Ivan sezonski radi na Aljasci i jedva spoji 5 sati sna (VIDEO) | Blok vesti\nHome Magazin Ivan sezonski radi na Aljasci i jedva spoji 5 sati sna (VIDEO)\nGodišnji odmor u Srbiji u poslednjih nekoliko godina je postao jedina prilika kada možete da zaradite neki pošteni dinar.\nMnogo naših ljudi se odlučuje da tako odu u druge zemlje na privremeni rad.\nVladimir i Mihajlo radili kao ribari na Aljasci 16 sati dnevno i zaradili 7.000…\nJovica je pobednik nadljudske trke na Aljasci, konkurenciju ostavio 70 km iza…\nJedna od popularnijih destinacija za ovo je Aljaska, a ukoliko želite da dođete ovde, morate da znate da prednost imaju ljudi sa porodicom jer je to garancija da nećete ostati u zemlji.\nUkoliko ste spremni na radno vreme od 16 sati i svega nekoliko sati sna, onda je možda ovo upravo posao za vas.\nJedan od naših ljudi koji su otišli na Aljasku je i Ivan Naumović, profesor fizičkog vaspitanja iz Požarevca i govorio je za Boom93 o svojim iskustvima.\n– Posao počinje u 6 časova ujutru, a završavao se oko 22,30. Dok se presvučete, izađete iz fabrike, okupate, ostaje tek malo više od pet sati za odmor i san. Svi koji požele da se bave ovim poslom moraju biti spremni da rade od 12 do 18 sati dnevno, bez slobodnog dana – ovako svoj privremeni posao opisuje Ivan, koji ovde dolazi treću godinu za redom.\nFabrika u kojoj on radi se bavi obradom ribe, što je jedna od glavnih industrija u najhladnijom američkoj državi.\n– Ovde ukoliko bih želeo bolje da živim morao bih da radim još jedan dodatni posao. Takođe, troškovi su minimalni, skoro sve je pokriveno i dobra je prilika za zaradu. Posao jeste težak, monoton, stoji se puno u mestu. Nije to baš uvek svuda isto, negde ostajete duže sve zavisi od fabrike. Ona u kojoj sam ja radio je fabrika za preradu lososa i tamo mesec dana traje ribolov i toliko dugo traje sezona odnosno prerada – rekao je Ivan u intervjuu za Boom93.\nOn kaže da se organizam dosta brzo navikne da radi 16 sati, a radno vreme se često završava oko 22:30. Kaže da se čitav dan svodi na to da jedeš i radiš, a kao bonus dođe taj period predviđen za san.\n– Ustaje se oko 5 sati, sređuješ se, doručkuješ i kreće posao. Na svaka 4 sata je pauza od 15 minuta, s tim da to nikada nije celih 15 minuta, jer postoji oprema u kojoj radimo i dok se to skine i ode na pauzu, to i nije punih 15 minuta, a onda se ponovo sve oblači. Pauza za ručak traje pola sata. Nakon posla možete da se opustite, ali onda uskraćujete sebi vreme za odmor. U principu najviše 6 sati je za spavanje i ponovo se radi, nema slobodnog dana – opisuje Ivan rad u fabrici.\n– Iako sam ranije već išao, skoro svakog dana pomislim šta mi je sve ovo trebalo i veoma je teško psihički. Fizički se oporaviš, a psihički je teže jer nema te socijalizacije, svi smo navikli na komunikaciju, druženje, ovde toga nema. Može biti, ali onda sebi uskraćuješ odmor, jer nakon toga dolazi sledeći dan i posao, jer nema odmora – govori Ivan.\nPosao je skroz legalan i za njega se dobija radna viza iz američke ambasade, a od agencije preko koje se dolazi se dobija plaćena povratna karta, smeštaj i hrana na Aljasci. U Srbiji postoje dve agencije preko kojih možete da se prijavite za rad. U fabrikama obično rade i Ukrajinci, Filipinci i Meksikanci.\n– Aljaska je u zavisnosti od toga gde ste smešteni, slična kao kada ste pored naših reka, jer vam je tu sve smešteno, fabrika, smeštaj, kantina. Tako da tu nema šta da se vidi od same Aljaske. U drugom mestu je već drugačija situacija, prelepo je, priroda, na okeanu ste, okruženi ste planinama, koje su pod snegom, životinjski svet, dobijate priliku da vidite nešto što inače ne biste videli – rekao je Ivan.\n– Ove godine je bilo malo hladnije, bilo je kiše i vetra, ja sam radio napolju, pa je bilo hladno. U fabrici je standardna temperatura, a nekada zna da bude hladnije nego napolju – tvrdi Ivan.\nOn kaže da se prvih osam sati rada plaća 13 dolara po satu, a svaki od osam prekovremenih po 16 dolara.\n– Na dnevnom nivou može da se zaradi najviše 200 do 220 evra. U sezoni može da se zaradi oko 5.000 evra, a to čovek u Srbiji poštenim radom ne može da uštedi za godinu dana. Nema ni dana odmora, radi se svakog dana – rekao je za Boom93.\nNajkraći odlazak je na 30 dana, a najduži traje i do šest meseci. Sezona počinje 15. juna, a završava se između 10. i 20. oktobra.\nPrevious articleSvetosavlje iz dnevne sobe\nNext articleSVET JE ZAPANJEN: Nadalu nije dobro, kakav tekst čuvenog engleskog lista o Novaku Đokoviću!


predrag gajic\t 09.06.2021. 19:22h\nPrelazak u seniorsku košarku može da bude veliki problem za svakog igrača, pa je takav slučaj bio i sa Nikolom Jokićem.\nDominirao je igrajući među svojim vršnjacima, ali je fizička sprema za viši nivo morala da bude drastično pojačana.\nNikola je 2012. stigao u Megu iz Vojvodine i njegova sreća je bila u tome da je naišao na tim ljudi, odnosno stručnjaka, koji su tačno znali šta s njim treba da se radi.\nKondicioni trener Marko Ćosić tada je uzeo mladog Jokića "pod svoje" i radio je s njim kako bi u što kraćem roku mogao da odgovori izazovima koje pored sobom ima profesionalni košarkaš.\nPrvih mesec dana bilo je najteže, Nikola nije mogao da napravi ni jedan sklek, s njim je praktično trebalo da se radi po posebnom program. Da je Nikoli tada neko rekao da će jednog dana biti MVP NBA lige, to bi ličilo na dobru šalu.\n- Kada je došao u Megu on je već bio dobar juniorski igrač, ali fizički potpuno nespreman na prelazak na viši nivo. Bilo je očlgledno da nema problema sa košarkaškom intiligencijom, samom igrom, ali je bio limitiran fizički. Desilo se da je uganuo zglob, povredio ruku i bilo mi je jasno da je potrebno da ga na neko vreme sklonimo sa treninga prvog tima kako bi pokušao da se što pre uklopi - priča za Kurir Ćosić i dodaje:\n- Moj zadatak je bio da ga pripremim što bolje i pomognem prvom treneru ekipe u tom smislu. I mogu vam reći da je bio veoma poslušan, hteo je da radi prema specijalnom programu i brzo je uspeo da savlada ono što je bilo postavljeno pred njega.\nPosebno je zanimljiva priča da je Nikola povredio šaku tako što je na jednom druženju sa decom morao da da mnogo autograma, pa mu se upalio zglob. Da mu je tada neko rekao da će za\nNikola JokićMegaMarko Ćosić\nAMERIKANKA PALA NA DOPING TESTU: Suspendovana sam zbog burita! 1


Dokumenta ➜ pravilnici\nPravilnik o vrsti, obimu i dinamici aktivnosti tekućeg i investicionog održavanja zgrada i načinu sačinjavanja programa održavanja („Sl. glasnik RS“, br. 54/2017)\nPravilnik o obrascu izveštaja u vezi sa stambenim potrebama, uslovima stanovanja i programima stambene podrške u jedinici lokalne samouprave („Sl. glasnik RS“, br. 52/2017)\nPravilnik o sadržini registra i dokumentaciji potrebnoj za registraciju i evidenciju podataka o stambenim zajednicama, kao i načinu podnošenja podataka i dokumenata („Sl. glasnik RS“, br. 49/2017)\nPravilnik o programu ispita i načinu polaganja ispita, uslovima za sticanje i oduzimanje licence za profesionalnog upravnika i sadržini registra profesionalnih upravnika („Sl. glasnik RS“, br. 41/2017)\nPravilnik o uslovima i normativima za projektovanje stambenih zgrada i stanova („Sl. glasnik RS“, br. 58/2012, 74/2015 i 82/2015)\nPravilnik o tehničkim standardima planiranja, proojektovanja i izgradnje objekata, kojima se osigurava nesmetano kretanje i pristup osobama sa invaliditetom, deci i starim osobama („Sl. glasnik RS“, br. 22/2015)\nPravilnik o klasifikaciji objekata („Sl. glasnik RS“, br. 22/2015)\nPravilnik o uslovima, sadržini i načinu izdavanja sertifikata o energetskim svojstvima zgrada („Sl. glasnik RS“, br. 69/2012)\nPravilnik o tehničkim normativima za zaštitu visokih objekata od požara („Sl. glasnik RS“, br. 80/2015)\nPravilnik o tehničkim normativima za hidrantsku mrežu za gašenje požara („Sl. list SFRJ“, br. 30/1991)\nPravilnik o bezbednosti liftova („Sl. glasnik RS“, br. 15/2017)\nPravilnik o pregledima liftova u upotrebi („Sl. glasnik RS“, br. 15/2017)\nPravilnik o tehničkim normativima za zaštitu objekata od atmosferskog pražnjenja („Sl. list SRj“, br. 11/1996)\nPravilnik o tehničkim normativima za projektovanje, građenje, pogon i održavanje gasnih kotlarnica („Sl. list SFRJ“, br. 10/1990 i 59/1990)\nPravilnik o načinu i uslovima korišćenja javnih i blokovskih skloništa u miru („Sl. glasnik RS“, br. 61/2001 i 69/2001)


Obaveštenje o kolačićima – Hotel La Petite Maison, zvanični veb sajt | Hoteli u gradu Vijaređo\nOvo Obaveštenje o kolačićima se odnosi na veb sajt www.lapetite-maison.it koji je u vlasništvu i kojim upravlja objekat Hotel La Petite Maison i opisuje način na koji koristimo lične podatke prikupljene putem kolačića i ostalih tehnika, uključujući i piksele (u daljem tekstu "kolačići") na našem veb sajtu www.lapetite-maison.it (u daljem tekstu "veb sajt").\nUkoliko želite da ne dozvolite upotrebu kolačića opisanih u ovom odeljku, a nije vam direktno dostupna ova opcija (na primer, u podešavanjima pretraživača), kontaktirajte objekat na lapetitemaisonviareggio@virgilio.it .\nUkoliko imate pitanja ili nedoumica u vezi sa obradom vaših ličnih podataka ili ako želite da ostvarite bilo koja prava koja imate u skladu sa ovim obaveštenjem, slobodno nas kontaktirajte na lapetitemaisonviareggio@virgilio.it . Možete i da se obratite lokalnim vlastima zaduženim za zaštitu podataka ako imate pitanja ili žalbi.


