umetnost nalazi na svakom koraku, što noću bez straha šetaju sa svojom decom kroz aleje i parkove - nego na tome što su Katalonci.\nJesmo li pronašli Belog Zeca, pitate se? Desio nam se isti peh kao i Dušku Radoviću, koji je isto tragao za zecom, samo što je njegov bio plave boje i znao je da slike šara i francuski razgovara. Ovaj naš očigledno nije bio poliglota, a i odlikovao se čestim promenama raspoloženja i melanholijom. Nije baš u Bukvar da ga staviš. Poslednji put sam ga video na stanici u Budimpešti, pokušavao je da promeni evre u forinte na prilično lošem mađarskom. Ne znam da li je nameravao da uđe u voz za Beograd, ali je zakasnio. Možda ćete ga vi pronaći sledeće godine, budete li se prijavili na konkurs „Putujemo u Evropu“. A zašto biste ga uopšte tražili, pitate? E, pa, nešto je slađe kad se prećuti. Ili, što bi rekao Pesnik,\nStefan Janjić, avgust 2014.\nOvo će se prepričavati i unucima\nPedeset mladih, punih entuzijazma, otvorene evropske granice i pruge bile su dovoljne za 22 nezaboravna dana. Za to vreme stekli smo nova poznanstva, videli nezaboravne predele, putovali samo sa rancem na leđima. Stekli smo uspomene i priče za unuke.\nVidela sam deo Berlina koji većina turista nema priliku da poseti. Reč je o zajednici mladih ljudi koji su iz raznih delova sveta, a zajedno čine veliku porodicu. Svako od njih je tu svojim izborom, ali i po zasluzi. Da biste živeli sa njima nije dovoljno samo pojaviti se i biti tu, već morate doprineti na neki način. Ne novčano. Oni novac ne koriste. Nije reč ni o kakvim pravilima. Svako od njih slobodan je da ode kada god poželi. U tom slučaju šator koji je ranije sam napravio se ruši ,a svako novi ko dođe mora sam napraviti novi. Kod njih ne možete videti LCD televizor, lap top, ali zato ćete ih zateći kako sede zajedno, razgovaraju, upoznaju jedni druge, druže se. Naići ćete na improvizovanu binu, policu prepunu knjiga na raznim jezicima, proći kroz baštu koju sami uzgajaju, videti njihove šatore koje sami prave skupljajući stare stvari. Osećaj koji imate kada vidite tako nešto je ono što nije zabeleženo na slikama.\nU Parizu ne smete da ne probate krem brule, belo vino i da ne posetite Luvr (pri tome se izjasnite kao Hrvati, jer oni ne plaćaju kartu). I ne gurajte se ispred Mona Lize, nije vredno toga. Ne gubite vreme u pokušaju da se popnete na Ajfelov toranj, jer je red dug par sati, plaća se. Bolje je posetiti Monmart iz više razloga. Ne plaća se. Na vrhu se nalazi prelepa katedrala. U pitanju je umetnički kvart koji čini da se osećate kao da ste akter romantične komedije. Ono što je dobro u vezi sa Francuskom je da postoji i alternativa kupovini krosana, a to je sačekati zatvaranje pekare i priupitati za pecivo neprodato toga dana, a namenjeno bacanju. E tu francuska srdačnost dolazi do izražaja, pa će vam isto ustupiti. Sa druge strane, ukoliko se nadate smeštaju na železničkoj stanici u Francuskoj, ništa od toga. Izbaciće vas sa stanice. Ali situacija je drugačija u Berlinu i Brižu. Stanice vam stoje na raspolaganju.\nPuno pozdrava, sada se mora zaraditi džeparac za novu InterRail kartu.\nJelena Đurđekanović, avgust 2014.\nBerlin, prestonica ulične kreativnosti\nBerlin sa svojim skvotovima, napuštenim zgradama, ostacima zida i veoma živom underground scenom je savršeno mesto za street art. Zahvaljujući velikom broju nenaseljenih zgrada, Berlin je poslednjih godina postao evropski centar ove vrste umetnosti. Gradske vlasti Zapadnog Berlina pozvale su neke od, u tom trenutku, najaktuelnijih umetnika sa svih strana sveta da oslikaju deo Berlinskog zida. Od tada, Berlinski zid je postao najveće platno na svetu što je Berlin učinilo prestonicom ulične umetnosti. Šetajući Berlinom na svakom ćošku se može primetiti rad nekih od najpoznatiijih graffiti-umetnika kao što su Blu, Benksi…\nJelena Pjević, avgust 2014.\nI bicikl na putovanje!\nImam nekoliko saveta za buduću generaciju učesnika ovog programa: Što se tiča kofera i torbi sa točkićima i ručkom to ne bi bila uopšte loša varijanta, jer je dosta lakše za prenos, a svugde po stanicama je omogućeno kretanja sa njima. Takođe jedan odličan savet koji bih, da ponovo idem na putovanje bez razmišljanja iskoristio, a to je da povezem i bicikl, jer po Evropi je sasvim ok ubacivati pored prtljaga i bicikl u voz, pa i gradski prevoz, a to bi u mnogome olakšalo obilazke gradova, a i povećalo mobilnost. Toliko od mene za sada, i pozdrav iz Beča :)\nDarko Aćimović, avgust 2014.\nMoje pripreme za ovaj put su bile odlagane do poslednjeg trenutka, pakovala sam se noć pred polazak do ranog jutra, a nisam u potpunosti ni bila svesna činjenice da ću 20ak dana biti u pokretu po Evropi sve dok nismo ušli u brzi voz za Budimpeštu, pa potom za Berlin. Berlin, Roterdam, Briž, Gent ću pamtiti po besplatnom sladoledu, očarala me je lepota Briža i Genta u kojima smo se opremili is a po kilogramom čokolade. U Barseloni smo se najduže zadržali, zbog lepog vremena i dobrog društva.