symptoms | TAMOiOVDE\nSINDROM MODERNOG DOBA…\n28. juna 2019. by TAMOiOVDE\nSindrom izgaranja na poslu i zvanično poremećaj\nSvetska zdravstvena organizacija uvrstila je sindrom izgaranja na radnom mestu usvoj priručnik Međunarodne klasifikacije bolesti (ICD-11)\nTo, između ostalog, znači da će zdravstveni radnici odsad sindrom izgaranja na poslu dijagnostikovati kao medicinski poremećaj.\nOslanjajući se na sve veći broj istraživanja, prema navodima Svetske zdravstvene organizacije (SZO), pomenuti sindrom (eng. burnout syndrome) je posledica hroničnog stresa na radnom mestu, koji karakterišu iscrpljenost, nedostatak energije, neispavanost, glavobolja, povećana mentalna distanca od posla, smanjena efikasnost, kao i cinizam i negativnost u vezi sa poslom.\nMeđu simptomima su takođe prisilno razmišljanje o poslu i posle radnog vremena, smanjena potreba za društvenim kontaktima, nedostatak vremena za privatne obaveze i nemogućnost da se osoba opusti čak i kada je na godišnjem odmoru.\nIstraživanja SZO-a takođe ukazuju da se izgaranje dešava onda kada zahtevi na poslu daleko prevazilaze nadoknade, priznanja i vreme potrebno za odmor. Ambicije i idealizam bivaju ugušeni, a zaposleni često pate od osećaja niže vrednosti.\nPrema nekim studijama duboka emocionalna iscrpljenost i negativnost prouzrokovane izgaranjem mogu uticati na promene u mozgu koje otežavaju suočavanje sa stresom u budućnosti. Sve to veoma se negativno odražava i na javno zdravlje.\nIstraživanje sprovedeno u Velikoj Britaniji, na primer, pokazalo je da skoro 30 odsto menadžera ljudskih resursa smatra da je izgaranje u njihovoj organizaciji rasprostranjeno, dok nedavno objavljeni podaci u izveštaju sa Harvarda ukazuju na krizu koja je zahvatila javno zdravlje usled izgaranja lekara. Takav trend mogao bi američku ekonomiju da košta 4,6 milijarde dolara godišnje.\nKako ističu britanski stručnjaci, pomenuti sindrom bi trebalo uočiti što pre kako bi se posledice sprečile na vreme. Oni takođe veruju da će novi međunarodni standardi doprineti boljoj dijagnozi i samom lečenju.\nSindrom modernog doba\nOvaj termin prvi je uveo psiholog Herbert Frojdenberger 1974. godine. On je sindrom izgaranja okarakterisao kao čitav niz simptoma koji proizilaze iz iscrpljenosti prouzrokovane prekomernim zahtevima na poslu, među kojima su glavobolja, nesanica, razdražljivost i skučeno razmišljanje.\nZanimljivo je i poreklo naziva koji je ovaj poremećaj dobio po naslovu romana engleskog pisca Grejema Grina „Slučaj Izgaranje“ (A Burnt–Out Case) u kom poznati arhitekta, umoran od sopstvene slave, prestaje da pronalazi smisao i zadovoljstvo u životu i odlučuje da napusti posao i ode u afričku džunglu.\nPrema podacima Svetske zdravstvene organizacije, na poslu postoji veliki broj činilaca koji mogu doprineti urušavanju mentalnog zdravlja. Većina njih odnosi se na samu prirodu posla, radno okruženje, kompetentnost zaposlenih, kao i pomoć i podršku kojima raspolažu prilikom obavljanja svojih obaveza.\nU slučaju sindroma izgaranja istraživači posebno naglašavaju nekoliko glavnih faktora rizika među kojima su preveliki obim posla, nedostatak odgovarajuće nadoknade, gubitak osećaja povezanosti sa ostalim zaposlenima, nepravda i sukob vrednosti.\nPosledice, kao i sam sindrom, moguće je lečiti na dva nivoa, individualnom i organizacionom. Prema navodima SZO-a, pored različitih obuka za upravljanje stresom kroz koje bi zaposleni trebalo da prođu, važan element za uspostavljanje zdravog radnog okruženja je i razvoj zakonodavstva, strategija i politike koji bi doprineli izgradnji zdravijeg radnog okruženja.\nPosted in Uncategorized.\tOznačeno brain, changes, diagnosis, dijagnoza, disorder, health, istraživanja, job, modern, moderno, mozak, odmor, organizacija, organization, poremećaj, posao, promene, Research, rest, simptomi, sindrom, svet, symptoms, syndrome, time, vreme, work, world, Zdravlje\nMRAČNA STRANA UMA…\n24. aprila 2016. by TAMOiOVDE\nGovorili smo već da teorija psihoanalize govori o ljudskom umu kao o tvorevini koja se sastoji iz mnoštva delova. Isto tako smo pomenuli da je Frojd bio jedan od prvih koji je “otkrio” to da um poseduje više strana, mnoge kojih mi generalno nismo ni svesni da postoje. Stoga, posebno je interesantno to što se, prema ovoj priči, um može skoro jasno (istina, ne baš previše jasno) podeliti na dva dela – svesni um i nesvesni. Mi ćemo sada pokušati približiti čitaocima ovu misteriju koja se naziva nesvesni um.\nIstini za volju, nesvesno je jedna skoro sama po sebi paradoksalna tema za diskusiju. Kako govoriti o nečemu čega niste svesni? Veoma je teško govoriti o nečemu za šta ne znate da postoji, niti kako izgleda, niti šta je to zapravo o čemu vam taj neko traži da mu govorite.\nTo je isto kao da neko traži od vas da mu opišete “plavokvarcnog megaslona”. Naravno, ta stvar ne postoji, a iako negde tamo u nekoj zabiti univerzuma možda možete i naleteti na ovakvo bizarno stvorenje, opet ga sada ne možete opisati jer nemate blage veze šta je. Mogu ja da dođem i kažem vam “ja sam video plavokvarcnog megaslona i on postoji” i zahtevam da se vi pozabavite tim problemom. Možete pokušati, ali ćete na kraju shvatiti da je taj zadatak jednostavno nešto nemoguće.\nSlična stvar je i sa nečim za šta znate da postoji ali ga ne možete direktno osetiti, ni videti, ni čuti. Na primer, da li mi možete reći kako vi pokrećete svoju pinealnu žlezdu da radi i da li osećate šta ona trenutno radi u vašem organizmu? Ona postoji i zapravo obavlja mnoge od važnih uloga u vašem organizmu, ali nje ni njenog rada niste svesni, niti ga možete meriti, opaziti i osetiti.\nMeđutim, iako ne možete osetiti sve to direktno, možete na neki način videti posledice njenog rada, te tako znate i da je imate (verujte mi, da nemate ovaj mali organičić ne biste sada bili tu gde jeste i bili u mogućnosti da čitate ovaj tekst). Ista stvar je i sa nesvesnim delom vašeg uma – vi znate da ga imate (ili vam bar govore da ga imate), ali ne možete u njega direktno zaviriti. Ono što možete, to je da se uverite u njegov rad preko nekih posledica i manifestacija u vašem umu ili ponašanju.\nTo može biti preko snova ili nekih osećanja za koja vam nije jasno odakle su, ali i kada napravite neki lapsus pa nekom kažete da je glup umesto da je gluv, a kasnije se ispostavi da tu osobu nešto i ne gotivite. Sve ovo je rečeno da bi vam bilo malo jasnije o kakvom ogromnom problemu se ovde radi. Zaista, kada ovako gledamo, pravo je čudo da je neko uopšte i uspeo “provaliti” da nesvesno postoji, pa još i da ga raščivija, analizira, opiše i shvati kako ono funkcioniše. Međutim, to su uradili Frojd i njegovi sledbenici.\nOno što je konkretno Frojd postavio u ranim fazama svoje teorije, to je da postoje tri dela uma – svesno, predsvesno i nesvesno (ili podsvesno). Dakle, nije dva (sa početka) nego tri, što komplikuje stvari, ali smo mi tako napisali radi lakše komunikacije (a i da ne prepadamo čitaoce odmah na početku. Sada već možemo).\nU predsvesnom se nalaze sadržaji kojih čovek nije direktno svestan, ali ih može osvestiti ukoliko poželi. To su one stvari koje nam nisu trenutno bitne, pa ih mozak skloni malo u stranu kako nam ne bi zagušivale um i kako bi se mogli koncentrisati na nešto bitnije. Na primer, dobar deo sećanja se nalazi u predsvesnom delu (iako je određen deo u podsvesnom), te ih možemo prizvati u um kada god poželimo. Tako, ako nas neko pita šta smo jeli jutros mi ćemo potražiti malo po umu i prizvati sliku, miris i ukus jaja na oko, ili šta smo već jeli. Ta slika nam nije stalno u glavi ali je uvek “tu negde” ako nam zatreba. S druge strane, nesvesno, tj. naša podsvest, je ono što je ovde mnogo interesantnije. Ovde su stvari mnogo drugačije – apsolutno ništa što je u nesvesnom delu uma nam nije dostupno “kada nam se ćefne”.\nPonovićemo još jednom, tamo se ništa ne vidi. Zato smo i nazvali ovaj članak “mračna strana uma”, upravo kako bi dali slikovit opis ovog domena (nismo stavili “mračan” da bismo nagovestili nešto što je loše, strašno, itd.). To je prostorija u kojem nema svetla i gde su vrata zatvorena za sva naša direktna pitanja. O svesnom delu nećemo sada govoriti.\nU nesvesnom, kako govore psihoanalitičari, nalazi se svašta. Tu su naša najranija sećanja kada smo bili bebe i pili majčino mleko direktno iz dojke. Neki tvrde i da su tu sećanja čak i iz perioda kada smo bili u utrobi, pa i prilikom našeg rađanja, ali to je u najmanju ruku diskutabilno (ne kažemo da mislimo da sigurno nije tako). Tu su naše najdublje emocije, koje smo potisnuli jer su neprihvatljive i za nas i za druge. Tu su naše želje koje su, opet, potisnute jer su neprihvatljive za nas.\nNa primer, dete može u nekom trenutku da oseća ogroman bes prema roditeljima, ali pošto je to neprihvatljivo za njega, ono ga potiskuje. Nije ništa čudno i ako se zajedno sa tim javi želja da se roditelj ubije, da ne postoji, da ode ili umre, međutim, ovo je tek potpuno neprihvatljivo za dečji ego i njegovo normalno funkcionisanje. Stoga, njegov um potpuno potiskuje i emociju i želju – ali to ne odlazi nikud, već ostaje u nesvesnom.\nNaravno, očigledno je da je potiskivanje u nesvesno važan i nužan mehanizam kako bi čovek normalno funkcionisao i čak možemo reći da je jedan od najvažnijih, ukoliko funkcioniše kako treba. Kada je funkcija ega poremećena (u narodu, kada čovek “nije baš normalan”), onda potiskivanje “ne radi” dobro, pa se ovakve emocije ispoljavaju, te za takvu osobu na primer kažemo da je impulsivna ili slično. Ukoliko je i funkcija super-ega poremećena, tj. osoba nema adekvatno izgrađene moral i savest – onda, u sklopu sa ovim prethodnim, imamo recept za psihopatiju.\nU nesvesnom su takođe i koreni naših nagona, instinkti života i smrti o kojima smo govorili u prethodnom tekstu (deo nesvesnog u kojem se nalaze nagoni naziva se “id”). Jedna napomena, o id-u egu i super-egu ćemo detaljnije razglabati u nekom od narednih tekstova, pa nećemo ovde ulaziti u dalju raspru.\nTraume i strahovi su takođe čest sadržaj na koji možemo naleteti u mračnoj sobi naše podsvesti. Ovi događaji, tj. emocije su takođe nepoželjne, ali ne u smislu kao ove prethodne već zato jer su suviše jake i bolne da bi se čovek njima svesno bavio. Prejaka trauma iz detinjstva, koja je toliko stresna da bi mogla ozbiljno narušiti čovekovo mentalno zdravlje se potiskuje i zaboravlja. Čovek se više ne seća tog događaja, a njegov ego ne mora da se nosi sa nemilim prizorima, od kojih, kada bi se njima svakodnevno bavio, može “da se poludi” (narodski rečeno). Međutim, takve stvari, kao što ćemo kasnije videti, ipak u nekoj formi isplivaju na površinu i to u različitim oblicima, najčešće uzimajući neki oblik neuroze.\nKarl Jung, veliki čovek i psihoanalitičar, koji je dosta toga doprineo psihoanalizi, dodao je i neke nove poglede na nesvesno. Naime, on je tvrdio da se nesvesno sastoji ne samo od potisnutih sadržaja koje je sama osoba potisnula, već i od sadržaja koje su potisnuli naši preci (zapravo, ne samo od potisnutih, već i od mnoštva svesnih iskustava naših predaka). Dakle, po njemu, naše nesvesno se deli na dva dela, individualno i kolektivno. Interesantno je da se kolektivni deo nesvesnog sastoji od prastarih slika, vizija i univerzalnih simbola koje osoba deli sa čitavom ljudskom vrstom – izgleda da su duboko u našem umu i umovi naših dalekih predaka!\nIz svega navedenog, možemo prvo, primetiti da je nesvesno neka vrsta “kontejnera” za sve sadržaje koji nisu poželjni ili suviše teški da bi se njima svesno bavili. Rekli smo i da se ove stvari ne mogu direktno videti, ali to ne znači da nisu tu. Štaviše, nesvesno ima ogroman upliv u naše svesno funkcionisanje i mi stalno ispoljavamo sadržaje iz tog domena.\nNjegov sadržaj je vidljiv u snovima (za koje Frojd kaže da su glavno sredstvo ispoljavanja nesvesnog), ali i u omaškama, šalama (gde se, na primer, potisnuti seksualni impulsi ispoljavaju kroz seksualno nabijene pošalice i provokacije), iznenadnim reagovanjem na nešto što nema veze sa stvarnom situacijom (recimo, veliki bes zbog neke sitnice), na kraju i sa skoro svim našim psihičkim stanjima, bilo da su pozitivna ili negativna. Frojd je išao dotle da je nesvesno “optuživao” za bukvalno sve naše svesne misli, emocije i radnje – nema nijednog dela nas koji nije pod uticajem naše podsvesti.\nNajvažnije, psihijatri i psiholozi su primetili da sve neuroze nastaju iz okeana nesvesnog, a simptomi psihičke disfunkcije su način da nesvesno komunicira sa spoljnim svetom. Potisnuta osećanja se moraju negde i nekad ispoljiti i uvek su tu negde pri površini. Uz prisustvo pravog “okidača” kao što su stres, neka ponovna trauma, izmena konteksta i načina života, negativni događaji, fizičke bolesti – mračni sadržaji isplivavaju na površinu.\nAko je sadržaj potisnutog veliki, ako je suviše duboko gurnut i ako nema gde da se adekvatno ispolji (na primer, “konvertovanjem” potisnute energije u sport, umetnost, posao, itd.), onda se energija akumulira u neurotični simptom i tako “oslobađa”.\nUpravo na tom mestu i dobrom interpretacijom simptoma, tj. “dekodiranjem” nesvesnog kod osobe, stručan psihijatar ili psiholog će naći materijal za rad i tako pomoći osobi da prevaziđe psihičke teškoće.\nFELJTON: Psihoanaliza (3)\nPrethodni članak: POKRETAČI ČOVEKA\nPosted in Uncategorized.\tOznačeno analiza, analysis, content, dark, education, energija, energy, feljton, feuilleton, Freud, Frojd, hand, health, how, kako, mrak, obrazovanje, psiho, psycho, sadržaj, simptomi, strana, Stres, stress, symptoms, trauma, um, why, zašto, Zdravlje\nGRANIČNI POREMEĆAJ LIČNOSTI…\n3. januara 2016. by TAMOiOVDE\nU ovom tekstu ćemo govoriti o još jednom interesantnom i posebnom poremećaju koji se naziva granični poremećaj ličnosti. Naziv ovog poremećaja ima veze sa njegovom definicijom, ali govori i o shvatanju samog fenomena od strane psihologa, koji je, može se reći, na “granici” razumevanja.\nNaime, zbog svojih veoma specifičnih i maglovito definisanih karakterstika, često su se ljudi koji se danas klasifikuju kao pripadnici ove kategorije “trpali” u druge poremećaje – do onog trenutka kada se neko od psihologa / psihijatara setio da te ljude klasifikuje u potpuno novu kategoriju, napravljenu posebno za njih.\nZašto? Pa zato što su se ti ljudi odlikovali nečim što ih je sistematski razlikovalo od svih drugih poremećaja i u isto vreme imali karakteristike različitih poremećaja. To se desilo relativno skoro i od tada govorimo o graničnom poremećaju. Isto tako, od tada je broj ljudi koji su obeleženi kao “granični” naglo počeo da raste, a poremećaj bivao sve zanimljiviji i provokativniji za istraživače.\nŠta je u stvari granični poremećaj ličnosti? Kao i uvek, moramo navesti zvaničnu psihološku definiciju za početak, jer druga ne postoji, a stvar je odviše delikatna da bi koristili sopstvene fraze i konstrukcije.\nDakle, prema literaturi, ovaj poremećaj se karakteriše sveprožimajućim obrascem nestabilnosti u odnosima sa ljudima, slici o sebi i afektima. Za njega je takođe specifična i izražena impulsivnost.\nMeđutim, sve su ovo simptomi koji se mogu javiti i u drugim poremećajima, te je to deo odgovora na sledeće pitanje: zašto se u nazivu koristi “granični”? Zato što, kažu stručnjaci, ovaj poremećaj ličnosti leži na granici između neurotičnog i psihotičnog, tj. upravo zato jer sadrži u sebi veći broj simptoma vezanih i za neke druge poremećaje.\nNaime, ljudi koji su granične ličnosti imaju i karakterstike neuroza (kao što su anksioznost i depresija) ali i psihoza (kao što su sumanute ideje, depersonalizacija, podeljenost ličnosti, emocionalna praznina, i slično). Sada shvatate da je zapravo veoma teško nekog obeležiti kao “graničnog”, te su zato stručnjaci razbijali mozgove o ovakve slučajeve.\nGde da svrstate i kako da lečite čoveka koji ima simptome desetak različitih bolesti? Da li ima sve te bolesti istovremeno, ili je pak to neka sasvim nova bolest, koja samo liči na sve te ostale? Iako čitalac koji prvi put čuje za ovaj termin i dalje možda ne razume najbolje o čemu je reč, verujemo da će se bolje razumevanje steći kada nastavimo sa opisivanjem simptoma i opšte slike ovog poremećaja.\nPrema DSM-u (dijagnostičko-statistički priručnik, “biblija” psihijatrijskih poremećaja), granični poremećaj ličnosti se odlikuje određenim brojem osobina. Napomenimo da, kao i kod svakog poremećaja, da bi se nekom „prilepila etiketa“ poremećaja, mora da ima nekoliko simptoma u isto vreme. Nije dovoljan jedan ili dva, pa da posumnjamo da se radi o poremećaju. Isto tako, nije dovoljno da su simptomi blagi i jedva primetni, tj. da se ponekad javljaju – potrebno je da su izraženi, da su sistematski prisutni te da sprečavaju osobu da adekvatno funkcioniše.\nDakle, prva i, može se reći, najuočljivija karakteristika je mahnit, očajan napor da se izbegne stvarno ili umišljeno napuštanje od strane neke osobe. Ovo se najčešće odnosi na partnera, nekog sa kojim je osoba trenutno u emocionalnoj vezi. Osoba ima konstantan strah da će je partner napustiti, strah koji nije racionalan i ne može se objasniti realnim stanjem stvari. Može sve ići “kao po loju” ali strah je i dalje prisutan. I to ne bilo kakav strah, i ne neka povremena sumnja – to je konstantna tenzija koja čak može nekad prerasti i u pravi napad panike. Ovakva situacija je, naravno, veoma teška za osobu i tera je da radi nešto što će umanjiti tu užasnu napetost.\nUpravo to je pokretač lanca misli i ponašanja, koje za svrhu imaju samo jedno – učiniti sve što je u njenoj moći, samo da je osoba ne napusti. Kao što smo rekli, ovaj strah može biti zasnovan na manje ili više realnim premisama, a može biti i potpuno nerealan, gde se pretvara u neku vrstu “halucinacije” da je osoba stvarno napušta, ili da se veza raspada.\nNeke male i nebitne stvari onda postaju strašne i sigurni znaci da će se desiti ono čega se ona najviše plaši, pa će ona na njih reagovati. Sve to će, za “naivnu” drugu osobu (partnera) izgledati veoma čudno i zbunjujuće, te će verovatno doprineti tome da ova osoba stvarno počne da razmišlja da napusti odnos. To je paradoks graničnog poremećaja i stalna muka: pokušajima izbegavanja nečega upravo se to “nešto” i izaziva.\nTako će ove osobe sistematski biti zatvorene u ovom krugu patnje, što će doprineti značajnoj degradaciji kvaliteta njihovog života i izazvati neke od ostalih “simptoma”. Najčešći je destruktivno ponašanje – agresija prema drugima, upadanje u nevolje (tuče), psihička tortura drugih, ali i samodestruktivno ponašanje – preterano opijanje, namerna promiskuitetnost (bez stvarne želje za odnosom sa drugom osobom, i uz namerno nekorišćenje zaštite prilikom odnosa), zloupotreba narkotika; često je i nanošenje sitnih povreda sebi (sečenje žiletom) i na kraju, pokušaji samoubistva.