Od nade do razocarenja\nIzmedju »prvih demokratskih i neposrednih izbora« kako su se u javnosti nazivali izbori za delegate Skupstine SR Srbije i opstenarodnog referenduma za izbor predsednika Predsednistva SR Srbije od 11. novembra 1989. i visepartijskih izbora 9. i 23. decembra 1990. godine, zbili su se dogadjaji od presudne vaznosti ne samo za ishod ovih drugih, vec i za sudbinu druge Jugoslavije.\nNovembarski izbori 1989. bili su najvisa tacka uspona ne samo Miloseviceve vlasti vec i njegove licne popularnosti u najvecem delu srpske populacije. Od tada pa do prvih visepartijskih izbora krivulja te popularnosti je konstantno u blagom padu, ali je jos daleko od toga da ozbiljnije ugrozi njegovu harizmu. Zbivanja koja ce, medjutim, uslediti tokom sledece, ali i svih narednih godina ozbiljno ce poljuljati Milosevicev polozaj plebiscitarnog vodje premda ce ga odrzati na vlasti. Tokom 1990. godine, naime, dolazi do krupnih i znacajnih dogadjaja: formiraju se politicke stranke, u martu i aprilu odrzavaju se prvi pluralisticki izbori u Sloveniji i Hrvatskoj, u leto iste godine dolazi do prvog sukoba izmedju pristalica opozicije i vlasti ispred zgrade Televizije Beograd;17 Savez komunista Srbije 17. jula stapa se sa SSRN Srbije i menja naziv u Socijalisticka partija Srbije cime se vrsi svojevrsna politicka travestija sa ciljem da narod uveri da se navodno raskida sa kontinuitetom ancient regimea;18 nacionalizam sve vise jaca i u drugim sredinama SFRJ pa se uspostavlja svojevrsna medjurepublicka ravnoteza latentnih sovinistickih tenzija.\nVlast u Srbiji, u zelji za ocuvanjem sopstvene pozicije, pocinje da zastupa tezu da je u Srbiji, umesto uvodjenja pluralizma, moguc jedino »bespartizam«.19 Tek pod ozbiljnim pritiskom unutrasnjih i spoljnih cinilaca kao i promena koje su se dogodile u istocnoj Evropi, ali i u Hrvatskoj i Sloveniji, Milosevic pristaje na formiranje visepartijskog politickog sistema i na izbore, pa u julu 1990. donosi Zakon o politickim organizacijama. Ali, pri tom zahteva da se prvo ustavno-pravno sankcionise takav sistem donosenjem novog ustava od strane starog saziva jednopartijske skupstine na osnovu izbora od 11. novembra 1989. godine, pa tek onda da se raspisu visepartijski izbori. To je naislo na razumljiv otpor opozicije koja je zahtevala prvo izbore za ustavotvornu skupstinu koja bi potom donela nov, demokratski ustav. Pozvan u pomoc, Dobrica Cosic, »otac nacije« i tada veliki postovalac Slobodana Milosevica, izjavljuje da prvo treba promeniti sadasnji ustav, pa tek onda doneti odluku o raspisivanju izbora. Referendum je odrzan 1. i 2. jula 1990. godine uz neverovatnu medijsku manipulaciju.20\nNa referendum je izasao veliki broj gradjana (5,2 miliona) sto je cinilo oko 78 odsto ukupnog birackog tela Srbije. Na pitanje »da li prihvatate da se prvo donese nov ustav pa onda raspisu prvi visestranacki izbori« pozitivno je odgovorilo cak 96,8 odsto glasalih, nevazecih listica je bilo oko 1 odsto, dok je 2,2 odsto (oko 140 000 gradjana) bilo protiv vladinog predloga. Na osnovu rezultata narodnog referenduma, uprkos burnim reakcijama i negodovanju jos nelegalizovanih opozicionih partija, na zajednickoj sednici sva tri veca Skupstine Srbije 28. septembra 1990. godine proglasen je nov Ustav Republike Srbije. Vec tada, na primeru dileme »izbori pa ustav ili ustav pa izbori« videlo se kakav ce biti odnos vladajuce prema opozicionim partijama, kao i kako ce izgledati tehnologija Miloseviceve vlasti u novim politickim okolnostima visestranacja.\nPredsednicki i parlamentarni izbori u Srbiji odrzani su 9. i 23. decembra 1990. godine i bili su poslednji po redu u odnosu na izbore u ostalim republikama tadasnje SFRJ. Pre Srbije, a posle Hrvatske i Slovenije, to su ucinile Makedonija, u oktobru, i Bosna i Hercegovina, u novembru.\nS druge strane, odnosi sa ostalim republikama, izuzev sa Crnom Gorom i donekle Makedonijom, nalazili su se u najgoroj mogucoj fazi: hotimicni i nicim prikriveni napadi na nova rukovodstva republika, formirana nakon pluralistickih izbora, a koji su dolazili od strane Miloseviceve vrhuske, bili su fitilj za buduci veliki plamen bratoubilackog rata. Otvoreno izazivanje sukoba unutar Hrvatske, politicka instrumentalizacija federalne vojske prilikom srpske pobune u Kninskoj krajini od 17. avgusta 1990. i formiranje tzv. SAO Srpska Krajina, doveli su opstu politicku i bezbednosnu situaciju u zemlji do stepena usijanja. U takvim uslovima, punim neizvesnosti i svakodnevnih politickih previranja, odrzani su prvi predsednicki i visestranacki skupstinski izbori u Srbiji.\nDani velike nade\nJos tokom novembra mnogobrojne politicke stranke dvoumile su se da li uopste da izadju na izbore pod izbornim uslovima koje je diktirala vlast. Naime, izbori za prvi visestranacki parlament bili su raspisani po vecinskom sistemu koji ne pogoduje malim, slabim i razjedinjenim partijama. Isto tako, predizborna kampanja je bila nepravedna i nefer jer su mediji, pre svih Televizija Beograd, izrazito favorizovali Socijalisticku partiju Srbije u svim udarnim informativnim emisijama, pri tom zestoko napadajuci pojedine opozicione lidere. Politicke partije imale su, na osnovu specijalno zakljucenog dogovora, pravo predstavljanja svojih politickih programa samo po narocito i strogo uredjenom rasporedu u vecernjim satima na drzavnoj televiziji u trajanju od jednog sata. Slicno je bilo i sa kandidatima za predsednika Srbije.21\nU izbornoj kampanji Socijalisticka partija Srbije je u svojim rukama i dalje drzala kljucne mehanizme odbrane svoje vlasti, kao da se na politickoj sceni Srbije nista nije promenilo i kao da ostale stranke postoje politickog dekora radi ili samo kao nuzno zlo. Stoga je opozicija, u nemogucnosti da prodre na medije, pozivala gradjane putem plakata i mitinga na bojkot izbora zbog neravnopravnih uslova. Ipak, u poslednjem trenutku stranke su odlucile da izadju na izbore. Izbori za parlament su odrzani po vecinskom sistemu u dva kruga. Pobedila je ubedljivo Socijalisticka partija sa 46,1% glasova i osvojila 194 poslanicka mandata od ukupno 250 sto cini 77,6%. Drugi je bio Srpski pokret obnove sa 15,8% glasova i osvojenih 19 mandata sto je predstavljalo 7,6% ukupnog broja mandata. Daleko iza njih su sve ostale partije kao sto, uostalom pokazuje tabela 1.\nRepublicka izborna komisija, 1990.\nOno sto odmah pada u oci jeste visok stepen apstinencije biraca, koji je posledica dveju cinjenica: prvo, neucesca, odnosno bojkota izbora od strane Albanaca na Kosovu i, drugo, konfuzije i apatije kod velikog broja biraca usled slozenih politickih, ekonomskih i socijalnih uslova koji su vladali u Srbiji, ali i neizvesnosti usled stalne pretnje gradjanskim ratom. Takodje, prema misljenju nekih istrazivaca javnog mnenja, apstinencija biraca je i rezultat teznje dela stanovnistva da se nista u drustvu ne menja, da se produzi utabanim stazama kao nekada u »srecno vreme jednopartijskog sistema«.22 Tim pre sto je Socijalisticka partija Srbije u svojim predizbornim istupima obecavala gradjanima mir, sigurnost, prosperitet ako pobedi na izborima, dok je, s druge strane, opoziciju optuzivala da zeli gradjanski rat, sukobe, krv i sl.\nNaposletku, apstinencija velikog broja gradjana jeste u neku ruku i tradicija srbijanskih biraca: tako su gradjani Srbije na izborima od 11. novembra 1945. godine, kada se odlucivalo u sudbinskom pitanju zemlje (premda pod naravno nepovoljnim uslovima), a ne samo o pitanju oblika vladavine (monarhija ili republika) participirali u najmanjem postotku u odnosu na sve ostale federalne oblasti (samo 77,16%). Primera radi, ucesce gradjana drugih oblasti je bilo sledece: Kosovo i Metohija 97,68%, Makedonija 86,82%, Crna Gora 96,13%, Slovenija 95,29%, Bosna i Hercegovina 92,53%, Vojvodina 92,20% i Hrvatska 97,16%. Iz ovoga mnogi analiticari s pravom izvlace zakljucak o nepoverenju pa i otporu Srba prema velikim politickim promenama ma koje vrste. Ovome treba dodati cinjenicu da je participacija gradjana Srbije na prvim slobodnim visepartijskim izborima posle Drugog svetskog rata (71,5%) ubedljivo najmanja od svih zemalja ne samo bivse Jugoslavije (Hrvatska 84%, Slovenija 85%, BiH 77%, Crna Gora 76%) nego i istocnoevropskih zemalja (Cehoslovacka i Bugarska oko 96%, Madjarska, DR Nemacka i Rumunija preko 80%). Jedino je Poljska na izborima imala manje ucesce od Srbije (65%) ali se to pravda cinjenicom da ti izbori nisu bili u potpunosti slobodni jer su dogovorom na Okruglom stolu izmedju PURP-a i Solidarnosti mandati za Sejm bili unapred podeljeni po odredjenom kljucu sto je smanjilo interes biraca.23\nIzborna pobeda SPS-a je, doduse, uverljiva, ali s obzirom da je primenjen vecinski izborni sistem, indeks proporcionalnosti (odnos izmedju broja osvojenih glasova i broja dobijenih poslanickih mesta) je suvise visok i iznosi cak 73,6%. Naime, u odnosu na ukupno biracko telo, procenat glasova koje je dobila Socijalisticka partija iznosi 32,9%, a u odnosu na broj glasalih 46,1%. Iako nije dobila ni polovinu glasova biraca SPS je osvojila cak 194 poslanicka mandata od ukupno 250 sto cini 77,6 odsto!\nOsim nepoverenja birackog tela u promene i tipa izbornog sistema, na pobedu SPS-a uticali su i socijalni faktori oliceni u profilu biraca koji su glasali za ovu partiju. Prema S. Brankovicu,24 osnovni socijalni portret biraca SPS-a cine gradjani starije dobi i nizeg obrazovanja (penzioneri, domacice, seljaci), zatim oni zaposleni u drustvenom sektoru proizvodnih zanimanja (nekvalifikovani i polukvalifikovani, kvalifikovani pa i visokokvalifikovani radnici) dok se za stranke demokratske opozicije uglavnom opredeljuje mladja i obrazovanija populacija (studenti, slobodne profesije, nezaposleni intelektualci) i privatni preduzetnici mladje dobi. Ove dve velike drustvene grupacije nejednake su, medjutim, po velicini. Popis iz 1991. potvrdio je stavove strucnjaka Instituta drustvenih nauka da gotovo polovinu birackog tela cini prva kategorija stanovnistva glasaca SPS-a, a samo 1/6 cini ova druga.\nZanimljivo je da je i nezadovoljstvo ekonomskim i socijalnim stanjem vise izrazeno kod ove druge kategorije, iako uslovi zivota nisu nimalo povoljni ni kod prve. Ali, izmedju subjektivnog osecaja bede i artikulacije nezadovoljstva zbog toga ocito je dug put. Naime, penzioneri i domacice su 1990. godine (kao i danas, uostalom) predstavljali jedan od najsiromasnijih drustvenih slojeva, ali su njihova politicka ubedjenja i jos vise bioloske, psiholoske i profesionalne karakteristike (osecaj neproduktivnosti u odnosu na generacije koje dolaze, odsustvo kreativnosti, zal za »starim dobrim vremenima« i nemirenje sa bioloskom neminovnoscu prolaznosti) nadvladali objektivni osecaj materijalne bede. Tako je te 1990. godine u ovim slojevima bilo najmanje izrazeno nezadovoljstvo opstim stanjem u drustvu; dok je ono kod kategorije nezaposlenih 77,2%, kod djaka i studenata 75,5%, kod privatnika i zaposlenih u privatnom sektoru 71,2%, dotle medju zaposlenima u drustvenom sektoru nezadovoljstvo izrazava relativno nizak postotak ljudi (59,4%) dok je taj procenat kod penzionera jos nizi i iznosi 42,3%.25\nKada ovome dodamo cinjenicu da je osnovni politicki profil gradjana koji su na izborima 1990. godine glasali za SPS, zapravo autoritarnost i nedemokratski vid politicke kulture kao plod kulturno-istorijskog nasledja, onda ne cudi preterano sto »komunizam u Srbiji« (pa i Crnoj Gori) nije doziveo krah kao u svim istocnoevropskim zemljama.\nSocijalisticka partija Srbije je polovinu glasova (49,8%) osvojila upravo u grupi biraca sa najvecom inklinacijom podanickoj autoritarnosti kako je definise Adorno,26 dok je najmanji procenat glasova dobila od drustvene grupe sa neautoritarnom svescu (7,9%). Visoku autoritarnost ispoljavaju oni koji pripadaju grupi penzionera, domacica, nekvalifikovanih, polukvalifikovanih, kvalifikovanih kao i onih sa srednjom skolom, mahom starijih od pedeset godina, dok drugu olicavaju mladji i obrazovaniji ljudi sa visom i visokom strucnom spremom, zatim slobodne profesije i sl. S. Brankovic navodi da medju mladima do 25 godina starosti visoku autoritarnost ispoljava svega 6,7% mahom sa nizim obrazovnim profilom, izmedju 26 i 35 godina takvih je 13,1%, od 36–45 godina – 19,6%, od 46–55 godina 27,8% dok stariji od 55 godina pokazuju autoritarnost u 37,8% slucajeva.27\nU profesionalnom smislu cak 43% svih domacica i 30% penzionera u Srbiji pokazuju visoku autoritarnost u resavanju politickih i drugih problema i mogu se smatrati autoritarnim podanicima. Tu valja ukljuciti i seljastvo sa oko 26,9%, dok se medju djacima i studentima moze naci samo 4,6% »autoritaraca«.\nSmatra se da je uoci decembarskih izbora u srpskom birackom telu naklonjenom Milosevicu i SPS-u bilo oko 28% onih koji su se zalagali za autoritarni tip vladavine (»da se zna ko kosi, a ko vodu nosi«), 33% se izjasnilo za »socijalnu pravdu« (»drzava treba da brine o svojim podanicima kao i u Titovo vreme«).\nMediji su u vreme prvih visestranackih izbora ostali u rukama transformisane vladajuce partije kao politicki relikt komunistickih vremena; SPS nije uopste imala nameru da uspostavi novu tehnologiju informisanja kakva bi prilicila interesima razlicitih, pa i medjusobno politicki suprotstavljenih grupacija. Nastavilo se sa partijskom instrumentalizacijom medija i to pre svega onih najuticajnijih, lista Politike i TV Beograd. Celokupnom kompozicijom tekstova, odnosno TV dnevnika i drugih informativnih emisija, redosledom priloga, precutkivanjem nepovoljnih, a apostrofiranjem po SPS povoljnih informacija, poluistinama, svesnim plasiranjem nacionalnih tenzija, jezikom mrznje prema drugima, ocrnjivanjem politickih oponenata, odnosno lidera najvaznijih politickih partija, pre svega Vuka Draskovica (SPO) i u nesto manjoj meri Dragoljuba Micunovica (DS), zlobnim komentarima lisenih argumenata – ovi mediji su tokom perioda od 60 dana, koliko je trajala predizborna kampanja, umnogome uspeli da kod stanovnistva stvore iskrivljenu sliku o namerama i ciljevima opozicionih partija. Zanimljiv je i primer docnijeg izvrtanja javno izgovorenih reci prilikom predstavljanja partija pojedinih politickih prvaka. Tako je Draskovic, 2. decembra 1990. godine, nastupajuci u programu TV Beograd u okviru dogovorenih termina predstavljanja politickih stranaka, izmedju ostalog rekao: »Mi cemo, kad dodjemo na vlast, obezbediti minimalne uslove ljudima, pre svega penzionerima za normalan zivot. Na primer, ti ljudi kada umru nemaju para ni za kovceg, ne mogu da se maltene sahrane kao ljudi, sto je vrlo tuzna istina. Eto, do cega je dovela pogubna politika ovog rezima«. Ali, u docnijim interpretacijama politickih propagandista SPS-a, koje je televizija stedro apostrofirala, isticano je kako »Draskovic hoce svim penzionerima da obezbedi mrtvacke kovcege« na sta su komentari obicnih ljudi, od kojih vecina nije ni videla izvornu Draskovicevu poruku, bili tipa: »Onaj bradonja hoce sve da nas posahranjuje«.\nNaravno, razlog izbornog neuspeha opozicije treba traziti i u njenoj neujedinjenosti, rascepkanosti, politickoj nezrelosti i pogresnoj proceni da ce se »rezim Slobodana Milosevica srusiti kao kula od karata« (V. Draskovic). Nije bez znacaja i revansisticki radikalizam pojedinih opozicionih prvaka, narocito Vuka Draskovica koji je otvoreno i euforicno pozivao na osvetnicko »obelezavanje partizanskih kuca«, sto je ne samo izazivalo strah i otpor kod vecine ljudi nezavisno od politicke pripadnosti, vec je bilo i efikasno propagandno orudje u rukama vlasti da satanizuje opoziciju.\nVeci deo srbijanskih opozicionih partija igrao je na kartu nacionalizma, adut koji je odavno bio u rukama Milosevica. Odsustvo drugih ozbiljnijih programskih ciljeva proizvelo je vecito politicko kaskanje za Milosevicem. S druge strane, rezolutno odbacivanje od strane opozicije svih levicarskih pa i socijaldemokratskih ideja jos jakih kod dobrog dela stanovnistva proizvelo je, sa svoje strane, prilicnu odbojnost prema njima.\nNaposletku, ovi skupstinski izbori padaju u vreme nedovoljne socijalno-staleske izdiferenciranosti birackog tela zbog cega nijedna partija nije, kao sto je to slucaj u razvijenim demokratskim zemljama, personifikovala odredjeni drustveni sloj i nije imala osoben program, razlicit od drugih, koji bi bio u stanju da zainteresuje i privuce birace.\nZanimljivo je da su veliki neuspeh dozivele stranke sa gradjanskom i liberalnom orijentacijom kao UJDI i Reformska stranka Ante Markovica. Obe najverovatnije stoga sto su bile vesnici za srbijansku politicku ali i socijalnu scenu netipicnih ideja: gradjanskog samooslobadjanja, podsticanja individualnih prava i sloboda, individualnih kreacija, korenitih reformi u oblasti ekonomije po uzorima na razvijena drustva na Zapadu, dakle svega onoga sto se protivi tradiciji i ukorenjenim navikama velikog dela srbijanske populacije. Alternativni zivot u Srbiji je jos uvek te 1990. godine nerazvijen, odbojnost prema novotarijama bilo koje vrste je i dalje snazna, vodila se »najvaznija« polemika izmedju »cetnika« i »partizana«, izmedju »crnog« i »crvenog«, a za drugacije od toga, pa cak ni za politicke nijanse unutar takve koncepcije, nije bilo ni osecaja, ni vremena, ni mesta.\nDok su parlamentarni izbori predstavljali kakvu-takvu nepoznanicu, predsednicki izbori u Srbiji su, mozemo to slobodno reci, manje-vise bili formalnost. Iako je Miloseviceva popularnost u odnosu na prethodnu godinu blago opala (pre svega kod ekstremnog dela nacionalista jer po njihovim ocekivanjima veoma sporo se odigravao proces njegovog raskidanja sa komunistickom ideologijom) taj pad nije ozbiljnije uzdrmao njegovu neprikosnovenu politicku poziciju. Starom slavom »borca za srpstvo«, vesto lavirajuci izmedju »leve« i »desne« opcije, ne izjasnjavajuci se neposredno ni za jednu ni za drugu, izgradnjom naizgled neutralnog odnosa prema strankama i njihovim liderima (koji je u stvari bio potcenjivacki) i manipulacijom medijima, Milosevic je obezbedio sebi ubedljivu pobedu vec u prvom krugu kako to pokazuje tabela 2.\nMiloseviceva pobeda ostvarena je sa ubedljivih 65,34 odsto glasova, dok je njegov glavni protivkandidat Vuk Draskovic osvojio samo 16,40 odsto. Zanimljivo je da su obojica osvojili vise glasova nego njihove partije (SPS 2 320 587, odnosno 46,1%, Milosevic 3 285 799 tj. 65,34%; SPO 794 789, odnosno 15,8%, Draskovic 824 674 sto predstavlja 16,4% ukupno glasalih) sto ukazuje na njihove licne harizme kod biraca, s jedne, i na privlacnost biranja vodje umesto partije, s druge strane. Ovu poslednju tezu kao da potvrdjuje i slucaj treceplasiranog kandidata istoricara dr Ivana Djurica: naime dok je njegov predlagac, reformisti i UJDI, dobio minornih 24 982 glasa, odnosno svega 0,5 odsto, dotle je on osvojio znacajnu paznju birackog tela (277 398 glasova tj. 5,52 odsto od ukupno glasalih) i to prevashodno zahvaljujuci svojim licnim osobinama, nacinom izlaganja politickih problema, uverljivoscu i retorikom, sto nije ni priblizno slucaj sa ostalim kandidatima koji su svi zajedno osvojili glasova koliko i Ivan Djuric!\nS druge strane, valja istaci i cinjenicu da su Milosevicu, Draskovicu i Djuricu, koji su dobijenim glasovima znacajno pretekli svoje stranke, poverenje ukazali i oni gradjani, pristalice drugih stranaka koje nisu imale predsednickog kandidata. Moguce je da su pristalice Demokratske stranke dr Dragoljuba Micunovica dale svoj glas Draskovicu, odnosno Djuricu, a da je krilo srpskog ekstremnog nacionalizma svoj glas dalo upravo Slobodanu Milosevicu.\nOvakvim rezultatima izbora dat je pun demokratski legitimitet predsedniku Srbije koji po Ustavu ima vrlo siroka ovlascenja (tzv. polupredsednicki sistem) da samostalno i nezavisno nastavi sa svojom politikom, sto je on, nazalost, stedro i cinio. Rezultati parlamentarnih i predsednickih izbora imali su presudni uticaj na burne dogadjaje koji ce uslediti i dovesti do raspada SFRJ, cetvorogodisnjeg gradjanskog rata, formiranja novih drzava na tlu prethodne Jugoslavije, ekonomskih sankcija Ujedinjenih nacija i izolacije Srbije i opste bede i siromastva.\n1992. – godina neuspelog raspleta\nOd decembra 1990. do prvih izbora za savezni parlament 31. maja 1992. godine, kao i prevremenih saveznih i republickih predsednickih i parlamentarnih izbora 20. decembra iste godine, doslo je do krupnih drzavno-politickih promena: 27. juna 1991. intervencijom JNA u Sloveniji, krvavi rat, prvo u Sloveniji, nesto docnije u Hrvatskoj, a u aprilu 1992. i u Bosni i Hercegovini; cetiri republike, Slovenija, Hrvatska, BiH i Makedonija prekinule su drzavno-pravne veze sa SFRJ, od januara do aprila 1992. tekao je proces njihovog pojedinacnog medjunarodnog priznavanja; 27. aprila iste godine dve preostale republike, Srbija i Crna Gora formiraju zajednicku drzavu pod nazivom Savezna Republika Jugoslavija; istovremeno zbog ucesca i sporog povlacenja trupa JNA iz ratom zahvacene Bosne, medjunarodna zajednica rezolucijom uvodi Srbiji i Crnoj Gori ekonomske sankcije, odlukom OUN od 30. maja 1992.\nPrvi izbori iz 1990. godine odrzani su, dakle, u jednoj, a ovi drugi u drugoj i drugacijoj zemlji, u drugim unutrasnjim okolnostima, ali i drugacijem spoljnopolitickom polozaju novoformirane drzave.\nSrbija i Crna Gora su narocito insistirale na tome da SRJ polaze pravo na pun kontinuitet sa SFRJ iako je Ustav sastavljen na Zabljaku, a proglasen u Saveznoj skupstini potpuno nelegitiman jer je za njega u trenutku dok je na snazi bio Ustav iz 1974, glasalo samo 73 delegata Saveznog veca (od ukupno 220). Stavise, na brzinu raspisani majski savezni izbori za samo mesec dana od dana donosenja Ustava nelegitiman su i nevalidan cin, jer su savezne vlasti prethodno iskljucile opozicione partije iz svih konsultacija oko priprema za formiranje »Trece Jugoslavije«, izrade novog ustava, a zatim i oko pripreme prvih izbora za savezni parlament.\nUvredjena opozicija konacno je formirala front odbijanja: sve relevantne politicke stranke bojkotovale su savezne izbore. Umesto izlaska na izbore opozicija se pridruzila gradjanskom protestu koji se tog dana odrzavao u Beogradu pod nazivom »Crni flor« i bio posvecen uzasnom stradanju stanovnistva Sarajeva od granata ispaljenih iz topovskih cevi JNA i razularenih srpskih paravojski. Na izborima je, pored Demokratske zajednice vojvodjanskih Madjara, ucestvovala samo Srpska radikalna stranka Vojislava Seselja i od tada pocinje njen politicki uspon i saveznistvo, premda cesto verolomno, sa Socijalistickom partijom Srbije.\nRezultati saveznih izbora za Vece gradjana Skupstine SRJ, 31. maj 1992.\n(u Srbiji se bira 108 poslanika)\nBiracko telo: 6 848 247\nGlasalo: 3 833 878, odnosno 56,0%\nNevazeci listici: 448 789, odnosno 12%\nPartije Glasovi % i z b o r n i s i s t e m\nproporc. vecinski ukupno\nmandati % mandati % mandati %\nSPS 1 665 485 43 31 57 42 81 73 89\nSRS 1 166 933 30 23 43 7 13 30 28\nDZVM 106 831 3 2 2 2 2 4 4\nSamostalni 445 858 - - 1 1 1 1 -\nNevazeci 448 789 - - - - - - -\nSavezna izborna komisija, 1992.\nIzbori su odrzani po kombinovanom (proporcionalnom i vecinskom) izbornom sistemu, a Srbija i Crna Gora bile su po jedna izborna jedinica. U Srbiji se za Vece gradjana 54 poslanika biralo po proporcionalnom, a 52 po vecinskom principu. Biracko telo je brojalo 6 848 247 glasaca, a na izbore je izaslo samo 56 odsto (3 833 878 biraca). Kada se tome doda da je bilo cak 12 odsto nevazecih listica (448 798) onda je jasno da ovi izbori nisu imali pun legitimitet i da je bilo samo pitanje vremena kada ce se odrzati novi, prevremeni. Ovi izbori su doneli Srpskoj radikalnoj stranci veliki uspeh: osvojila je 1 166 933 glasova, samo 498 552 manje od SPS-a, no, uprkos tome, ona je po proporcionalnom sistemu dobila 23 savezna poslanika (osam manje od SPS-a), a po vecinskom samo 7 (35 manje od SPS-a).\nUspeh SRS moze se objasniti dejstvom vise okolnosti: prvo, neucescem na izborima ostalih politickih stranaka i masovnom apstinencijom biraca demokratske orijentacije; drugo, naglo smanjenje poverenja biraca Socijalistickoj partiji Srbije u odnosu na decembarske izbore 1990. godine rezultat je cinjenice da su mnogi nacionalisti tada svoj glas dali SPS-u u nemogucnosti da ranije glasaju za Srpsku radikalnu stranku jer je ona formirana tek 1991. godine.28 I trece, tadasnji ratni plamen u Bosni i Hercegovini ponovo je radikalizovao zahteve srpskih nacionalista za stvaranjem drzave u kojoj ce ziveti svi Srbi na cemu je Seselj neprekidno insistirao. Zanimljivo je da upravo s proleca 1992. godine SPO, kao do tada jedina partija sa nacionalnim programom »ujedinjenog srpstva«, napusta stavove svoje dotadasnje politike i priklanja se antiratnoj i demokratskoj opciji, sto kod SPS-a i SRS-a izaziva podozrenje i otvorenu netrpeljivost.\nTrvenja izmedju opozicije i vladajuceg SPS-a nisu prestajala, stavise sve primetnija je bila polarizacija koja je vodila onemogucavanju svakog politickog dijaloga. Tokom citave 1992. godine Seseljeva Srpska radikalna stranka je igrala ulogu portparola SPS-a i »proroka« buducih politickih dogadjaja. Nezadovoljna cinjenicom da vlast odbija svaku politicku komunikaciju, opozicija koja je u medjuvremenu formirala koaliciju pod imenom DEPOS, nastavlja sa protestima koji su kulminirali tzv. Vidovdanskim saborom, juna 1992. u Beogradu.\nNa Saboru je postavljen zahtev za odrzavanje prevremenih izbora na svim nivoima. Istovremeno je izbio revolt beogradskih studenata koji se brzo prosirio i na ostale univerzitete u Srbiji. Dolaskom Milana Panica za jugoslovenskog premijera (jula 1992) savezna vlada pocinje da vodi mnogo samostalniju politiku u odnosu na republicke vlade. Ta orijentacija, koja je toliko smetala republickim oligarhijama, a narocito onoj u Srbiji, bila je sadrzana u dva kljucna pitanja: spoljnopoliticki, bila je protiv umesanosti Srbije i SRJ u rat u Bosni, a u pogledu unutrasnje politike zalagala se za brzu privatizaciju u ekonomskoj sferi i za neutralan i nepristrasan stav drzavnih medija u pogledu tretiranja politickih stranaka i njihove medijske prisutnosti. Panic je »pravio mir« sa medjunarodnom zajednicom, a Milosevic je zeleneo od besa. Politicka situacija se zaostravala i tek obecanjem nominalnog jugoslovenskog sefa drzave Dobrice Cosica da ce krajem godine biti raspisani izbori »na svim nivoima« tenzije su nesto splasnule. Na Panicevo insistiranje o potrebi vodjenja ozbiljnog dijaloga vlasti sa opozicijom, srbijanski rezim je bio prinudjen da odstupi od svog tvrdog i nihilistickog stava pa je za 25. avgust 1992. zakazao »Okrugli sto predstavnika vlasti i opozicije« na kojem ce se »neobavezno razgovarati« o uslovima buducih vanrednih izbora. Iako je opozicija trazila Okrugli sto poput onih svojevremeno odrzanih u Cehoslovackoj i Poljskoj, sa obavezujucim odlukama, sa uspostavljanjem drzavnog i nacionalnog konsenzusa oko svih fundamentalnih politickih pitanja, ona je ipak pristala na ponudjeni joj tip razgovora cime su obe strane zapravo ucinile ustupke: vlast je posredno priznala da su majski savezni izbori bili nelegitimni i preuranjeno i na brzinu raspisani, a opozicija da zudi za sustinskim dijalogom, premda nema jedinstven stav u pogledu svojih politickih zelja.\nGlavna pitanja na Okruglom stolu svodila su se na tip izbornog sistema (SPS se zalagao za vecinski, a opozicija kao i zvanicna Crna Gora i njena opozicija za proporcionalni), na broj izbornih jedinica, na ulogu medija i sl.\nSporazum o proporcionalnom izbornom principu je bio najvece dostignuce ovih razgovora. Izbori na saveznom i republickom nivou zakazani su za 20. decembar.\nOd ovih izbora javnost u Srbiji koja se polako treznila i oslobadjala nacionalisticke euforije, a narocito demokratska i gradjansko-liberalna javnost ocekivala je smenu vlasti, ukidanje sankcija od strane medjunarodne zajednice i ukljucenje Srbije i Crne Gore u evropske integrativne tokove.\nNa cemu su se temeljila ta ocekivanja?\nPrvo, opsta ekonomsko-socijalna slika stanja u zemlji bila je izuzetno dramaticna: nivo plata se spustio ispod 100 nemackih maraka, zabelezen je do tada najozbiljniji pad drustvenog proizvoda, izneverena su ocekivanja u pogledu »privrednog preporoda Srbije« koji je zvucno najavljivan i za koji je bio raspisan opstenarodni zajam tri godine ranije, besneo je rat u neposrednom okruzenju, veliki talas izbeglica iz Hrvatske i Bosne i Hercegovine zapljusnuo je Srbiju.\nDrugo, sve veca izolacija zemlje u odnosu na svet na spoljnom i odsustvo demokratije na unutrasnjem planu bile su cinjenice koje su mogle da budu potencijalni faktor izborne smene Miloseviceve vlasti u Srbiji. Najvise se, dakako, ocekivalo od republickih parlamentarnih i predsednickih izbora, a izbori na saveznom nivou trebalo je da potvrde poraz vladajuce stranke. Trece, proporcionalni izborni sistem pogodovao je opoziciji, mada nije sa vladom postigla dogovor da Srbija bude jedna izborna jedinica.\nCetvrto, opozicija je nastupala, istina sa bremenom starih podela i nepoverenja, ali ipak kako-tako jedinstveno u okviru organizacije DEPOS (Demokratska stranka je nastupala samostalno).\nPeto, posle dvogodisnjeg iskustva sa visestranacjem verovalo se da su partije postale zrelije i stabilnije jer je u medjuvremenu doslo do prirodnog »filtriranja«, odnosno valorizovanja njihovih programskih nacela od strane birackog tela, pri cemu su manje naprosto nestale sa politicke scene. Naravno, koliko-toliko izdiferenciralo se i samo biracko telo sto su pokazala predizborna istrazivanja javnog mnenja. Tako, na primer, akcenat kod vecine ispitanika stavljen je na resavanje ekonomsko-socijalnih problema (ukidanje sankcija, razvoj ekonomije) kao i na pitanje ponovnog uspostavljanja dobrih odnosa sa svetom, dok je uocljivo smanjenje interesa za nacionalno pitanje. Milan Panic, glavni opozicioni kandidat za predsednika Srbije prema misljenju 54 odsto ispitanih jedini moze da doprinese ukidanju sankcija medjunarodne zajednice, cak 56 odsto gradjana je verovalo da bi njegovim izborom za predsednika Srbije doslo do ozbiljnijeg ekonomskog rasta pre svega putem strane akumulacije, 46 odsto je smatralo da bi on, a ne Milosevic, doprineo razvitku istinske demokratije i obezbedjenju boljih opstih uslova zivljenja. Ali, u istom istrazivanju 51 odsto ispitanika je izjavilo da bi Milosevic bolje resio nacionalno srpsko pitanje, dok je bilo samo 26% onih koji smatraju da bi to najbolje ucinio Milan Panic, sto pored izvesnih pozitivnih pomaka u nacinu misljenja birackog tela pokazuje da je ono ostalo vrlo nestabilno i kolebljivo. Ovome su pored vec poznatih socijalno-antropoloskih faktora (istorijsko i kulturno nasledje, tip autoritarne politicke kulture) doprineli i drzavni mediji, narocito RTS ili kako to B. Dzuverovic naziva »izborna upotreba televizije«. Ta medijska jednodimenzionalnost u kojoj se neprestano hvali jedna stranka (SPS) i mitologizuje jedan lider (S. Milosevic), a satanizuju druge stranke i njihovi lideri, postala je konstanta uredjivacke politike ove medijske kuce sve do danas. Tako je u prvi plan medijske paznje SPS svesno fokusirala pitanje: sta je vaznije, siguran i udoban zivot ili nacionalni interes svih Srba? Od odgovora na ovo pitanje zavisio je i rezultat izbora. Ma kako da je DEPOS u predizbornoj kampanji pokusavao da nacionalno pitanje aktuelizuje na iskljucivo demokratskim, a ne ratnim principima, taj jos uvek snazan izborni adut nalazio se u rukama SPS-a i sve osionije i jace Srpske radikalne stranke.\nIpak, uoci izbora, uprkos medijskoj dijabolizaciji, u redovima opozicije provejavali su optimizam i nada u pobedu.\nNa izborima za Savezno vece Skupstine SRJ Srbija je imala da izabere 108 poslanika. Rezultati izbora su bili sledeci:\nRezultati prevremenih saveznih izbora za Vece gradjana, 20. decembar 1992.\nBiracko telo: 6 967 857\nGlasalo: 4 694 969, odnosno 67,40%\nNevazeci listici: 259 751, odnosno 5,50%\nSPS 1 478 918 31,5 47 43,5\nSRS 1 024 983 21,8 30 27,8\nDEPOS 809 731 17,2 20 18,5\nDS 280 183 6,0 5 4,6\nDZVM 106 036 2,2 3 2,8\ni Ref. demokrat.\nstranke Vojvod. 159 739 3,5 3 2,8\nOstali 575 628 12,3 - -\nNa izbore je izaslo 67,4 odsto biraca, a SPS i SRS osvojile su najveci broj poslanika: prvi 47 (odnosno 31,5% glasalih) a drugi 30 (21,8%). DEPOS je bio treci sa samo 20 poslanika u Saveznom vecu, dok je Demokratska stranka osvojila poverenje samo 6% biraca i dobila 5 mandata. Ubedljivu vecinu medju srpskim poslanicima Saveznog veca (77 od 108) imali su neformalni saveznici Socijalisticka partija i Srpska radikalna stranka koji ce tokom citave naredne godine deliti u Saveznoj skupstini iste stavove o mnogim pitanjima.\nMnogo su vazniji, medjutim, bili parlamentarni i predsednicki izbori u Srbiji odrzani istog dana.\nRezultati prevremenih izbora za parlament Srbije od 20. decembra 1992.\nBiracko telo: 6 774 995\nGlasalo: 4 723 711, odnosno 69,7%\nNevazeci listici: 275 861, odnosno 5,9%\nPartije Glasovi % Poslanici %\nSPS 1 359 086 28,8 101 40,4\nSRS 1 066 765 22,6 73 29,2\nDEPOS 797 831 16,9 50 20,0\nDS 196 347 4,2 6 2,4\nDZVM 140 825 3,0 9 3,6\nSrp. selj. str. 128 240 2,7 3 1,2\nRDSV + DS 71 865 1,5 2 0,8\nGG (Arkan) 17 352 0,3 5 2,0\nDS Ref. Muslimana 6336 0,1 1 0,4\nOstali 666 903 14,0 - -\nRepublicka izborna komisija, 1992.\nRezultati parlamentarnih izbora bili su razocaravajuci kako za medjunarodnu zajednicu koja je sredinom decembra prvi put uputila poruku ohrabrenja i podrske DEPOS-u i predsednickom kandidatu Milanu Panicu, tako i za citavu demokratsku javnost Srbije, premda su rezultati istrazivanja javnog mnenja mnogih ekspertskih timova upozoravali na tu mogucnost.\nOno sto karakterise izborne rezultate jeste postepena redistribucija vlasti u parlamentu sa jedne partije (SPS) na druge, narocito SRS i delimicno DEPOS. Socijalisticka partija je, doduse, izvojevala pobedu, ali vise nije mogla da samostalno vlada. U odnosu na izbore iz 1990. godine, kada je imala apsolutnu vecinu od cak 194 poslanika od ukupno 250 (77,6%) i procenat dobijenih glasova od 46,1, dotle su nakon prevremenih izbora te relacije umnogome promenjene (101 poslanik od ukupno 250 tj. 40,4%, i samo 28,8% dobijenog poverenja biraca izaslih na izbore). Veliki dobitnik bio je Vojislav Seselj koji je svoj politicki uspon najavio sest meseci ranije na majskim saveznim izborima. To je znacilo da biracko telo Srbije jos nije bilo spremno za ozbiljnije demokratske promene, jer su opozicione partije malo toga ucinile da promene njegov nacin misljenja. Petina osvojenih mandata od strane DEPOS-a nagovestila je tek postepen i dugorocan proces demokratizacije politickih odnosa u Srbiji. Samo tri stranke cinile su DEPOS (SPO, DSS i Nova demokratija-Pokret za Srbiju) kao i grupa uglednijih politicara gradjansko-liberalne provenijencije. Sukobi, svadje, medjusobno nepoverenje, oklevanje Vuka Draskovica da pravovremeno, od samog pocetka kampanje, pruzi odlucniju pomoc u stvaranju evropskog imidza DEPOS-u i samom Milanu Panicu, licnosti koja bi se pred domacom i svetskom javnoscu legitimisala kao promoter promena, doveli su do izbornog poraza i radikalizacije politickih prilika u zemlji. Sasvim je drugacija slika bila sa dva pobednicka partnera. U uspostavljenoj ravnotezi straha (nikako ljubavi!) SPS i SRS su bile spremne da zajednicki artikulisu neke interese od kojih je najvazniji bio opstati na vlasti. Ostali interesi su samo sluzili tom glavnom, a jedan od najjacih bilo je srpsko nacionalno pitanje koje je SPS tako uspesno nametnula birackom telu Srbije kao prevashodno, zivotno i jedino, dok je u sasvim drugi plan gurnula ekonomska, socijalna i spoljnopoliticka.29 V. Goati u jednom svom radu pise: »Cvrsta saradnja izmedju rukovodstva SPS i SRS bila je olaksana ‘politickom bliskoscu’ izmedju njihovih simpatizera. Ta bliskost ispoljavala se u spremnosti simpatizera SPS da glasaju (kao drugi izbor) za SRS i obrnuto, u gotovosti pristalica SRS da podrze SPS, o cemu ubedljivo govore nalazi empirijskog istrazivanja sprovedenog u novembru 1992. u Institutu drustvenih nauka. U tom istrazivanju spremnost da glasa za SRS (kao drugi izbor) pokazalo je 38 odsto simpatizera SPS, a istu spremnost u odnosu na SPS pokazalo je 39 odsto simpatizera SRS. Istovremeno je samo 2 odsto simpatizera SPS i jedan odsto simpatizera SRS iskazalo spremnost da glasaju za DEPOS«.30\nPredsednicki izbori su mnogo vise nego parlamentarni imali vaznost za buducnost Srbije pa i SR Jugoslavije s obzirom da je srpski predsednik fakticki drzao svu vlast u svojim rukama i sam donosio kljucne odluke za sudbinu svih gradjana cak i ne konsultujuci Skupstinu.\nUtoliko vise je i domace i strane analiticare zacudila Miloseviceva pobeda vec u prvom krugu, mnogo ubedljivija nego sto je bila pobeda njegove partije na parlamentarnim izborima s obzirom na totalnu neuspesnost njegove kako unutrasnje tako i spoljne politike. Izbor izmedju ekonomskog i nacionalnog, izmedju prava pojedinca na zivot i rad i njegovog podredjivanja kolektivnoj sudbini zavrsio se i ovog puta u korist ovog drugog, kako se vidi iz tabele 6.\nPredsednicki izbori u Srbiji 20. decembra 1992.\nBiracko telo: 6 723 995\nKandidat Glasovi % glasova % glasova u odn.\nna biracko telo\nMilosevic Slobodan 2 515 047 53,24 37,12\nPanic Milan 1 516 693 32,11 22,38\nParoski Milan 147 693 3,13 2,18\nVasiljkovic Dragan 87 847 1,86 1,29\nVasiljevic Jezdimir 61 729 1,31 0,91\nMilanovic Miroslav 28 010 0,59 0,41\nPerovic dr Blazo 20 326 0,43 0,30\nMilosevic se u predizbornoj kampanji, ako se uopste moze govoriti o njegovom ucescu u njoj, s obzirom da je u potpunosti ignorisao javna pojavljivanja, zalagao za ocuvanje drustvene svojine i drustvenih preduzeca, pre svega onih velikih ma kako ona bila neuspesna, sto je znacilo da ne prihvata radikalne reformske rezove. Obecavao je bez realnog materijalnog pokrica visok zivotni standard stanovnistva i oslanjanje »na sopstvene snage«. Na planu spoljne politike zalagao se za resavanje srpskog nacionalnog pitanja i potpun kontinuitet SRJ sa bivsom SFRJ, istakao svoju nepopustljivost u pogledu mirnog resavanja bosanske krize i nastavio sa optuzbama na racun Zapada.\nPanic je, pak, zastupao tezu da »mir u Bosni treba napraviti odmah«, da treba obnoviti clanstvo u Ujedinjenim nacijama kao sto su to ucinile i novopriznate drzave sa bivsih jugoslovenskih prostora, da treba izvrsiti brzu i bezuslovnu privatizaciju istovremeno sa politickim demokratskim preobrazajem poput istocnoevropskih zemalja.\nPored drustveno-ekonomskih i istorijsko-kulturnih korena dominacije autoritarnog u svesti naseg naroda kao konstante, mediji su ovde na dinamickom planu odigrali glavnu ulogu podsticanja tog kulturnog modela: nacionalno umesto ekonomskog.\nO uticaju televizije kao, bez sumnje, najmocnijeg medija, B. Dzuverovic pise: »U finalnom dijelu izborne kampanje bilo je ocito da RTS satanizuje Milana Panica sugerisuci svojim otvorenim ili prikrivenim porukama da se radi o nacionalno nepouzdanoj licnosti, marionetskom drzavniku u funkciji stranih centara moci i sl. Konkretnije, u analiziranim sadrzajima na RTS-u u odnosu na Slobodana Milosevica nema bukvalno nijedan prilog sa negativnom konotacijom, ali je zato 56% apostrofiranja Milana Panica bilo negativno usmjereno«.31\nIsto tako, Radio televizija Srbije je u svojim emisijama narocito potencirala ratne teme u Bosni i Hrvatskoj (»Republici Srpskoj Krajini«) ciji su lideri davali nedvosmislenu javnu podrsku »predsedniku svih Srba Slobodanu Milosevicu« (R. Karadzic), istovremeno optuzujuci svetske sile da su nepravedne prema Srbima. Ostale zivotne teme kao sto su enormni rast cena, privredni slom, nezaposlenost, ocajno stanje u skolstvu, zdravstvu, oblasti socijalne zastite, gurnute su svesno na marginu informativnih emisija ili su sasvim precutkivane.\nAli, vratimo se rezultatima predsednickih izbora. Na prvi pogled pada u oci da je Milosevic dobio manji broj glasova u odnosu na izbore iz 1990 (2 515 047, odnosno 53,24% glasova biraca prema 3 285 799 tj. 65,34 odsto glasova biraca izaslih na izbore). S druge strane, medjutim, vidljivo je da se Milosevic bolje kotirao nego njegova stranka koja je dobila samo 1 359 086 glasova, odnosno poverenje manje od trecine (28,8%) onih koji su izasli na izbore. Pod pretpostavkom da su svi glasaci Srpske radikalne stranke svoj glas dali Slobodanu Milosevicu zbog njegove radikalne nacionalne (»patriotske«) politike u odnosu na Bosnu (tim pre sto Seselj nije istakao svoju kandidaturu za predsednika Srbije), sto zajedno sa glasovima SPS biraca moze dati cifru od 2 425 851 glasova, postavlja se pitanje ko je Milosevicu iskazao poverenje sa jos 859 948 glasova? Ne zaboravimo da je ova poslednja cifra veca od ukupnog broja glasova koje je DEPOS dobio na parlamentarnim izborima (797 831) i da je na predsednicke izbore u Srbiji izaslo oko 423 000 gradjana manje nego na skupstinske. Pod pretpostavkom da su pristalice Zeljka Raznatovica Arkana (17 352) glasale za Milosevica ostaje jos uvek 840 000 glasova koje je Milosevic mogao dobiti od vrlo kolebljivog birackog tela, mozda upravo onih koji su glasali za DEPOS ili Demokratsku stranku. Mnogi analiticari ne odbacuju mogucnost falsifikovanja izbornih rezultata.32 Ima dosta indicija da se zaista radi o vecem broju neregularnosti predsednickih izbora narocito sto je broj nevazecih listica potpuno identican sa onim na parlamentarnim (275 861 tj. 5,9%!). Uostalom, u svom izvestaju posmatracka misija KEBS-a je naglasila, pored ostalog, i sledece: »...na dan izbora nekoliko posmatraca je uocilo problem visestrukog upisivanja u biracke spiskove. Neki biraci su dobili postom vise poziva za glasanje. Neki su obavestili posmatrace da je bilo i citavih zgrada i stambenih blokova u koje je stiglo na desetine poziva za ljude koji tamo ne stanuju, dok u neke zgrade pozivi uopste nisu stigli. Ovakvi primeri ukazuju na znacajne probleme u sastavljanju birackih spiskova i podsticu nase strahovanje da je bilo visestrukog glasanja. Ima, takodje, izvestaja o tome da se na nekim birackim spiskovima nalaze imena umrlih gradjana«.33\nIzbori 1990. i 1992. sa stanovista eventualne promene vladajuce politike u Srbiji nisu potvrdili ocekivanja demokratske javnosti.\nOni su, stavise, dali Socijalistickoj partiji i njenom predsedniku Slobodanu Milosevicu legitimaciju demokratske i slobodnom narodnom voljom izabrane partije, odnosno predsednika Srbije. Iako je bilo neregularnosti koje su se ogledale pre svega u pristrasnosti zvanicnih medija, u neravnopravnim uslovima tokom izborne kampanje i sl., treba reci da je pobeda bivsih komunista bila plod pre svega sociolosko-antropoloskih faktora vezanosti naseg naroda za autoritarni kulturni obrazac po kojem valja slediti iskljucivo sposobnog i harizmaticnog vodju, ali i poluvekovnog zivota u uslovima jednopartijskog sistema koji se narocito od sredine sezdesetih godina pokazao prilicno otvorenim za uticaje koji su dolazili sa Zapada. Zivot obicnih ljudi u Titovoj Jugoslaviji bio je vise nego pristojan u odnosu na stanovnistvo istocnoevropskih zemalja: neuporedivo visi licni standard, otvorenost granica, veliki udeo spoljne akumulacije koji je omogucavao relativnu stabilnost samoupravne ekonomije, ugled zemlje u spoljnopolitickim okvirima i sl., stvarali su kod vecine gradjana privid jednog demokratskog i otvorenog drustva. Pojava Slobodana Milosevica ocito je, premda pogresno, shvacena kao nastavak te i takve politike koja povrh svega toga zeli da, za razliku od prethodnog rezima, javno demistifikuje »zlo nacionalizma sa bunjista istorije« o cemu se u SFRJ nije smelo govoriti. Savez komunista Srbije je jos 1987, tri godine nakon Milosevicevog dolaska na njegovo celo, akciono, ako ne programski, preuzeo nacionalizam kao znacajan politicki adut koji ga je sa istorijskim slomom marksizma kao ideologije i komunizma kao drustveno-ekonomskog sistema odrzao na vlasti i preventivno sprecio ozbiljnije drustvene promene koje bi u blizoj ili daljoj buducnosti mogle ugroziti njegovu neprikosnovenu poziciju u drustvu. Relativno laka i bezbolna zamena partijskih programa SK Srbije nacionalnim, omogucena je generalnom i zakonomernom slicnoscu kategorija komunizma i nacionalizma koja se ogleda u apsolutizaciji znacaja kolektiviteta, u marginalizaciji individualnog i njegovog podredjivanja »opstim« tj. »visim« interesima, u nepostovanju ljudskih prava i sloboda i u razlicitim vidovima represije kao nacinu vladanja.\n17 Tom prilikom policija je tukla desetine demonstranata medju kojima i predsednika i potpredsednika Demokratske stranke Dragoljuba Micunovica i Borislava Pekica.\n18 Zanimljiv je fenomen Miloseviceve politicke mimikrije: u prvim godinama ucvrscivanja vlasti mudro je precutkivao atake iz drugih republika SFRJ da je postao srpski nacionalista; s druge strane isto je cinio i sa napadima koji su dolazili iz ekstremnog krila srpskog nacionalizma da je kriptokomunista. Takodje, tih godina iz njegovih usta nije se mogla cuti na primer rec »socijalizam«, tako frekventna u periodu do »dogadjanja naroda«. Njegov politicki vokabular se ogranicio uglavnom na ideoloski eufemisticke sintagme: »socijalna pravda«, »bolji zivot svih gradjana«, »borba za pravednije odnose medju ljudima« i sl.\nMilosevic je umeo vesto da balansira izmedju leve i desne opcije sve dok nije sve politicke institucije stavio pod svoju kontrolu. Tek posle toga dozvolio je svojoj ambicioznoj supruzi da »prestane da bude opozicija« i ukljucio je najneposrednije u funkcije najvise vlasti, prvo formiranjem JUL-a (1993), a docnije pravljenjem koalicije sa tom politickom organizacijom. Da kontinuitet sa starim rezimom nikada nije ozbiljno raskinut svedoce ne samo javni istupi Mire Markovic i drugih visokih funkcionera JUL-a, vec i spirala nasilja koja se neprekidno pojacava i traje i u trenutku ispisivanja ovih redova.\n19 U javnosti Srbije je, naime, u vreme kada su visepartijski izbori postali stvarnost u Sloveniji i Hrvatskoj, svesno plasirana i medijski snazno podrzavana teza o tzv. nepartizmu, odnosno o razlicitim interesima gradjana koje nije u stanju da artikulise nijedna klasicna politicka stranka. Stoga je predlagano da tu vrstu razlicitih i medjusobno sukobljenih interesa moze da obuhvati samo jedan sirok i tolerantan front ideja, nesto poput Socijalistickog saveza radnog naroda. Glavni zagovornik ove teze bio je akademik Mihajlo Markovic, tada veliki pobornik Miloseviceve politike.\n20 Politika je sutradan po okoncanju referenduma narocito apostrofirala njegov masovni karakter, a u broju od 5. jula, prenoseci konacan ishod, istakla njegove »izvanredne rezultate«. Politikin komentator je, pored ostalog, napisao: »Propao je pokusaj albanskih separatista da se bojkotuje referendum kao i opozicionara da umanje njegove velicanstvene rezultate« (videti Politiku od 5. 07. 1990, naslovna strana).\n21 Svestan svoje premoci, kandidat SPS-a za predsednika Republike Srbije, Slobodan Milosevic, cinicno je ustupio svoj termin za predstavljanje svog programa na Televiziji Beograd opozicionim kandidatima. Ima misljenja, po nama opravdanih, da pored dokaza svoje superiornosti u odnosu na druge kandidate, pre svega najopasnijeg, Vuka Draskovica, sujeta mu nije dozvoljavala da se pojavi na televiziji kao svi drugi kandidati. I na taj nacin je isticao svoju »posebnost«, svoju »visu misiju« tako tipicnu za svakog totalitaristu.\n22 S. Brankovic, »O paradoksalnosti izbornih rezultata«, Gledista br. 1–6, januar–decembar 1992, str. 68.\n23 V. Goati, Izbori u SRJ 1990–1998, Volja gradjana ili izborna manipulacija, Centar za slobodne izbore i demokratiju, Beograd 1999, str. 29.\n24 S. Brankovic, navedeno delo, str. 62.\n25 Isto, str. 63.\n26 T. W. Adorno, The Authoritarian Personality, New York 1950.\n27 S. Brankovic, nav. delo, str. 63 i dalje.\n28 Tadasnja Seseljeva stranka pod nazivom Srpski cetnicki pokret (SCP), nije dobila dozvolu vlasti da izadje na decembarske izbore 1990. godine.\n29 »Sustina nase kampanje jeste srpsko nacionalno pitanje kao pitanje svih pitanja« istakao je potpredsednik SPS-a i savezni poslanicki kandidat Goran Percevic, na tribini u Rakovici. Navedeno prema: Z. Slavujevic, »Osnovna obelezja kampanje za prevremene parlamentarne izbore 1992: ‘patriote’ i ‘izdajnici’«, Gledista br. 1–6, januar–decembar 1992, str. 155.\n30 V. Goati, nav. delo, str. 116.\n31 B. Dzuverovic, »Izborna upotreba televizije«, Gledista br. 1–6, januar–decembar 1992. str, 184–185.\n32 V. Goati, nav. delo, str. 131.\n33 Borba, 18. 01. 1993.