\nBilo je vreme i da pakujemo rance. Lisabon, Marsej, Nica, Beč, pa Budimpešta. Sat vremena predaha i vreme da prve osobe izlaze na svojim poznatim stanicama. Zatvoren krug - prva i poslednja stanica. Osobe koje sam upoznala ovih 20 dana su mi se podvukle pod kožu, s obzirom da smo delili od čuvenih keksića (onih od pola kilograma jer su najslađi za deljenje) do nuttele sve, na neki način porodica koja je ili bila na okupu kao nas 20ak ili raštrkana po Evropi, pa sa oduševljenjem slučajni susreti po gradovima, hostelima i železničkim stanicama. Neki planovi su ostvareni, neki gradovi su ostali neosvojeni (ali samo za sada), prijateljstva su sklopljena, podeljeno je pregršt zagrljaja i osmeha na ovom putovanju i zaista je iskustvo once in a lifetime i nešto čega ćemo se svi rado sećati.\nDušanka Franić, avgust 2014.\nSve što ste čuli o Amsterdamu - zaboravite. Njega morate da doživite.\nPrva destinacija u kojoj sam proveo više dana bio je Berlin. Po prvi put susreo sam se sa nemačkim narodom i njihovom kulturuom. Bio sam oduševljen načinom njihovog života i uređenosti jednog tako razvijenog drustva.\nJedan od interesantnijih doživljaja bio je politički govor koji smo slušali u Berlinu gde se govorilo o načinu funkcionisanja Evropske unije, kaoi ostvarima koje bi balkanske zemlje terbalo preduzeti kako bi postale članice Evropske unije. Ovaj događaj smatrama za jedan od bitnijih jer otvara oči studentima i ljudima koji su sposobni da preduzimaju određene velike korake i pokreću promene u svojoj zemlji. Nakon ovog govora na žurci koja je bila organizovana proveo sam jedno od lepših večeri na svom putu.\nOdlazeći iz Berlina imao sam priliku i da noć provedem na železničkoj stanici, i nije bilo ni približno prljavo i napeto kako sam zamišljao, već naprotiv jedno novo i interesantno iskustvo. Kada smo otišli u Amsterdam, sve priče koje sam slušao o tom gradu nisu ni približne onome što taj grad stvarno jeste. Cela atmosfera i doživljaj jednog onako nenormalnog ambijenta svaki čovek treba da oseti bar jednom u životu. Iz Amsterdama smo produžili u Briž, jedno od najlepših mesta koje sam posetio u životu. Ceo grad zadržao je atmosferu prošlosti, kaldrma, konji koji non stop prolaze i miris vafla koji se širi svuda po gradu pruža osećaj lagodnosti i udobnosti. Obišli smo i Pariz, Barselonu i Beč. Za mene je ovo putovanje predstavljalo jedan od lepših doživljaja i stvari koje su mi se dogodile.\nJanko Mitić, avgust 2014.\nPonedeljak, 28.jul, za nekoga možda sasvim običan dan, ali za nas to sigurno nije bio. Od ranog jutra uzbuđenje i iščekivanje je raslo. Napokon u večernjim satima krenusmo na naše dugo očekivano putovanje. Mala, ali odabrana grupa krenula je sa železničke stanice u Beogradu. Još od samog početka znali smo da će nam biti uzbudljivo. Smeh i žagor pratili su nas od Beograda do Berlina. Posle dužeg putovanja vozom, koje nam nije ni malo teško palo, stigosmo u Nemačku.\nŽeleznička stanica nam je izgledala kao neki hotel, potpuno sređena i sigurna, a za neke od nas ona je to ubrzo i postala. Nakon dobrodošlice smestili smo se u hotel. Iako smo bili malo iscrpljeni, to nam nije smetalo da malo iskusimo noćni život Berlina. Divan grad, svojom celokupnom arhitekturom za trenutak je učinio da poželimo da celokupno svoje putovanje provedemo u njemu. Uživali smo u šetnjama dugim ulicama, u obilasku trgova i uličnoj muzici koju smo mogli čuti, a koja nas je podsećala na zvuke koji se samo iz muzičke kutije mogu čuti. Naš boravak u Berlinu smo malo produžili, a nismo ni slutile da će nas put ponovo u njega dovesti.\nNakon tri dana smo se uputili ka Drezdenu. U vozu u kome smo bukvalno imali sve, uživajući smo posmatrale predele koji nas okružuju. Igrali smo karte, prisećali se dugodovština iz Berlina, i ubrzo stigli u Drezden. Drezden, grad koji nas je oduševio svojom arhitekturom, svojim luksuzom i dostojanstvom. Tu smo prespavali jednu noć, iskusili smo udobnost stolica na stanici, i shvatili smo da to i nije toliko strašno. Nakon toga odlazimo za Amsterdam, u potrazi za novim avanturama.\nDa ćemo u Holandiji uživati najavili su zanosni predeli koje smo posmatrali kroz prozore voza. Ravnica ispresecana kanalima, stare vetrenjače, ili grupice novih, ne tako šarmantnih, domaće životinje...U Roterdam smo stigli popodne, i već na stanici se oduševili ljubaznošću Holanđana, koji su se na tečnom engleskom trudili da nam objasne put do hostela, da bi nas na kraju stariji bračni par odveo do vrata hostela, usput nam objašnjav ajući istoriju Roterdama. U večernjim satima smo obilazili Roterdam, stariji, i novi, industrijski deo, uz luku. Dve večeri smo proveli u Roterdamu, putujući preko dana do Amsterdama. Gradovi su odlično povezani, vozovi česti, tačni i nema guzve. U Amsterdamu je nažalost bila velika gužva, ali nije nas omela da obiđemo sve što smo želeli- kuću Ane Frank, stari grad, najveće trgove. Stara gradnja, živopisna arhitektura, kanali, mostovi punic cveća...Amsterdam jeste grad za uživanje. Drugog dana veče smo krenuli put Antverpena, gradića ne severu Belgije, gde smo našli povoljan smeštaj.\nOdseli smo u, malo je reći zanimljivom hostelu, ali dobro društvo učinilo je boravak u njemu prihvatljivim. Posetili smo Brisel, sladili se čokoladama i piknikovali u parku.