Puhelimet takaisin palautuskuorissa - Digitoday - Ilta-Sanomat\nMatkapuhelinten kierrättäminen on mahdollista nyt erillisten palautuskuorien avulla.\nJulkaistu: 4.12.2006 11:50\nNokia tukee WWF:n ilmastotyötä kahdella eurolla jokaista kierrätyskuoressa palautettua Nokian matkapuhelinta tai lisälaitetta kohden. – Matkapuhelimen materiaalisisällöstä 65–80 prosenttia voidaan kierrättää ja käyttää uudelleen. Lisäksi kierrättäjät ottavat talteen puhelimen energiasisällön käyttämällä muoveja polttoaineena, mikä nostaa talteenottoasteen jopa 90 prosenttiin, sanoo Nokian ympäristöasioista vastaava johtaja Kirsi Sormunen. Käytettyjen matkapuhelinten palautuskuoria jaetaan WWF:n tukijalehden välissä, valituissa Postin Turun alueen toimipaikoissa, Gigantti- ja Markantalo-tavarataloissa kautta maan sekä suorapostituksina. Kuoret palautetaan vastauslähetyksinä Stena Technoworldiin, joka huolehtii kierrätyksestä. Kolme kuukautta kestävän kampanjan ulkopuolella puhelimia voi palauttaa kaikkiin Nokian huoltopisteisiin tai kunnan, operaattorin tai jälleenmyyjän ylläpitämään keräyspisteeseen. Tuomas Karvonen


Kakkutaikuri: Monster High vol. 3\nTyttömäinen kaksikerroksinen Monster High -kakku oli toiveena synttäreille, nyt kolmannen kerran. Siinä sitten aikani pohdin notta mitäs me tällä kertaa keksitään. "Joo, toi väri on kiva ja toi siihen kaveriksi ja sitten vähän rusettia ja blingblingiä ja hmm, mitäs vielä..." Minulle toimii parhaiten se kun EI suunnittele etukäteen vaan vain tekee, siinä se sitten lutviutuu omalla painollaan. Aika jännää kun ei itsekään tiedä lopputulosta ennenkuin se on nenän edessä! :D\nToisinaan sitten käy niin että näen ihan selkeästi jo tilausvaiheessa sen lopputuloksen mielessäni ja se vain on sitten pakko toteuttaa juuri niin. Nyt kiinnostaisi tietää miten te muut paakarit toimitte? Suunnittelettekö paljon etukäteen? Teettekö kenties ihan piirustuksen siitä mitä teette?\nLeipoo sukkasillaan 29.5.2015 21.18\nTosi kauniisti olet saanut bling-blingiä ja tyylikkyyttä samaan kakkuun :) Minulla on kakun suunnitteluvaiheessa ajatus myös kakun ulkonäöstä, joka joskus toteutuu ajatuksen mukaisesti. Nykyisin mielessä on aina myös suunnitelma B ja joskus myös C, sillä usein käy niin, että toteutus ei sujukaan alkuperäisen suunnitelman mukaisesti.... :D


Mama loves you : Häissä Virossa\nMe vietettiin viikonloppu Virossa Jessen kanssa. Jimi ja Theo menivät yökyläilemään ensin mummolaan ja sitten toiseksi yöksi mummilaan. Oli ihan mahtava reissu, joka huipentui lauantaina meidän ystävien häihin.\nLähdettiin perjantaina laivalla Tallinnaan, jossa yövyttiin yhdessä vanhan kaupungin hotelleista. Alku ei mennyt ihan nappiin, koska tilaamani juhlamekko ei ehtinyt tulla ennen meidän lähtöä. Otin riskin ja päätin löytää jotain Tallinnasta. Kierreltiin Viru keskuksen kaikki vähänkään potentiaaliset kaupat läpi ja toisella kierroksella, vartti ennen sulkemisaikaa - löysin sen oikean. Alunperin tarkoituksena oli pukeutua juhlavaan maximekkoon, jonka rinnusta on täynnä timantteja. Juhla-asuksi valikoitui kuitenkin tyyliltään ihan erilainen; River Islandin oranssi jumpsuit, joka oli hyvällä tavalla sopivan erikoinen. Jesse tykästyi siihen, kokeilin ja ostopäätös oli tehty. Jesse osti vielä asuun sopivan laukun ja olin valmis seuraavan päivän juhliin. Perjantai meni siis kaupunkia kierrellessä, käytiin syömässä ja yksillä karaokebaarissa. Nautittiin kahdenkeskisestä ajasta ihan täysillä ja tehtiin molempien toivomia juttuja. Voitte arvata kumpi päätti shoppailusta ja kumpi karaokebaarista, hah.\nHame & takki - Lindex / ribbipaita - BikBok / kengät - Nike AirForce1 (saatu)\nTakki, aurinkolasit & farkkupaita - Lindex / tunika - BikBok / legginssit - Adidas (saatu) /\nkengät - Nike AirForce1 (saatu) / laukku - Michael Kors\nLauantaiaamuna herättiin aikaisin, koska haluttiin vielä ehtiä aamukävelylle. Puolilta päivin haettiin meidän vuokra-auto ja tavattiin matkaseurueen kanssa ja lähdettiin kohti Alatskiviä. Meillä ei ollut karttaa vaan suunnattiin Tarttoon ja sieltä seikkailtiin kohti pikkukylää. Sanottakoon, että kyltitys on aika surkeaa ainakin siellä päin Viroa. Matka-ajan piti olla 2,5 tuntia, mutta meillä meni melkein neljä tuntia. Loppumatkasta aloin olla hieman paniikissa ja ryhdyin juhlameikin tekoon autossa. Olin ajatellut meikkaavani vasta perillä, jotta olisin mahdollisimman freesi, mutta mutta... Silmien rajaukset tein muiden hakiessa kahvia ja muuten taiteilin kaiken vauhdissa. Ihan hyvä suoritus omasta mielestäni. Oltiin perillä neljältä ja häät alkoivat puoli viisi. Vaihdettiin äkkiä vaatteet ja heitin hiukset korkealle nutturalle. Unohdin vaikka mitä ja juhlapaikalle saapuessamme meni hetki ennen kuin stressipaniikki hälveni ja pääsin kunnolla juhlatunnelmaan.\nHääpari saapui upean Alatskivin linnan pihaan hevoskärryillä ja se oli oikeasti kuin kohtaus Tuhkimosta. Häissä näkyi kulttuuria, sillä sulhanen on vironvenäläinen ja morsian suomenruotsalainen. Juontaja puhui venäjää ja sulhanen tulkkasi suomeksi. Vaikkei meillä ollut sulhasen puolen kanssa yhteistä kieltä, niin meno oli mieletöntä ja kaikki tuntui olevan kuin yhtä suurta perhettä. Ohjelma ja koko vihkimiskaava poikkesi aika paljon suomalaisista perinteistä, mutta oli todella mielenkiintoista päästä näkemään jotain erilaista. Ohjelmaa oli laidasta laitaan ja me "päästiin" Jessen kanssa mm.tanssimaan ripaskaa kahdestaan juhlaseurueen keskelle. Vodka virtasi ja pöytä oli täynnä suolaisia snackseja ja hedelmälautasia.\nSunnuntaina syötiin linnassa aamiaista ja otettiin kuvia ennen kuin lähdettiin ajamaan takaisin Tallinnaan. Menomatka kesti reilut kolme tuntia eikä onneksi sisältänyt samanlaista paniikkia kuin menomatka. Tein muutamat kivat tax free -löydöt laivalta, käytiin syömässä ja kahviteltiin vielä ennen kuin laiva tuli satamaan. Kotona odotti kaksi rakasta, jotka olivat viihtyneet hyvin yökylässä.\nOlen ollut tänään poikien kanssa kotona, koska siihen oli mahdollisuus. Olisi ollut kurjaa viedä heidät heti tänään dagikseen (meille) pitkän erossaoloajan jälkeen. Olen kulkenut häähumussa vielä tänäänkin ja ihastellut viikonlopun kuvia. Ihana rakkaudentäyteinen viikonloppu!\nLähettänyt Rosannah klo 21.10\nTunnisteet: juhlaa, kuulumisia, lomailu, oma elämä, oma tyyli\nKatri / Kotonajakaupungilla 6. syyskuuta 2016 klo 0.18\nJa olet itsekin kyllä upeana!\nRosannah 6. syyskuuta 2016 klo 11.19\nKiitos Katri! :) Linna oli ihan mielettömän hieno!