\nKada je reč o odnosima sa drugim osobama (uglavnom mislimo na bliske osobe i partnere) oni se u ovom slučaju odlikuju velikom intenzivnošću. Prisutne su jake emocije, bilo pozitivne bilo negativne, češće ove druge, upravo iz onih razloga koje smo malopre naveli. Ove osobe imaju tendenciju da na stvari gledaju crno-belo i idu u ekstreme. Za njih je nešto ili skroz dobro i savršeno, ili totalno loše i ne valja.\nOvakav obrazac se prenosi u dosta situacija, navešćemo neke primere: osoba može misliti da je neka muzička grupa ili neki muzički pravac nešto najbolje što postoji, dok je sve ostalo “totalno đubre”; ljudi treba da budu ili sa njom i da je obožavaju, ili su joj neprijatelji i protiv nje su, i tako dalje. Međutim, još jedan problem je i što je obrazac “crno-belo” može biti primenjen i na istu stvar, te će u jednom trenutku osoba misliti sve najbolje o nekom, da bi se u drugom potpuno razočarala u istu tu osobu i čak počela da je mrzi.\nKada je reč o partnerskim odnosima, osoba može u jednom trenutku potpuno idealizovati svog partnera i gledati ga kao “boga”, “najboljeg frajera”, “najromantičnijeg čoveka” i njenu “najveću ljubav ikada” da bi, posle nekog događaja (što je najčešće neka sitnica i važna samo u glavi te osobe) ili čak iz nekog sopstvenog “shvatanja”, obezvredila i gledala kao na najgoreg “klošara”, na pokvarenu osobu, nalazila mu razne mane – sad je ružan, nije interesantan, kreten je, i slično.\nTakođe, za ove osobe specifično je generalno osećanje praznine, koje ovi ljudi opisuju kao situaciju “ogromne crne rupe u vašem biću”.\nOva “rupa” i praznina nije ni emocionalna, nije ni psihička, već i jedno i drugo a i nešt treće, neobjašnjivo. Kao da jedan deo unutrašnjeg bića fali, kao da fali svrha života; svaki odnos je zato nepotpun, jer ništa ne može popuniti tu ogromnu prazninu i unutrašnji ambis.\nOvo je veoma teška situacija, a osećaj praznine toliko opterećujući da je to još jedan razlog što ove osobe često pribegavaju destruktivnim i samo-destruktivnim ponašanjima, najčešće samopovređivanju (sečenje i slične stvari).\nKada ih pitate zašto se samopovređuju, tipičan odgovor je “da bih se osetio/la živim”. Takve radnje sadrže i druge momenta, kao što je nezadovoljstvo samim sobom i mržnja koja je usmerena prema sebi, te na neki način služe i kao sredstvo samokažnjavanja zato što je osoba takva kakva jeste.\nUzrok ovakvog stanja je i dalje pod znakom pitanja, a psiholozi su dali odgovore na neke mehanizme koji stoje iza poremećaja. Na primer, intenzivna nestabilnost u međuljudskim odnosima se najčešće vezuje za rano iskustvo osobe, gde je kao dete imala vrlo neodređenu i, često, haotičnu situaciju u porodici – sami odnosi sa roditeljima su bili neodređeni i nesigurni. Ove osobe nikada nisu bile sigurne u to da li ih roditelj stvarno voli – to je zato što su se roditelji ponašali prema detetu po principu toplo-hladno, tj. “čas te volim, čas te ne volim”.\nOvakvo stanje je takođe odgovorno i za taj intenzivan i stalno prisutan strah od napuštanja koji se kasnije očitava u vezi sa partnerom, a takođe i za ogroman potisnut bes. Mi smo ova i druga (destruktivna po dečji razvoj) ponašanja i interakcije roditelj-dete opisivali u prošlim tesktovima, te ćemo sada ukazati čitaocu da može da se na njih vrati ukoliko je zainteresovan za problematiku. Tu smo napomenuli i da se rani načini vezivanja za roditelje i obrasci koji se tada stvaraju, uglavnom prenose na sve kasnije odnose sa ljudima, što objašnjava dosta toga.\nTakođe, mržnja koja je usmerena prema sebi, a koja je odgovorna za tu nestabilnu sliku o sebi i svetu oko sebe tipičnu za granične ličnosti, takođe može dolaziti iz ranih porodičnih odnosa, gde su roditelji bili isuviše strogi i kažnjavali dete za svaku sitnicu – nabijajući mu taj osećaj krivice i da je loše, te mu tako snižavajući samopouzdanje, veru u sebe, i veru u svet oko sebe.\nS obzirom na kompleksnost i opasnost koju po sebe i druge nosi ovaj poremećaj, nužno je ponovo naglasiti važnu stvar, a to je da porodica i rana iskustva imaju veliki uticaj u izgradnji buduće ličnosti.\nStoga, razvijmo razumevanje o ljudima i edukujmo se psihološki kako bismo pomogli u stvaranju boljih osoba, a samim tim i boljeg sveta za sve nas.\nFELJTON: Psihički poremećaji (8)\nPrethodni članak: PSIHOPATIJA\nPosted in Uncategorized.\tOznačeno behavior, borderline, characteristics, differences increase, feljton, feuilleton, granična, how, kako, karakteristike, kvalitet, licnost, life, literatura, literature, misli, odnos, personality disorders, ponašanje, porast, poremećaji, psihologija, psychology, quality, razlike, relationship, simptomi, symptoms, tension, tenzija, thoughts, Vladimir Stankovic, why, zašto, život\n20. decembra 2015. by TAMOiOVDE\nPoremećaje ličnosti je na neki način teško definisati, jer čak ni sama ličnost kao pojam nije u potpunosti određena u psihološkim udžbenicima. Međutim, u isto vreme ovi fenomeni su veoma spominjani u literaturi, često se sreću u praksi i veoma su važni za razumevanje svakodnevnog čovekovog funkcionisanja.\nPoremećaji ličnosti predstavljaju vrstu mentalnih poremećaja koje karakterišu rigidni i neadekvatni obrasci mišljenja i ponašanja i osećanja, koji se protežu kroz različite kontekste i situacije.\nOvi obrasci funkcionisanja se uveliko razlikuju od načina funkcionisanja ostalih ljudi, a u isto vreme sprečavaju osobu da se, u većoj ili manjoj meri, adekvatno uklopi u društvo.\nKaže se još da u ovom slučaju, postoje izraženo disharmonični stavovi i ponašanja, uglavnom u nekoliko oblasti funkcionisanja – afekti, kontrola impulsa, načini mišljenja i stilovi povezivanja sa drugim osobama.\nOsoba uglavnom ima dosta problema u interakciji sa okolinom, ograničena je u izražavanju svojih sposobnosti, u odnosima sa ljudima, što je sve proizvod njene nemogućnosti da realno opaža situacije i stvari. Znači, postoji nešto u osobi što je čini takvu kakva jeste a to nešto je u određenoj meri disfunkcionalno.\nTo nije puki proizvod neke situacije, nekog stanja, nekog događaja. Nije izazvano nekim drugim psihičkim problemima, niti je vezano za neku drugu vrstu tegobe i povrede. To je, nekako, deo te osobe i sistematski je čini uveliko nesrećnom, neprilagođenom, uplašenom, opterećenom, “devijantnom”, ukočenom, čudnom, agresivnom, otuđenom…ili bilo šta drugo što predstavlja jedno generalno loše psihičko stanje.\nAko ste čuli za mentalna stanja i tegobe koji prolaze i dolaze, neki bi rekli “kao kijavica” (što nije najbolja analogija) i za njih postoji relativno jasno objašnjenje i način izlaženja na kraj sa njima – sada zamislite nešto što je oduvek u vama, da nešto nije u redu sa vama od kada znate za sebe, nešto što vas uvek vodi u neke probleme sa drugima ili sa samim sobom. Drugi vam to govore a vi toga možete biti svesni u većoj ili manjoj meri. Tako nešto, mada vrlo uprošćeno i u gomili slučajeva mnogo ekstremnije, predstavljaju poremećaji ličnosti.\nKao što rekosmo, ovu grupu poremećaja je vrlo teško jasno odrediti. Na primer, postoji šizofrenija ali postoji i šizotipalni poremećaj ličnosti. Šizofreniju karakterišu određena akutna psihofizička stanja (o kojima se govorilo u jednom od prethodnih tekstova), koja imaju svoj period trajanja i vezana su za određene okidajuće faktore. E sada, šizotipalni poremećaj ličnosti se odlikuje konstantnim prisustvom nekog od simptoma koji liči na simptom šizofrenije (npr. apatijom i deluzijama) – ali to nije šizofrenija.\nTo nije neko “akutno” stanje teško poremećenog funkcionisanja, već neko ublaženo, hronično, sistematsko neadekvatno funkcionisanje. U isto vreme, ovo stanje ne zavisi od spoljašnjosti, ne menja se situacijam i ne možete ga “lečiti” jer ne znate šta je uzrok. To je kao da imate hronične bolove u vratu i leđima, ali nemate iščašen vrat ili slomljenu kičmu – možete funkcionisati i dalje, iako malo drugačije, tj. ne onako kao kada vas ništa ne boli.\nOno što je još interesantno (i što otežava definiciju i prepoznavanje ove grupe fenomena), je to što osobe koje su “dijagnostikovane” sa nekim poremećajem ličnosti uglavnom misle da je sa njima sve u redu, tj. da nisu one neadekvatne, već ljudi oko njih. Dakle, problemi koje osoba ima zbog svog načina funkcionisanja se ne gledaju kao proizvod tog načina funkcionisanja, nego kao slučajno nastali ili kao namerno izazivani od strane okoline.\nNaravno, ovde opet moramo biti oprezni, jer se često stvarno i dešava da ljudi imaju probleme sa sobom jer im je okolina u totalnom haosu. Međutim, ovde se ne govori o tome, već je bitno i da se kod same osobe identifikuju neki obrasci za koje ispostavi da je dovode do konstantnog zapadanja u različite problematične situacije.\nMožda će čitaocima biti jasnije na šta se konkretno misli kada se kaže “poremećaj ličnosti” ako se upustimo u dalju analizu i pogledamo kakvu klasifikaciju ovih poremećaja. Naime, postoji ih više vrsta i odnose se na međusobno relativno različite fenomena. To su, da ih sada samo nabrojimo: paranoidni, šizoidni, šizotipalni, antisocijalni (negde nazivan i psihopatija), granični, histrionički, narcistički, izbegavajući, zavisni, opsesivno-kompulsivni, depresivni, pasivno-agresivni, sadistički i mazohistički poremećaj ličnosti.\nOvo su za sad kategorisani poremećaji, kao i oni koji se najčešće sreću; lista se širila godinama, broj ispitanih slučajeva je rastao, zajedno s njima kategorije a i psihijatrijski udžbenici; taj trend će se verovatno i dalje nastaviti.\nNastavićemo tako što ćemo ukratko opisati svaku od ovih podkategorija poremećaja, a ako bude bilo prilike, proširićemo priču o nekima od ovih i u nekom od sledećih tekstova.\nAntisocijalni poremećaj je možda i najpoznatija kategorija poremećaja ličnosti. Opšte poznat i kao psihopatija, njegova glavna odlika je impulsivno (nepromišljeno) reagovanje; ovi ljudi mogu burno i vrlo agresivno reagovati čak i na najmanju sitnicu. Dalje, postoji nedostatak empatije, tj. saosećanja sa drugim osobama, kao i lakoća sa kojom se može povrediti drugi čovek (ne samo fizički nego i psihički); i s tim u vezi, nedostatak ili uveliko smanjena sposobnosti osećanja krivice za učinjeno – o kajanju da ne govorimo. U sve to je uglavnom uključeno i neobaziranje i nepoštovanje socijalnih i zakonskih normi, te često i namerno kršenje istih, što ove osobe može dovesti u veoma problematične i opasne (kako po njih tako i po druge) situacije.\nParanoidni poremećaj se, kao što mu i sam naziv kaže, oslikava opštom i konstantnim paranoidnim deluzijama (umišljanjima) koje mogu biti u formi uverenja i stavova (na primer, nekakvih teorija i ubeđenja da se nešto dešava, a ne dešava se) ili osećanja (da je, recimo, neko stalno prati, da joj se ljudi stalno smeju iza leđa, da je bračni partner vara, i slično). Ove osobe su uvek sa podignutim zidom, odbrambeno reaguju i sumnjičave su stalno i na većinu ljudi oko sebe. Veliko i konstantno nepoverenje u druge, bez obzira šta oni rade, čine ove osobe veoma “teškim” za komunikaciju i neki bliži kontakt.\nLjudi sa šizoidnim ličnostima odlikuju opšta apatičnost (nezainteresovanost) za svet oko sebe, ravnodušnost za ljude i dešavanja, uglavnom izbegavaju komunikaciju i žive same ili sa minimalnim kontaktom sa drugima. Veoma smanjena svest o sopstvenim, a i tuđim osećanjima i minimalne želje i ambicije u životu.\nJoš jedan veoma poznat termin je i “narcis”, tj. narcizam – u ovom slučaju, radi se o težem obliku narcizma, koji se definiše kao poremećaj ličnosti. Kada narcizam preraste u poremećaj, on se karakteriše ekstremnim i stalnim egoizmom i sebičlukom, kojeg prate arogantnost i grandioznost. Ove osobe sebe smatraju dominantnim, superiornim i “bogovima” koji treba da uživaju stalnu pažnju drugih. Kada se to ne desi, onda se reaguje agresivnošću, manipulacijama i raznim mahinacijama, koje prati osećaj povređenosti, poniženosti i besa na sebe i druge. Sve to čini da ove osobe nemaju nikakvog obzira prema drugima i da ih tretiraju sa izrazitim nepoštovanjem i nipodaštavanjem, te da ih tako konstantno povređuju.\nGranični poremećaj ličnosti je za sada jedan od najtajanstvenijih i najteže “uhvatljivijih” poremećaja ličnosti. Ove ljude karakterišu crno-beli pogled na svet (ili si sa mnom ili protiv mene, ili me voliš ili me mrziš), emocionalna ambivalentnost u odnosima, a takođe odlaženje iz ekstrema u ekstrem (ili će vas voleti najviše na svetu ili će vas mrzeti kao da ste joj najgori neprijatelj). Veoma poljuljana i razjedinjena slika o sebi, nesigurnost u sebe, a stoga i nesigurnost kada su u pitanju drugi i odnosi sa njima; odnosi su uglavnom potpuno nestabilni i nepredvidivi. Česte su i nagle promene raspoloženja, bez nekog vidljivog i dovoljno jakog razloga. Nisu retki ni mazohistički ispadi, kao što su sečenje oštricom ili neke autodestruktivne radnje kao što su ekstremno opijanje, upadanje u tuče, te raskalašnost, nepažljivost i promiskuitetnost u seksualnim odnosima, i slično.\nOstale kategorije poremećaja ličnosti su manje “popularne”, tj. ređe se sreću i manje su izučavane. Mi ovde imamo malo prostora da bi ih sve opisali, tako da ćemo to ostaviti za neku drugu priliku. Namera ovog teksta bila je da čitaoce malo bolje upozna sa ovim delom psihološke nauke, te da postavi osnov za neke buduće tekstove. Naravno, kao i uvek, ukoliko se ovim kod vas podstakne neko dalje istraživanje i interesovanje za ove teme, onda je to pun pogodak.\nFELJTON: Psihički poremećaji (6)\nPrethodni članak: OPSESIVNO-KOMPULSIVNI POREMEĆAJ\nPosted in Uncategorized.\tOznačeno communication, condition, contact, definicija, definition, description, disorders, drustvo, features, forms, health, how, kako, komunikacija, kontakt, licnost, obrazac, odlike, opis, personality disorder, poremećaj, pravila, psihologija, psihopatija, psychology, psychopathy, put, rules, simptomi, society, stanje, symptoms, tegobe, time, trend, why, zašto, Zdravlje\nSVET PUN DISTORZIJA I ILUZIJA…\n6. decembra 2015. by TAMOiOVDE\nU prethodnom članku smo započeli priču o šizofreniji, jednom misterioznom i kompleksnom psihičkom poremećaju za kojeg, u konvencionalnom smislu, i dalje nema leka.\nGovorili smo o nekim simptomima i karakteristikama ove tegobe, a na ovom mestu ćemo pomenuti još neke specifičnosti, kao što su faktori koji utiču na javljanje i neke od teorija šizofrenije kao psihološkog poremećaja.\nPriču ovoga puta počinjemo od faktora koji mogu biti odgovorni i koji su ključni prilikom razmatranja nastanka šizofrenije.\nPošto je ovo jedan od težih i ozbiljnijih poremećaja, nužno je pozabaviti se pitanjem: kako i zašto se šizofrenija javlja kod nekog čoveka (osobe) i zašto baš kod njega?\nOdgovor na ovo pitanje nije nimalo jednostavan, no možemo dati makar neke smernice.\nU tom smislu, postoje tri vrste uticaja na ovaj poremećaj: to su biološki faktori, socijalni faktori i lično iskustvo, tj. psihološki faktori.\nBiološki faktori prvenstveno obuhvataju genetiku iliti nasledne faktore. Naime, šizofrenija može biti nasledna, jer je u istraživanjima pokazanao da veće šanse da oboli od šizofrenije ima neko ko u porodici već ima nekog ko ima neke teže psihološke tegobe, a još veće ako ima nekog ko ima upravo šizofreniju. Ova šansa je relativno mala, ali nikako nije zanemarljiva. Postoje i biohemijski / neuroanatomski faktori kao što je način funkcionisanja (preterano ili premalo lučenje nekog hormona) i struktura mozga (uvećani ili umanjeni delovi mozga).\nDalje, tu su faktori koji se tiču same psihofizičke građe čoveka – ljudi koji spadaju pod tzv. „astenični tip“ ljudi (introverti, emotivno hladni i odvojeni od okoline) čine čak 70% šizofreničara. Takođe, kod ovih ljudi se često primećuju i ekstremna sklonost ka izolaciji, fantaziranju i dubokoj introspekciji. Među šizofreničarima se sreću i ekstremno sugestibilne ili ekstremno agresivne, kao i paranoidne ličnosti. Napomenimo da ove crte nikako nisu ono što čini nekog šizofreničarem, niti su, da tako kažemo, nekakav uzrok ovom poremećaju, već je samo uočeno da su one njeni česti pratioci.\nPostoje različite teorija nastanka šizofrenije. Ovde ćemo se baviti prvenstveno psihološkim teorijama, jer ove druge ne spadaju pod domen ovih tekstova. Napomenimo samo da su neuro- i biohemijske teorije nastanka ovog poremećaja zapravo dominantnije u naučnoj zajednici, te da psihološki faktori igraju sporednu ulogu. Ipak, uvreženo je mišljenje da su psihosocijalni faktori ključni za „okidanje“ tih skrivenih bioloških mehanizama, koji onda rade u smeru pogoršanja čitavog stanja osobe, što je ogroman razlog da se njima pozabavimo.\nMožda ne možemo da utičemo na biologiju i genetiku čoveka, ali možemo na psihologiju – a ako uspemo da utičemo na „okidače“ onda ćemo napraviti ogroman korak na polju rešavanja ovog kompleksnog problema.\nJedna psihološka teorija šizofrenije govori o tome da je majka u stvari jedna od glavnih i odgovornih za nastanak ovog poremećaja. Naravno, ne svaka majka, već samo tzv. „shizofrena majka“.\nOvo je termin kojim se ne želi reći da takva majka ima šizofreniju, već da se ponaša na način koji može ličiti na nekog ko je šizofreničan ili da kod svog deteta može izazvati reakcije i posledice koje će dovesti do nastanka ovog poremećaja. „Shizofrena“ majka se karakteriše specifičnim ponašanjem prema detetu. Ovakva majka je vrlo dominantna, detetu sve određuje (ili naređuje) i oštro ga kažnjava ukoliko ne ispunjava njene želje i zahteve. Takva osoba je u isto vreme emocionalno hladna prema detetu, retko ili skoro nikad ne izražava pozitivne emocije, a najčešće ne izražava bilo kakve emocije.\nPoznato je da je detetu, pogotovo u mlađim danima, od krucijalne važnosti emocionalna bliskost i povezanost sa ljudima oko njega (pogotovo sa majkom), te da je izostajanje ove veze vrlo traumatično i bolno za dete.\nKao što smo pominjali u jednom od prethodnih tekstova, rani emocionalni odnosi sa roditeljima i bližom okolinom su model za kasnije odnose sa drugim ljudima i daljom okolinom. „Shizofrena“ majka je takođe često prezaštićujuća i ne dozvoljava detetu da slobodno i spontano iskusi svet oko sebe, braneći mu da ima interakciju sa okolinom i „skrivajući“ ga od „raznih opasnosti“.