\nNakon Belgije smo se nas dve odvojile od ostatka grupe, i krenula ka Parizu, jer smo odsedale kod drugarice. Pre ulaska u Pariz, desio se problem sa prugom, ali su Francuzi obezbedili autobuse, koji su nas brzo odveli do sledeće prohodne stanice. Međutim, to je retka stvar koju možemo da pohvalimo u vezi sa francuskom železnicom. Obaveštenja u vozu su bila samo na francuskom (za razliku od Nemačke, Holandije i Belgije gde su obaveštenja bila na maternjem i bar još engleskom), kondukteri i radnici na stanicama se jako slabo služe engleskim, redovi na šalterima za overu karata su metarski (sa Inter Rail-om su radila samo dva šaltera), i neophodna je doplata za voz do bilo kog grada. Karte za metro smo uredno kupovale, i njihova cena takodje nije za pohvalu. Ipak, ni to, a ni kiša koja je nažalost padala, nisu nas omeli da se prepustimo čarima Pariza. Ponoćni i dnevni obilazak Ajfelovog tornja, Trijumfalne kapije, šetnja Jelisejskim poljima, Montmartre, Mulen ruž, Notr Dam, Dom invalida...Uspele smo da sa karticom besplatno uđemo u Luvr, i iako na izmaku snage, ostale fascinirane. Ipak, za detaljan obilazak, neophodno je više vremena. Prvobitno, plan je bio da iz Pariza putujemo u Prag, međutim, svi vozovi su bili zauzeti, ili je bila potrebna velika doplata, pa smo rešile da se vratimo do Berlina, i još malo ga istražimo, a zatim krenemo kući.\nI dve nedelje nakon putovanja, slike, doživljaji, sećanja, sve je tako živo. Upoznale smo sjajne ljude, posetile nezaboravne gradove, i jako smo zahvalne na ovom iskustvu.\nDanijela Novaković i Dragana Đorđević\nStreet art u Berlinu\nBerlin sa svojim skvotovima, napuštenim zgradama, ostacima zida i veoma živom underground scenom je savršeno mesto za street art. Zahvaljujući velikom broju nenaseljenih zgrada Berlin je poslednjih godina postao evropski centar ove vrste umetnosti. Gradske vlasti Zapadnog Berlina pozvale su neke od, u tom trenutku, najaktuelnijih umetnika sa svih strana sveta da oslikaju deo Berlinskog zida. Od tada, Berlinski zid je postao najveće platno na svetu što je Berlin učinilo prestonicom ulične umetnosti. Šetajući Berlinom na svakom ćošku se može primetiti rad nekih od najpoznatiijih graffiti-umetnika kao što su Blu, Benksi, Roa…\nNa samom početku ovog putovanja, neizmerno mi je bilo drago što sam se vratila u Berlin po drugi put i provela tri fantastična dana u tom gradu, družeći se sa našim studentima i upoznajući kolege iz regiona. Moram priznati da su mi kasnije jedino nedostajala sva ta vesela druzenja sa mnogo interesantnih ljudi.\nPosle Berlina, zajedno sa Katarinom, Natasom i Danilom, po unapred osmisljenom planu, uputila sam se u Pariz, a posle toga i u San Sebastian. I upravo mi je San Sebastian jedna od top destinacija ovog putovanja! Ne samo zbog idealne plaze, prelepog grada i sjajne atmosfere, vec (sada najvise) zbog divnih ljudi koje smo imali priliku da bas tu upoznamo. Naime, na putu do San Sebastiana upoznali smo u vozu Mariu koja tu zivi i koja nam je usput dala korisne savete za obilazak grada. Kada smo stigli prilicno kasno u mesto nedaleko od San Sebastiana, ispostavilo se da vise nema prevoza za dalje, a ni mogucnosti za pesacenje, jer nas je uhvatila kisa i ruzno vreme. Maria nije znala da nam preporuci neki hostel u blizini, ali nije mogla ni da nas ostavi same dok nam ne pomogne da se snadjemo. Na kraju nismo mogli da odbijemo nesebicnu pomoc nje i njene porodice, koji su nas prvo odvezli do samog grada, a onda nas je Maria primila i da prespavamo kod nje. Kaze da nikako drugacije nije moglo da bude i da bi jednostavno i ona volela da za nju neko ucini istu stvar da se nasla u takvoj situaciji. Mislim da ni danas nisam svesna koliko smo srece imali sto smo bas nju upoznali u vozu, ali znam da sam joj i dalje beskrajno zahvalna na svemu. Sve nas je odusevila svojom gostoljubivoscu i dobrotom, cime nam je San Sebastian momentalno postao deset puta lepsi i drazi, jer su neopisivo retke prilike da upoznate tako kvalitetne osobe i da se tako nesto lepo desi bas vama.\nPosle San Sebastiana, uputili smo se u Salamanku i najzad Portugal! Prvo smo bili u Lagošu, gde smo se maaalo kupali zbog nevidjeno ledene vode, a onda u Lisabonu, do kog nije bilo lako stići, ali nismo žalili ni vremena ni novca, jer smo se tu najlepše proveli i maksimalno uživali! Zbog toga bih Lisabon izdvojila kao drugu omiljenu destinaciju, gde bih se, kao i u San Sebastian, ponovo sa velikim zadovoljstvom vratila. Posle smo otišli u Barselonu, time smo uspeli da obidjemo sve gradove koje smo želeli i ispunili cilj koji smo zacrtali. Poslednja destinacija mi je bila Ženeva, odakle sam se vratila u Beograd posle cele tri nedelje neumornog putovanja, nezaboravnog iskustva i fantastičnog provoda.\nNa kraju bih samo želela najiskrenije da se zahvalim Evropkom pokretu u Srbiji koji nam je sve ovo omogućio, a posebno Maši i Ivani sa kojima smo se družili u Berlinu i koje su uvek bile na raspolaganju da pomognu kad zatreba. Želim vam (nam) da projekat potraje što duže i bude sve bolji iz godine u godinu! :)