Näittekste tän?! Bettinan neuleen äskettäin Krissessä! Fru Tyylikäs on näemmä käyttänyt sitä ennennii, kun tällainen kuva löytyi. Ihan pakko saada -osastoa. Armaani sanoi, et no neulo tommonen. Mut kun sit olis ihan pakko mennä ostamaan lankaa. Ehkä noin puol kiloa pinkkiä tai vaaleanpunaista Kitten Mohairia... *virn*\nMun buy nothing -lupaukseni muuten romuttui tänään ruokakaupassa. Ostin tosin ihan vaan ruokaa (enkä esmes kerätolkulla lankoja tai kassillista vaatteita), mut reilusti yli todellisten tarpeiden ja ihan vaan huvikseen -herkkuja, kun on kerta viikonloppu. Pöh, mää ja mun itsekurini...\nKoska minen asustele mihnään meemittömillä vyöhykkeillä ja satuin jäämään täällä kiinni, ni:\nposted by laurar @ 9:12 PM\nHei, uskollinen lukija ilmoittautuu :)\nAt 9:35 PM, Hempukka said...\nHöh. Oon tänään kirjoittanu enemmän kommentteja ku pitkään aikaan... Ei ehkä kovin huono asia.\nNiin että kiinni jäin, tosiaan. Olet suosikeissani, joten aina käyn kun päivität.\nAt 9:37 PM, Santra said...\nEntinen haamulukija muuttuu kommentoijaksi.\nTuollaista laajakauluksista -vai miksi sitä nyt nimitetäänkään ihan oikeesti- oon himoinnu mäkin. Jostain pehmeestä ja hurmaavasta langasta...\nOnkohan Bettina itse neulonu sen, kun muistaakseni luin jostain lehdestä että sekin on käsityöimmeisiä?\nAt 9:40 PM, Susanna said...\nHei meitsi täällä! Mä arvasin että sä se paita oli sun makuun :D Mun ostolakko kans on vähän huonossa kuosissa. Eilen ku tilasin uudet vaunut, ajattelin että hei, kun tässä kerran tilaillaan niin pitäskö samalla tilata amazonista pari kirjaa :D Mikäköhän ajatuskulku tuokin on? Että tuhlataan sitten kerralla kunnolla... Vastustin kiusausta. Mutta tänään olen koko päivän fundeerannut mitä ostaisin jos menisin lankaostoksille :D\nAt 9:43 PM, Marja said...\nNäin miekin jonkin esittelypätkän tuosta Krissestä ja iskin het silmäni tuohon Bettinan neuleeseen - haluu semmoisen!\nJa mitä tulee kiinnijäämiseen niin moneskohan kerta tää on tänään kun jään kiinni...\nAt 9:45 PM, pÃ¤ivi said...\nMinä kans! Siis jäin kiinni. Ja komppaan muita sanomalla että se Bettinan paita oli ihqu!\ntäällähän sitä ollaan kurkkimassa :)\nAt 10:01 PM, vanilla85 said...\nKiinni jäin täälläkin, muuallakin jo aikaisemmin.. Vielä en tiedä jatkanko meemiä..\nKääk, ihan vaan meinasin käydä iltalukemisiksi katsomassa päivitettyjä suosikkeja.\nMut siis kiinni jäin - kai sitä täytyy mennä sitten nappamaan joku onneton omastakin blogista.\nAiniin, samalla käynnillä kerronpa ihan kuriositeettina, että kun meidän pikkukaupungin yhdessä lankakaupassa on sellainen piponäyttely, niin noin 60 pipon joukossa oli ainakin kolme BiBoa!!\nMut nyt täytyy varmaan mennä katsomaan taitoluistelua, kuulemma siel on suomalaisia!\nAt 10:25 PM, Minna said...\nKiinni jäin! Mutta en kyllä jatka meemiä meemittömällä vyöhykkeelläni. ;-)\nBettinan neule näytti kivalta ja sillä on omassa ohjelmassaan ollut päällä muitakin kivoja neuleita. Että siinä yksi syy aina kurkata Bettinan talkkaria!\nAt 10:26 PM, AnneM said...\n;) Munkin pitää nyt kommentoida BiBo-juttua... kun kerroit ohjeen (joskus viime syksynä..??) niin melkein heti sen jälkeen näin v.punasen pipon meidän lähikaupassa, n. 14v likalla. Mahto ihmetellä mitä jäin tuijottamaan.... ;)\nAt 10:38 PM, KatiO said...\nAt 10:39 PM, iona said...\nAt 10:44 PM, Marja said...\nKiinni jäin - täälläkin =)\nAt 10:45 PM, Marjut said...\nOikein hyvää myöhäistä perjantai-iltaa!\nAt 10:58 PM, katjaii said...\nVoih, kiinni jäin minäkin.\nNo, ehkä oli jo korkea aikakin ,kun täällä koko ajan luuhaan. :)\nei oo muuten vieläkään mulla autolla-ajolapasia, vaikka niin lupailin tehdä sellaset kunhan kerrot kuinka toimivat käytössä... tiimariin on vaan liian pitkä matka... ;)\nmutta nyt oikein hyviä unia, tämäkin lähtee pois kouluraporttien (ja blogien) luota, treffaamaan nukkumattia...\nAt 11:01 PM, Marita said...\nheippa vaan..ennenkin kirjotellu kommenttej..kivat sivut sulla :)\nAt 11:15 PM, Riitta said...\nKiinni jäin! =)\nAt 11:34 PM, Maija said...\nOnkos muuten niin, että se lankahylly on vakiovarusteena lähes jokaisessa suomalaisessa supermarketissa? Miksen mä oon ennen kiinnittänyt huomiota. Aatella, tehdä nyt ruoka- ja lankaostokset samalla kertaa! Senhän täytyy olla paratiisi! Terveisiä Keski-Euroopasta.\nAt 11:38 PM, zeska said...\n:) Kyllähän mä joskus kommentoinkin. Tänään tuntuu hyvältä, töissä sain asioita aikaiseksi, viime vuoden palkat tulivat viimein, ollaan oltu vuosi kihloissa ja hyvin menee ja muutenkin ihana päivä. :) Aurinkoisia terveisiä sinnekin.\nAt 11:43 PM, Tarja said...\nBuy nothing -lupaukset on tehty rikottaviksi. Minäkin oon langanostolakossa, mutta niin vaan Käsityökeskuksesta tuli mukaan huivilangat, kun kulutin tunnin odotellen tytärtä tanssitunnilta. Taisin muutakin "turhaa" ostaa samalla...\nAt 12:06 AM, nanna said...\nAhaa. Mitteen en oo kirjoitellu, en omaan enkä muille, mutta korjattakoon puute. Odotetaan vaan mikä inspiraatio iskee, kun KWV Chardonnayn määrä vielä tästä kasvaa...\nAt 12:28 AM, Minde said...\nMeinasin päästä livistämään minä, mutta kiinni jäin kuitenkin. Sinun blogisi löytyy suosikkilistltani! ;)\nAt 1:24 AM, verano said...\nKait se on kommentoitava, vaikka kellonaika nolottaakin. Pitäis jo olla nukkumassa :) Itsellekin pisti silmään Bettinan kivannäköinen paita.\nAt 8:05 AM, Linnunradan liftaaja said...\nOlen taalla ekaa kertaa ja heti jain kiinni. Mukava blogi, jota oli ilo lukea.\nAt 8:09 AM, TiinaV said...\nTäälläkin ihasteltiin Bettinan puseroa!\nAt 9:02 AM, Altocumulus said...\nKääk, meinaakohan tämä sitä, että mun pitäisi viimeinkin saada päivitettyä oma blogi... En ole tainnut aiemmin käydä blogissasi kommentoimassa, muuten kyllä vierailen melkoisen usein. :)\nAt 9:18 AM, Jepy said...\nKiinni jäin :o)\nAt 9:18 AM, Sia said...\nJepjep, kiinni jäin! Taisi olla vain ajan kysymys kun täälläkin tulee käytyä usein!\nkiinni jäin! :)näin joo ton Bettinan paidan... ja on kyl tosi ihuna! :)\nAt 10:45 AM, vikke* said...\ntääl kans huutaa "kiinni jäin!" selailen vakkariblogeja joihin sinäkin kuulut :)\nbettinan paita on kiva, osaan kuvitella vaaleanpunaisena sulla!!\nAt 11:28 AM, Ziina said...\ntunnustan, käyn täällä aina kun päivität:)\nAt 1:12 PM, Sole said...\nKiini jäin! Enkä ole näköjään ainut.\nHyvä tapa saada kiinni tuntemattomia blogissasi surffaajia :) Itse en omaa blogia ole vielä ehtinyt/jaksanut aloittaa, mutta suunnilleen saman ikäisten ja saman tyyppisistä neuleista tykkäävien ihmisten blogeja tulee luettua. Täydellisen palmikkoneuleen metsästys kuulosti joskus niin tutulta, että varmaan siitä aloin seurata blogiasi. Tulipa pitkä kommentti. t:Liisa\nAt 2:35 PM, Jaana A said...\nMinäkin ihastelin Bettinan neuletta. Mistähän saisi ohjeen...?\nAt 2:45 PM, laplero said...