VITAMINI U BORBI PROTIV STRESA - Betty\nVITAMINI U BORBI PROTIV STRESA\nNedostatak vitamina i minerala u ishrani utiče na opšte psihofizičko stanje našeg organizma, a u uslovima svakodnevne izloženosti raznim stresnim situacijama može da dodatno pogorša njihovo negativno dejstvo.\nProblemi sa varenjem, anksioznost, mučnina, depresija, nesanica i brojni drugi poremećaji predstavljaju moguće reakcije na stresne situacije. Mnoge od ovih pojava prihvatamo kao nešto što je sastavni dio modernog načina života, ali to ne bi trebalo da bude tako. Svaki od navedenih simptoma je znak upozorenja koji nam naše tijelo šalje. Ukoliko ove znake ignorišemo i ne obratimo se na vrijeme stručnim medicinskim radnicima, onda postoji velika vjerovatnoća da će doći do ozbiljnijih zdravstvenih tegoba. Međutim, postoje i koraci koje možemo sami da preduzmemo kako bismo se što bolje odbranili od posljedica stresa.\nRedovno, umjereno vježbanje uz vođenje računa o ishrani predstavlja osnovu na kojoj počiva naše dobro zdravlje. Unos svih potrebnih hranljivih materija obezbjeđujemo raznovrsnom ishranom prilagođenom sopstvenim dnevnim kalorijskim potrebama. U slučaju deficita određenih nutrijenata možemo korigovati jelovnik ili ih obezbijediti suplementacijom, uz obavezno konsultovanje ljekara i farmaceuta.\nPod uticajem stresnih faktora dolazi do slabljenja imunog sistema. Zato je neophodno organizmu obezbijediti dovoljne količine vitamina C. On pozitivno djeluje na jačanje imunog odgovora i tako direktno utiče na našu sposobnost odbrane od stresa. Namirnice bogate vitaminom C su citrusno voće, paprika, kupus, kivi, jagode i mnogi drugi plodovi prirode. Vitamini B kompleksa\nBudući da su uključeni u metaboličke procese pomoću kojih se dobija energija za obavljanje svih ćelijskih procesa, naročito onih unutar nervnog sistema, jasno je da ova grupa vitamina ima izuzetno veliki značaj u borbi protiv stresa. Naše tijelo nema mogućnost da ih skladišti, tako da je neophodan njihov redovan adekvatan unos. Vitamin B1 (tiamin) ima povoljno dejstvo na naše mentalne sposobnosti, a konzumacija kafe, duhana i alkohola umanjuje njegovo dejstvo. Manjak vitamina B2 (riboflavina) za posljedicu ima napetost, umor, razdražljivost i vrtoglavice. Vitamin B3 ima umirujući efekat, a njegov nedostatak rezultira uznemirenošću i nesanicom. Pantotenska kiselina (vitamin B5) ima važnu ulogu u moždanim ćelijama pa njen nedostatak dovodi do napetosti, hroničnog umora i depresije. Piridoksin, biotin, folna kiselina i kobalamin takođe doprinose optimalnom funkcionisanju nervnog sistema koji je jedan od najizloženijih štetnim dejstvima stresa.\nVitamina B grupe ima u namirnicama kao što su: džigerica, grah, brokoli, sjeme suncokreta, losos, orašasti plodovi, pšenične klice, integralne žitarice i kikiriki.\nŠta nam još može biti od pomoći?\nUz unošenje dovoljnih količina vitamina neophodno je organizmu obezbijediti i minerale, u prvom redu magnezijum i željeza. Ukoliko putem ishrane ne unosite odgovarajuće količine ovih nutrijenata, možete ih unijeti kroz suplementaciju.\nVITAMINI U BORBI PROTIV STRESA2018-11-012018-11-01https://betty.ba/wp-content/uploads/2017/10/betty-logo-clear.pngBettyhttps://betty.ba/wp-content/uploads/2018/10/zdravlje-vitamini-u-borbi-protiv-stresa.jpg200px200px