\nOvakav stav majke je odraz njene paranoičnosti i preterane anksioznosti, što se, naravno, prenosi i lepi na dete kao puter za hleb. Sve to može dovesti do toga da dete vrlo retko izlazi iz kuće, ima malo (ili nimalo) prijatelja, te da uopšte ima vrlo malo interakcije i iskustva sa okolinom. Za mnoge psihologe ovakva situacija sasvim je dovoljna da čak i čovek koji nema nikakve nasledne i biološke rizike razvije svakakve psihološke tegobe, a kamoli neko ko je već genetski „predodređen“ za neki poremećaj.\nVećina psiholoških teorija je usmerena na porodicu, čitav porodični kontekst i njenu funkcionalnost, tj. disfunkcionalnost, kao jednog od glavnih uticaja za nastanak ogromnog broja psihičkih tegoba, a posebno težih poremećaja kao što je šizofrenija. Porodice koje su opšte disfunkcionalne, u kojima ima dosta konflikta, agresije i besa; tzv. „rascepljene“ porodice, gde porodica nije jedna celina već su prisutne razne podele i „klanovi“ koji se međusobno bore; izvitoperene porodice, gde su uloge i odnosi totalno haotični i negativni – sve su to savršeni tereni za uzgoj budućeg čoveka sa šizofrenijom.\nGovori se i o obrnutim roditeljskim ulogama – gde otac igra ulogu majke a majka očevu ulogu, kao faktoru razvoja šizofrenije.\nJedna dobro poznata teorija nastanka šizofrenije je komuniciranje sa detetom uz često korišćenje tzv. „dvostrukih poruka“. Naime, ukoliko nekom kažete jedno a mislili ste na drugo, ili ukoliko kažete jedno a onda kažete nešto što je suprotno tome što ste upravo rekli, poslali ste dvostruku poruku. Možda je, za nas odrasle, ovakvo komuniciranje uobičajeno (nažalost) ali u dečijem svetu ono pravi totalni haos.\nDete koje još nema potpuno razvijene sisteme mišljenja i shvatanja sveta oko sebe uopšte neće razumeti dvostruke poruke – što se njega tiče, ako mu kažete jedno onda ste i mislili na to, jer ono što pričate to valjda i mislite. Ukoliko mu kažete „možeš da se igraš“ a onda ga kaznite za to što se igralo, totalno ga zbunjujete.\nAko mu kažete „volim te“ a kada priđe da vas zagrli vi ga oterate, neće mu biti jasno šta se dešava. Emocionalna bliskost sa vama mu je jedna od najvažnijih stvari u životu, te će ono imati prirodnu volju da vam ugodi i radi kako vi kažete. Stoga, ako se nešto ovako desi, ono će se osećati loše jer vas nije zadovoljilo i smatraće da ga manje volite (jer ste ga kaznili).\nMeđutim, ono što je sada problem je što mu nikako neće (i ne može) biti jasno zašto ste ga kaznili i šta je uradilo pogrešno, jer ste mu rekli da uradi nešto a onda ga kaznite za to; ili ste mu rekli da ga volite a onda ga odbijete od sebe. Možda vam se u međuvremenu promenilo raspoloženje, ali ono vaše promene raspoloženja shvata vrlo ozbiljno jer ste vi centar njegovog sveta.\nIstina, takva situacija nije problem ako se desi ponekad, ali ako se često dešava, dete će biti potpuno zbunjeno – neće imati predstavu šta i kako treba da radi, da li išta radi dobro ili loše, a što je najvažnije, neće biti sigurno da li ga stvarno volite ili ne. Njegova interakcija sa vama tako postaje jedna igra nerealnih situacija i nesigurnih odnosa, što je vrlo brz put ka poremećenom opažanju čitave realnosti, tj. šizofreničnom funkcionisanju.\nPsihoanalitički pogledi nastanka šizofrenije govore da je ono što se dešava prilikom nastanka ovog poremećaja to da se mentalna energija povlači sa spoljnih objekata (prestane se mentalno „ulagati“ u spoljni svet), te tako svet postaje nezanimljiv i prazan, bez ikakvog smisla. Pošto psihička energija ne može da se uništi, znači mora negde da ode, ona se okreće ka unutra te osoba u sebi razvija sopstveni svet koji je pun distorzija i iluzija.\nUsled toga, kažu ovi teoretičari, nastaju halucinacije – to su delovi našeg unutrašnjeg sveta koji su suviše „probuđeni“ ovom energijom. Oni su sada čoveku jedina realnost, a on stoga i deluje okolini kao da „živi u svom svetu, jer je i bukvalno tako.\nKada se razmatra o konačnom odgovoru na pitanje šta je tačno šizofrenija, da li je to uopšte „bolest“ i poremećaj i šta je konkretno uzrokuje, odgovor ostaje daleko.\nNijedna od ovih pretpostavki i teorija sama za sebe nije dovoljna – nužno je sagledavati široku sliku i uzimati ih kao jednu celinu. Iako ovaj poremećaj i dalje izmiče ljudskom naporu da ga potpuno shvati, stiče se utisak da smo ipak bliže nego ranije.\nU budućnosti ćemo verovatno prići još bliže, a mi smo u ova dva teksta pokušali da damo jedan skroman i površinski pregled trenutnog stanja stvari – a možda i da podstaknemo nekog od čitaoca da pokuša i sam da istražuje ovu mračnu stranu ljudske psihe.\nFELJTON: Psihički poremećaji (4)\nPrethodni članak: ŠIZOFRENIJA\nPosted in Uncategorized.\tOznačeno analiza, analysis, characteristics, children, deca, disease., disorder, distortions, distorzija, energija, energy, health, holy, illusions, iluzija, karakteristike, lek, ljubav, love, majka, medication, mother, poremećaj, problems, psiha, psyche, schizophrenia, simptomi, svet, symptoms, tegobe, teorije, theories, zdravlje bolest, šizofrenija\nPosted in Uncategorized.\tOznačeno analiza, analysis, animal health, anksioznost, anxiety, autism, autizam, beauty, biologija, biology, change, communication, conduct, depresija, depression, dog, education, for example, habits, health impact, hormones, hormoni, how why, kako.zašto, ko, komunikacija, koža, lepota, life, man, navika, obrazovanje, pas, pimer, ponašanje, pravila, promene, put, race, rase, rules, simptomi, skin, Stres, stress, symptoms, time, uticaj, veterina, vreme, who, Zdravlje, život, čovek\n8. novembra 2014. by TAMOiOVDE\nRadi, radi, pa o’ladi\nSindrom izgaranja u svemu čime se bavi neka osoba jeste stanje hronične mentalne, emocionalne i fizičke iscrpljenosti, koje prati jak stres…\nNe valja tako, mnogo radiš, sagorećeš – dobronamerni šefovi opominjali su ranije svoje radnike koji su se preterano angažovali na poslu.\nDanas je ta vrsta humanosti iščezla, pa je sve više onih koji izgaraju radeći. Novom organizacijom savremenog društvenog života i uvođenjem evropskog radnog vremena ljudi su prisiljeni da najproduktivniji deo dana daju svom poslodavcu.\nSvedoci smo da je nastala trka u kojoj čovek i samog sebe tera da pruži najviše što može.\nUkoliko ne uspe u svojoj nameri i ne ispuni postavljene ciljeve, obuzima ga nezadovoljstvo, potom i iscrpljenost i umor, pa bezvoljnost, bespomoćnost i, povrh svega, ozlojeđenost i besmisao.\nAko se ovi simptomi duže talože u organizmu i psihi kao hronični stres, lako mogu da prerastu u sindrom „burn aut”, što bi se na srpskom reklo sagorevanje na poslu.\nŠta to, zapravo, znači, objašnjava Irina Radanović, psiholog psihoterapeut u Domu zdravlja „Dr Ristić”, član „Medigrup”.\n– Sindrom izgaranja je stanje hronične mentalne, emocionalne i fizičke iscrpljenosti, koje je prouzrokovano neprekidnim i intenzivnim stresom, a najčešće je povezan sa dugotrajnim preteranim radom. U tim trenucima osoba oseća da ne može da izađe na kraj sa konstantnim zahtevima, koji joj se nameću, jer joj „brnaut” crpi energiju i umanjuje produktivnost, što dovodi do osećanja bespomoćnosti, bezvoljnosti, ozlojeđenosti i potpune iscrpljenosti. Naravno, svima se dešava da se ponekad ovako osećaju, ali kad se takvo stanje prolongira i ako se odražava tako što ljudi gube motivaciju i kažu da im je muka kada pomisle na to da treba da idu na posao, verovatno je u pitanju „brnaut” – kaže naša sagovornica.\nOna smatra da su upravo socioekonomske promene, sa kojima se poslednjih godina suočavamo, odgovorne za ovo stanje sa kojim se mnogi zaposleni suočavaju.\n– Prelazak kompanija iz društvenog u privatni sektor, produženje radnog dana, povećanje obima posla i sve više odgovornosti koje posao nameće, a manje sigurnosti u radnu poziciju, nezadovoljstvo radnim mestom, zaradom i uopšte nesigurnost egzistencije, kao i manjak slobodnog vremena, samo su neki od činilaca, koji predstavljaju izvor nezadovoljstva i stresa i koji, ukoliko se prolongiraju i intenziviraju, mogu da dovedu do sindroma izgaranja na poslu – ističe Irina Radanović.\nU najvećoj meri sindrom izgaranja ima veze sa stresom, koji osoba doživljava u odnosu na posao koji obavlja, bez obzira na to koji je posao u pitanju, bilo da provodi deset ili dvanaest časova u kancelariji bilo da se bavi domaćinstvom, jer suština je u doživljaju preplavljenošću poslom i osećajem besmisla u vezi sa njim. Trebalo bi, dodaje Radanovićeva, takođe imati u vidu da nisu samo obaveze u uskoj vezi sa sindromom izgaranja, već i određene crte ličnosti, kao što su, na primer perfekcionizam, pesimistički pogled na svet, izražen zahtev za kontrolom, kompetitivnost…\nPreteran rad može imati negativne posledice i po organizam takozvanih radoholičara, ali oni neće „sagoreti”, pošto uživaju u poslu. Izgaranje je neka vrsta raspada ili pada sistema i zato se osoba koja izgori predaje – jednostavno ne može više. Do izgaranja neće doći ni ukoliko neko povremeno radi prekovremeno ili iznad svojih mogućnosti, međutim, ako konstantno ili predugo radi „pod presijom”, a pri tome je nezadovoljan svojim učinkom na poslu, može biti na putu da doživi sindrom izgaranja. Kako, onda, prepoznati „brnaut” sindrom?\n– Ukoliko mislite da je svaki dan loš dan, ako ste iscrpljeni najveći deo vremena, ukoliko brigu oko kuće ili posla doživljavate kao besmisleno rasipanje energije, ako smatrate da najveći deo vremena provodite obavljajući aktivnosti koje su dosadne i opterećujuće, vrlo verovatno je da ste na putu ka „brnaut” sindromu. Ali, ne treba mešati umor i izgaranje, jer nakon odmora umor nestaje, dok se kod sindroma izgaranja to ne dešava – objašnjava psiholog i podseća da je, takođe, veoma važno razlikovati stres i sindrom izgaranja.\n– Iako pomenuti sindrom može biti posledica stresa, stres nastaje kada se pojedinac suočava sa zahtevima sa kojima ne može ili ne ume da izađe na kraj, međutim, ipak je spreman da reši problematičnu situaciju. Nada se da će se stvari promeniti nabolje i da će se bolje osećati čim uspostavi kontrolu nad onim što mu se aktuelno dešava, a što ga u datom trenutku preplavljuje.\nS druge strane, „brnaut” podrazumeva da osoba ne vidi perspektivu da će se bilo šta nabolje promeniti, oseća se bespomoćno i odustaje od bilo kakvog angažovanja. Stres najčešće vodi u anksioznost, a izgaranje – u depresiju. Pojedinac najčešće zna da je pod stresom, ali vrlo često nije svestan da ide putem izgaranja – opisuje psiholog simptome koji mogu ukazati na problem.\n– Najčešći fizički simptomi su hronični umor, iscrpljenost, problemi sa imunitetom, česte prehlade, glavobolje, bolovi u mišićima, problemi sa apetitom, problemi sa spavanjem…\nEmocionalni simptomi, koji karakterišu sindrom izgaranja jesu samoobezvređivanje, osećaj bespomoćnosti, beznadežnosti, gubitak interesovanja i motivacije, emocionalna praznina, osećaj gubitka životnog smisla, apatija, osećaj izolovanosti, anksioznost, osećaj tuge i bespomoćnosti… Samim tim, i ponašanje se menja, osoba se povlači u sebe ili postaje konfliktna, često odlaže i zanemaruje radne obaveze. Nagomilavaju se i porodični problemi, problemi u vezi i slično – upozorava Irina Radanović.\nOdmor u službi rada\nNažalost, u našoj sredini sve češće se spominje sindrom izgaranja na poslu, koji „kosi” sve one koji smatraju da vrede samo ako rade. Očigledno da ovakav pristup, radu dugoročno gledano, utiče na psihofizičko zdravlje zaposlenog, na rezultate njegovog rada i motivaciju, kao i na život uopšte. Ne bi trebalo zaboraviti da su pre malo više od pola veka postojali radni logori u kojima su ljudi upravo uništavani stalnim napornim radom. Na to ukazuje i sam termin „brnaut”, koji potiče iz anglosaksonskog govornog područja i u bukvalnom smislu znači izgoreti, utihnuti. U Japanu se, čak, za ovaj sindrom koristi reč „kaloši” koja doslovno znači smrt od umora.\nA to nije poenta. Odmor bi trebalo da bude u službi rada. Psihoterapeut savetuje da svako mora da se odmori da bi imao više elana i snage za rad.\n– Kada se odmaramo, mi zapravo prikupljamo energiju da bismo ponovo mogli da radimo punom parom. Ali, ako je vreme posvećeno poslu pojelo ono koje treba da pripada dokolici i privatnosti, tada umor prelazi u premor. Tada više ne možemo da se odmorimo ni ako se naspavamo.\nKod premora se budimo umorni bez obzira na to koliko smo spavali i potrebni su dani da bismo se oporavili i vratili u normalno stanje. Najveći problem je što tada ljudi počinju da misle da su „pukli” i počinju sebe da optužuju da nisu dovoljno dobri radnici, da nisu dovoljno izdržljivi – ističe Irina Radanović, podsećajući da izlaz iz tog začaranog kruga, ipak, postoji. Prvi korak je da identifikujemo izvor stresa i da radimo na njegovom rešavanju.\n– Imajte u vidu da je „brnaut” znak da u vašem životu nešto pogrešno funkcioniše. Razmislite šta je u pitanju, preispitajte svoje ciljeve, zapitajte se šta je ono što vam nedostaje. „Burnaut” može biti šansa da otkrijete nove oblike funkcionisanja, koji će vaš život učiniti kvalitetnijim. Ukoliko je potrebno obratite se psihologu za pomoć, koji će vam pomoći da na najefikasniji način izađete na kraj sa problemima koji vas muče. Ali, pre svega, usporite, obezbedite sebi vreme za odmor. Započnite dan relaksirajućim ritualima, polako popijte čaj ili kafu, pročitajte nešto što vam prija, slušajte muziku, vežbajte… – podseća Radanovićeva.\n– Razvijte zdrave navike u ishrani, bavite se fizičkim aktivnostima, vodite računa o higijeni spavanja. Obogatite socijalni život, intenzivirajte odnose sa porodicom i prijateljima.\nPostavite granice, naučite da kažete ne, nemojte po svaku cenu, na svoju štetu, izlaziti drugima u susret. Napravite selekciju obaveza i listu prioriteta. Odmorite se od tehnike, povremeno isključite mobilni telefon, ugasite laptop… Odvojite vreme za sebe i bavljenje onim što vam prija. Naučite se tehnikama za izlaženje na kraj sa stresom – savetuje psihoterapeut.\nIz svega rečenog jasno je koliko je korisno da ljudi znaju da prepoznaju sindrom izgaranja. To se pre svega odnosi na poslodavce i menadžere koji bi takve radnike trebalo da pošalju na odmor kako bi sprečili produbljivanje posledica. Što je veća podrška koju radnik prima i bolja organizacija vremena i posla, kao i komunikacija među zaposlenima, manje je stresa, a time je manji i rizik od pojave sindroma izgaranja.\nPosted in KULTURA, PRIRODA, Uncategorized, ZDRAVLJE.\tOznačeno body, change, cilj, egzistencija, existence, fatigue, health, how, kako, lek, licnost, life, medicine, nature, objective, organizam, personality, posao, priroda, promene, psiho, psycho, resources, simptomi, sindrom, sredstva, substance, suština, symptoms, syndrome, technique, tehnika, time, umor, vreme, why, work, zašto, Zdravlje, život\nPosted in KULTURA, PRIRODA, VEST, ZDRAVLJE.\tOznačeno bolest, gde, how, kako, Kalac, Kalaći, Kazahstan, Kazakhstan, medicina, medicine, mine, misterija, mystery, rudnik, simptomi, sleeping sickness, spavanje, svemir, symptoms, the universe, where, why, zašto\nKRPELJ NIJE BAUK…\n29. aprila 2014. by TAMOiOVDE\nNapast sa kojom se treba izboriti\nDolaskom toplijih dana i proleća, počinju uvek aktuelni problemi za vlasnike pasa, napast zvana krpelji.\nOni su se več razbudili i počeli da napadaju ljubimce tokom šetnji.\nKrpelji su ektoparaziti koji žive na toplokrvnim životinjama i na ljudima. Prisustvom na koži iritiraju domaćina, mogu da dovedu do alergijskih reakcija, a ako je invazija veća, mogu i da uzrokuju krpeljsku paralizu i anemiju. Najveća opasnost od krpelja je što su oni prenosioci pojedinih bakterijskih, virusnih i protozoalnih oboljenja.\nStaništa krpelja su najčešće šume, visoke trave, grmlje, šiblje i predeli pokriveni žbunastom vegetacijom, pa zato ako se krećete po ovakvim mestima, obavezno nakon toga dobro pregledajte psa. Krpelji se najčešće zakače u predelu pseće glave i vrata. Najlakše ih je primetiti kad se nasisaju krvi, jer im se tada poveća veličina.\nNajčešće oboljenje koje krpelji prenose na pse je babezioza (piroplazmoza). To je parazitska bolest pasa i drugih domaćih životinja. Rasprostranjena je širom sveta, a pojavljuje se i u mnogim područjima naše zemlje. Najčešći uzročnik babezioze pasa je Babesia canis. Infekciju prenose krpelji.\nBabezioza pasa je jedna od najčešćih protozoarnih parazitoza pasa u urbanim sredinama. Javlja se u sezoni kad ima krpelja, iako nije isključena mogućnost pojave oboljenja i van sezone, naročito kod latentno inficiranih pasa kada se oboljenje naglo javi usled dejstva stresnih faktora. Mladi psi su naročito osetljivi na infekciju i ukoliko se bolest ne leči, sledi uginuće za dva do tri dana nakon ispoljavanja kliničkih simptoma. Otpornije životinje lakše prebole bolest, a klinička slika je slabije izražena.\nPrilikom uklanjanja, krpelj se nikako ne sme fizički povrediti, kidati, paliti, niti iritirati različitim sredstvima: uljem, benzinom, alkoholom i sličnim. Svi ovi postupci još više iritiraju krpelja i favorizuju lučenje pljuvačke, a s njom i ulazak uzročnika i nastanak infekcije. Iz tog razloga, uklanjanje krpelja sa kože psa treba prepustiti veterinaru. Krpelj se odstranjuje pincetom, hvatanjem rilice (usni aparat) što bliže koži, a posle odstranjivanja mesto uboda se dezinfikuje. Krpelje je potrebno u što kraćem roku odstraniti sa životinje.\nPrilikom šetnje ljubimaca, treba je izbegavati područja gde ima krpelja (visoka trava, šiblje, grmlje), pogotovo u proleće i leto. Nakon šetnje treba obavezno pregledati psa. Ako se na životinji zapazi krpelj, potrebno ga je izvaditi. Ako nakon vađenja krpelja na koži nastanu bilo kakve promene, ili životinja ima poremećaj zdravstvenog stanja, potrebno je zatražiti pomoć veterinara.\nU sezoni krpelja, naročito s proleća, treba koristiti specijalne preparate protiv krpelja u obliku ogrlica i spot-on preparata koji se mogu pronaći i na našem tržištu.\nBolest najčešće počinje naglim povećanjem telesne temperature od 40 do 41 stepen Celzijusa koja se održava nekoliko dana. Pas je bezvoljan, malaksao, odbija hranu, ima ubrzan puls i leži. Opšte stanje mu je poremećeno. Zbog intezivnog propadanja eritrocita dolazi do malokrvnosti i urin je tamne boje. Svi ovi znaci daju sliku teškog oboljenja, pa se što pre treba obratiti veterinaru\nDr vet. Darko Drobnjak/ zov.rs/\nPosted in PRIRODA, Uncategorized, VEST, ZDRAVLJE.\tOznačeno animals, biologija, biology, dogs, health, how, image, infection, infekcija, kako, koža, krpelj, ljudi, medicina, medicine, nature, people, preparati, prevention, preventiva, priroda, products, proleće, protection, psi, simptomi, skin, slika, spring, stanje, status, symptoms, tick, veterina, veterinary medicine, why, zaštita, zašto, Zdravlje, životinje