\nJoo, minäkin Krisseä katsellessa kommentoin äidille, että onpas Bettinalla kiva paita. Minäkin olen blogisi innokas haamulukija, nyt vasta uskaltaudun kommentoimaan. (Tähän sellainen punasteleva hymiö)\nMeidän koira rupesi vinkumaan unissaan!!!\nAt 2:53 PM, jatta78 said...\nLempiblogni, ehdottomasti! Sulla on niin sama maku vaatteissa ku mulla ;)\nAt 4:38 PM, eusu said...\nAt 6:46 PM, sirpale said...\nAt 7:53 PM, Raisa said...\nNo kiinihän sitä minäkin jäin! =)\nBlogiasi on ihan pakko päästä lukemaan säännöllisesti - vaikea ymmärtää, mistä joku voi saada noin paljon ideoita ja vielä aikaa toteuttaa niitä! Tykkään!\nAt 10:24 PM, kannibaalipupu said...\nAt 10:59 PM, Sari said...\nAt 12:13 AM, mursuliina said...\npöpperöö! multa meni tuo neule ihan ohi.. sulla on paljon lukijoita!\nAt 11:35 AM, Mielitty said...\nTämä on kyllä hyvä tapa saada selville ketkä blogia lukee.;)\nLuen aina kun päivität! Terveisiä!\nAt 12:33 PM, Johanna K said...\nLukija ilmoittautuu vähän jälkijunassa :). Ja ilmoittaa, että haaste on otettu vastaan.\nPäivitän omaa blogiani jahka saan jotain valmiiksi (nyt olen viettänyt kaiken ylimääräisen ajan blogikoiraa pussaillen!)\nAt 1:53 PM, Kaisa said...\nNo, kun oli pakko kommentoida. :D Ensi kertaa blogissasi vierailen ja kiintoisalta näyttää. :)\nAt 3:58 PM, Maarit said...\nMinäkin kävin täällä...\nÄäk. Tääki täällä syynäsi Bettinan paitulia nenä ruudussa.\nTää neulova blogisurffailija ilmoittautuu myös !\nAt 9:22 PM, Johanna said...\nOmaa blogia ei ole, mutta sinun blogiasi luen säännöllisesti.\nAt 9:39 AM, Katri said...\nTäällä yksi mattimyöhäinen kiinni jäänyt. Blogikierros on jäänyt väliin jo monta päivää kun ei ole ehtinyt tai jaksanut. Työajalla ehtii näköjään paremmin kuin viikonloppuna :)\nMä tarviisin jonkun samanlaisen asustesäilytysratkasun kun hattuhyllyllä ei ole edes niitä koreja vaan kaikki pursuilee siellä ihan miten tahtoo...\nAt 11:52 AM, Riikka said...\nKiinni jäin minäkin, yksi uskollinen lukija lisää. Tää on yks mun suosikkiblogeista.\nAt 4:45 PM, k2o said...\nAt 6:30 PM, vipa said...\nKappas, kiinni jäin! Melkein päivittäin käyn katsomassa mitä hienoa olet saanut aikaiseksi.\nAt 7:14 PM, Oosa said...\nAuts! Jäin kii.\nAt 9:53 AM, Sini said...\nNyt on ollut blogitaukoa (niin kirjoittelussa kuin lukemisessa), mutta muuten luen blogiasi ahkerasti. Ihania tuotoksia ja hyväntuulinen ote, kiitoksia niistä!\nItse en taida laittaa tätä blogiini, saattaisi tulla paha mieli, jos sitä ei yhtään kukaan lue ;)\nAt 5:01 PM, Memmu said...\nJäin sitten kiinni täälläkin...\nAt 6:41 PM, tinna said...\nvoi hitto, pitääpä laittaa tää teksti mun blogiin niin saan joskus kommentteja ;) Mä en aluks lukenu koko tota tekstiä ku vilkasin sun kommentteja, mä ihmettelin SUURESTI että miten sulla voi olla noin paljon kommentteja :D hyvää päivää vaan sulle sinne :D:D\nAt 2:38 PM, Nea said...\nPirteää keskiviikkopäivää, kiinni jäin minäkin.. :)\nAt 10:00 PM, piua said...\nSelaamassa Finnish Knit Blogseja. En kyllä usko että enää edes luet näin kauas kommentteihin...\nBettinan neule näyttää kuvassa kauniilta, taisin kattella sitä telkkarissa olleessa mainoksessakin. Mut en oikein usko jaksavani tuommoista tehä. Onnea vaan sun projekteillesi!\nuusia ideoita etsiessä jäin loukkuun kuin mato koukkuun :)\nSinisen omenan Omppu\nAt 11:27 AM, Hiekkaenkeli said...\nOsu ja uppos, eli kiinni ollaan! (Ihan oikein mulle, tännehän mä aina ryntään heti kun päivität... :D)


Event: Siirretty: Tehdään enemmän, tehdään paremmin! -keskustelutilaisuus\nSiirretty: Tehdään enemmän, tehdään paremmin! -keskustelutilaisuus\nSIIRRETTY: Kehittyvän koronavirus-tilanteen takia olemme päättäneet siirtää tilaisuuden syksylle 2020. Ilmoitamme seminaarin uudesta ajankohdasta tilanteen selvennyttyä. Kiitos mielenkiinnostanne Tehdään enemmän, Tehdään paremmin! -keskustelutilaisuutta kohtaan.\nPysytään kaikki terveinä ja huomioidaan riskiryhmät!\nTehdään enemmän, Tehdään paremmin on keskustelutilaisuus sukupuolten tasa-arvosta urheilussa ja liikunnassa urheilujärjestöjen johdolle sekä muille aiheesta kiinnostuneille. Tilaisuus järjestetään keskiviikkona 13.5.2020 klo 14.30-17.00 Helsingin kaupungin tiloissa. Ilmoittaudu mukaan viimeistään 12.4.2020 mennessä.\nTilaisuuden järjestävät Naisjärjestöjen Keskusliitto ja Tasa-arvoteoilla vaikuttavuutta -hanke, Helsingin kaupunki ja Yle Urheilu\ntiede- ja kulttuuriministeri Hanna Kosonen\ntasa-arvoministeri Thomas Blomqvist\npuheenjohtaja Eva Biaudet, Naisjärjestöjen Keskusliitto\napulaispormestari Nasima Razmyar, Helsingin kaupunki\npäällikkö Joose Palonen, Yle Urheilu\nYhteistyössä mukana opetus- ja kulttuuriministeriö, sosiaali- ja terveysministeriö, tasa-arvoasiain neuvottelukunta, Suomen Olympiakomitea, Suomen Paralympiakomitea, Suomen Voimisteluliitto, Monaliiku, LiikunNaiset, Naiset vaikuttajina liikunnan pelikentillä -hanke, Johtaa kuin Nainen -hanke.\nElisa Jussila, toimituspäällikkö, Yle Urheilu\nJanne Tienari, professori, Hanken\nMarjut Jyrkinen, apulaisprofessori, Helsingin yliopisto\nBirgitta Kervinen, kunniapuheenjohtaja, European Non-Governmental Sports Organisation ENGSO\nNina Kaipio, puheenjohtaja, LiikunNaiset-verkosto\nPaavo Arhinmäki, puheenjohtaja, Valtion liikuntaneuvosto\nSusanna Rahkamo, varapuheenjohtaja, Suomen Olympiakomitea\nRiikka Juntunen, pääsihteeri, Suomen Paralympiakomitea\nKaisa Vikkula, puheenjohtaja, Suomen Voimisteluliitto\nAri Lahti, puheenjohtaja, Suomen Palloliitto\nHarri Nummela, puheenjohtaja, Suomen Jääkiekkoliitto\nJukka Maarianvaara, tasa-arvovaltuutettu\nModeraattori, Yle Urheilu


Teksti Kuvat – Nimeä Art Lite 1.1 Apk - Lataa APK ilmaiseksi Android-sovellukset & Pelit\nKoti " Taide & Design » Teksti Kuvat - Nimeä Art Lite\nTeksti Kuvat - Nimi Art Lite APK\nTaide & Design App inc., syntyperäinen\nLataukset: 139 Päivitetty: saattaa 30, 2018\nTeksti Kuvat - Nimi Art Lite Kuvaus\nLisätkää mahdollisuus vaihtaa kiinteän kuviot Albornamjarab یہ Gazal, Arab romaani. Kirjoita العربیہ nopea ja nopea Teksti kuva tyylikkäillä fontteja. Vaihtaa väriä ja aivohalvaus tekstin helposti. Nyt kirjoittaa oman yksinkertaisia sanoja Kuva. Tämä on ensimmäinen sovellus, jonka avulla käyttäjä voi kirjoittaa العربیہ ( jossa العربیہ näppäimistö sisäänrakennettu) Englanti Arabia tai Hindi tekstin omasta kuvat. Avulla tämän ainutlaatuisen app käyttäjän tarvitsee vain valita kuvan Galleria ja kirjoittaa Kuvat joko kirjoittaa mitään tekstiä Englanti, Al Arabiya, hindi, arabialainen, soveltamisessa hämmästyttävän fontin tyylit valokuviin yksinkertaisia ja helppo tekniikka. Viihdyttää ystävien ja perheenjäsenten kanssa tämän app suunnittelu houkutteleva 3D onnittelukortti, Eid-kortti ja tehdä houkutteleva ja luovan suunnittelun. Valitse hieno tyyli. Käyttäjä voi suunnitella hienoja arabian valokuvakehys ja muuttaa valokuvan tausta ,kuva muotoja ja kuva rajojen .