Unghie Ricostruzione - ❤ GLOBElife ☎ - Rekonstrukcija nokta - parrucchieri\nsve o rekonstrukciji eksera\nunesite u Unghie Ricostruzione\nNa ovom sajtu naučićete tajne da izvrše rekonstrukciju eksera od strane pravih profesionalaca, kako od kuće, tako i od sada i u salonima kose. Rekonstrukcija nokta omogućava svakoj ženi da uvek ima savršen red za 3/4 nedelja. Ruke su naša telefonska karta i rekonstrukcija noktiju nam pomažu da ih uvek briga za i elegantno! Gelova koji se koriste, su inovativni i imaju važno karakteristično da ne žrese, kao i da ostanu hromatično nepromenjeni između retušnog. Rekonstrukcija eksera se vrši i na rukama i nogama. Ako su nokti dobro odrasli, sa blistavim i zdravim izgledom, oni predstavljaju smisao lepote. Već neko vreme je taj metod gela bio omiljen, jer je mnogo brži i kvalitetniji. Pored toga, zahvaljujući svojoj jednostavnosti, sa gelom čak i sa najudanijim, oni mogu da probaju rekonstrukciju u kući, važno je imati prave alate i malo strpljenja. Možete da izvodite nokte sa savetima ili mapama, tretirate onhonoso, ojačate prirodne nokte, a svaki tretman se može sprovoditi i bez stalnog francuskog i dekoracija svih vrsta! Oni nisu kiseline, tako da ne slabe prirodni ekser. Da biste stvorili debljinu eksera možete koristiti različite tipove gelova, koji se mešaju i primenjuju jedan preko drugog. Ultraljubičasta lampa zatim kataloviše ove slojeve. Gela garantuje veoma prirodan rezultat, u suštini ovo je najinovativnija i trenutno najzahtevnija tehnika. Rekonstrukcija nokta se preporučuje za sve žene koje žele da imaju besprekorne nokte i željenu dužinu. Borba protiv topatija sa rekonstrukcijom eksera: to je veliki broj, ali malo zna da se on zove onophagy. Često primećujemo Grome ili nokte koji se lagano probiju. Uzroci ovog problema mogu se pripisati nekoliko faktora: urođenih karakterističnom za temu, nedostatak minerala ili vitamina, farmacetivne tretmane, slabljenje fizičkog stanja osobe, kao i izlaganje eksera zastupnike kao što su voda, deterdženti, sapuni, koji dehidriraju ekser i čine ga slabijim. Ponovo možemo da pomognemo svojim noktima sa proizvodima kao što su jačanje glazesa ili, želeći da poboljšaju estetsko pojavljivanje naših ruku, pribegavamo za obnovu gel za nokte. Da biste bili sigurni da ćete dobiti dobar rezultat, potrebno je da se uključite u specijalizovane i profesionalne centre i u profesionalne salone frizera. Da bi postali onicotechnić, u stvari, i zato stiču različite tehnike rekonstrukcije eksera, morate prisustvovati ad hoc kursevima.\nUnghie Ricostruzione, frizeri, kosa, zdravlje, saloni lepote, modne slike, frizure, estetika, prodaja, ćelavost nega, Unghie Ricostruzione, pad kose, bojenje, zaleđe, okovi, šečeri, šatuš, deja-vu, Unghie Ricostruzione, Globelife, fiera parrucchieri, marche prodotti capelli, settore parrucchieri, aziende tinture capelli, produttori prodotti professionali parrucchieri, fabbrica linee prodotti conto terzi, private label, accessori capelli, Unghie Ricostruzione, rivenditori prodotti parrucchieri, grossisti venditori prodotti per capelli, concessionari prodotti per parrucchieri, agenti parrucchieri, saloni di bellezza, ricerche di mercato nel settore della moda capelli, attrezzature per parrucchieri, infoltimento capelli, informazioni capelli, Unghie Ricostruzione, notizie prodotti parrucchieri, arredamento negozi di acconciatura, import export, forniture parrucchieri