Građevinski radovi - građevinske firme, Prkos :: eMajstor.hr\nGRAĐEVINSKI RADOVI - GRAĐEVINSKE FIRME, PRKOS\nTražim dobrog izvođača građevinskih radova: Sakupili i provjerili smo izvođače građevinskih radova, koje rade u kraju Prkos i okolici. Pošaljite upit i zainteresirani izvođači građevinskih radova će vas kontaktirati za pogled, predračun i ponude.\tUgodan izvođač građevinskih radova Prkos, koji može izvesti:\trenovacija mansarde, dozidavanje kuće, podpora za zid, rušenje zida, unutarnje stepenice, betonski podrum, temelji, hidroizolacija balkona, precizno i brzo zidanje, ponuđač građevinskih usluga, ili drugo sigurno če se nači i za vas.\tviše\n15 NAJBOLJIH REZULTATA ZA IZVOĐAČI GRAĐEVINSKIH RADOVA PRKOS


Napredni i specijalni tecajevi\nDopisna biblijska škola, osim osnovnog tečaja "Velike istine Biblije", pruža Vam i druge mogućnosti da upoznate Bibliju, Knjigu nad knjigama. To su napredni dopisni tečajevi, kao i specijalni tečajevi uživo. Svi ovi tečajevi su besplatni i bez obaveza.\nNapredni tečaj "Tako je učio Isus" pruža dodatne informacije u vezi sa osnovnim biblijskim učenjima. Novi način izlaganja gradiva i nove vrste pitanja omogućavaju Vam da produbite svoje poznavanje Biblije. Ovaj tečaj sastoji se od 26 lekcija i namenjen je pre svega polaznicima koji su završili osnovni tečaj "Velike istine Biblije". Napredni tečaj "Tako je učio Isus" možete pohađati dopisnim putem, a lekcije možete čitati preko web-a ili u štampanom obliku.\nNapredni tečaj "'Vjeruju' ranog hrišćanstva" rasvetljava istine Biblije iz nešto drugačije perspektive, dajući dublji uvid u njeno neprolazno blago. Ovaj tečaj se sastoji od 26 lekcija i namenjen je pre svega polaznicima koji su završili druge dopisne tečajeve. U ovom trenutku lekcije naprednog tečaja "'Vjeruju' ranog hrišćanstva" možete dobiti samo u štampanom obliku i to na srpskom jeziku, ćirilicom.\nAko ste već završili jedan ili više naših dopisnih tečajeva, preporučujemo Vam proučavanje Biblije uživo, sa Vašim ličnim mentorom. I ako niste završili nijedan od naših tečajeva, dobrodošli - možete započeti druženje sa Biblijom na ovaj način. Proučavanje se odvija pojedinačno ili u malim grupama, kod Vas ili kod nas, u vreme i na način koji Vama odgovara! Pošaljite nam Vaše podatke i naš saradnik će Vam se javiti radi dogovora o proučavanju.\nDopisna biblijska škola, u saradnji sa drugim institucijama, povremeno organizuje javna predavanja u vezi sa Biblijom. Takođe se organizuju specijalni seminari, najčešće u vezi sa biblijskim proročanstvima, na kojima se u malim grupama proučava Knjiga proroka Danila, knjiga Otkrivenje i drugi biseri Biblije. Na sličan način iznose se i drugačije teme, na primer Biblija i zdravlje, Biblija i nauka, Biblija o braku i slično. Pošaljite nam Vaše podatke i naši saradnici će Vas obaveštavati kada u Vašoj blizini budu organizovana takva predavanja ili seminari.\nAko želite da nabavite dodatnu literaturu u vezi sa Biblijom, javite nam se. Naši saradnici će Vam sa zadovoljstvom preporučiti literaturu koja odgovara Vašim interesovanjima i uputiti Vas kako da je nabavite. Na isti način osim knjiga možete nabaviti kasete, CD-ove i slično, a naravno i samu Bibliju.