\nOhjelman rakenteen ansiosta käyttäjä voi helposti kirjoittaa kuvia. Etuna ohjelmisto, jonka avulla käyttäjä voi kirjoittaa omalla kuvia studiossa tai käyttää tapetti Albornamj.kma käyttäjä voi kirjoittaa useita tekstejä värejä ja linjat ja erikokoisia sama tausta.\nTämä sovellus voidaan suunnitella houkutteleva arabian virkaa, jota voidaan käyttää helposti älypuhelimella ja jakaa ystävien kanssa sosiaalisessa mediassa. Avaa vain galleriasta ja valitse kuvan tehdä kuvan tällaisia tapahtumia, jotka haluat muistaa ikuisesti, kuten Profiilikuva, onnellinen ja surullinen kuva. Tämä sovellus säästää aikaa suunnitella kuvan mihin tahansa tarkoitukseen, kuten runo, Love-viestit, surullinen / romanttinen / emotionaalinen / rakkaus runouteen valokuvaan.\nTämän hämmästyttävän ja houkutteleva app voit lisätä houkutteleva vaikutuksia eri tekstin kuviin. Voit muokata kuvia tyylikkäillä fontteja ja muuttavat kuvasi muutamalla koskettaa. Voit pitää hauskaa käyttämään sovellusta sen maagisen ominaisuuksia muuttaa kuvia houkuttelevia tekstityylejä. Voit valita suosikki väri ja tyyli erilaisia kirjoituksia klikkaamalla yhtä painiketta. Käyttämällä ainutlaatuista sovellusta voit suunnitella täydellinen post julkaista sen sosiaalisessa mediassa. Kosketa tapa suunnitella parannella kuvia. Lisää erikoistehosteita kuvia, jotta ne mieleenpainuva.\nVoit suunnitella omia viestejäsi kuten:\nAtsuneth runo 14 beeta\nAl post / hindi Post\n01- Koraanin säkeet viestiä\n02- haditheja post\n03- Poetry post\n04- Funny post\n05- Eid kortteja\n06- allekirjoitus maker\n08- Mainoskampanjan ja mainos\n11- Päivän lainaukset\n12- Valentine Day Card\n13- Ghazalista Shairi\n• Poetry Teksti\n• Lisää kuvia matkapuhelimesta.\n• eri värejä Teksti\nMulti Lines tekstit\nHelppo sijoittaa kirjasimet\nHelppo lisätä ja vähentää kirjasinkokoa\nTallentamaan muokattuja kuvia laadukkaita.\nTämä on uusin, hämmästyttävä kuva suunnittelu sovellus.\nLisätkää mahdollisuus vaihtaa kiinteän kuviot ohjelmassa\nLataa Teksti Kuvat - Name Art Lite APK File\nvaatii: Android 4.0.3 ja ylös\nTiedoston nimi: Teksti Kuvat - Nimeä Art Lite.apk\nPäivitetty: saattaa 30, 2018\nTiedoston koko: 7.9 MB\nVASTUUVAPAUSLAUSEKE: Teksti Kuvat - Nimi Art Lite on omaisuutta ja -tavaramerkin , kaikki oikeudet pidätetään, jonka napsauttamalla yllä olevaa linkkiä jatkaaksesi APK tiedoston lataaminen sivun tai sovelluksen ostosivulle.\nMitä uutta Teksti Kuvat - Nimeä Art Lite\nHistoria versiot Teksti Kuvat - Nimeä Art Lite\nTeksti Kuvat - Nimeä Art Lite 1.1 Apk Tiedosto [Vapaa] Treffi: 2018-05-30\nLiittyvät Teksti Kuvat - Nimeä Art Lite\nCisco Webex Joukkueet\nrakastan ruoanlaitto - Tehdä omia ruokaa\nGoToMeeting - Videoneuvottelu\nCrunchyroll - kaikkea Anime\nDice maailma - 6 Hauskaa Noppapelit\nKommentit Teksti Kuvat - Nimeä Art Lite


Testissä HTC Flyer: vaihtelu virkistää, mutta hinta hirvittää - AfterDawn\nTestissä HTC Flyer: vaihtelu virkistää, mutta hinta hirvittää\n29. kesäkuuta, 2011 19:58\nApplen aloitettua koko tablet-huuman ensimmäisellä iPadillaan, Android-valmistajilla kesti lähes vuoden saada oma tuotantonsa käyntiin. Nyt Android-tabletteja on jo saatavissa useilta eri valmistajilta. Saimme testiin HTC:n ensimmäisen tabletin, joka on 7 tuuman kokoinen Flyer.\nFlyer on virkistävä poikkeus nykyisestä Android-tablettien valtavirrasta, joka perustuu suurelta osin Nvidian Tegra 2 -järjestelmäpiiriin sekä Android 3.0 Honeycomb -käyttöjärjestelmään. HTC Flyer pitää sisällään yksiytimisen Snapdragon-SoC:n, joka on kellotettu 1,5 GHz:n taajuudelle ja käyttöjärjestelmänä toimii lähinnä puhelimissa käytetty Android 2.3 Gingerbread uusimalla Sense-käyttöliittymällä höystettynä.\nArtikkelissa tutustutaan laitteen ulkoisiin ominaisuuksiin ja vanhemman sukupolven Snapdragon-prosessorin jaksamiseen tabletin isomman ruudun kanssa. Testissä kokeiltiin myös HTC:n kapasitiivisella näytöllä toimivaa Magic Pen -stylus-kynää.\nKohutut Magic Leap -lasit tulevat myyntiin tänä kesänä\nHuomasitko tätä – Chrome-selaimesi käyttää nyt enemmän muistia\nNikonin uudessa kamerassa on peräti 125-kertainen zoom


Itä-Länsi 2021 Porissa\nYläkoululeirityksen 2021-22 haku auki, viimeksi hakijamäärät yllättivät – ”hakemukseen kannattaa panostaa”\nPesäpallon yläkoululeiritys noudattelee valtakunnallisen yläkoululeirityksen ja nuoren urheilijan kaksoisuran toimintamallia, joka on rakennettu Olympiakomitean johdolla yli 40 urheilulajiin. Yläkoululeirillä koulunkäynti ja harjoittelu...\nOdotetut baseballin ja softballin päiväleirit järjestetään Helsingissä ja Espoossa – ilmoittautuminen avattu!\nBaseballin ja softballin päiväleirit järjestetään 7–13-vuotiaille tytöille ja pojille kesäkuussa. Leirit pidetään Kilon koulun hiekkatekonurmella Espoossa 7.–11.6. sekä Myllypuron liikuntapuistossa Helsingissä 7.–11.6. ja 14.–18.6.\nOlympiakomitea on päivittänyt ohjeistustaan lajien terveysturvallisen toiminnan järjestämisestä ulkotiloissa perjantaina 7.5.2021. Pesäpalloliitto päivittää omat ohjeistuksensa lajin ominaispiirteille sopiviksi ja tiedottaa seuroja yksityiskohtaisesti ensi viikolla.\nViikonloppuna superpesislähetyksiä – rajusti vahvistunut Manse PP vierailee Saarikentän kauden avauksessa!\nSuperpesisjoukkueiden harjoitusotteluita nähdään jälleen nettilähetyksinä viikonloppuna.\nPesäpallokausi vauhtiin 15.5. – näillä otteluilla lähdetään liikkeelle!\nNuorten Superpesiksen ja Ykköspesiksen, C-ikäisten SM-karsintasarjojen sekä suomensarjojen länsi- ja pohjoislohkojen uusitut otteluohjelmat on julkaistu.\nLady-Pesis-turnauksen ilmoittautuminen avattu – ”ihan mahtavaa päästä taas kokemaan ainutlaatuinen fiilis!”\nValtavan suosion saavuttanut valtakunnallinen Lady-Pesis-turnaus kutsuu Turkuun ja Kupittaan liikuntapuiston kentille jälleen 4.–5.9. Ilmoittautuminen on avattu Pesistulospalvelussa.\nBaseball hakee 100% kasvua jo tänä vuonna Suomessa\nTulevalla kaudella kaikki baseballin SM-sarjan joukkueet esiintyvät täysin uusissa tyylikkäissä peliasuissa, joissa on mukana kolmen yhteistyökumppanin logot. Yksi näistä kolmesta kumppanista on Isku, huonekalu- ja sisustusalan johtava kotimainen toimija.\nIlkka Herola maajoukkueen mukana, Eddie Edwards, Anza Mertaranta ja superpesismatsi – Imatralle tuodaan ”talvinen sirkus keskelle kesää”\ntouko 5, 2021\nLunta tupaan -tapahtuma tekee paluun Imatran Pallo-Veikot – Siilinjärven Pesis -superpesisottelun yhteydessä 7.7. Tällä kertaa kilpaillaan yhdistetyssä ja mukana on yhdistetyn maajoukkue MM-hopeamitalisti Ilkka Herolan johdolla.\nSuperpesiskausi käyntiin 1. kesäkuuta – pudotuspelit pelataan paras viidestä -ottelusarjoina\nPesäpalloliitto on tehnyt päätöksen sarjakauden 2021 aloittamisesta Superpesiksessä 1.6. sekä sen etenemisestä kohti loppuotteluita. Suomen mestarit ovat selvillä viimeistään 26.9.