Snimaju se nove epizode 'Otvorenih vrata' – Tračara\nKultna serija devedesetih, Otvorena vrata, koja je pomerila granice domaće produkcije i bila jedan od glavnih predstavnika slobodne reči u doba cenzure medija, snimaće se ponovo!\nNakon 20 godina od poslednje snimljene epizode, glumica Bojana Maljević potvrdila je na Twitteru da su nove epizode u planu. “U ovoj izbornoj noći, gle simpatične simbolike, pala je odluka da se radi nastavak serije “Otvorena vrata”. Odluku smo doneli ja kao producent i Miša Radović i Biljana Srbljanović kao koautori serije. Sigurna sam da ćete se tome radovati, zanimaju nas vaše reakcije, a o svemu dalje ćemo vas blagovremeno obavestiti. Sigurno ćemo vas, kao najveće fanove ponešto o nastavku i pitati,” napisala je glumica, koja je vlasnica producentske kuće koja je snimala prvi deo serije.\nNedugo potom oglasila se i Biljana Srbljanović, koja je na istoj društvenoj mreži potvrdila ovu vest. Za sada nije poznato da li će glumci reprizirati svoje neponovljive uloge, ali se pretpostavlja da se u seriji neće pojaviti Sofija Jović, poznatija kao Milica, koja se iz sveta glume u potpunosti povukla, te živi i radi kao psiholog u Australiji.\nNije poznato da li će se lik gospođe Angeline, koju je upečatljivo glumila Olivera Marković, pojaviti u novom nastavku. Pored njih dve, glavne uloge tumačili su Vesna Trivalić, Bogdan Diklić, Lane Gutović, Nikola Đuričko, Bojana Maljević i Zoran Cvijanović.\nTags: nikola đuričkoserijetelevizijavesna trivalićzoran cvijanović