Doplata za veliki prtljag kod kompanije Wizz Air\nKoja je cena velikog prtljaga od 20 i 33 kg kod Wizz Air-a za let Tuzla Malme? Pozdrav.\nCene prtljaga kod kompanije Wizz Air zavise od datuma putovanja i destinacije i kreću se od 20 € po pravcu.


Novembar, 2017 | UNIVERZITETI U SRBIJI\nUmetnički savet Univerzitetske galerije u Kragujevcu raspisao je Konkurs za izbor programskog sadržaja Univerzitetske galerije za period od 01. februara do 31. decembra 2018. godine. Umetnički savet Univerzitetske galerije u Kragujevcu raspisao je Konkurs za izbor programskog sadržaja Univerzitetske galerije za period od 01. februara do 31. decembra 2018. godine u cilju organizovanja, promovisanja iRead more about Raspisan Konkurs za izbor programskog sadržaja Univerzitetske galerije u Kragujevcu[…]\nPotpisan ugovor o saradnji između Instituta BioSens i Pokrajinskog skeretraijata za poljoprivredu\nPokrajinski sekretar za poljoprivredu, vodoprivredu i šumarstvo mr Vuk Radojević i direktor Instituta BioSens prof. dr Vladimir Crnojević potpisali su danas ugovor o finansiranju realizacije projekta “Monitoring upotrebom daljinske detekcije u poljoprivredi, vodoprivredi i šumarstvu”. Monitoring upotrebom daljinske detekcije podrazumeva korišćenje satelitskih snimaka u cilju detekcije površina pod različitim poljoprivrednim kulturama (pšenica, kukuruz, suncokret iRead more about Potpisan ugovor o saradnji između Instituta BioSens i Pokrajinskog skeretraijata za poljoprivredu[…]\nVažna informacija za istraživače\nUniverzitet u Nišu obeveštava sve zainteresovane istraživače da je Ministarstvo za nauku Republike Crne Gore pokrenulo inicijativu da zemlje iz regiona Jugoistočne Evrope – SEE (Southeast Europe) pdaju predlog projekta uz stručnu podršku eksperata za Akcije u okviru Mari Sklodovska Kiri u okviru Programa H2020 – Call Innovative Training Networks (ITN), i.e. its form –Read more about Važna informacija za istraživače[…]\nFondacija Tempus – Erazmus+ kancelarija u Srbiji organizuje tri radionice posvećene razvoju predloga projekata za izgradnju kapaciteta u visokom obrazovanju u okviru programa Erazmus+. Fokus radionica jeste izrada matrice logičkog okvira, definisanje ciljeva projekta i indikatora uspeha. Radionica na Univerzitetu u Novom Sadu biće održana 18. decembra 2017. godine. Prijavu za radionice možete izvršiti popunjavanjemRead more about Erazmus+ radionice za pripremu predloga projekata izgradnje kapaciteta u visokom obrazovanju[…]\nPoziv za prijavu zaposlenih za stipendiranu mobilnost\nErasmus+ Ključna akcija 1 – Kreditna mobilnost U skladu sa potpisanim inter-institucionalnim ugovorom za razmenu sa Univerzitetom Transilvanije u Brašovu, zaposleni na Fakultetu inženjerskih nauka Univerziteta u Kragujevcu mogu se prijaviti za stipendiranu mobilnosti i to: – staff mobility for teaching – nastavnička mobilnost u trajanju od 10 dana – staff mobility for training –Read more about Poziv za prijavu zaposlenih za stipendiranu mobilnost[…]\nFondacija Tempus tokom decembra 2017. godine organizuje 11 radionica za pisanje projekata u nekoliko gradova Srbije za različite vrste projekata. Prijave za radionice se vrše pomoću popunjavanja registracionih formulara. U zavisnosti od toga za koju ste oblast zainteresovani, pogledajte detalje poziva na sledećim linkovima: Radionice za KA1 projekte mobilnosti za opšte, stručno i obrazovanje odraslih Radionice za KA1 projekteRead more about Radionice za pisanje projekata – decembar 2017[…]\nPomoćnica ministra prosvete zadužena za visoko obrazovanje Vesna Mandić smenjena je sa te funkcije, a na njeno mesto imenovana je Gordana Kokeza sa Tehnološko-metalurškog fakulteta Univerziteta u Beogradu, potvrdio je ministar prosvete Mladen Šarčević. On je za “Novosti” rekao da je Mandić smenjena zbog velikog broja problema u sektoru koji je vodila – kašnjenja registraRead more about Smenjena pomoćnica ministra prosvete[…]\nRazvoj konkurentnosti privrede\nPoštovani Pozivamo Vas da uzmete učešće na skupu koji organizuje Pokrajinski sekretarijat za privredu i turizam pod nazivom: Podrška malim i srednjim preduzećima, klasterima i inkubatorima sa ciljem unapređenja konkurentnosti privrede AP Vojvodine. Velika sala Skupštine AP Vojvodine, 29.11.2017. Osnovni teme skupa su: • savremeni privredni trendovi EU i drugih regiona; • mogućnost izlaska privredeRead more about Razvoj konkurentnosti privrede[…]\nOstavke petorice članova Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje epilog su višemesečnog neslaganja predstavnika akademske zajednice i Ministarstva prosvete. Nesuglasice su nastale u vezi sa novim zakonom o visokom obrazovanju, prenela je danas “Politika”. Ostavku je juče podneo predsednik Saveta Dejan Popović, a to su učinila i četvorica akademika – Vladimir Kostić, Vladica Cvetković, Đorđe ŠijačkiRead more about Ostavke u Nacionalnom savetu za visoko obrazovanje[…]\nIEEE obnova članarine\nPostovani clanovi IEEE, postovani buduci clanovi, ovim putem Vas obavestavam da smo zapoceli proceduru obnove kao i podnosenja novih zahteva za clanstvo u Institute of Electrical and Electronics Engineers – IEEE. Svi aktivni clanovi IEEE vec su dobili informativne materijale i poziv za obnovu clanarine. Kao i do sada vaze uobicajeni popusti za redovne clanoveRead more about IEEE obnova članarine[…]\nKonkurs Međunarodnog univerziteta za psihoanalizu – IPU u Berlinu\nUniverzitet u Nišu, u okviru programa mobilnosti Erasmus+, objavljuje Konkurs za stipendiranje mobilnosti studenata sa Departmana za psihologiju na Međunarodnom univerzitetu za psihoanalizu-IPU u Berlinu, Nemačka. Konkurs je otvoren do 15. decembra 2017. godine. Sve u vezi sa konkursom možete pogledati OVDE. Prilog za studente: Student Learning Agreement\nFondacija Tempus organizuje informativni dan o otvorenim konkursima programa Erazmus+ u oblasti obrazovanja i mladih, koji će se održati 01. decembra u Kragujevcu. Ovim putem Vas pozivamo da se prijavite za učešće na Informativnom danu putem registracionog formulara koji možete pronaći na sajtu. Molimo Vas da registracioni formular popunite najkasnije do 28. novembra 2017. godine, 23:59 i da se prilikom popunjavanja formulara opredelite kojojRead more about Erazmus+ informativni dan u Kragujevcu[…]\nRok za prijavu je: 25. decembar 2017. godine Zadužbina Andrejević otvorila je 44. Konkurs za objavljivanje naučnih monografija nastalih na osnovu doktorskih, magistarskih, specijalističkih radova i naučnih studija i 19. Konkurs za objavljivanje monografija nastalih na osnovu master radova Konkursi su otvoreni do 25. decembra 2017. godine Konkursni materijal može se dobiti u Zadužbini. ZaRead more about Konkursi Zadužbine Andrejević za 2017. godinu[…]\nPravo učešća, u timovima i pojedinačno, imaju naučnici, studenti i diplomci. Rosatom je državna korporacija u Rusiji, osnovana 2007. godine kao regulatorno telo ruskog nuklearnog kompleksa sa sedištem u Moskvi. Vector Startup Contest je Konkurs za startup projekte u oblasti digitalnih platformi, aditivne tehnologije, robotike, energetskih sistema, skladištenja energije, inženjeringa energetske strukture, čiste vode, kompozitaRead more about Nagradni konkurs ruske korporacije ROSATOM[…]


Ustavni sud RS o odlukama predsjednice tokom vanrednog stanja | Info | Politika\n21. September, 09:49\nPredsjednica nije prekršila Ustav uredbama za vrijeme vanrednog stanja 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\nUredbe predsjednika Republike Srpske za vrijeme vanrednog stanja saglasne su Ustavu, ocijenio je Ustavni sud Republike Srpske.\nUstavni sud RS: Sušenje veša na štrikovima u zgradama je nezakonito\nUstavni sud RS vanredno stanje predsjednik RS


Razgovor sa Bracom Dimitrijevićem i Ademirom Kenovićem o novim projektima | Grad Sarajevo\nRazgovor sa Bracom Dimitrijevićem i Ademirom Kenovićem o novim projektima\nGradonačelnik Sarajeva Abdulah Skaka primio je u Vijećnici Bracu Dimitrijevića i Ademira Kenovića, bh. umjetnike svjetskog glasa.\nSa Dimitrijevićem, koji je kao konceptualni umjetnik stekao ime priznato širom svijeta te Kenovićem, višestruko nagrađenim producentom i redateljem, gradonačelnik je razgovarao o novim projektima koji će pomoći Sarajevu da postane najbrže rastući kulturni centar ne samo u regiji, nego i u Evropi.\nDimitrijević i Kenović su pohvalili napore Grada Sarajeva u razvoju i jačanju kulturnih institucija.\nGradonačelnik Skaka istaknuo kako ova gradska administracija želi okupiti sve naše najveće i svjetski poznate umjetnike u namjeri da svojom ekspertizom, iskustvom i ugledom, pomognu u realizaciji aktivnih i razvoju novih kulturnih projekata od nacionalnog značaja.\nIstovremeno, Grad Sarajevo im želi odati priznanje na promociji najvećih vrijednosti Sarajeva širom svijeta.\n25. Decembra 2018. in Novosti\nademir kenović, braco dimitrijević\nGradonačelnik Skaka dobio zahvalnicu od Plivačkog kluba „SPID“\nGradonačelnik Sarajeva čestitao Božić kardinalu Puljiću i svim katolicima u glavnom gradu i BiH