Willimiehen jäljillä: syyskuuta 2013\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 30, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nParikkalan urheilukentän ja Harjulinnan kupeessa pienellä nurmikkoalueella sijaitsee Erillisen Rajajääkäripataljoona 2:n muistomerkki. Se poikkeaa monista vastaavista hienolla tavalla. Sen jalustaan on muotoiltu rajan taakse jääneet alueet kunnittain, mikä tekee siitä erityisen. Tämä on kunnianosoitus pataljoonan noin 2000 miehelle, jotka odottivat jatkosodan alkuvaiheessa Parikkalan Harjulinnassa lähtökäskyä. Tämä rajavartiomiehistä ytimen saanut joukko-osasto suorittikin katselmuksen ja jumalanpalveluksen 27.7.1941 Harjulinnan edustalla ja oli valmis sotaretkelleen. Kauaa ei käskyä tarvinut odottaa, kun osasto määrättiin sotaan 30.7.1941. (Huom! Muistolaatta väittää lähdön koittaneen 15.7, mutta Parikkalan historiateos 30.7.1941.)\nLeo Kojon suunnittelema muistomerkki\nMonien miesten sotaretki kesti aina loppukesään 1944, jolloin osasto auttoi pysäyttämään vihollisen Tali-Ihantalan alueelle. Suomi oli pelastettu ja miehet lähellä kotiuttamista, mikä tapahtui syksyllä 1944.\nMuistomerkin suunnitteli Mannerheiminristinritari Leo Kojo ja pystyttämisestä vastasivat Kaakkois-Suomen Rajamieskilta ja Erillisen Rajajääkäripataljoona 2:n aseveljet. Julkistamispäivä oli 9.9.1984.\nJalustaan on muotoiltu vanhat pitäjänrajat\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 29, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nRollareilla ja Willimiehellä on yhteinen ongelma "Start me up"\nWillimieheen ei voi luottaa tippaakaan. Lienen melkoinen luikurin laskettelija. Lukaisin näet eilisehtoona lävitse julkisesti ilmoittamani uudenvuodenlupaukseni. Nyt yhdeksän kuukautta on kulunut ja vasta kolme kymmenestä lupauksesta on toteutunut! Siihen saattavat jäädäkin, mutta kyllä nyt pitää yrittää aloittaa tsemppaaminen. Pakkohan tuo on!\nAinoat toteutuneet lupaukset ovat Itä-Karjalan moottoripyöräreissu, lupaus päivittää blogia ajoittain ja kuvaaminen Lappeenrannan ulkopuolellakin. Mistähän minä tuonkin olen keksinyt noin aikaisessa vaiheessa? Joka tapauksessa seitsemän lupausta on vielä vaiheessa. Oikeastaan vaan kuusi, koska SaiPa ei aivan yltänyt mestariksi männä keväänä. Pakko se on tunnustaa, etten ikimaailmassa pysty kaikkia jäljelle jääneitäkään toteuttamaan tänä vuonna. Mutta laihduttamista sietää harkita, koska yhdeksän kuukautta sitten tavoitteeni oli laihduttaa 10 kiloa. Määrä on nyt sitten 15 kiloa ja aikaa jäljellä kolme kuukautta. Nyt pitää yrittää....\nVaan kun tuo ensi viikon viikko-ohjelma on jo melkoisen täynnä. Eniten liikunnallisia harrastuksia toki rajoittaa työntekeminen joka päivä klo 8-16, mutta iltasella on kuulemma aikaa? Katsotaanpa miltä viikon riennot näyttävät..\nTänään: Työkaverin kesämökille rentoutumaan\nLauantai: Rentoutumista ja toipumista kotosalla. Illalla naapuriin SaiPan vieraspeliä kuikuilemaan\nSunnuntai: Moottoripyöräilyä Savitaipaleelle ja illalla saapuu vieraita\nMaanantai: klo 16-18 lepoa\nklo 18-21 TV ja muuta näppäilyä\nTiistai: No tiistaina joutaa. Ei helkutti.....teatteria! Siinä meni sekin ilta!\nKeskiviikko: klo 16.05 assistentti Rita soittaa ja pyytää uimahalliin. Kieltäydyn....taas\nklo 16-18 lepoa\nklo 18-21 TV ja näppäilyä\nTorstai: Soittaako se Rita tänäänkin? Kieltäydyn tottakai\nKlo 16-21 Sekalaisia töitä, enimmäkseen TV ja näppäilyä\nPerjantai: klo 16-18 valmistautumista SaiPan peliin\nklo 18-21 SaiPan peli\nklo 21- SaiPan pelin jälkispekulaatiot\nLauantai: klo 9-21 Bloginpäivitystä ja juttujen kirjoittelua tai piipahdus Svetogorskissa\nSunnuntai: Tämähän on lepopäivä? Eikös tämä ole viikon seitsemäs päivä?\nJep, melkein jo aloitin liikunnan tällä viikolla, mutta lykkääntyy näemmä kiireiden vuoksi viikolla. Näkeehän tuon sokea Reettakin, ettei kalenterissa ole vapaata aikaa yhtään. Itse asiassa mietin, että mitenköhän olen saanut yli 400 kirjoitusta valmiiksi tähän mennessä, kun näyttää aina olevan kiireitä?\nMuistolaatta Harjulinnan seinässä\nVaan asiaan. Aikaa on vain nopeaan postaukseen ja niinpä vuorossa eräs Parikkalan kauneimpia rakennuksia eli Harjulinna. Komealla paikalla urheilukentän kupeessa sijaitsee Suojeluskuntien käyttöön vuonna 1938 valmistunut funkkistalo, mikä on vuosien saatossa nähnyt monenlaista toimintaa. Niistä voit lukea muistolaatasta, koska mekään emme enempää tiedä. No sen verran toki tiedämme, että kunnanvirastotalona sen alkuaikojen kiireinen tunnelma on Uukuniemen ja Saaren kuntaliitosten jälkeen rauhoittunut. Toki talo on edelleen kunnan käytössä, vaikka voisi kuvitella jonkun raharikkaan tekevän siitä ihan kelpo tarjouksen?\nJa sitten mökille....\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 27, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Muistolaatta, Rakennukset\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 26, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nCCR "Bad moon rising"\nTalvisodan loppupuolella Ruokolahden taivaalla käytiin kiihkeä ilmataistelu, minkä seurauksena Ruokolahden Ukonsalmessa oleva Lentolaivue 24 ja lentolaivue 26 joutuivat luopumaan käyttämästään jäätukikohdasta.\nHelmikuun 29. päivä tukikohtaa käyttävät hävittäjäkoneet palasivat tukikohtaansa torjuntalennolta, jolloin laskeutuvia koneita seuraava vihollinen sai tukikohdan sijainnin selville. Saman päivän aikana viholliset palasivat reilun 20 hävittäjäkoneen voimalla ja yllättivät suomalaiset. Myöhästyneen ilmoituksen lisäksi asiassa tehtiin myös virhearvio vihollisen kohteesta, joten suomalaiset yllätettiin pahan päiväisesti.\nLentäjien muistomerkki Ruokolahden kirkon vieressä\nKoneitten noustessa ilmaan oli taistelu jo täydessä käynnissä Rasilan ja Kaukopään välillä. Yli 50 hävittäjää kohtasivat toisensa ja suomalaiset menettivät viisi lentokonetta, joista myös kolmen koneen lentäjät kuolivat tehtävää suorittaessaan. Vihollinen menetti kahdeksan konetta, mutta paljastunut tukikohta oli pakko purkaa vielä samana päivänä ja loput koneet lennätettiin Lemin tukikohtaan talvisodan loppuajaksi.\nTämän tapahtuman muistoksi Ruokolahden kirkon kupeeseen pystytettiin vuonna 1987 Olavi Veijalaisen suunnittelema muistomerkki Kaakkois-Suomen Ilmasillan toimesta.\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 25, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Ilmailumuistomerkki, Muistomerkki, Ruokolahti\nKontra "Aja hiljaa, isi"\nTänään ollaan liikkeellä erittäin pikaisella ja lyhyellä postauksella. Esittelyvuorossa on Luumäen ravintola Kanuunan edessä olevat kanuunat, jotka taannoin kuvattiin Luumäen Taavetissa. Eihän näillä nyt mitään tekemistä blogin kanssa ole, mutta tänään on juhlapäivä, joten voisihan noilla joku kojautella murkulaa taivaalle!