Radan Nikolić FLEŠ\nNikoliću novi mandat\nSkupština Udruženja boraca ratova od 1990. godine Crne Gore odlučila je da Radan Nikolić bude direktor te organizacije i u narednom petogodišnjem mandatu, dok će počasni predsjednik biti Savo Vučetić. Na zasjedanju su verifikovane i izmjene Statuta Udruženja kojim je utvrđen ravnopravan status članstva – boraca i porodica palih boraca.\nObjavljivanje spomen-knjige „Zadnja linija odbrane” poginulim borcima iz devedesetih, Skupština je ocijenila kao humani podvig koji je probio državne granice, obradovao porodice poginulih boraca...\nMajke, bivše i sadašnje korisnice nadoknada po osnovu rođenja troje i više djece, najavile su da će organizovati novi protest u utorak 12. novembra u 13 časova ispred Skupštine u Podgorici.\nNjihov je zahtjev da im se vrati stečeno pravo na nadoknade po osnovu materinstva u iznosu od 40, odnosno 70 odsto od prosječne zarade. Naknade majkama ukinute su nakon odluke Ustavnog suda.


Volkswagen kažnjen i u Australiji zbog dizelgejta - Auto Republika\nAfera dizelgejt i dalje traje, a kraj još uvek nije na vidiku.\nPoslednja u nizu zemalja koje su kaznile Volkswagen zbog prometa dizel automobila sa lažljivim softverom jeste Australija. Federalni sud ove države osudio Volkswagen za varanje kupaca koji su preuzeli ovakve modele, pre svega zbog znatno veće emisije štetnih gasova.\nSud je naložio nemačkom proizvođaču da kao kaznu isplati 125 miliona australijskih dolara, blizu 78 miliona evra. Rod Sims, predsednik Australijske komisije za konkurenciju i zaštitu potrošača rekao je da je zadovoljan presudom.\n„Volkswagen je svojim radnjama prekršio pravila o uvozu vozila u Australiju. Ponašanje ovog proizvođača bilo je bezobrazno i bahato“, zaključio je Sims.\nPresudom suda utvrđeno je da je Volkswagen koristio plažljivi softver na 57.000 vozila koja su uvezena u Australiju u periodu između 2011. i 2015. godine.\nIsplaćivanjem kazne u Australiji, ukupni troškovi Volkswagen zbog dizelgejta popeće se na više od 30 milijardi američkih dolara. Ipak, ni tu nije kraj. Nedavno je 100.000 bivših vlasnika dizel vozila nemačke marke u Velikoj Britaniji podnelo kolektivnu tužbu zbog prevare.\nKako stvari stoje Volkswagen će i tu biti primoran da isplati odštetu.\ntags: australija dizel dizelgejt volkswagen\nprevious Nemci tvrde da Tesla Cybertruck neće moći da se prodaje u toj zemlji\nnext Daimler sve više u kineskim rukama za nesanicu nemačke vlade\nJa pitah lika u osiguranju da ulozim tužbu, kaže nemaš šanse protiv mercedesa, iako je sve na tvojoj strani, sud je njihovoj, oni su sud (u njemačkoj Jel).\nGlede kazne, Švabe u 10-15 godina otkako varaju zaradili su pitaj Boga koliko, tako da sve do sada isplaćene kazne su zapravo možda jedva dostigle 1% zarade ostvarene prodajom. Čisto bacanje prašine u oči, iz nekog razloga se forsira prelazak na baterije a razlog su morali napraviti, tj taj dizelgejt, isti kao kad je onaj Caplin iz Austrije napao Poljsku(morao je imati izliku, opravdanje).\nJoš što su sigurno imali „podršku“ od strujaškog lobija… VW umesto da bankrotira, sledeće godine 34 nova modela.\nMazda želi da se takmiči u premijum segmentu s Lexusom