Maska sa krompirom je odlična podmlađujuća maska za negu područja oko očiju. Odlično revitalizuje kožu, otklanja otoke, borice, podočnjake i naduvenost kože.\nDeluje izuzetno nežno na kožu ispod očiju, bez iritacije, pogodna je za sve tipove kože i ne poseduje nikakve kontraindikacije.


direktor imao odnos sa učenikom SAD | Info | Svijet\n25. June, 10:24\nUHAPŠEN DIREKTOR SREDNJE ŠKOLE ZBOG SE*SA S UČENIKOM: Strašan skandal u američkoj školi – tješio ga, pa zaveo! 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\nUHAPŠEN DIREKTOR SREDNJE ŠKOLE ZBOG SE*SA S UČENIKOM: Strašan skandal u američkoj školi – tješio ga, pa zaveo!\n23.06.2022. / 15:59\nAutor Kristina Radović Izvor mondo.rs 23.06.2022. / 15:59\nDirektor srednje škole iz Pensilvanije najprije je tješio učenika nakon smrti člana porodice, kasnije je razvio s njim prisan odnos tvrdeći da su "braća", da bi ubrzo počeo da bude intiman sa njim. Učenik je kazao da je i pet puta nedjeljno imao odnose s direktorom.\nDirektor srednje škole u Pensilvaniji uhapšen je i optužen po 30 tačaka za seksualni odnos i kontakt sa učenikom u navodnoj seksualnoj vezi koja je trajala godinama.\nRodžer Viver Frid, 34-godišnji direktor srednje škole „Viljamsport Erija“, optužen je da je od 2015. godine bio u vezi sa učenikom, koja je trajala sve dok učenik nije završio srednju školu i upisao koledž.\nPrema riječima zvaničnika, učenik je prišao gospodinu Fridu oko 2015. nakon što je primijetio da je popularan među učenicima koji su mu se povjeravali u centru za podršku lokalne škole, piše Indipendent.\nUčenik je tražio utjehu\nNakon smrti člana porodice, učenik je vjerovao da može da se osloni na direktora i dobije od njega emocionalnu podršku, navodi se u sudskim dokumentima.\nUčenik je rekao istražiteljima da je vjerovao Fridu "kao starijem bratu“.\nRazgovori u školi su se pretvorili u interakcije poslije škole gdje se gospodin Frid dobrovoljno javio da odveze učenika na nekoliko lokacija u svom automobilu radi razgovora "jedan na jedan", tvrdeći da su "braća", navodi se u izjavi.\nNjih dvojica su se navodno zbližili i njihovi sastanci su postali seksualne prirode 2017. kada su razgovarali o unapređenju svoje veze, dok su se vozili po gradu.\nUpozorio ga da nikome ne govori\nDirektor je, navodno, upozorio učenika da bi mogao "da izgubi posao zbog ovoga" i zamolio ga da "obeća da nikome neće reći", navodi se u izjavi koju je učenik dao pod zakletvom.\nUčenik je tvrdio da je, nakon njihovog prvog seksualnog susreta, Frid "naglasio važnost da se nikome ne kaže" o njihovoj vezi i rekao da je "u redu da braća udovolje jedan drugom".\nOn je dodao da je osjećao "ogromnu krivicu", ali je nastavio da upražnjava seksualne odnose "četiri do pet puta nedjeljno, uvijek noću", navodi se u sudskom dokumentu.\nUčenik je završio srednju školu 2018. godine i njihova seksualna veza nastavljena je do aprila 2022. godine, navodi se u dokumentu.\nOptužen po 30 tačaka i dobio nanogicu\nGospodin Frid je optužen po 30 tačaka za krivično djelo trećeg stepena snošaj u školi sa učenikom, zajedno sa drugim optužbama kao što su krivično djelo korupcija maloljetnika u trećem stepenu i seksualni napad drugog stepena.\nPušten je uz kauciju od 175.000 dolara i zabranjeno mu je da kontaktira učenika ili da ima bilo kakav kontakt bez nadzora sa maloletnicima.\nOd njega će se tražiti da stalno nosi nanogicu.\nDRAMA! SRUŠIO SE AMERIČKI HELIKOPTER! Poginulo šest osoba - meštanka šokirana onime što je videla!\nŠKOLA U KOJOJ JE POČINJEN MASAKR BIĆE SRAVNJENA SA ZEMLJOM! Roditelji zahtijevaju da šef policije podnese ostavku!\nAVION SLETEO BEZ TOČKOVA, PA SE ZAPALIO NA AERODROMU: Pogledajte snimak uznemirujuće nesreće (VIDEO)


Pekinški studio "MAD Architects" nagrađen je prvim mestom na takmičenju "The World Architecture News Awards" (WAN Awards) u kategoriji "Performing Spaces " za 2016. godinu za originalni dizajn zgrade "Opera House".\nJedinstvena zgrada opere u kineskom gradu Harbin, koja obuhvata dve koncertne sale i ogroman javni trg prva je i najveća zgrada koju je ovaj studio projektovao u okviru projekta "Ostrvo kulture", velikog kompleksa smeštenog u močvarnom području reke Songhua.\nSinusoidna građevina prostire se na 79.000 kvadratnih metara i ima oblik tri latice od kojih jedna sadrži veliku koncertnu salu koja prima 1600 posetilaca, dok je u drugoj smešten intimniji prostor predviđen za 400 gledalaca. Ispred dve zgrade nalazi veliki plato gde se mogu održavati performansi na otvorenom, tako da je kompleks u potpunosti prilagođen svim vrstama kulturnih dešavanja.\nOva zgrada opere pravi je primer kako treba da se tretira svaki "dom kulture", a naš časopis već je pisao o ovom arhitektonskom remek delu krajem prošle godine u tekstu Spektakularna zgrada opere u Kini. Detaljnija priča objavljena je i u našem štampanom izdanju.\nArhitektura, Opera, Harbin, Kina, MAD Architects, Ostrvo kulture, The World Architecture News Awards, Performing Spaces, Opera House


MOZART KUGLE po cijeni od 19,99 kn u web shopu | Deliiicije\nPakiranje sadrži 8 Mozart kugli napravljenih od finog nugata koji je obavijen marcipanom od badema i pistacija, a prelivene su tamnom čokoladom. Ovo su originalne Mozart kugle od autsrijskog proizvođača Rebera, koji kao najpoznatiji proizvođač Mozart kugli u svijetu dnevno proizvede 500000 kugli. Legendarna kugla zaslađuje živote ljudi već više od 130 godina, a za samo par sekundi užitka u njoj potrebno je čak 45 minuta da se proizvede jedna prava Reber Mozart kugla.