\nArkinen maanantai ja synkkä ilma ulkosalla, joten miksi juhlistaa tykinlaukauksilla rankan työviikon alkua? Itse asiassa tällä kertaa syitä on kaksin kappalein. Aamun aikana blogin kävijämäärä ylitti 90.000 kävijän maagisen rajan ja kovaa vauhtia lähestytään sadan donan vieläkin maagisempaa rajaa. Kiitokset kaikille lukijoille ja pysykäähän matkassa mukana, koska täältä ainakin pesee lisää tarinoita, kunhan viimeiset kuvaukset saadaan tehdyiksi Williladyn kera.\nJoskus takavuosina Willimieskin haki täältä Kanuunasta kanuunan. Nykyisin olen vaihtamassa nuo illat teatteriin... jep, jep...kukapa olisi uskonut?\nTarkoitushan oli, että kaikki olisi jo paketissa, mutta piffin käristäminen laavuilla vie tuhottomasti aikaa, eikä kuvaukset ole vielä päätöksessä. Muutama viikonloppu taitaa upota vielä tähänkin hommaan. Vaan sama tuo, koska vieläkin parempia uutisia on kerrottavana. Vakavasti sairaana ollut Venäjän moottoripyörämatkamme pääorganisaattori ja orjapiiskuri Ilkka "Iskä" Pirhonen on päässyt kotihoitoon. Tähän kokkaavaan arjensankariin ei pysty keuhkokuume, viikon kooma eikä mikään muukaan ilkeä pöpö. Tarkoittaa kaiketi sitä, että ensi suven Novgorodin matka on vireillä ja toteutuu... Hieno homma!\nTsemppiä Iskä ja ajahan hiljaa siellä kotosalla....\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 23, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nNuket "Kun vielä nuori olla voi"\nHitonmoinen nälkä pukkaa päälle tätä kirjoittaessa, mutta koitetaan sinnitellä. Päivän kohteena on yksi Lemin parhaiten tunnetuista matkailuvalteista, mikä iskee suoraan vaativaisenkin kulinaristin makuhermoihin. Esittelyssä Lemin maailmankuulu särä ja sitä tarjoava tilausravintola Kippurasarvi.\nLemin ykkösmatkailuvaltti, ravintola Kippurasarvi. Pihamaata vahtii pässi, tietenkin kippurasarvinen...\nVuosittain tuhannet asiakkaat vierailevat Kippurasarvessa nauttimassa särää, mikä valmistetaan edelleen vanhoja perinteitä hyödyntäen. Ainesosat särässä ovat melko yksinkertaiset, koska lampaanliha ja perunat ovat pääainekset. Valmistustapa sen sijaan on itä-Suomalaiseen ruokakulttuuriin oleellisesti kuuluva uunissa valmistaminen. En puutu sen kummemmin ruoanlaittoon, koska jätän nämä hommat ruokabloggareille, mutta valmistustapaan voitte perehtyä täältä. Kyseisellä sivustolla tosin mainitaan särän olleen laajemminkin valmistettua näillä nurkilla, mutta nykyään Lemi on paikka, missä kulttuuri on parhaiten säilynyt.\nSivustolla mainitaan särän olevan perinneruokaa tuhannen vuoden takaa, mutta nykyisellä resetillä se ei ainakan sitä ole! Peruna, minkä viljelystä Lemi tunnetaan myös, saapui Suomeen vasta 1700-luvulla. Lemin kuuluisa "punainen" vasta 1870-luvulla Lemille Balkanilla sotineiden lemiläisten sotilaiden tuomana, joten alunperin pottu on korvattu kenties lantulla? No en tiedä, eikä tuolla ole merkitystäkään. Aiheesta kiinnostuneet voivat itse perehtyä särän historiaan ja valmistukseen jne... täältä.\nRavintolan piha-alueelta löytyy Salpa-Linjalta tuotu imubetonikorsu. Kesähelteillä viileä paikka nauttia kahveet\nNyt kun nälkä on tarttunut teihinkin, niin pitänee mainita paikka, mistä särää saa. Tähän hätään särää et saa mistään, mutta vastaisuuden varalta kannattaa varata hyvissä ajoin ravintola Kippurasarvesta särät, koska sen valmistaminen ei käy käden käänteessä. Ruuan valmistaminen alusta loppuun ottaa aikaa yhteensä yhdeksän tuntia! Tosin kokemuksesta voin sanoa, että on se sen arvoista.\nLemin Lahnajärven rannalla sijaitsevassa Kippurasarvessa palvelu pelaa jo toisessa polvessa, yrittäjä Esko Hietarannan johdolla. Esko tai tuttavallisemmin Eko on Willimiehenkin tuttu kaukaisilta nuoruusvuosilta, jolloin kiersimme Lappeenrannan Citykorttelia ja törmäsimme säännöllisen epäsäännöllisesti jenkkiautoharrastajien tiloissa lystin pidon merkeissä. Miksihän kaikesta hauskasta on kulunut vähintään 10 vuotta, usein jopa enemmän?\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 22, 2013 1 kommentti: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Lemi, Rakennukset, Salpa-Linja\nOnneksi Dave "Isokynä" Lindholmillakin oli surkea viikko. "Kaikki menee seinään"\nPerhana, mikä viikko! Kaikki mahdollinen on osunut kohdalle, siis siihen tuulettimen kohdille! Kaiken surkeuden lisäksi on onneksi jokunen ilonhetkikin osunut kohdalle. Oma poika sai lopultakin sen kauan kaivatun piikkikortin ja pitihän sitä juhlistaa yhteisellä ajoreissulla. No kädet pa*****a päättyi sekin reissu kun purettiin kaasari ongelmien poistamiseksi. Jep, ehkä ensi viikko on parempi?\nAinakin nyt on edessä hyvin ansaittu viikonloppu ja sen aion aloittaa parhaimmalla mahdollisella tavalla.... hinaan itseni Kisapuiston unelmien pelikentille. Vuorossa siis SaiPan kotiottelu ja sen päälle visiitti Karjala Cornerissa, niin eiköhän rupea aurinko paistamaan risukasaankin? No toivottavasti paistaa, koska lauantaina olisi edessä Ruokolahden valokuvausreissu Williladyn kera. Sen matkan satoa saatte sitten katsella pitkin talvea, koska eiköhän tässä ala olla materiaali Imatraa lukuunottamatta kasassa.\nEdessä häämöttää Paksuniemen rautatietunneli (Kuva by Lea Lapakko ja Pertti Pääkkönen)\nReissaaminen kääntyy siis loppusuoralle ja alkaa se ikävin vaihe, kun pitää keskittyä tietojen kaivamiseen ja tarinoiden kirjoittamiseen. Tähän päälle kaiken sorttiset työkiireet ja kulttuuririennoissa juoksentelut naisten kanssa niin onpa taas tekemistä talvella. Kerkeääköhän sitä edes SaiPan peleihin? No takuulla kerkiän, jos ei muuten niin pikkuisilla hätävalheilla. Niitähän tässä aina muutoinkin joutuu silloin tällöin käyttämään.....\nPienen hätävalheen avulla onnistuin välttämään myöskin uuden vierailun kuvailemaan Parikkalan kohteita. Vetosin härskisti kiireisiin ja tietenkin käytin säälimättä esimiesasemaa hyväkseni uhkailun ja lahjonnan lisäksi erästä alaistani kohtaan. Muutamasta murahtelustani Lea tajusi, että nyt on parasta lähteä kuvaamaan Parikkalan kohteita Willimiehen jäljillä blogiin työrauhan säilyttämiseksi. Näitä Lean, vai sanoisiko Lean tiimin, ottamia kuvia saamme katsella myös useasti tulevan talven aikana. Kiitokset Lea ja assistentin titteli on nyt ansaittu. Pääset myös suoraan korkeimmalle asteelle, koska luvatut Tobleronet on vain yhden Svetogorskin reissun päässä.\nMelkoista louhintaa Parikkalan suunnalla! (Kuva otettu tunnelin päältä by Lea Lapakko ja Pertti Pääkkönen)\nLean tiimin kuvia saimmekin ihailla vähän aikaa takaperin, mutta nyt seuraa jatkoa. Vuorossa on Parikkalassa sijaitseva Paksuniemen rautatietunneli. Nyt siellä kodin näyttöpäätteiden äärellä ihmetellään taas, että mitä hittoa? No siinähän ihmettelette, mutta postaukselle on ihan selkeä peruste. Kyseessä on näet Suomen lyhkäisin rautatietunneli. Pituutta mokomalla on kokonaiset 26 metriä, joten tunnelin päällä kulkevalle tielle on ilmeisesti tullut hintaa ihan kohtuullinen summa. No, kyllähän meillä Suomessa rahaa on....