Đorđe Prelić | GN Official Website\nGN Official Website » Tag: "Đorđe Prelić"\nUbicama Brisa Tatona 240 godina robije!\nJanuary 25th, 2011 | 2 Komentara\n(VIDEO) Viši sud u Beogradu osudio je 25. januara 2011. godine četvoricu orgnizatora grupe nasilnika koja je do smrti tukla francuskog navijača Brisa Tatona na kazne od 30 do 35 godina zatvora, a osmoricu optuženih na kazne od 12 do 14 godina zatvora.\nSadržaj iz: Drugačiji stav, Srbija, Vesti, Video novosti


Vreme 789 - Luvr u Beogradu: Dozvoljeno pipanje\nNaslov izložbe "U dodiru s antikom", osim posrednog značenja kojim upućuje publiku da će im razgledanje eksponata omogućiti upoznavanje sa umetnošću stare Grčke i Rima, ima i doslovno značenje: umetničke vrednosti antike pokazane ovom izložbom dozvoljeno je dodirivati. A to ovu izložbu čini posebnom.\n"U dodiru s antikom" je izložba Taktilne galerije muzeja Luvr iz Pariza, koja će u Narodnom muzeju u Beogradu gostovati od 17. februara do 30. aprila. Ovo je prvo gostovanje velikog Luvra u Beogradu, što izložbu takođe čini posebnom.\nNa izložbi su kopije skulptura čiji su originali u Luvru, a među njima su i remek-dela Miloska Venera, Glava filozofa – Seneka, Gladijator Borgeze i konjanička statua Marka Aurelija. Izložba je namenjena svima, a prevashodno slepim i slabovidim i osobama s invaliditetom, kao uostalom i cela postavka Taktilne galerije Luvra. "Videti, čuti, istražiti, ali i dodirnuti, opipati, osetiti... skrivene su želje gotovo svakog posetioca muzejskog prostora u kontaktu s izloženim eksponatima", kaže Eliana Gavrilović, koautor izložbe. I zato je ovo "mali napor državnih institucija da se uključe u bitku protiv postojećeg negativnog odnosa i nebrige prema ljudima sa invaliditetom koji su bukvalno sputani da pristupe raznim kulturnim sadržajima i da u njima učestvuju", kako kaže Dejan Masliković, takođe koautor izložbe. "Uključivanjem dodira u doživljavanje skulptorskih dela antike omogućili smo osobama sa invaliditetom, da makar nakratko osete i uživaju u umetničkim delima, a svim drugim posetiocima da koristeći još jedno čulo dožive antičke skulpture na nov način."\nKopije skulptura su od gipsa i sintetske smole, prevučene su glazurom koja odbija prašinu i tragove dodirivanja. Eliana Gavrilović napominje da je "materijal topao, što je bitno za doživljaj putem jagodica na prstima". Kako bi eksponati bili dostupni ljudima koji se kreću pomoću invalidskih kolica, "razmak između postamenata nije manji od 115 centimetara a njihova visina je prilagođena ravni očiju. Legende eksponata ispisane su i Brajevim pismom i ćiriličnim fontom većeg formata. Takođe, i informacija o izložbi napisana je Brajevim pismom a prisutan je i prevodilac za gluvoneme osobe. Biće organizovan i prevoz dece ometene u razvoju." Osim upoznavanja sa antičkim delima, ova izložba omogućava informaciju i o uticaju umetnosti tog vremena na autore kasnijih perioda. "Izloženi su i odlivci skulptura iz XVI i XVII veka rađenih po narudžbini tadašnjih francuskih kraljeva i inspirisanih antikom. Na primer, Fineli je u XVII veku izradio Laokona, izuzetno vredno vajarsko delo, po ugledu na istoimeno delo Agesandra s kraja II veka."\nSlobodno dodirivanje eksponata, dakle mogućnost da se radi ono što se nikad ne radi u muzejima, i visina postamenata odgovaraju i deci. "Najmlađima je dodir bitan način upoznavanja sveta, pa im je ovo jedinstvena prilika da u potpunosti prime informaciju i osete umetnost." Eliana Gavrilović najavljuje i publikaciju kakva do sada kod nas nije objavljivana: katalog za decu, vodič kroz izložbu sa fotografijama i ilustracijama, pričicama o eksponatima i zabavnim zadacima. "Prilikom grupnih poseta nećemo odvajati zdravu decu od dece ometene u razvoju."\nIzložbe Taktilne galerije Luvra su putujuće, a običaj je da svaki domaćin izložbe obogati zbirku sa nekoliko eksponata iz svoje zbirke. "Mi smo se odlučili za predmete iz Rimske zbirke Narodnog muzeja, za Glavu devojke – Venere iz II veka, zatim za Stelu bankara – nadgrobni spomenik iz III veka, i za kopiju skulpture Dečak koji vadi trn Simeona Roksandića iz 1922. godine, nadahnutu možda čak i istoimenim antičkim delom", objašnjava Eliana Gavrilović. Kuriozitet beogradske varijante izložbe "U dodiru s antikom" jesu originalni eksponati. Naime, u Atrijumu Narodnog muzeja, gde je postavljena izložba, nalaze se šest kapitela iz Stobija (V-VI vek) i nadgrobni spomenik – školjka iz III veka. "Nemoguće je skloniti ih zbog izložbe, fiksirani su kao deo dosadašnje stalne muzejske postavke, pa smo tu okolnost iskoristili, iako time kršimo propisana muzeološka pravila, da uvrstimo i te eksponate u izložbu. Napravili smo kopiju jednog kapitela, pa će publika moći da je poredi sa originalnim delom."\nPre ove, u Narodnom muzeju bila je organozovana izložba namenjena hendikepiranim sugrađanima. Početkom devedesetih godina izlagane su kopije iz muzejske Zbirke skulptura. Nakon toga, do sadašnjeg gostovanja Luvra, takvih izložbi nije bilo. U Narodnom muzeju očekuju da će ovo prvo gostovanje Luvra u Beogradu biti početak novih razmena izložbi. Do ovog sadašnjeg došlo je zalaganjem Ministarstva kulture Srbije, što i jeste zadatak ovog tela, i uz podršku Francuskog kulturnog centra.


Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini - DISKRIMINACIJA PREMA MUSLIMANIMA U KP ZAVODU FOČA\nDISKRIMINACIJA PREMA MUSLIMANIMA U KP ZAVODU FOČA\nSarajevo, 4. avgust 2008. (MINA) - Muslimani Bošnjaci Ibrahim Golubović, Eldin Horić i Demir Mešić uputili su pismo reisu-l-ulemi dr. Mustafi Ceriću u kojem se žale na diskriminatorski odnos prema njima u KP zavodu Foča.\n- Obraćamo Vam se povodom diskriminacije prema nama muslimanima Bošnjacima u ovoj upravi, odnosno KPZ Foča, kako se ona naziva, mada ona nije kaznena ustanova za muslimane već logor.\nTu činjenicu potvrđuju mnoge stvari u ovoj ustanovi. Prva je da se nalazimo u štrajku glađu od 23. 06. 2008. Štrajkom tražimo svoja prava i to ćemo činiti sve do smrti ukoliko se ne nađe adekvatno rješenje.\nPoštovani reisu-l-ulema, pisali smo brojnim institucijama u BiH i tražili pomoć, pa smo odlučili da i Vas obavijestimo i razlozima našeg štrajka glađu. To su premlaćivanja, omalovažavanja, reketiranje, vrijeđanje na nacionalnoj osnovi i još mnogo toga. Prisiljeni smo jesti svinjske prerađevine jer ne postoji kuhinja za muslimane. Prostorija za vjerske obrede muslimana je otvorena samo petkom i za bajrame.\nIbrahim Golubović, Eldin Horić i Demir Mešić u pismu reisu-l-ulemi dalje navode da je u KPZ Foča uposleno jednonacionalno osoblje tako da se nemaju kome žaliti.\n- U nadi da ćete nas posjetiti ili poslati Vašu delegaciju, te nam pomoći, mada smo u kritičnom stanju, unaprijed Vam se zahvaljujemo, kaže se između ostalog u pismu muslimana Bošnjaka iz KPZ Foča upućenom reisu-l-ulemi putem Uprave Kazneno poporavnog zavoda Foča.


Ispred Generalštaba Oružanih snaga Republike Turske prisustvovali su zamjenik načelnika Generalštaba i komandant Kopnene vojske, kao i pet generala na drugim dužnostima u okviru Generalštaba. Prisutni su bili i vojni atašei i njihovi pomoćnici akreditirani u Republici Turskoj, kao i predstavnici javnog i kulturnog života Republike Turske. Prijemu je prisustvovao i novoimenovani generalni konzul Bosne i Hercegovine u Republici Turskoj gospodin Siniša Mihajilović sa saradnicima, kao i počasni konzuli Bosne i Hercegovine iz Izmira i Burse.\nIspred Ambasade Bosne i Hercegovine u Republici Turskoj prisutnima se obratio prvi savjetnik u Ambasadi gospodin Željko Vasiljević, koji je izrazio dobrodošlicu svima i poželio da se Oružane snage Bosne i Hercegovine i u budućnosti razvijaju kao moderna oružana snaga.\nPrigodnim govorom obratio se i vojni ataše, brigadir Željko Drljača, koji je izrazio zahvalnost i dobrodošlicu prisutnima. Brigadir Drljača je istakao da su danas Oružane snage Bosne i Hercegovine prepoznatljive na međunarodnom i domaćem planu po svojoj požrtvovanosti, odanosti, časti, humanosti i nesebičnosti po čemu su zaslužili veliko poštovanje kako kod saveznika u misijama podrške miru tako i kod civilnih vlasti prilikom pružanja pomoći u slučaju elementarnih i drugih nepogoda. Izrazio je zahvalnost i Ministarstvu odbrane i Generalštabu Oružanih snaga Republike Turske na dosadašnjoj nesebičnoj i bezuslovnoj pomoći Ministarstvu odbrane i Oružanim snagama Bosne i Hercegovine, kao i nadu da će bilateralna saradnja Ministarstva odbrane Republike Turske i Ministarstva odbrane Bosne i Hercegovine u narednom periodu biti još izraženija.\nU završnoj riječi brigadir Drljača izrazio je zahvalnost Ambasadi Bosne i Hercegovine u Ankari na pruženoj pomoći i podršci u organizaciji ovog događaja.\nInfo – VDP BiH u Republici Turskoj


Smart ForTwo za 2016. godinu [Galerija]\n22/04/2021 10:27:09 PM\nNASLOVNA / PREMIJERE / Smart ForTwo za 2016. godinu [Galerija]\nNikola Petrovic 29/08/2015\tPREMIJERE, VESTI\nNakon standardnog Smarta ForTwo treće generacije, proizvođač će kupcima ponuditi i model sa pokretnim platnenim krovom. Smart ForTwo kabriolet za 2016. baziran je na modelu sa čvrstim krovom. Projektanti su zadržali zadnje konstruktivne nosače (“B” stubove), a meki krovni poktivač može se povući do stubova, čime se dobija neka vrsta panoramskog otvorenog krova, ili se može potpuno spustiti do poklopca prljažnika.\nTo je slično rešenju koje je primenjeno na modelima kao što su, na primer, Citroen C3 Cabrio ili FIAT 500 Cabrio. Iako se operacija spuštanja krova, koja traje 12 sekundi, obavlja na pritisak dugmeta, vozač ipak mora ručno da ukloni dva čvrsta krovna elementa i spakuje ih u gepek.\nKrov se može sklopiti i pomoću daljinskog upravljača na ključu, čak i ako se vozač ne nalazi u automobilu. Platno krovnog pokrivača može se naručiti u jednoj od tri nijanse – plavoj, crvenoj ili crnoj, uz postojeću paletu boja karoserije, a zadnji prozor izrađen je od stakla.U početku, u ponudi će biti dva trocilindarska bezninska motora, sa 71 ks (52 kW) i 91 Nm i sa 90 ks (66 kW) i 135 Nm.\nSnaga se prenosi na zadnje točkove pomoću petobrzinskog manuelnog menjača ili automatika sa duplim kvačilom.Kako bi nadomestili nedostatak čvrstog krova, inženjeri su dodatno ojačali konstrukciju vozila.\nU prednje krovne nosače ugrađene su cevi od čelika visoke čvrstoće, dok se iza vozača i suvozača nalazi specijalni “roll bar” koji ima i zaštitnu funkciju u slučaju prevrtanja. Smart ForTwo kabriolet imaće svetsku premijeru na sajmu automobila u Frankfurtu, a u Nemačkoj će moći da se naruči od novembra.\nTagovi2016 cabrio fortwo galerija kabriolet slike Smart\nPrethodno Procurele slike novog Priusa bez kamuflaže\nSledeće Peugeot 308 Racing Cup sa simboličnih 308 KS


source.ba | Brojne zvanice na svadbi kćerke Bakira i Sebije Izetbegović: Ko će vjenčati Jasminu Izetbegović, Erdogan svjedok?\nU sarajevskom hotelu Evropa sve je spremno za svadbu kćerke Bakira i Sebije Izetbegović koja bi se trebala održati sutra ili u subotu. Ćamil Humaćkić, biznismen porijeklom iz Stoca koji živi i radi u Njemačkoj izabranik je Jasmine Izetbegović.\nSudeći prema fotografijama koje su objavili mediji uveliko traju posljednje pripreme. Već pristiže dekor, cvijeće, šatori i rekviziti za svadbu.\nPojavile su se neslužbene informacije da će vjenčanje predvoditi reisul-ulema Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini dr. Husein ef. Kavazović, dok bi se u ulozi šerijatskog svjedoka, navodno, trebao pojaviti turski predsjednik Recep Tayyip Erdogan.\nSudeći prema informacijama izvora bliskih porodici Izetbegović, prvo će biti održano šerijatsko vjenčanje u Gazi Husrev-begovoj džamiji u Sarajevu.\nTurski predsjednik, kako se očekuje, trebao bi večeras da stigne u Sarajevo. Pored državničkih obaveza, kako je ranije rekao i član Predsjedništva BiH Milorad Dodik, Erdogan prije svega dolazi zbog svadbe u porodici Izetbegović.\nOsim Erdogana, na svadbi će prusustvovati više stotina zvanica, a među kojima osobe iz svijeta politike, ekonomije, sporta, kulture i uopće javnog života, prenosi Oslobođenje..\nTagovi: SvadbaSDABakir Izetbegovic


Dobijam upozorenja o programu koji pristupa informacijama o adresi e-pošte ili šalje e-poštu u moje ime - Office podrška\nDobijam upozorenja o programu koji pristupa informacijama o adresi e-pošte ili šalje e-poštu u moje ime\nExcel za Office 365 Word za Office 365 Outlook za Office 365 Access za Office 365 Excel 2019 Word 2019 Outlook 2019 Access 2019 Project Professional 2019 Excel 2016 Word 2016 Outlook 2016 Access 2016 Project Professional 2016 Excel 2013 Word 2013 Outlook 2013 Access 2013 Excel 2010 Word 2010 Outlook 2010 Access 2010 Outlook 2007 Project Online Desktop Client Project Professional 2013 Project Standard 2010 Project Standard 2013 Project Standard 2016 Project Standard 2019 Još... Manje\nU mnogim slučajevima možete da sprečite ova bezbednosna upozorenja tako što ćete instalirati antivirusni softver i voditi računa o tome da se on redovno ažurira. U ovom članku objašnjava se zašto se bezbednosna upozorenja pojavljuju i koji uslovi treba da se zadovolje kako se ne bi pojavljivala.\nSavet: Microsoft pruža besplatni antivirusni softver, Microsoft Security Essentials i Windows zaštitnik. Te funkcije računaru pružaju zaštitu u realnom vremenu kako bi ga štitile od virusa, špijunskog softvera i drugog zlonamernog softvera.\nPojavljuje se jedno od sledećih bezbednosnih upozorenja:\nProgram pokušava da pristupi informacijama o adresi e-pošte uskladištenim u programu Outlook. Ako se to ne očekuje, kliknite na dugme „Zabrani“ i proverite da li vam je ažuriran antivirusni softver.\nProgram pokušava da pošalje e-poruku u vaše ime. Ako se to ne očekuje, kliknite na dugme „Zabrani“ i proverite da li vam je ažuriran antivirusni softver.\nProgram pokušava da izvrši akciju čiji rezultat može da bude slanje e-poruke u vaše ime. Ako se to ne očekuje, kliknite na dugme „Zabrani“ i proverite da li vam je ažuriran antivirusni softver.\nOva bezbednosna obaveštenja pojavljuju se kada program pokuša da pristupi kontakt informacijama u Outlook adresaru ili da pošalje e-poruku u vaše ime. Samo COM programski dodaci su podrazumevano pouzdani programi. Administrator e-pošte je možda omogućio određene programske dodatke tako što ih je dodao na listu „Pouzdani programski dodaci“. Svi drugi programi nisu pouzdani i pojavljuje se bezbednosno obaveštenje zbog potencijalnog rizika da je program zlonameran i dizajniran tako da koristi Outlook za širenje virusa. Pre uspostavljanja ove mere zaštite, virusi su mogli da pristupe programu Outlook i rašire se slanjem poruka osobama navedenim u kontaktima.\nProgrami koji se pokreću automatski Moguće je da je program pokrenut automatski. Na primer, program pokušava automatski da pošalje e-poruku pomoću metoda Item.Send u objektnom modelu programa Outlook.\nProgrami koje ste vi pokrenuli Moguće je i da ste vi pokrenuli program. Na primer, koristite program za sinhronizovanje PDA ili mobilnog uređaja sa podacima programa Outlook.\nRešavanje ovog bezbednosnog upozorenja\nAko niste očekivali da program pristupi programu Outlook ili ako niste sigurni da li program koji pokušava da pristupi programu Outlook pouzdan, kliknite na dugme Zabrani.\nAko ste kliknuli na komandu ili pokrenuli program za koji znate da treba da pristupi podacima programa Outlook ili šalje e-poruke pomoću programa Outlook i smatrate da je on pouzdan, uradite nešto od sledećeg:\nKliknite na dugme Dozvoli.\nAko se od vas traži da dozvolite pristup informacijama o primaocu, potvrdite izbor u polju za potvrdu Dozvoli pristup, izaberite koliko dugo želite da dodelite pristup, a zatim kliknite na dugme Dozvoli.\nNapomena: Trebalo bi da izaberete najkraće vreme koje je neophodno da drugi program pristupa podacima programa Outlook. Ako je programu potrebno dodatno vreme, ponovo se pojavljuje bezbednosno upozorenje.\nSprečavanje ovog bezbednosnog upozorenja da se ponovo pojavi\nInstaliranje antivirusnog programa i njegovo redovno ažuriranje pod određenim uslovima može da spreči da se ovo bezbednosno obaveštenje opet pojavi. Uslovi su sledeći:\nAntivirusni softver mora da se ažurira redovno. Većina antivirusnih softvera omogućava preuzimanje automatskih ažuriranja kada se na mreži. Obratite se dobavljaču antivirusnog softvera.\nAntivirusni softver je konfigurisan tako da deli status ažuriranja sa drugim aplikacijama. Antivirusni programi obično dele status ažuriranja sa drugim aplikacijama. Da biste proverili postavku statusa ažuriranja, potražite je u željenim postavkama ili opcijama za antivirusni program odnosno obratite se dobavljaču antivirusnog softvera.\nOutlook se oslanja na Windows centar za bezbednost kako bi proverio da li postoji antivirusni softver i ažurirao njegov status.\nAko pretplata na antivirusni softver istekne ili je neaktivna, ponovo možete da dobijete bezbednosno upozorenje kada neki program pokuša da pristupi programu Outlook.\nBezbednosne postavke programskog pristupa u centru za pouzdanost pružaju sledeće opcije:\nUpozori me o sumnjivoj aktivnosti kada je antivirusni program neaktivan ili nije ažuriran (preporučuje se) To je podrazumevana postavka u programu Outlook. Sumnjiva aktivnost se odnosi na nepouzdani program koji pokušava da pristupi programu Outlook.\nUvek me upozori o sumnjivoj aktivnosti To je najbezbednija postavka i uvek se traži da donesete odluku o poverenju kada program pokuša da pristupi programu Outlook.\nNikada nemoj da me upozoriš o sumnjivoj aktivnosti (ne preporučuje se) To je najmanje bezbedna postavka.\nDa biste prikazali te postavke, uradite sledeće:\nKliknite na dugme Postavke centra za pouzdanost.\nIzaberite stavku Programski pristup.\nAko računarom upravlja administrator sistema Microsoft Exchange Server ili Microsoft Windows usluga domena aktivnog direktorijuma iz organizacije i on promeni podrazumevanu postavku i tako spreči korisnike da prave promene, onemogućena je opcija za prilagođavanje bezbednosnih postavki programskog pristupa.\nAko računarom ne upravlja administrator sistema Exchange Server ili Microsoft Windows usluge domena aktivnog direktorijuma, a vi ste administrator operativnog sistema Windows na računaru, možete da promenite bezbednosne postavke programskog pristupa. Međutim, to ne preporučujemo.