Naslovna | Moda | Dizajneri | Salvatore Ferragamo\nRođen 1971. godine u gradiću Karara u Toskani, Massimiliano Giornetti je studirao jezike i književnost na univerzitetu u Firenci, a onda proveo godinu dana kao pomoćni kreator kolekcije ready-to-wear i visoke mode za kuću Anton Giulio Grande.\nUčio je, takođe, na vrhunskim školama za dizajn – na Međunarodnom institutu za modni dizajn i marketing u Firenci, na londonskom College of Fashion i na čuvenom njujorškom Institutu za modnu tehnologiju.\nU grupi Ferragamo počeo je da radi kao dizajner muške trikotaže, a deset godina kasnije, 2010. godine, stigao je do pozicije kreativnog direktora čitavog brenda. To nije mali zadatak – ovo firentinsko modno carstvo ima 2600 zaposlenih u više od 570 prodavnica širom sveta, a Giornetti je zadužen i za nadzor svih globalnih marketinških inicijativa. To je, međutim, bio izazov za koji je ovaj zreli kreator pokazao potpuno spremnim. “Počastvovan sam poverenjem koje su mi ukazali porodica Ferragamo i ova kompanija i verom da ću brendu i nasleđu koje stoji iza njega doneti nove uspehe”, rekao je tada Giornetti.\nKad se na reviji u Milanu u septembru 2011. godine u prvom redu pojavila modna novinarka Anna Dello Russo noseći haljinu iz njegove kolekcije, Giornetti je mogao biti siguran da je napravio pravi hit.\n“Meni se dopada ideja neke žene koja je izuzetno šik”, kaže Giornetti. “Ona ima punu fioku ešarpi s potpisom Valentino, Versace i Ferragamo. I ona zna kako da ih nosi”.\nTakva žena možda više ne postoji ni u Italiji a ni u celom svetu, kažu zlobnici, ali Giornettijeva sanjarenja su se pokazala toliko uspešnim da je James Ferragamo oduševljen njegovim idejama. "On toliko dobro poznaje Ferragamo da je u stanju da neprekidno donosi nove ideje, a da svake sezone dodatno gradi DNK našeg brenda”, rekao je unuk osnivača i direktor ženske kožne galanterije u Ferragamo grupi.\nMassimiliano Giornetti Salvatore Ferragamo Fashion Week Dizajneri Moda


Upravljačko nadzorni sistem fabrike za neutralizaciju sumporne kiseline u T.I.R. Bor | mehatronika.gomodesign.rs\nMikro Kontrol je u okviru ugovorenih radova realizovao elektro projektovanje upravljačkog sistema fabrike za neutralizaciju sumprone kiseline, nabavku i isporukuo preme automatike i instrumentacije, izradu algoritma rada na osnovu definisane tehnologije od strane korisnika i puštanje u rad sa dokazivanjem performansi u procesu eksploatacije.\nUpravljački sistem je realizovan na platformi programabilnog logičkog kontrolera proizvodjača Siemens tip S7-300, koji je putem optike i eterneta povezan na centralnu DCS aplikaciju. Instrumentacija za merenje i regulaciju procesnih veličina je proizvodjača Siemens, Vega, Festo,…\nProcesne veličine koje se mere su nivo, Ph merenja, Orp merenja,…\nRealizacijom izrade upravljačkog sistema je obuhvaćeno:\nIzrada projektne dokumentacije, izvođačke dokumentacije i projekta izvedenog objekta\nIzbor, isporuka, programiranje i puštanje u rad PLC (dokazivanje funkcionalnosti pomoću SAT-a, FAT-a,..)\nIzrada upustava, obuka operatera, isporuka celokupne atestno projektne dokumentacije\nPogodnosti koje je doneo upravljački sistem su sledeće:\npoboljšano održavanje i regulisanje procesnih parametara, što utiče na stabilnost i ponovljivost procesa\ndetekcija i otklanjanje grešaka u sistemu je veoma brzo, jer se svi neregularni dogadjaji i alarmi, procesne veličine snimaju.


“Guitar Art” festival pokreće projekte kreativne muzičke edukacije za decu i odrasle\nUrban BUG :: Magazin :: Urban Beatz :: “Guitar Art” festival pokreće projekte kreativne muzičke edukacije za decu i odrasle\n“Guitar Art” festival započeo je nove segmente u svojoj produkciji sa ciljem da omogući kvalitetnu i metodološki inovativnu muzičku edukaciju deci i odraslima. Saradnja sa međunarodnim institutima i prestižnom američkom Džejkobs muzičkom školom Univerziteta u Indijani, omogućava organizovanje muzičke edukacije po metodima i programima koji su napredni, kreativni i novi.\n“Kreativni Kurs Gitare” predstavlja projekat koji uvodi u savremene tehnike akustične i klasične gitare. Zasnovan je na specifičnom programu koji se već petnaest godina uspešno koristi na jednoj od najprestižnijih muzičkih akademija američkom Džejkobs muzičkom školom Univerziteta u Indijani. Kurs je organizovan sa namerom da svima bez obzira na predznanje ili godište, omogući brzo i jednostavno sviranje gitare za četiri meseca. Kreativni Kurs Gitare sadrži četiri nivoa, koji omogućavaju kontinuirano usavršavanje i napredovanje kroz produbljivanje znanja savremenih tehnika i stilova akustične i klasične gitare. Tokom kursa polaznici će pored specifične muzičke edukacije imati priliku i da razvijaju kulturu kritičkog slušanja muzike kroz organizovane odlaske na koncerte Gitar Art Festivala, a takođe i kroz sviranje profesora gitare i mnogobrojnih muzičkih gostiju na samom času. Kurs je koncipiran tako da kroz zajedničko druženje i učenje, stvara pozitivnu atmosferu i podsticaj kreativnosti među vršnjacima.\n“Magic Art World” je dečiji muzički – umetnički centar, koji je osnovan sa idejom da multidisciplinarnim pristupom omogući sveukupan razvoj i edukaciju deteta kroz nastavu: muzike, glume, pokreta i joge. Program je namenjen deci uzrasta od tri do 10 godina. Program ima za cilj da razigra dečiju mastu, razvije sluh i muzikalnost, oslobodi njihov pokret, načine komunikacije i ponudi im prostor u kome mogu da razviju sopstvenu izražajnost, blize preispitujući kako svoj unutrašnji tako i spoljašnji svet. Kroz seriju radionica muzike, glume, pokreta i joge razvijaće individualnost, samopouzdanje, komunikativnost i kreativnost.\nEdukativni muzički programi namenjeni deci i odraslima, organizuju početne i napredne grupe svakog meseca u Sava centru u prostorijama “Guitar Art” festivala. Upis je u toku, sve dodatne informacije mogu se dobiti na broju telefona 011/2206248 i 064/5387735 i na mail: kurs@gaf.rs.\nGuitar Art 2013,\nJubilarni Guitar Art festival!