\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 20, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTämä onkin juhlajulkaisu! Huomasin juuri, että kyseessä on julkaisu nro. 400. Enpä olisi aloittaessa uskonut tähän, mutta saas nährä mikä lienee lopullinen saldo, jos tämä nyt ikinä tulee valmiiksi? Etelä-Karjala on melkoisen laaja alue ja kohteita tuntuu putkahtavan kaiken aikaa lisää. Osa siitä on teidän lukijoiden ansiota, koska muutamia uusia minulle tuntemattomia kohteita on ilmoiteltu. Lisääkin saa lähettää, niin autoilukilometrit jäävät vähemmälle...\nMoskovan rauhan rajalinja kesällä 1940\nKuten edellisessä postauksessakin, niin tänäänkin ollaan Rautjärvellä. Tarkemmin Rautjärven Variksenkylässä, missä oli keväällä ja kesällä 1940 vastaava ongelma kuin päivän videossamme. Pitäisikö jäädä vai lähteä? Keväällä ja kesällä 1940 Suomi ja Neuvostoliitto kävivät neuvotteluita maiden välisestä rajalinjasta. Aluksi vallitsi käsitys, että rajalinja jäisi rintamalinjalle eli erittäin kauas Rautjärveltä. Ensimmäiset tiedot muutoksista olivat, että raja kulkisi ikivanhaa Uudenkaupungin rauhan v. 1721 mukaista rajalinjaa, jolloin koko Miettilä jäisi rajan väärälle puolelle. Tämän jälkeen ilmoitettiin, että raja kulkisi suoraa linjaa Enso(Svetogorsk) - Koitsanlahti, jolloin tilanne olisi ollut sama Miettilän osalta.\nTilanne kuitenkin muuttui, kun Neuvostoliitto saneli suomalaisille ehdot rajalinjasta. Enso jäisi kokonaan Neuvostoliitolle ja siihen oleellisesti liittyvänä osana myös Pelkola, minkä vesitorni oli elintärkeä Enson teollisuudelle. Lopulta kun maat pääsivät tilanteesta sopimukseen, niin Neuvostoliitto yllätti siirtämällä rajalinjaa täällä Miettilän Variksenkylässä vähän kauemmaksi. Alkuperäinen rajalle hakattu rajalinja siirtyikin muutamia kilometrejä kauemmaksi. Sen verran neuvostoliittolaisia asia korpesi, että poistuessaan elokuun loppupuolella 1940 täältä Miettilä - Ilmeen tien rajalinjalta, he räjäyttivät rakentamansa vartiotornin maan tasalle. Se tuskin paikallisia asukkaita suuremmin harmitti?\nMuistomerkin pystyttäjistä ja pystytysajankohdasta meillä ei ole tietoa. Lieneekö teillä lukijoilla?\nPäivitys: Sairaslomalla Joensuun keskussairaalassa makaava assitenttimme "Iskä" Pirhonen soitteli "kuumaa linjaa" pitkin Variksenkylään ja selvitti taustoja. Muistomerkki on yksityishenkilöiden pystyttämä ja muistolaattaa olivat kiinnittämässä oman kylän miehet Eino Kiiveri, Eero Varis ja Erkki Vehviläinen.\nKiitokset näistä tiedoista ja pikaista paranemista, jotta ensi suven prätkäreissu toteutuu...\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 18, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 16, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nCarola Häggvist "Främling"\nTämä oli melko rajoilla, että julkaisenko ollenkaan. No koska en jaksa tänään pitempää tarinaa vääntää, niin tulkoon julkaistuksi. Kyseessä on Rautjärven kuntakeskuksen Simpeleen kirkon kupeessa sijaitseva Veteraanipuu. Kyseisen tammen ovat istuttaneet kirkkotarhaan Simpeleen rintamaveteraanit 1.9.1996 ja muistona tästä päivästä, he ovat laittaneet esille pienen muistolaatan.\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 15, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nSlade "Cum on feel the noise"\nUskokaa tai älkää, mutta Willimiestä yritetään tällä hetkellä kovasti painostaa kultturelliksi henkilöksi. Minut haluttaisiin nähdä teatterissa, kansantanhuissa, pantomiiniesityksissä, viulukonsertoissa, Stand Up komiikkaa seuraamassa ja tietysti pölyisiä museoita kiertämässä - taidenäyttelyitä unohtamatta. Tämä muutosprosessi tulee takuulla olemaan hidas ja vaativaakin vaativampi operaatio, kenties jopa mahdoton! Silti, mitä sitä ei Willimieskään tekisi kauniimman sukupuolen miellyttämiseksi, vaikka juuri NÄMÄ kultturellit harrastukset eivät ihan sydämen lähimaastossa sijaitsekaan.\nAloitin kuitenkin tämän vaativan muutosprosessin eilisiltana lähtemällä naapurini "pakottamana" erääseen kulttuuritapahtumaan. Piipahdin assistentti Reinikaisen kanssa SaiPan kotiottelussa ja täytyy sanoa, että kyllä kulttuurielämys silloin tällöin tekee todellakin eetwarttia! Ottelu oli teatteria parhaimmillaan alusta loppuun, isot rujot miehet taistelivat keskenään, simpsakan notkeat jääballerinat esiintyivät erätauolla, Hurriganes soi, kanssani samanhenkisiä kulttuuripersoonia oli tuvan täydeltä ja bonuksena ottelu oli täyttä draamaa alusta loppuun. Lisäksi Stand Up komiikkaakin oli ainakin seisomapaikoilla... mahtava kulttuurielämys!\nTaisin suorastaan innostua näistä kulttuuritapahtumista. Näitä elämyksiä on pakko saada lisää..... Onneksi kuulin eräältä SaiPan kannattajalta, että ainakin 29 vastaavaa tapahtumaa esitetään Kisapuistossa tänä talvena, tuossa todellisessa kulttuuriluolassa! Te kaikki voitte aloittaa muutoksen kanssani, kenties jo seuraavassa ottelussa?\nVaan nyt kulttuuriasiat syrjemmälle ja palataan historian pariin. Suomen suurin rakennelma kautta aikojen on kaikkien Etelä-Karjalaisten hyvin tuntema Salpa-Linja. Näillä nurkilla on vaikea olla törmäämättä sen rakennelmiin, joista olemmekin esitelleetkin jo melkoisen osan. Paljon muitakin yhteydenottoja on tullut erilaisista Salpa-Linjan kohteista, joten lisätäänpä aiempien betonibunkkerien ja pallokorsujen joukkoon yksi vähän erilainen kohde. Kyseessä on Lemillä sijainneen Kärmeniemen tykistöpatterin jäänteet, mitkä Willimies kävi valokuvaamassa helteisenä heinäkuisena päivänä.\nKeskeltä metsäistä mäennyppylää löytyi tykin paikka, mistä olisi tilanteen niin vaatiessa, pystytty kojauttamaan vihulaisen niskaan kranaattia niin Rutolan kuin Luumäenkin Salpalinjan varustusten eteen. Paikka oli siis tarkoin valittu, jotta siitä saataisiin maksimaalinen hyöty tilanteen niin vaatiessa. Mainittakoon, että näitä tykkiasemia on samalla alueella enemmänkin, mutta helteisen päivän takia tyydyin kuvaamaan niistä vain yhden. Lienevät kaikki kuitenkin samanlaisia?\nTalvisodan päättäneen Moskovan rauhan jälkeen Suomi koki olemassaolonsa uhatuksi ja aloitti yhä vieläkin käsittämättömän suuruusluokan hankkeen. Salpa-Linja piti rakentaa Suomen itärajan turvaksi ja näitä rakennelmia on nykyisin koko Etelä-Karjala täynnä. Alueemmehan onkin vankimmin varusteltu alue, koska vihollisen hyökkäyssuunnitelmana oli hyökätä alueen kautta Länsi-Suomeen ja miehittää Suomi. Haaveeksihan tuo jäi, eikä Salpa-linjaa koskaan tarvittu tositoimissa. Silti pelkkä tietoisuus sen olemassaolosta antoi sotilaillemme sisua lisää. Taisteluasemat näillä nurkilla olisivat aiheuttaneet takuulla mittavat tappiot viholliselle ja täällä viimeisellä rintamalla olisi testattu suomalaisten joukkojen sisukkuus puolustaa omaa maataan.\nVaan ennen kuin puolustuslinjaa pääsisi testaamaan, se olisi ensin rakennettava! Hyvin nopeasti talvisodan päättymisen jälkeen Käkisalmen pohjoispuolella sijainneesta Vahtiniemen patterista irroitetut kaksi tykkiä tuotiin Lemille ja sijoitettiin näihin Kärmeniemen patterin tykkiasemiin. Näistä tykeistä muodostettiin Linnoitustykistöpatteristo 1:n 3.patteri. Näistä asemista 152 milliset tykit suojasivat maatamme välirauhan ajan.