Ilić obećao pune mreže - SportABC\nHomeFudbalIlić obećao pune mreže\nIlić obećao pune mreže\n26.07.2014. 17:55 sportABC Fudbal Komentari isključeni za Ilić obećao pune mreže\n[dropcap]ZVORNIK[/dropcap] Kada su u upravi Drine razmišljali koga da dovedu kako bi pojačali napad ekipe u Premijer ligi BiH, izbor je pao na Aleksandra Ilića, brzonogog napadača, koji je ponikao u redovima Zvorničana, prošao sve selekcije i jedno vrijeme proveo u ekipi Istre 1961 iz Pule.\nNjegova velika prednost bila je to što je sa većinom igrača Drine igrao u prvenstvima Republike Srpske i što mu adaptacija nije bila potrebna.\nOd njega Zvorničani očekuju prije svega golove, koje je postizao kao od šale dok je bio u mlađim selekcijama i prvom timu, piše Glas Srpske.\n“Zadovoljan sam što ću ponovo nositi dres matičnog i najomiljenijeg kluba. Mislim da imamo dobru ekipu, pojačanja koja su stigla su veoma kvalitetna, što su pokazali u dosadašnjem dijelu priprema. Konkurencija u ekipi je zdrava, jer na svakom mjestu imamo po dva kvalitetna igrača. Meni će biti lakše u odnosu na ostala pojačanja, jer sam sa većinom igrača već igrao, a poznajem i sistem rada trenera Dragana Mićića. Volio bih da moji golovi budu odlučujući u utakmicama u Premijer ligi, ali nije toliko ni bitno ko će biti strijelac, već da ekipa pobjeđuje i da obezbijedimo opstanak u ligi”, rekao je Ilić.\nI trener Mićić ima samo riječi hvale za mladog fudbalera.\n“Poznati su njegovi kvaliteti, posebno u napadu, jer posjeduje brzinu, ali i pregled igre. Uz ostale napadače, mislim da sa Ilićem imamo priliku da igramo ofanzivno. Ima i jednu sezonu iskustva više nastupajući u ekipi Istre, što će mu mnogo značiti u jakim utakmicama Premijer lige BiH”, naglasio je Mićić.\nDrina će posljednje provjere pred prvenstvo imati na Memorijalnom turniru “Božidar – Boža Kićović”, koji se igra ovog vikenda u Loznici.\nPrvog dana smotre, u subotu, u polufinalnim susretima se sastaju od 16 časova Kolubara (Lazarevac) – Mačva (Šabac), a od 18 Drina i domaćin turnira Loznica.\nU nedjelju od 16 časova igra se utakmica za treće mjesto, a finalni meč je planiran za 18 časova.\nTroicki na turniru u Banjaluci\nMoreno slomio nogu\n30.06.2014. 00:01 sportABC Fudbal Komentari isključeni za Moreno slomio nogu\n[dropcap]FORTALEZA[/dropcap] Fudbaler Meksika Hektor Moreno slomio je večeras nogu na utakmici osmine finala Svjetskog prvenstva protiv Holandije (2:1). Moreno je …\nAlonso ide u Mercedes, a Hamilton u Ferari\n23.09.2014. 21:17 sportABC Moto sport Komentari isključeni za Alonso ide u Mercedes, a Hamilton u Ferari\n[dropcap]MADRID[/dropcap] Posljednje izjave Marka Matijacija, direktora Ferarija, nagovještavaju da bi Fernando Alonso mogao da ode iz ekipe već na kraju …\nEbola ne odlaže Kup afričkih nacija\n11.10.2014. 15:15 sportABC Fudbal Komentari isključeni za Ebola ne odlaže Kup afričkih nacija\n[dropcap]KAIRO[/dropcap] Afrička fudbalska konfederacija (CAF) saopštila je danas da neće biti odložen Kup afričkih nacija, kako je to predložio domaćin …


ŠALA NA RAČUN PREDSJEDNIKA Slika iz kabineta britanskog ministra odbrane ostavila Kremlj BEZ KOMENTARA | Glas Laktaša - Nezavisni online magazin\nŠALA NA RAČUN PREDSJEDNIKA Slika iz kabineta britanskog ministra odbrane ostavila Kremlj BEZ KOMENTARA\nLAKTAŠI, 21. januara – U kabinetu Gavina Viliamsona, britanskog ministra odbrane, uslikana je rolna toalet papira sa likom ruskog predsjednika Vladimira Putina, objavio je Dejli mejl.\nIzvor blizak ministru odbrane potvrdio je da je toaletna rolna sa Putinovim likom primijećena u njegovoj privatnoj kancelariji u Ministarstvu odbrane, dodavši da ju je Vilijamsonu poklonio neko ko je htio da se našali, prenosi “Blic”.\n– To je bio poklon iz šale, svi znaju da Gavin ima veoma dobar smisao za humor – saopštio je taj izvor.\nInače, rolne sa likom ruskog predsjednika popularne su u Ukrajini.\nPodsjetimo, britanski ministar odbrane Vilijamsom istakao se žustrim komentarima na račun Moskve poslije trovanja “novičokom” bivšeg ruskog špijuna Sergeja Skripalja (66) i njegove kćerke Julije (33) početkom prošle godine u Solsberiju.\nBritanska premijerka Tereza Mej zaprijetila je tada da će iz Britanije biti protjerano 23 ruskih diplomata, na šta je zvanični Kremlj saopštio da će recipriočno uzvratiti. Vilijamson je tada odgovorio Rusiji “da umukne i da se gubi”.\nKremlj se nije oglašavao o ovom slučaju.\nPrethodni tekstTEŠKA NESREĆA U BANJALUCI Automobil završio na krovu, VOZAČ U BOLNICI\nSledeći tekstKućni majstor se zaključao u školu, đaci poslati kući


Više studenata iz Sandžaka u Turskoj - SDA Sandžaka\nPredsjednik SDA Sandžaka i ministar u Vladi Srbije dr. Sulejman Ugljanin razgovarao je danas sa turskim ministrom obrazovanja Nabijem Avdžijem i predložio da Turska poveća kvotu za studente iz Sandžaka i Srbije zbog njihovog velikog interesovanja za školovanje u toj zemlji. U Turskoj trenutno ima samo trideset i devet studenata iz Sandžaka i Srbije, dok ih je ranije bilo čak 754.\nUgljanin je takođe predložio Avdžiju da njegovo ministarstvo u Beogradu i Novom Pazaru otvori škole za učenje turskog jezika kako bi se budući studenti pripremali za nastavak obrazovanja u Turskoj.\nPoslednjeg dana višednevne radne posjete Turskoj, ministar Ugljanin je razgovarao i sa potpredsjednikom TOB-a, Unije komora i robnih berzi Turske, Faikom Javuzom, s kojim je dogovorena još bliža saradnja i motivisanje turskih privrednika za ulaganja u Srbiju. TOB je inače uključen u modernizaciju carinskih prelaza u Srbiji – šest završeno, na deset se još izvode radovi – a predloženo je da svojim iskustvom tehnički pomognu organizaciji industrijskih zona u nerazvijenim područjima.


Crveno-beli sutra od 17.30 sati u hali "Aleksandar Nikolić" dočekuju čačanski tim u prvom meču polufinala domaćeg prvenstva.\n- Čestitke Borcu na dobrim igrama ove sezone u Superligi i regionalnom takmičenju. Očekuju nas utakmice protiv dobrog tima u kojima ćemo morati na prvom mestu dobrom odbranom i angažmanom na terenu da dođemo do rezultata. Već smo se susreli ove sezone, ali sada ćemo odigrati dve utakmice u razmaku od 48 sati što je malo drugačija situacija - rekao je Radonjić za klupski sajt.\nCrveno-beli i Borac su ove sezone odigrali dva meča u ABA ligi i šampion regionalnog takmičenja je ostvario dve ubedljive pobede.\nKK Crvena zvezda Crvena zvezda Zvezda KK Borac Čačak Dejan Radonjić košarka superliga srbije u košarci\n64 Dok se Jelena Đoković bori za očuvanje prirode, evo šta radi njena majka