TITULA PA SMENA TRENERA: Crvena Zvezda ima novog šefa stručnog štaba | Happy BSC portal\nĐorđević je sa omladincima Zvezde osvojio titulu i stigao do osmine finala Lige šampiona.\n- Slavoljub Đorđević nije više trener u našoj Omladinskoj školi. Zajednički dogovor njega i kluba je da se oproba u seniorskim vodama, a želeo bih da mu zahvalim na svemu što je uradio za Crvenu zvezdu, fenomenalno vodivši dečake rođene 2002. godine. On je svestan da je Zvezda njegova kuća i da su mu vrata našeg kluba otvorena. Visoko je podigao lestvicu, formirao veliki broj igrača za seniorski fudbal i prezadovoljni smo njegovim radom. Svi u Omladinskoj školi smo sigurni da će Slavoljub pokazati da je jedan od najtalentovanijih domaćih trenera i želimo mu mnogo sreće i uspeha u nastavku karijere - izjavio je za klupski sajt glavni trener naše Omladinske škole Nikola Jelić.\nFK Crvena zvezda proslava titule


Wizard Genius 111 dimenzije: 366 x 254 cm | SvetNamestaja.com\nWizard Genius 111 dimenzije: 366 x 254 cm\nPočetna > Dekoracije > Tapete > Wizard Genius 111 dimenzije: 366 x 254 cm\nDimenzije: 366 x 254 cm\nKataloški broj: Wizard Genius 111\nWizard Genius 111 dimenzije: 366 x 254 cm 6496 - Kompanija Wizard + Genius je vodeća svetska kompanija iz oblasti izdavačke delatnosti liovne umetnosti u zidne dekoracije. Svake godine ova švajcarska kompanija proizvodi niz zadivljujućih kolekcija.\nSerija Idealdecor murals - The Art of illusion (umetnost iluzije) je više nego slika. Ovi murali su su savršene iluzije novih i fascinantnih svetova. Krasi ih visok kvalitet, veliki formati zidne dekoracije, dostupnost u mnoštvu tema, formata i boja koje se mogu koristiti za dodavanje zapanjujuće dimenzije u bilo kojoj prostoriji. Murali Idealdekor kolekcije su poboljšani i proizvedeni najnovijom tehnikom reprodukovanja u skladu sa strogim standardima kvaliteta.\nNaš zadatak je da Vama pomognemo oko stvaranja novog vizuelnog sveta, posetite nas i uverite se u to !\nOvaj foto tapet se sastoji iz 8 delova koji se međusobno spajaju. Iskazana cena je za svih 8 delova - kompletan foto tapet. (366 cm x 254 cm)\nPostavljanje foto tapeta nije uključeno u cenu !


Osnovni uslovi za organsko pčelarenje, metodi i principi | Poljosfera\nOsnovni uslovi za organsko pčelarenje, metodi i principi\nOrgansko pčelarenje podrazumeva poštovanje određenih principa i metoda.\nPčelarenje je, kako kažu pčelari, privilegija i za mnoge od njih uživanje. U saglasju s prirodom pčele proizvode med i druge proizvode, a pčelar je tu da oduzme višak tih proizvoda i da pri tom ne ugrozi pčele.\nO čemu se radi saznajemo o Dragoljuba Krajnovića, iz Poljoprivredne savetodavne službe Srbije.\nPčelarski proizvodi poprimaju karakter organske proizvodnje ukoliko se poštuju metodi i principi organski primenjivane proizvodnje na propisano postupanje sa pčelinjim društvima i održavanjem njihovog okruženja kao i objekata za preradu i skladištenje u domenu organske poljoprivredne proizvodnje.\nZa ispunjavane ovih uslova period konverzije treba da iznosi 12 meseci.\nGde postaviti pčelinjak za organsko pčelarenje\nPčelinjaci moraju biti tako postavljeni da u krugu od 3 km oko košnice, nalazište nektara, medljike i polena mogu se isključivo eksploatisati od:\na) organski gajenih biljaka (ukoliko se na takvim podučjima – terenima primenjuje ovaj vid uzgajanja);\nb) prirodne vegetacije, bez bilo kakvog tretmana hemijskim sredstvima poput zaprašivanja livada i šuma pesticidima ili insekticidima);\nc) biljaka za čiju se zaštitu koristi veoma mali broj sredstava, a nema tretiranja sintetičkim herbicidima, fungicidima, insekticidima i ostalim štetnim sredstvima za prirodnu sredinu.\nHrana za pčele u organskom pčelarenju\nMed je osnovna i najbitnija hrana za pčelinja društva, pa je iz tog razloga neophodno obezbediti dovoljno meda za njihovu ishranu tokom hladnog zimskog perioda ili sušnog i vrelog doba godine. Samo ukoliko je to opravdano zbog oštrih klimatskih uslova sertifikaciona organizacija može da odobri veštačko hranjenje.\nMeđutim, takva odobrenja mogu se davati samo između sledećeg ubiranja (ekstrakcije) meda i 15 dana pre početka sledećeg perioda u kome se javljaju nektar ili medljika.\nNačelno pčelinja društva u organskom uzgoju, mogu se hraniti isključivo medom, šećerom i šećernim sirupom dobijenim organskom produkcijom.\nŠta je još važno!\nU organskim metodama gajenja nije dozvoljeno sečenje krila matici niti bilo kakvi slični postupci sakaćenja jedinki pčelinjih društava.\nBolesti i štetočine moraju se sprečavati postupcima uvođenja i gajenja otpornih, izdržljivih rasa koje su prilagođene tom području ili lokalitetu.\nNije dozvoljena primena hemijski sintetisanih alopatskih medicinskih proizvoda. Međutim, organske kiseline (npr. oksalna kiselina) i esencijalna ulja (npr. Timol, eukaliptol ili mentol) mogu da se koriste za određene operacije u radu sa pčelinjim društvima.\nKada se primenjuju hemijski sintetisani alopatski medicinski proizvodi, posmatrano pčelinje društvo mora da potom prođe kroz novi period konverzije, koji je različit za pojedine semente, proizvode ili postupke u okviru pčelinjeg društva. Kao primer može se posmatrati proces zamene voska kada period konverzije minimalno može da traje 12 meseci.\nTags: organski medorganskopčelarenjepčelepčelinjak


Izvori konfuzije o ateizmu\nIdeja ateizma svakako predstavlja jednu od jednostavnijih ideja za definisanje i oko tog pojma u krugovim ateista i nema preterane rasprave. Ideja ateizma počinje i završava se neverovanjem u postojanje viših sila (i entiteta) sposobnih da izvrše suspenziju zakona prirode i koji su nastale i postoje nezavisno od zakona prirode.\nmalo humora za početak :)\nMeđutim konfuzija o pojmu, značenju i konsekvencama prihvatanja ove ideje je itekako prisutna u različitim slojevima društva. Razlozi sa nastajanje konfuzije se javljaju usled nedovoljne obaveštenosti o ateizmu i sa druge strane zbog pripisivanja ateizmu ideja i pojmova koje ateizam kao ideja ne obuhvata mada ga često prate.\nU društvima koja su u prošlosti visok stepen sekularnosti ostvarili u totalitarnim društvima komunizma i dan danas pojam ateizma se često jako tesno vezuje za pojam ateizma.\nTotalitarna komunistički državni aparati su u uticaju i značaju religije i crkvenih organizacija u životu njihovih podanika videle značajnog konkurenta u podeli vlasti, moći i imovine. Osim toga kako su se raniji organi vlasti, koji su srušeni u komunitičkim revolucijama, u velikoj meri oslanjali na crkvu i religiju kao značajan izvor legitimiteta vlasti i kao saveznika u vladanju i držanju volje i mnenja naroda pod kontrolom, crkva i religija su bile u njihovim očima i legitiman politički takmac. Na samom kraju, no značajan razlog za odnos komunitičkog totalitarnog aparata prema crkvi i religiji je i ogromna količina pokretne i nepokretne imovine koja se putem poklona ranijih vlasti i njenih vernika našla u privatnoj svojini crkvenih organizacija.\nOvi faktori su doprineli da dođe do necivilizovanog obračuna državnog aparata prema crkvenim organizacijama koje je doveo do mnogobrojnih zločina. Kao alternativa religiji prihvaćen je ateizam, koji iskorišćen kako bi se sklonili stari bogovi i time otvorio put novim totalitarističkim i komunističkim idolima.\nDanas ova užasni period mnogi pokušavaju iskoristiti kao propagandu protiv ateizma mada logička povezanost ateizma sa psihopatijom određenih ljudi ne postoji.\nRazvoj događaja u totalitarnim komunističkim država je tako doveo do toga da na prostorima država bivšeg komunističkog bloka pojedinci i veće društvene grupe ateizam neraskidivo vezuju za komunizam.\nDok vezivanje za komunizam predstvalja prostu neobaveštenost iz koje proizilazi i pripisivanje ateizmu ideja koje mu nisu svojstvene, značajniju ulogu danas imaju maliciozna učenja o ateizmu koja se sprovode kroz religijsko obrazovanje i koje je kao takvo često povezano ili deo sistema manje ili više sekularnih država.\nMaliciozna učenja o ateizmu\nPrvi navedeni problem je većim delom lokalnog karaktera, no maliciozna učenja o ateizmu kroz religijsku nastavu su problem sa kojim se ateizam suočava na globalnom palnu, od Sjedinjenih Američkih država i protestantskog hrišćanskog fundamentalizma sve do islamističkih država širom sveta.\nReligiozna indoktrinacija dece u nekim od ovih društava je izuzetno snažna i značajno utiče na njihov kasniji pogled na svet kako sa spoznajne tako i sa društvene strane.\nDa bi se uvideli ova maliciozna učenja nema potrebe ići do islamističkih zemalja, štaviše ona se manifestuje i u religioznom obrazovanju na teritoriji bivše SFRJ.\nDozvolite nekoliko primjera ovakvih malicioznih učenja o ateizmu i sekularizmu u udžbenicima za religiozno obrazovanje. Antisemitskih izjava takođe ima u izobilju no ovde ih neću navoditi\n„Navika uvezena sa bezbožničkog Zapada je da ljudi žive u istoj zgradi, a ne poznaju se. Rezultat takvog ponašanja je depresija, najrasprostranjenija bolest na Zapadu.“ (Islamska vjeronauka za 6. razred osnovne škole, M. Čatović, Sarajevo)\n“Muslimani su se uspješno oduprli planskim nastojanjima da se sekularizira islamski svijet namećući mu tzv. svjetovni zakon.“ (Islamska vjeronauka, Sulejmanović-Kapetanović)\n„Čovjek se spasava samo vjerom, dobra djela nisu potrebna.“ (Pravoslavna vjeronauka za 8.osnovne, V.Stojanović)\n„Dobro odgojena djeca sakupljaju videokasete islamskog sadržaja.“ (Islamska vjeronauka za treći osnovne, Ćatić-Štulanović)\nOvakva učenja dovode do stvaranja iracionalnog straha kod dece od ateizma kod dece koja još uvek nisu završila ni osnovnu školu. Doduše šta bi mogli očekivati posle učenja da je uništenje skoro celokupnog živog sveta na zemlji moralno opravdan čin. Zaplašivanje i demonizovanje ateizma koje se obavlja u školama jedne formalno sekularne države je u najmanju ruku nedopustivo kako sa strane ograna vlasti tako i od strane civilizovanog\ngrađanskog društva koje mi očigledno nemamo.\nOvakavo zaplašivanje predstavlja i ozbiljnu barijeru za istupanje atesta u javnosti, jer posle demonizacije, podrazumevani stav javnog mnjenja i društva je često izuzetno negativan upravo kao posledica rane indoktrinacije.\nPripisivanje nepostojećih osobina, ideja i pojmova\nPosle problema nepoznavanja pojma ateizma i demonizacije samih ateista treći razlog za stvaranje konfuzije (koji je vezan za prvi) je pripisivanje ateizmu osobina koje on ne poseduje.\nPojmovi koji se vezuju za ateizam najčešće predstvaljaju teoriju evolucije i prirodne selekcije, kao i razne tvrdnje iz drugih oblasti nauke.\nPrisutno je i posmatranje ateizma kao ideje i pojma koji u sebi obuhvata filozofske i metafizičke ideje. Svojstvo metafizičkog ili filozofskog koncepta ateizmu pripisuju često oni kojima smetnju predstavlja ateistički aktivizam. Premda mnogobrojini prominentni ateisti jesu biolozi, astrofizičari ili filozofi, njihovo zalaganje za sekularizam i njihove filozofske i naučne stavove ne smemo posmatrati kao integralni deo ateizma iz nekoliko razloga.\nAteizam u sebi nikako ne može obuhvatati nauku, sam ateizam se izvodi putem načnih metoda. Iako mnoge grane nauke pretpostavljaju u svom radu i istraživanju nepostojanje sile ili bića koje ima mogućnost suspendovanja zakona fizike i mnoge se u svom svakodnevnom radu značajno oslanjaju na tu pretpostavku sam ateizam nije osobina koja bi prožimala naučni rad.\nDa bih to objasnio napravimo mali misaoni eksperiment:\nUkoliko za osobinu naučnika koji radi na određenom projketu uzmemo da je on teista i da ta osobina utiče na njegov rad tako što on svoje rezultate i činjenice do kojih dolazi objašnjava kroz vizuru svog verskog ubeđenja ili ih odbacije zbog njega, možemo uvideti značaj njegovog verskog ubeđenja na njegov naučni rad. U velikoj naučnoj zajednici koja bi imala istu osobinu i na isti način postupala ta osobina bi svakako bila osobina koja prožima nauku i kojom se nauka rukovodi jer se pretpostavlja kao autoritet iznad saznanja dostignutog naučnim metodom. Ovaj primer se može proširiti na društvenu zajednicu koja bi na sličan način svoje osnovne postulate i pravila funkcionisanja stvarala pod uticajem verskog ubeđenja.\nKako je ateizam ne verovanje u postojanje božanstva logički bi se mogao nametnuti zaključak da je ateizam u ovom slučaju suprotna ideja i da će on na uticati na sličan način sa suprotnim kvalitetima na život u društvu ili na razvoj nauke.\nMeđutim, ateizam predstavlja odsusto osobine (teizma u ovom slučaju) i implikacija koje ta osobina unosi u društveni ili naučni život i menja prirodni tok.\nAteizam ne prožima ništa i nema šire značenje od ideje da bog ne postoji. Njegov značaj za život nastaje direktno zbog značaja religije na život. Bez postojanja religije i teizma, ateizam bi bio beznačajan. Kao primer ne prožimanja ateizma treba zamisliti svet u kome nikad nije postojo teizam. Kakav bi značaj ateizam imao u tom svetu? Ja mislim da bi u tom svetu bio beznačajan jer bi se stvari odvijale svojim prirodnim tokom. Ateizam je jednostavno odsustvo “smetnje” koja onemogućava odvijanje života prirodnim tokom.\nslike preuzete sa: backyardskeptics.com\nateizam kultura religija