U Sarajevu obilježen Međunarodni dan porodice - Klix.ba\nSvaka porodica je posebna\n12.5.2012. u 13:15\nNizom aktivnosti kojima se želi skrenuti pažnja društva na značaj porodice i teško stanje u kojem se nalaze porodice s djecom, kao i važnost odgoja i obrazovanja djece, danas je u Sarajevu obilježen Međunarodni dan porodice.\nMeđunarodni dan porodice u cijelom svijetu obilježava se 15. maja, ali su SOS Dječija sela BiH i Centar za obrazovne inicijative Step by Step koji je podržao Save the Children, danas organizrale obilježavanje ovog dana želeći da to bude pravi porodični dan.\nU Vilsonovom šetalištu okupio se veliki broj porodica s djecom koje aktivno učestvuju u velikom broju kreativnih, edukativnih i zabavnih radionica, a organizirane su i igre bez granica.\nMeđunarodni dan porodice prilika je da se, glasnije nego inače, stavi fokus na njen značaj, na činjenicu da je svaka porodica posebna i jedinstvena, ali im je zajednička uzajamna briga i ljubav za sve njene članove.\nKako je Feni kazala Mersiha Kolčaković, u ime SOS Dječijih sela BiH, djeca ispisuju poruke o važnosti porodice i kače ih na veliko stablo, a od poruka će biti upriličena velika izložba na kojoj će se moći pročitati poruke koje su djeca pisala roditeljima i roditelji djeci.\nRezoluciju o obilježavanju Međunarodnog dana porodice, donijela je Generalna skupština UN-a 20. septembra 1993. godine.\nI na ovaj dan SOS Dječija sela podsjetila su na činjenicu da 56 posto od ukupnog broja siromašnih u BiH čine porodice s djecom. U porodicama koje se mogu svrstati u kategoriju najsiromašnijih živi 13 posto djece, dok 29 posto djece živi na liniji siromaštva.\nSiromaštvo je najveći pojedinačni uzrok uskraćenosti u razvoju i obrazovanju kod djece. Dok je u 2011. godini zabilježen novi pad nataliteta i to za 5,64 posto, u siromaštvu živi oko 66 posto porodica s troje i više djece i 32 posto porodica s dvoje djece.\nZabava u goraždanskom parku Plavi cvijet na Međunarodni dan porodice\n15.05.2016. u 13:43\nDanas je 15. maj, Međunarodni dan porodice\n15.05.2010. u 07:06\nŠtrajk državnih službenika i policije će biti organizovan "korak po korak"\n12.05.2012. u 13:21\n12.05.2012. u 12:57


PORTAL KRUG - Povratak na gimnastičarsku mapu Srbije\nPovratak na gimnastičarsku mapu Srbije\nPrevious Article Delegacija Odbojkaškog saveza u Kraljevu\nNext Article Za rekonstrukciju stadiona 135 miliona dinara\nU organizaciji Društva za fizičko vaspitanje i rekreaciju „Partizan“, u Kraljevu je održano takmičenje za oko gimnastičara početnika (oko 130 osnovaca od prvog do četvrtog razreda)iz Kraljeva, Raške i Gornjeg Milanovca\nOko 130 učesnika od prvog do četvrtog razreda osnovne škole demonstriralo je na takmičenju u Kraljevu svoje gimnastičko umeće takmičeći se u gimnastičkom višeboju koji uključuje četri discipline: preskok, parter, vratilo i gredu. Radi se o mladim gimastičarima početnicima koji, u proseku, vežbaju tek godinu dana, ali među njima ima i izrazitih talenata.\nSa decom u Kraljevu i Raški rade treneri iz DFVR „Partizan“ iz Kraljeva koji,povremeno, priskaču u pomoć i kolegama u Gornjem Milanovcu. Svi oni su prethodno stekli trenersko zvanje i licencu predviđenu Pravilnikom Gimnastičkog saveza Srbije. Kraljevački „Partizan“ se ovim takmičenjem najmlađih gimastičara i najavom sličnog takmičenja u maju vraća na gimastičku pozornicu Srbije kojoj je, nekih ranijih godina, grad na Ibru darivao brojne uspešne takmičare. Ovo sportsko društvo je, inače, aktivno u Kraljevu od 1948. godine pod ovim nazivom ali je tada nastavilo tradiciju predratnih sokola.\nSokolska društva u Srbiji nastaju krajem XIX veka, tačnije 1891. godine kada su beogradski gimastičari odlučili da napuste nemački „turnerski“ sistem ginastike i uvedu češki, „sokolski sistem“ vežbanja. Sokolska družina u Kraljevu je, prema nekim izvorima formirana još 1904. godine, a članovi te družine su, tridesetih godina prošlog veka, svojim prilozima sagradili Sokolski dom sa salom koja je funkcionisala sve do 1974. godine u dvorištu osnovne škole „IV kraljevački bataljon“, kada je, po dogovoru sa školom, srušena da bi bila sagrađena današnja sala koju, od tada, na osnovu Ugovora zajednički koriste i škola i DFVR „Partizan“.\nKroz salu kraljevačkog „Partizana“ prošle su hiljade mladih gimastičara baveć se ovim bazičnim sportom koji, onom ko ga trenira, omogućava da se kasnije sa lakoćom bavi bilo kojim drugim sportom. Gimastika kod vežbača, a posebno najmlađih utiče na stvaranje i korišćenje izuzetne snage u rukama, nogama i duž celog tela, sa ciljem nošenja težine vlastitog tela u raznim situacijama prilikom izvođenja gimnastičkih vežbi. Kroz to pomeranje granice sopstvenih sposobnosti, gimnastika je veoma značajna i za mentalni razvoj ličnosti. Neki od kraljevačkih gimastičara iz predhodnog perioda svoju karijeru nastavili su kao profesori na beogradskom Fakultetu sporta i fizičkog obrazovanja Beogradskog univerziteta, poput Dušana- Dula Mitića i Miljana Grbovića.\nPost on: 02/25/2018 18:13:01\nSokolsko društvo ,,partizan,,....pa to je toliko nemoralno da bi se i stari komunisti čudili! Bljak!