Tragovi Panonskog mora u Beogradu | PlanPlus.rs\nTragovi Panonskog mora u Beogradu\nGledajući sa Beogradske tvrđave prema Sremu i Banatu, da li se ikada zapitate gde nestade onoliko Panonsko more? Šta se to dogodilo da tolika voda nestane, naoko ne ostavivši nikakav trag da je ikada bila tu? Da li je stvarno nestala bez traga?! Da li je moguće da nam nije ostavila bar nekoliko opipljivih dokaza da je okolina Beograda bila nekad pod morem?! Ne verujte očima. Prošetajte kroz primorski grad Beograd i upoznajte morske predele koji se kriju u našoj prestonici.\nStari Beograđani često su imali naviku da šetajući tvrđavom zastanu na Fićir-bajiru, malenom bregu na najisturenijem delu grada. Odatle se pruža predivan pogled na Novi Beograd, Zemun, Veliko Ratno ostrvo, Savu i Dunav. Teško je odupreti se monotoniji ravnice pred nama, koja podstiče na razmišljanje. Verovatno se zato taj breg, u prevodu sa turskog, i zove Breg za razmišljanje. Mene često taj pogled odvuče mislima u daleku prošlost, u doba kada je na tom prostoru postojalo veliko i moćno Panonsko more.\nPanonsko more je, kažu knjige, postojalo na prostoru Panonskog basena od pre 23 miliona godina do pre 1,8 miliona godina. Pružalo se između Beča na zapadu, slovačkih Tatra na severu, rumunskih Karpata na istoku i Dinarida na jugu. Dunav se tada u more ulivao u blizini Beča, Sava je bila kratka pritoka, a još kraće su bile Drina, Kolubara i Morava. Poslednje vode Panonskog mora otekle su Dunavom prema Crnom moru, a more poslednji put zapljuskivalo Beograd pre otprilike 8 miliona godina. Da je kojim slučajem naš glavni grad postojao u to vreme, van vode bi virili samo njegovi najviši delovi poput Avale, Torlaka i Vračara.\nPejzaž koji se vidi sa već pomenutog Fićir-bajira predstavlja upravo dno nekadašnjeg Panonskog mora. Otuda panonska ravnica severno od Beograda. Naravno, vremenom je po tom uravnjenom prostranstvu navejavan les, pesak i sitna prašina pa je i izgled ravnice znatno promenjen.\nDa bismo videli najočigledniji trag Panonskog mora u centru grada, dovoljno je da se Defterdarovom kapijom spustimo sa Gornjeg u Donji grad Beogradske tvrđave, prema ruševini stare Mitropolijske palate ispod Pobednika. Tu se nalazi veliki neogeni sprud, koji predstavlja ujedno i severni ogranak Šumadije. Izgrađen je od peščara i krečnjaka i u njemu je otkriveno nekoliko desetina fosila mekušaca, pre svega školjki, koje i samo letimičnim pogledom lako možete uočii. Isti greben može se videti i u Zoološkom vrtu a upravo su ove stene, svojom moćnošću, zaustavile prodiranje Save i Dunava prema jugu.\nProšetaćemo još malo, duž Karađorđeve ulice, na potezu od tvrđave prema Brankovom mostu. Ako obratite pažnju, iza zgrada duž ulice, pruža se pogled na padinu koja spaja Kosančićev venac i Karađorđevu ulicu. Upravo je ta padina još jedan od dokaza o postojanju mora na ovim prostorima. Naime, ispod zelenog pokrivača mestimično se može videti krečnjačka stena iz tog perioda koja odoleva zubu vremena. U tim mekanim stenama tokom 19. veka napravljeno je nekoliko velikih laguma koji su se koristili kao podrumi i magacini za hranu i piće koji su dolazili brodovima do tadašnjeg pristaništa u blizini.\nAko se još malo udaljimo, dolazimo do parka Tašmajdan. Veliko drveće i trava samo su maska za ono što se zapravo nalazi ispod. Spustićemo se stepenicama prema dvorištu Pete beogradske gimnazije. Tu se može videti još jedan deo krečnjačkog spruda, pored crpne stanice u Aberdarevoj ulici i iza tribina stadiona Tašmajdan. Danas se u unutrašnjosti tog grebena nalazi čuveni nemački bunker iz perioda Drugog Svetskog rata koji je nastao na mestu nekadašnje pećine i rimskog kamenoloma. Upravo sa tog mesta vađen je kamen za izgradnju tvrđave i palata u rimskom Beogradu.\nNeretko se krečnjačke stene iz doba Panonskog mora nalaze tik ispod asfalta. Često se, prilikom kopanja temelja za novu zgradu u centru grada naiđe na ove krečnjačke stene koje u sebi kriju školjke, morske puževe i ježeve. To se desilo na primer, prilikom kopanja temelja za Beograđanku, zatim u zgradama u Kosovskoj, Krunskoj i Kumanovskoj ulici. Takođe, po obodima doline neugledne i zagađene Topčiderske reke kriju se mali i izolovani peščani sprudovi, prepuni fosila puževa i školjki kakve se mogu sresti na jadranskoj obali.\nOvih tragova ima još više kako se udaljavamo od centra grada. Ako se uputimo u pravcu Čukaričke padine i Radničke ulice stićićemo do podnožja Banovog brda. Obratite pažnju na stene koje se vide iza zgrada. I one su tokom postojanja Panonskog mora predstavljale veliki sprud o kojeg su se odbijali talasi. I u ovoj steni, slično kao u Karađorđevoj ulici nalaze se brojni lagumi.\nNi ovde se šetnja ne bi završila. Mogli bismo da obiđemo i Višnjicu, Avalu, Sremčicu, Cerak, Kneževac... Svugde bismo, kada zagrebemo po površini i uklonimo zeleni pokrivač, mogli da dotaknemo dno ili obod nekadašnjeg mora.\nEto, kada vas put ponovo nanese na Beogradsku tvrđavu, Tašmajdan, na Čukaričku padinu i u Karađorđevu ulicu, zastanite i zamislite na kratko veliko morsko prostranstvo na ovim prostorima. I naravno, naš Beograd kao primorsku varoš...\nBeogradski parkovi - zelene i(li) betonske oaze?!


Tanjug 13. oktobra 2021. 09:42\nBEOGRAD – Fudbaler Srbije Stefan Mitrović rekao je da je reprezentacija ostvarila važan trijumf protiv Azerbejdžana.\nSrbija je sinoć pobedila Azerbejdžan 3:1 u kvalifikacijama za Svetsko prvenstvo u Kataru sledeće godine.\n„Jedan novi korak ka cilju koji smo zacrtali još pre ovih kvalifikacija. Veoma bitna pobeda, malo teška na kraju jer smo je mi učinili teškom. Kontrolisali smo utakmicu do tog primljenog gola. Trebalo je da postignemo još par golova i u prvom poluvremenu, ali ostali smo mrini, dosedni napadačkom fudbalu“, rekao je Mitrović posle meča.\n„Najvžnije da smo osvojili tri boda, idemo u to finale rasterećeni u Portugal, puni samopouzanja i vere u sebe. Hvala publici koja je došla, vrahca se kult reprezentacije i nadamo se još većoj podršci u budućnosti“, zaključio je Mitrović.


Počinje škola dokumentarnog filma za mlade iz Srbije | Media Start Info\n17. avgusta 2020. 17. avgusta 2020. autor Media Start Info\nU okviru projekta Naše razlike = naša snaga, koji je deo programa Slobodna Zona Junior, od danas pa sve do 26. avgusta biće relizovan online Kamp dokumentarnog angažovanog filma za mlade uzrasta od 15 do 26 godina iz Srbije.\nMeđu odabranim polaznicima i polaznicama nalaze se mladi iz Sombora, Lukićeva, Beograda, Novog Sada, Boljevca, Zrenjanina, Prokuplja, Subotice, Sremske Mitrovice, Požarevca, Leskovca, Kragujevca, Novog Pazara, Gornjeg Milanovca, Vranja, Vrbasa, Vlasotinca.\nInteresovanje za učešće u ovom edukativnom projektu bilo je veoma veliko i na konkurs je pristiglo više od 150 kvalitetnih prijava mladih iz svih krajeva zemlje, a njih tridesetoro koji su po oceni selekcione komisije priložili autentičnu i najkreativniju ideju za dokumentarni film biće u prilici da budu polaznici škole dokumentarnog filma.\nTagovi dokumentarni film za mlade, festival, film, kamp za mlade, slobodna zona\nPrethodna vestČarls Darvin: „To da li se čovek naziva vernikom zavisi od definicije vernika“\nSledeća vestLazar Petrović: „Istočna Evropa i baltička regija su poligon za rivalstvo velikih sila“


Nova epizoda suđenja: Ceca ponovo ubačena u optužnicu za prodaju fudbalera\nAlo\t28.06.2018 10:03\nDragiša Binić (56) legendarni fudbaler i nekadašnji generalni direktor FK Obilić izjavio je danas da je pevačici Svetlani Ceci Ražnatović politički presuđeno u procesu od aprila 2011. godine.\nOn je nakon neodržanog suđenja u Višem sudu u kojem se tereti da je 2001. moskovskoj Lokomotivi nezakonito prodao fudbalera Milana Obradovića izjavio za "Alo!" da je popularna folk pevačica žrtva političke presude.\n"I Ceca je nepravedno osuđena. Njoj je politički presuđeno", izjavio je za "Alo!" Dragiša Binić, kojem je danas odloženo suđenje nakon što je dobio četvrtu optužnicu po redu.\nLegendarni Bina izjavio je da je dobio optužnicu ali da se uopšte ne oseća krivim i da će to da kaže na sledećem suđenju.\n"Moja izjava se godinama ne razlikuje, od dana kada sam je dao kao svedok i kasnije kao optuženi. Niti sam imao veze sa prodajom fudbalera Milana Obradovića, niti sam bilo kome pribavio materijalnu korist i o tome ne znam ništa", izjavio je za "Alo!" Dragiša Binić.\nNjegov advokat Dobrivoje Gavonić izjavio je danas za "Alo!" da je optužnica za njegovog klijenta izmenjena po četvrti put i to sa ciljm da se optuži njegov klijent.\nPonovo je u optužnici spomenuta Svetlana Ceca Ražnatović, a sve u planu da se optuži Dragiša Binić.\nOdnosno tužilac pokušava da dokaže da je Dragiša Binić omogućio Ceci imovinsku korist, istakao je Binićev advokat.\nOn je dodao da je Binić optužnicu dobio posle izjašnjenja veštaka finansijske struke pošto je sudija naredio da se ona precizira.\n"Ovo je cirkus od suđenja", rekao je Binić, inače on je na prethodnom pretresu izjavio da je iznenađen odlukom o novoj optužnici i što je dobio na kraju suđenja.\nBinić je ranije pozivao Cecu za svedoka, ali sud nije uvažio njegovu molbu.\nSuđenje je odloženo za 28. septembar.\nObradović je prema prvoj optužnici prodat Lokomotivi za tri miliona dolara.


PUSTE ŽELJE ILI REALNOST? Šta za beogradske studente predstavlja idealan posao i kakve uslove traže? | Najnovije vesti - Srbija danas\n03.11.2020. • 07:23 Srbija Danas/Blic\nPUSTE ŽELJE ILI REALNOST? Šta za beogradske studente predstavlja idealan posao i kakve uslove traže?\nFleksibilno radno vreme, odmor od mesec dana, slobodan vikend, a plata da zadovolji sve potrebe - zvuči kao idealan posao, a upravo je to samo deo onoga što i studenti očekuju od svog budućeg poslodavca.\nNaime, u jednoj grupi na društvenoj mreži Fejsbuk koja okuplja studente beogradskih univerziteta postavljeno je pitanje "šta očekujete od budućeg zaposlenja, koji su po vama idealni uslovi za rad, šta smatrate da je potrebno kako biste ostvarili svoj puni potencijal?", a studenti su u komentarima imali priliku da iznesu svoje mišljenje, želje i zahteve.\nPored onih šaljivih "svi da rade, a ja da ležim", bilo je i komentara s ozbiljnim zahtevima i očekivanjima.\nZa neke realne, dok su za druge više "puste želje".\n- Pa u mojoj branši bi bilo fluidno radno vreme, vikend, minimum 28 dana godišnjeg odmora, penzijsko i zdravstveno osiguranje kao i plaćeno trudničko/porodiljsko odsustvo za oba roditelja. Jednaka plata sa kolegama na istoj poziciji - glasio je jedan od komentara.\nZatim se nadovezala još jedna studentkinja sa sličnim očekivanjima.\n- Opušten i prijateljski odnos sa šefom i kolegama. I da nemam fiksno radno vreme nego da mogu sama da organizujem. Takođe, i dobar odnos zarade i radnog vremena - napisala je ona.\n- Vikend od tri dana, fer plata i bez prekovremenog rada - još jedan je od komentara koji se našao u ovoj objavi.\nOno što je primetno po komentarima jeste da većina studenata najpre ističe zaradu i fleksibilno radno vreme, dok sa druge stane kao da su izostavili drugi deo pitanja koji se odnosi na ostvarenje punog potencijala. Tako je retko ko govorio o svojim mogućnostima i onome što poslodavcu može da pruži zauzvrat.\n- Savršen balans između plate i slobodnih dana, tj. šta mi znači novac kad ne mogu da uživam u plodovima svog rada iliti odem negde, uživam u nekoj hrani ili jednostavno nekom drugom vidu zabave i opuštanja - navodi se u jednom komentaru.\nMeđu komentarima istakao se još jedan koji je napisala devojka koja želi da dobije posao na neodređeno kako bi mogla da podigne kredit za stan.\nSve su to lepe zamisli, za nekoga realne, dok ih pojedini smatraju nerealnim, ali malo je onih koji se osvrću i na drugu stranu, odnosno na ono što mogu da ponude, te i ostvare svoj potencijal.\nTako je jedan od njih, nakon što je izneo svoje želje i zahteve, u nastavku komentara napisao i da "poslodavac može da očekuje da neću otići, da ću se zapravo posvetiti kompaniji i raditi na poboljšanju firme i sebe, a ne da se poslodavac maksimalno ograđuje i daje užas uslove na početku. Nego da te motiviše da ostaneš, a ne da te motiviše da ostaneš tako što ćeš za dve godine imati pristojnu platu, i to možda".\nfakultet studenti posao potraga radnici zaposlenje plata odmor


Masaza za devojke, zene iz - Mali oglasi Lični kontakti\nMali oglas: Masaza za devojke, zene iz...\nMasaza za devojke, zene iz Subotice i okoline. U Vasem stanu. Godine i izgled nebitni. 062668187\nIdentifikacioni broj oglasa: - 20061009101307\nLink oglasa: http://www.inter.rs/mali-oglasi/20061009101307\t/\nSlični mali oglasi - subotice, masaza, devojke, okoline, nebitni, izgled, godine, vasem


Kada je reč o onima koji tek treba da postignu uspeh, nedostatak motiva je možda još intenzivniji i češći osećaj.\nUpravo je ovo prostor za delovanje motivacionih govornika, a samim tim i njihovih govora, koji ne samo da treba da eliminišu pomenute probleme sa motivacijom, već i da podstaknu ljude da krenu u nove ekspedicije, piše Aleksandar Čolić za Avokado, a prenosi Seebiz.\nMotivaciona retorika, kao i motivacione knjige iz popularne psihologije, postale su široko rasprostranjeni proizvod motivacijske industrije, a u nastavku možete saznati šta je uzrok tome.\nInternet je publici na svim meridijanima pružio motivacijske govornike\nSvi se slažu da je internet na vrata svojih korisnika doneo neslućene mogućnosti. Ono o čemu je prosečan građanin ranije mogao samo sanjati, sada je većini ljudi dostupno zahvaljujući Internetu.\nOdređeni prostor na Internetu, tačnije na Jutjub platformi, zauzimali su snimci nastupa motivacionih govornika pred prepunom publikom. Sve veći broj onoga što se popularno naziva recenzijama omogućio je tvorcima motivacionih sadržaja da steknu još veću publiku.\nImpresivni brojevi koji svedoče o velikom broju poseta Internet adresama na kojima se nalaze motivacioni govori takođe svakodnevno privlače nove ljude koji žele i sami da se okušaju u ovoj profesiji, verujući da je njihovo iskustvo i ono što nude proizvod koji će zainteresovati publiku.\nNa taj način se tržište motivacionih proizvoda neprestano povećava, a današnji način života je neiscrpna inspiracija za sadržaj motivacionih govora, što obećava dalji uspon ove ljudske aktivnosti.\nBesplatan pristup sadržaju na Internetu - siguran način da sadržaj dođe do svake ciljne grupe\nMotivaciona psihologija se obraća određenoj vrsti potrošača i logičan zaključak je da većina ljudi koji žele da se motivišu za dalji rad tek treba da realizuju svoje ciljeve.\nMotivacioni govori kojima je pristup besplatan omogućavaju i onima čija kupovna moć nije na visokom nivou da konzumiraju takav sadržaj. Upravo je ta prednost snimljenih motivacijskih govora prouzrokovala njihovo vrtoglavo širenje, koje ne samo da ne jenjava godinama, već se neprestano povećava.\nUspeh motivacionih govornika poručuje potrošačima "moguće je"\nSaznanje da je neko već postigao uspeh na polju koje zanima potrošača uliva nadu u korisnike takvog sadržaja da je uspeh ostvariv. Čak i ako uzmemo u obzir da uspešna osoba predlaže konkretne strategije uspeha, stvara se utisak da je željeni ishod - uspeh - još sigurniji.\nS obzirom na to da započinjanje bilo koje vrste posla zahteva resurse, hrabrost, znanje iz određene oblasti, ne manje važno je verovanje u uspeh, koje ponekad može da potkopa izazov svakog novog početka.\nMotivacioni govornici su često bogati ljudi od uticaja\nUspeh omogućava zaradu, što je većini primarni cilj. Poznato je da sve postaje ostvarivo kada čovek ima finansijsku moć, kao što je jasno i koje druge vrste moći postaju ostvarive kada im novac stoji u pozadini.\nPored toga što sopstvenim iskustvom potvrđuje da je to realno ostvarivo, motivacioni govornik obično daje i konkretne informacije i korake koji pomažu u rešavanju pojedinačnih zadataka na putu do datog cilja, što je posebno primamljiv adut motivacijskih govora.\nMOŽETE IH VIDETI NA SVE VIŠE KUĆA - Razlog je ušteda na računima za struju, a to nije jedeni benefit\nNEDOSTAJE RADNA SNAGA ZA BERBU GROŽĐA Sve je više onih koji koriste mašine, a ovako izgleda berba!