KO VOZI BEZ ZIMSKIH GUMA KAZNA I DO 20.000 DINARA! A ako s letnjim gumama napravite udes - NE GINE VAM ZATVOR! - Informer\n13:09 Društvo 1\nA. C. | 02. 11. 2018.\nKO VOZI BEZ ZIMSKIH GUMA KAZNA I DO 20.000 DINARA! A ako s letnjim gumama napravite udes - NE GINE VAM ZATVOR!\nSvaki vozač koji od 1. novembra pa sve do 1. aprila bude vozio automobil po snegu, ledu ili poledici bez zimskih guma, biće kažnjen od 6.000 do 20.000 dinara, stoji u Zakonu o bezbednosti u saobraćaju\nKada na snegu ili ledu vozite auto sa letnjim gumama, vi upravljate tehnički neispravnim vozilom\nMilošević: Nemojte kupovati polovne gume\nDirektorka Agencije za bezbednost saobraćaja Jasmina Milošević upozorava da je izuzetno važno da se kupe nove zimske gume jer su polovne najčešće "mačka u džaku".\n- Usled stajanja u garaži, guma kao materijal gubi svojstva, što se odražava na njenu elastičnost i prianjanje na podlogu. Time se produžava zaustavni put kočenja. Da ne pričamo šta se dešava sa onim gumama koje su prošle stotine kilometara, a onda ih vi kupite od nekoga. Zbog svega toga kupovinom polovnih guma vozači mnogo rizikuju. Bezbednije je da se kupi nova guma lošije marke nego bilo koja polovna - apeluje Miloševićeva.\ngume letnje gume zimske gume kazne zamena guma\nNA SAVSКOM VENCU U SUBOTU POČINJE BESPLATNA PRIPREMNA NASTAVA ZA POLAGANJE MALE MATURE\nšta tu vredi zimske gume letnje gume kad pola ljudi nevozi kako treba


Dali su Cetnici anti NS ? - Stormfront\nDali su Cetnici anti NS ?\n04-19-2003, 12:20 PM #1\nDali su Cetnici Antifa ?\nBraco,koliko sam ja video mislite da su Cetnici bili anti NS?\nAli to nemozete bas tako reci!\nIstina je da su Cetnici draze Mihajlovica bili antiFa!\nAli nisu svi!\nDinarska divizija od Momcila Djuica je dobila veliku podrsku od\nFasistcke Italijanske i Njemacke vojske.Pavle Djurisic osnovac Crnogorskih Cetnika je isto kao dinarska divizija imao mnogih zajednickih akcija sa Njemcima u borbi protiv komunista.\nDinarska divizija je stojala vec 1941 uz Milana Nedica i D.Ljotica.\nNemojte zaboraviti Nedicevih Cetnika!General Kosta pecanac je jasno izjavio suradjivanje sa Njemcima.\nCetnici su isto jedva cekali da proglase Beograd 1941 "judenfrei"\nBraco moja Srpska!\nZasto se mi moramo dijeliti Cetnici i Srpski NSovci?\nCetnici su ti ultra desnicari,oni ti nisu anti NS.\nBraco mi Srpski NSovci i Cetnici smo 99% slici jedni drugima.\nNemojte me pogresno shvatiti,ja sam takodjer NS.\nPogledajte ovu orginalnu sliku iz drugog svjetskog rata:\nNa slici stoje Srpski Cetnici i Njemacki officiri:\n04-19-2003, 06:19 PM #2\nDa li su anti-NS ili ne, nebih znao reci ali znam za sigurno da su Chetnici podobro zbunjeni.. kako u Drugom Svetskom Ratu tako i ovi novi "Ravnogorci." Sto mi smeta kod njih jeste da se bore za "kralja" a dinastije koje su dosle pred i posle pada turske (Obrenovici i Karadjordjevici) nisu puno uradili za Srbe kao narod. Obrenovici su bili pametni sto se tice politike ali su dozvolili Jevrejima da se slobodno secu po njihovim dvorovima i kradu Srpski narod. Karadjordjevici su bili pomagaci Masonskih loza (Jevreja takodje) u Jugoslaviji a jedini Kralj koji je bio u redu je bio Kralj Petar.. posle njega, nit su znali da vladaju, niti kako da daju vlast nekom ko bi mogo obezbedit bolju buducnost Srpskom narodu.\nVecina njih ne shvata Jevrejsko pitanje (koje je najvaznije pitanje od svih jer se sve okrece oko njega) a i dan danas pricaju kako su oni bili "prvi koji su se suprostavili Fasizmu i Hitleru." Sto se mene tice, oni trebaju da prodju kroz dobro skolovanje, da vide kako stvari u svetu stvarno stoje.\n04-20-2003, 07:04 AM #3\nSvaka cast svim cetnicima koji su se borili protiv komunista i pojedinih zlocinackih ustaskim jedinicama koji su masakrirali srpsko zivlje na pojedinim teritorijama. Nije u pitanju skim jesu ili nisu suradjivali vec jednostavno nisu bili ideoloski ratnici. Budimo iskreni, dali stvarno zelimo da nama cetnici budu primjer vojske koju imamo pred ocima za nasu buducu snaznu i zdravu Srbiju. Absolutno ne! Nasa vojska mora biti disciplovana, obrazovana, uredjenja, organizovana, odlicno obucena i prije svega ideoloska. Mora znati da se bori ne samo za goli opstanak vec i za bolju buducnost, da nijedna zrtva nece biti uzaludno i da se krv proliva ne samo za parceta zemlje vec za buducnost nasih potomaka. Dakle mi nemamo nista protiv cetnika koji su se borili protiv nasih neprijatelja ali ih i netrebamo previse uvelicavati i postavljati kao primjer.\nProcitaj ovdje malo opsirnije o SDK za koju se moze reci da je bila jedino rijesenje za nas napaceni narod za vrijeme WWII. Nazalost nikad nije dorasla do tog stepena da bi mogla imati znacajan uticaj na tadasnjoj domacoj sceni. No koliko toliko spasila je ogromnu kolicinu srpskih mladica od sigurne smrti sa svojim herojskim sprijecavanjima napada na okupatorskih snaga od strane zlocinacke komunjarske bande kome je bilo u interesu da uvuku naivne srbe jos dublje u rat protiv mnogo mocnjijeg protivnika.\nNe radi se ovde o pojedinacnim cetnickim komandantima keoje pominjes tipa Momcila Djuica ili majora Pavla Djurishica.Oni jesu saradjivaja sa nemachkim snagama ali na cisto taktickoj,nikako ideoloskoj osnovi.Ako izuzmemo obicne ljude i cetnike i partizane koji su ratovali za slobodu i bili iskorishtavani od strane ravnogorskih i partizanskih ideologa ,najveci deo rukovodstva ravnogorskog pokreta bio je sastavljen od uglednih masona koji su i te kako bili znacajni u Kraljevini Jugoslaviji i u nesrecnom drzavnom udaru od 27-og Marta 1941.\nIdeoloska osnova ravnogorskog pokreta je osnivanje pro-masonskog Srpskog Kulturnog Kluba u 1940.\nVodeci ideolog Draza Vasic,najblizi saradnik Draze Mihajlovica bio je ugledan clan masonske loze.Najveci deo ministara ,kao i svi pripadnici izbeglicke vlade bili su takogje masoni.Nazalost masona je bilo i u kuci Karagjordjevica,kao shto svedochi u Nj.K.V. knjaz Aleksandar Pavlov Karadjordjevic.\nPa sada ti vidi zashto i za koga su se tukli chetnici.\n04-21-2003, 03:30 PM #5\nCetnici u Masoneriji\nSam vrh Cetnika:\nVasic Dragisa - knjizevnik, clan najuzeg rukovodstva cetnickog pokreta\nDalje slede: Trifunovic Ljubisa, Jovanovic Vasa, Kujundzic Mihajlo, Belajcic Vladimir, Popovic Aleksandar i Vilovic Djura.\nDraza Mihailovic je direktno imao kontakte sa masonom Dukanac Slavkom (ex-clanom Demokratske stranke). Isti Dukanac Slavko je imao kontakte sa Moljevicem, Vasicem i Djurovicem.\nCetnici (sem pojedinaca koji su kasnije prikljuceni SD Korpusu) su bili nedisciplinovan i neorganizovani odred koji se borio za jevrejske interese, a stetu koju je naneo bila je ogromna i pogubna na prvom mestu po srpstvo.\nZa tvoju informaciju SSerbia, cetnici/ustase su imale srcanost i hrabrost (pojedinacne grupacije) ali sve sto su radili radili su u sovinistko-jevrejskim interesima na stetu nase rase.\nTvoje vidjenje NS-a treba malo doterati, preporucujem ti da prelistas stare threadove. Na osnovu tvog nekog postiranja izvescu ti sledece zakljucke:\n1) Fasizam i NS - nije isto!\n2) Cetnici su borci za monarhiju, NS je protiv monarhije\n3) Cetnicka nacionalna politika se kosi sa danasnjim principima rasne politike NS-a. Nijedna nacija nije iznad RASE! Nijedan covek nije iznad narodne zajednice!\n4) NS ne podrzava religiju koja ne potice iz naseg naroda, dok cetnici to rade.\nBraco Srbi, opet dolazimo do zakljucka da je neobrazovanost nas najveci neprijatelj!\n04-21-2003, 05:03 PM #6\nDa,a inache interesantno je da je Draza Mihajlovic imao kontakte sa masonerijom josh sredinom tridesetihgodina kada je bio vojni atashe u Pragu.Celo Chehoslovacho rukovodstvo pripadalo je masonskim krugovima,Masarik i Benesh ,predratni predsednici Chehoslovachke bili su masoni,sama orientacija kraljevine SHS na stvaranje Male Antante i saveza sa Rumunijom(gde su jevrejski agenti kontrolisali kraljevsku porodicu) i masonsku Chehoslovacku a protiv Italije i Nemachke dovoljno govori o tome.Josh otad pochinje sukob Drazhe Mihajlovica i Gjenerala Milana Nedica. Chetnici su u ratu vodili9 nemilosrdnu kampanju protiv SDK.Klevetali su ih pred izbeglichkom vladom i tkz. saveznicima.Ova se kampanja nastavlja posle rata sve do danas.Samo pogledaj shta pishe Velibor Dzomic u pro-chetnichkim "Pogledima" pod naslovom "Bezboznik Dimitrije Ljotic ."\nNeo-Ravnogorci zhele da vrate Kraragjorgjevice-e pazi sad :\nU moldovskom gradu Jashiju 1817 u ruskom konzulatu vozhd Karagjorgje svechano se zakle da ce on i njegovo potomstvo braniti ideje HETERIE FILIKI (Grchke masonske lozhe).\nZhele da vrate i ravnogorsku emigraciju,koja se vec generacijama sholuje na zapadnim univerzitetima i napaja masonkim idejama,potomke istih onih debila koju su organizovali 27.Mart.\nJosh nam samo oni fale.\n04-26-2003, 10:02 AM #7\nCetnici su, kao i partizani, u biti protivnici nacional-socijalizma. To se moze zakljuciti i po njihovom paktu protiv Nemacke, koji je doziveo krah zbog cetnicko-partizanskih nesuglasica koje se ogledaju u tome sto cetnici zele samo oslobodjenje kraljevine Jugoslavije, dok se partizani pored toga zalazu i za socijalisticku revoluciju i republiku.\nCetnici su monarhisti i nacionalisti, a meni se cini da je to kontradiktorno NS-u.\n05-01-2003, 06:58 AM #8\nNemos bas reci da su se cetnici borili za yugoslaviju!\nNego za veliku cistu Srbiju.Danasnji Cetnici su ti ultra desnicari Seseljovci.Blizi su NSu nego Antifa.\nCollaborazioni tra cetnici serbi e Italia fascista:la verità - Non Conforme Cultura, Scienza e Identita' 3 07-12-2011 08:44 AM\nSDK - Cetnici WhiteWarlord Општа дискусија 30 02-15-2004 10:42 PM