10.12.2017. 15:34 > 15:34\nNeodgovorni roditelji danas su šokirali javnost u Gradiški. Šetajući se sa bebom u kolicima,roditelji su se odlučili na predah i zagrejavanje u kafiću pored gradskog parka i reke Save.\nNišta neobično ne bi bilo da su u kafić uvezli i kolica sa bebom. Nesavesni roditelji ostavili su bebu ispred kafića, na obližnjem parkingu.\nReagovala je i jedna profesorka, inače majka četvoro dece,koja je pozvala policiju. Profesorka je pre poziva policiji ušla u kafanu i neodgovornim roditeljima održala pravu lekciju, piše Avaz.


Bor: Javni poziv za realizaciju programa STRUČNE PRAKSE otvoren do sredine avgusta | Radio Magnum 103 MHz\nHome / Bor / Bor: Javni poziv za realizaciju programa STRUČNE PRAKSE otvoren do sredine avgusta\nGrad Bor raspisao je drugi krug Javnog poziva za realizaciju programa stručne prakse u 2019. godini, koji je otvoren do sredine avgusta. Za dugi krug realizacije programa, rebalansom budžeta grada Bora, izdvojeno je 7,5 miliona dinara.\nProgram stručne prakse podrazumeva stručno osposobljavanje za samostalan rad u struci za koje je stečeno odgovarajuće obrazovanje-kvalifikacija radi obavljanja pripravničkog staža, odnosno sticanja uslova za polaganje stručnog ispita kad je to zakonom ili pravilnikom predviđeno kao poseban uslov za samostalan rad u struci.\nProgram je namenjen nezaposlenim licima sa najmanje srednjim obrazovanjem bez obzira na godine starosti i realizuje se bez zasnivanja radnog odnosa.\nGradska uprava Bor u saradnji sa Nacionalnom službom za zapošljavanje ovaj program realizuje najduže 12 meseci.\nTokom trajanja programa stručne prakse, Gradska uprava Bor, preko Nacionalne službe za zapošljavanje isplaćuje angažovanim licima na ime novčane pomoći i troškova prevoza sredstva u ukupnom mesečnom iznosu od 16.000,00 dinara za lica sa srednjim obrazovanjem, 18.000,00 dinara za lica sa višim ili visokim trogodišnjim obrazovanjem i 20.000,00 dinara za lica sa najmanje četvorogodišnjim visokim obrazovanjem i vrši obračun i uplatu doprinosa za slučaj povrede na radu i profesionalne bolesti, u skladu sa zakonom.\nPravo učešća u realizaciji programa stručne prakse može ostvariti poslodavac koji pripada javnom ili mešovitom sektoru i ispunjava neke određene uslove.\nOpširnije informacije o javnom konkursu mogu se dobiti u Nacionalnoj službi za zapošljavanje – Filijala Bor, ili na sajtu www.nsz.gov.rs i u Gradskoj upravi i na sajtu grada Bora www.bor.rs. Javni poziv je raspisan 17. jula i otvoren je 30 dana od dana objavljivanja.


Govor mržnje naročito na internetu, prijetnje, predrasude, mržnja prema drugom i drugačijem, atmosfera je koja obilježava dane pred prvu Povorku ponosa u Bosni i Hercegovini.\nZa dane vikenda najavljena su čak tri skupa, koja je policija u Sarajevu označila kao visoko rizične. U subotu će biti održana protesna šetnja pod nazivom Dani tradicionalne porodice, a u nedjelju prije Povorke ponosa, organizacija Iskorak najavljuje kontramiting.\nProfesorica Sevima Sali Terzić koja se bavi ljudskim pravima kaže kako je jedan od razloga izraženog govora mržnje nedovoljna pravna regulacija, ali i činjenica da je bosanskohercegovačko društvo u biti – netolerantno.\n"Mi živimo na mitu o toleranciji, o tome da volimo i uvažavamo drugačije, a to u stvari nije tako. Mi smo uvijek živjeli sa istima i nismo se ni po čemu razlikovali, osim po etničkoj pripadnosti i vjeri. Sada, kada je ta različitost došla do izražaja, bojim se da je sva naša netolerancija isplivala na površinu. Društvo se kroz obrazovni sistem ponovo mora učiti toleranciji, ali se mora i kroz pravnu regulaciju sankcionisati govor mržnje", istakla je Sevima Sali Terzić dodavši da svi oni koji mrze, svoju mržnju treba da zadrže u njihova četiri zida.\nZadržite predrasude za sebe\nUpravo organizatori protesta protiv zakazane Parade ponosa, vrlo često govore kako osobe drugačije seksualne orjentacije treba da ostanu među svoja četiri zida i da ne žele da gledaju, kako kažu "paradiranje" po gradu. Također se pozivaju na tradicionalnu porodicu i tvrde da povorka uništava njene temelje.\nDuda Sokolović je mama čija je kćerka upravo njoj povjerila svoju drugačiju seksualnu orijentaciju. Ona joj je bila podrška i oslonac, onako kako bi to trebala da bude svaka porodica svom djetetu.\n"Više od 30 godina sam u braku i suprug i ja podržavamo svoje dijete i njenu seksulanu orijentaciju. U čemu je problem i u čemu je razlika između moje porodice i porodice koja sebe smatra tradicionalnom? Ja to nikako ne razumijem", kaže Sokolović.\nNe slagati se sa nečijim stavovima ili seksualnom orijentacijom, nužno ne znači mržnju, kažu psiholozi. Mržnju prema drugačijem stvaraju predrasude, neznanje i nepoznavanje drugog i drugačijeg.\nPsihologinja Sandra Muratović podsjeća da je potrebno znati da nauka smatra homoseksualnu i biseksualnu orijentaciju upravo tako, seksualnom orijentacijom, a ne bolešću ili poremećajem.\n"Danas su popularne tzv. moderne predrasude radi zabranjenog govora mržnje, a koje počinju sa 'Nemam ja ništa protiv njih, ali... neka to rade u svoja četiri zida... na šta su oni ponosni... idemo i mi u antiprajd...' Ljudi imaju predrasude i imate valjda pravo na njih, ali pazite da se ne počnete ponašati u skladu s njima, jer tada vršite diskriminaciju. Nema niko pravo da bude agresivan, da bude nasilan, da vrijeđa i omalovažava. Na kraju krajeva, takva nasilna ponašanja su zakonski kažnjiva", napominje Muratović.\nProfesor Fakuletata Političkih nauka u Sarajevu Asim Mujkić kaže da desno orjentisanim političkim strujama odgovara da igraju na kartu populizma koja podrazumijeva protivljenje drugačijem, kako bi učvrstili svoje pozicije u glasačkom tijelu. Naročito pogodno tlo za to je širenje mržnje i neznanja prema drugačijem.\n"Riječ je dakle opet o pokušaju da se kroz poticanje ovakvih stavova pokušava izvršiti preslagivanje snaga na desnici. S druge strane to svjedoči o njihovom gubljenju moći i gubljenju neke pozicije, jer vi kada ste sigurni u to kako vladate, a oni očigledno vladaju, onda vam jedan takav, pa gotovo marginalni događaj ne bi mogao predsavljati neku značajniju prijetnju", zaključuje profesor Mujkić.\nIako se LGBT osobama u BiH zakonom garantuje zaštita osnovnih ljudskih prava, Sarajevski otvoreni centar je u posljednje dvije godine dokumentovao više od 50 slučajeva homofobnog i transfobnog ponašanja, za kojeg u praksi adekvatnog odgovora institucija još uvijek nema.\nBiH je jedina zemlja u regionu u kojoj Povorka ponosa do sada nije održana.\nPrema definiciji, Parada ponosa, ili Povorka ponosa, poznata i kao Gej parada je godišnja povorka LGBT osoba, koja se održava u mnogim gradovima širom svijeta.\nVećina parada se organizuje u junu, kako bi se održalo sjećanje na Stounvolsku pobunu (demonstracije protiv policijske represije u SAD iz 1969. godine), ali ih, gledano na svjetskom nivou, ima tokom cijele godine. Povorke ponosa održavaju se širom regije, a BiH je još uvijek jedina zemlja u kojoj se ovakav vid protesta prvi put održava za par dana.\nHiljade ljudi na Paradi ponosa u Berlinu i na LGBT skupovima u Poljskoj\nOko 30.000 ljudi na Prag Prajdu\nParada ponosa u Beogradu 15. septembra\nAmbasada SAD podržava prvu bh. Povorku ponosa\n'Prajd karavan' izostao u Novom Pazaru


Clatronic trimer za nos i uši NE 2868: Brijači i trimeri: SveZaKucu.rs Prodaja, Cena, Beograd, Srbija\nKarakteristike proizvoda: Clatronic trimer za nos i uši NE 2868\nBrzo i jednostavno uklanja dlake iz nosa i ušiju\nGlava trimera od nerđajućeg čelika\nNa vrhu se nalazi svetlo\nKućište štiti uređaj od prskanja vode\nOpis proizvoda: Clatronic trimer za nos i uši NE 2868\nHigijenski trimer Clatronic za otklanjanje svih neželjenih dlačica sa vašeg tela. Kako biste preciznije mogli da uklonite sve dlačice, na samom uređaju se nalazi lampica. Glava šišača se skida radi lakšeg čišćenja i izrađena je od nerđajućeg čelika. Uz šišač dobijate četkicu za čišćenje i poklopac.\nIzdiktirajte operateru šifru proizvoda - šifra ovog proizvoda je: 18565\nSifra 18565, kolicina (za 1 komad kucate 1, za 3 komada 3), Ime i prezime, Adresu isporuke, Poštanski broj, Grad, Kontakt telefon, e-mail adresu (e-mail adresa nije obavezna)\nPrimer: Sifra 18565, 2, Pavle Milosevic, Obalska 18, 11000, Beograd, 063123123, pavmi@szk.com


Ogledi za prinose za ponos - poljoprivreda kukuruz suncokret - poljoprivreda kukuruz suncokret\nOgledi za prinose za ponos\nHibridi gajeni pod istim uslovima predstavljeni na „Danu polja kukuruza i suncokreta“.\n15:17 | 27.08.2019. Autor: E.B.\nCilj ogleda je da se predstave najzastupljeniji novi hibridi u istim agrotehničkim i agrometeorološkim uslovima proizvodnje.\nDemo ogled kukuruza postavljen je na imanju JP „Ljubičevo“ Požarevac. U ogledu je 45 hibrida iz šest selekcionerskih kuća: KVS, Istritut za kukuruz „Zemun polje“, Poljoprivredni institut Osijek, AS hibridi, Agris i Institut za ratarstvo i povrtarstvo Novi Sad.\nOgled je posejan 18.aprila na zemljištu tipa černozem, a predusev je bio ječam\nOsnovna obrada je oranje, a dopunska setvospremiranje. Kod osnovnog đubrenja išlo se sa 300 kilograma NPK 15:15:15, a kod prihrane sa 300 kilograma KAN (Kalcijum amonijum nitrat).\nZaštita useva vršena je u dva navrata posle setve pre nicanja: tretirano je sa preparatima Zeazin i Telus, folijarno (Tretiranje preko lista) sa preparatima Nikosav i Pretendo. Koordinator ogleda je Ana Đorđević.\nDemo ogled suncokreta postavljen je na imanju KPZ Zabela– Požarevac. U ogledu je 14 hibrida iz selekcionerskih kuća Institut za ratarsvo i povrtartvo Novi Sad, RAGT, Pionir i LG. U ogledu su primenjene tri tehnologije gajenja konvencionalna, Clearfield i Express.\nOgled je posejan 19. aprila na zemljištu tipa smonica, a predusev je bila pšenica.\nOsnovna obrada je oranje. Kod osnovnog đubrenja išlo se sa 300 kilograma NPK 15:15:15, a kod prihrane sa 300 kilograma KAN (Kalcijum amonijum nitrat).\nZaštita useva vršena je u dva navrata posle setve pre nicanja: tretirano je sa preparatima Basar i Rezon i folijarno, za uskolisne korove Spektrum i za širokolisne korove kod clearfild hibrida Kvazor. Koordinator ogleda je Aleksandar Stojanović.\nNA VELIKU GOSPOJINU U OREOVICI: Doček moštiju Svete Petke i Svetog Đorđa\nPredsednik opštine Veliko Gradište ugostio zlatne odbojkaše


Kutlačom po kazanu: Gost na blogu: Česka češnekova polevka | Guest on blog: Czech garlic soup\nPosted by Jovanka Baštovanka at 22:32\nMiki 24 March, 2014 09:08\nMmmm, ja volim miris belog luka. :) Nemam ništa protiv.\nJovanka Baštovanka 24 March, 2014 19:34\nma i ja, mogu ti reci da je ovo bila prava cesnjak-bomba =)))