\nTykin kiinnikkeet törröttävät vielä paikallaan\nSodan tuulien käännyttyä ja jatkosodan alettua, nämä tykit irroitettiin tykkiasemista heinäkuun alkupuolella ja siirrettiin rajaa lähemmäksi Antamoisiin, missä niillä suoritettiin koeammunnat. Elokuun lopulla 1941 ne lastattiin Lappeenrannasta lähtevään junaan ja siirrettiin takaisin alkuperäiselle paikalleen Vahtiniemeen. Täällä ne vartioivat Suomen Laatokan rantaa syksyyn 1944 asti, jolloin ne rauhan teon jälkeen kuljetettiin takaisin Lemin Kärmeniemeen. Lopulta marraskuussa 1944 joukot kotiutettiin ja tykit irroitettiin viimeisen kerran asemistaan ja lähetettiin Parolaan remontoitavaksi. Tämän jälkeen Kärmeniemi on uhmannut hylättynä luonnonvoimia ja odottanut uutta käyttöä, mitä ei onneksi turismia vakavammassa muodossa ole ilmennyt.\nKärmeniemi ja Cannel-tykki taisteluvalmiina kesällä 1941 Kuvan omistaa SA-Kuva\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 13, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nHapporadion "Tavikset" kuvaa hyvin blogin tekijöitä\nViime aikoina on blogiin virranut kaikenlaista palautetta sähköpostien, kommenttien ja tekstiviestien kautta. Palaute on aina hyvästä, koska ilman kritiikkiä toimintaa on melko vaikea kehittää. Ajattelin kuitenkin vähän selitellä asioita...tietenkin itselleni edullisessa muodossa :)\nMennäänpä asiassa kohta kerrallaan. Monet lukijat ovat kyselleet, että koska aion laittaa kohdekarttasivun ajan tasalle. Hiton hyvä huomio. En ole edes ajatellut koko asiaa, koska jokaisen kohteen sijainti löytyy blogin kirjoituksen lopusta. Lupaan kuitenkin laittaa kohdekartan ajan tasalle, mutta se ei kyllä onnistu ihan käden käänteessä. Tehtävä ottaa oman aikansa...kärsivällisyyttä!\nToinen usein kysytty kysymys on, että koska Venäjän moottoripyörämatkan matkakertomus ilmestyy? Tähän on helppo vastata. Ei koskaan. En vaan ole saanut sitä aikaiseksi ja kun tuo matkanjohtajamme julkaisi oman versionsa, niin viimeinenkin motivaatio asiaan meni. Iskän matkakertomuksen voit lukaista täältä. Lisäksi Petroskoissa julkaistavassa Karjalan Sanomissa oli meistä juttua, minkä voit lukaista facebook-sivustoltamme. Kirjoitus julkaistiin elokuun loppupuolella.\nKolmas viime aikoina kysytty asia on blogin oikeassa laidassa oleva "kohdeavaruus", mistä klikkaamalla vaikkapa sanaa muistomerkki, aukeaa kaikki blogissa esitellyt muistomerkit tai ainakin pitäisi! No, tämäkään ei tietenkään toimi vielä lähellekään täydellisesti, koska otin sen käyttöön vasta vähän aikaa takaperin. Ennen kuin kerkiän muuttaa vanhempien kirjoitusten tunnisteita, niin eihän se toimi täydellisesti. Tiedoksenne, että paikannimihaku pelaa, mutta aihepiireittäin suoritettu haku on vielä pahasti vaiheessa...kärsivällisyyttä.\nNeljänneksi pientä kritiikkiä on tullut blogissa julkaistuista musiikkivideoista. Jos et halua niitä kuunnella, niin siirry suoraan tekstiin, koska niitä tulee jatkossakin. Tähän ei siis muutoksia eikä parannuksia ole luvassa.\nLopuksi haluaisin tiedottaa lukijoille, että kun liikutte pitkin ja poikin Etelä-Karjalaa, niin ottakaapa valokuvia ja lähettäkää ne meille julkaistavaksi. Mekään emme tiedä kaikista alueen muistomerkeistä ja luonnonnähtävyyksistä. Lisäksi säästäisimme ajokilometreissä huomattavasti, kun ei tarvitse erikseen vierailla kaikilla kohteilla...luontokin kiittäisi tästä vaihtoehdosta. Vaan nyt asiaan!\nTätä paikkaa oli melko vaikea löytää ja ainoastaan Williladyn terävä näkö pelasti tilanteen, Itse olin jo lannistunut, ettemme löytäisi kohdetta, mutta löytyihän tuo silti. Tosin itse olisin vetäissyt Willimobiililla ohitse kohteesta, mutta tsägällä se löytyi! Kävimme tosin erään maatalon pihalta hakemassa vauhtia. Ystävällinen maalaismies kertoikin paikasta omia näkemyksiään ja kertoi, ettei muistolaatta ole ilmeisesti oikeassa paikassa, koska laatan läheltä ei ole löytynyt mitään asutukseen viittaavaa. Tästä emme ala kiistelemään, koska tietomme aiheesta ovat hatarat, suorastaan olemattomat! No, ei liene ensimmäinen kerta.... tuskin viimeinenkään? Oikeastaan lähes kaikki tietomme ovat kiveen kiinnitetystä muistolaatasta, mistä jokainen lukutaitoinen osaa ne itsekin lukea.\nKaikki olleellinen tieto selviää Simon kiven muistolaatasta\nPaikallinen mahtimies on oman muistolaatan saanut Kuntun sukuseuralta, mutta tässäpä tietomme ovat. Ehkä joku sukuseuran jäsen osaisi tätä asiaa valottaa meillekin?\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 12, 2013 3 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Muistolaatta, Savitaipale\nHaloo Helsinki! "Vapaus käteen jää"\nTänään seuraa jatkoa Willimiehen kierroksille pitkin ja poikin Etelä-Karjalan sankarihautausmaita. Usean aiemman vastaavan esittelyn jälkeen on vuorossa Lemin sankarihautausmaa.\nLemin sankarihautausmaa sotavuosina. Kuvan omistaa SA-Kuva\nLemin kirkkopihalla sijaitsee hieno ja kaunis sankarihautausmaa minne on monen lemiläisen sankarin matka päättynyt. Jos oikein osasin nuo kesäisenä hellepäivänä laskea, niin yhteensä 134 lemiläistä on tänne haudattuna. Iso uhri on kohdannut myös lemiläisiä, kuten muitakin Suomen alueita.\nViivasuorat sankarihautarivistöt kesällä 2013\nHautarivistöjen katveessa on punagraniittinen Viljo Savikurjen veistämä sankaripatsas, mihin on kuvattu rukoukseen polvistunut sotilas ja äiti, joka pitää lastaan sylissä. Veistoksen vasemmassa laidassa on kaiverrettu teksti Jumala - Koti - Isänmaa, 1939 - 1944. Tähän Savikurjen veistokseen liittyy myös muistomerkin oikealla puolella oleva kuparinen risti. Molemmat on paljastettu itsenäisyyspäivänä 6.12.1954.\nSavikurjen sankaripatsas ja siihen kuuluva risti\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 11, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Lemi, Muistomerkki, Sankarihautausmaa\nBrooks and Dunn "Hard workin man"\nOnpa melkoisen väsynyt olo tänään töiden jälkeen. Yllättäen sain jopa jotain aikaankin, eikä päivä mennyt näppäilyksi... No laiska töitään kehuu, joten siirretäänpä ajatukset todellisiin työnsankareihin. Entisen Saaren kunnantalon edessä on nimittäin muistomerkki, joka on pystytetty ahkerille ihmisille. Heidän aikaan saannoksistaan lukiessani nousi mieleen suorastaan häpeä omien urakkahommien saavutuksista. Tämän muistomerkin ansainneet saarelaiset kanavankaivajat ovat tehneet pitkää päivää ja helkkarin rankkaa duunia ilman koneitten apua. Tunnustan, ettei minusta olisi tuollaiseen.\nAntti Neuvosen Kanavankaivajien muistomerkki vuodelta 1980\nNykyiseen Parikkalaan kuuluva Saaren taajama on viime vuosisatojen aikana kokenut monenlaisia muutoksia. Oman itsenäisen kunnan liittäminen Parikkalaan on tietysti iso muutos, mutta on alueella tapahtunut paljon muutakin muutoksia! Koko alueen maisemaa on muokattu ihmisten hyvinvoinnin lisäämiseksi. Alueen järvien vesiä on laskettu kaivamalla lapiopelillä kanavia veden kuljettamiseksi pois. Järven pinnan laskulla on haluttu kehittää alueen maataloutta, lisätä peltopinta-alaa ja saada satoa tuhoavat hallat loppumaan alueelta.\nMuistomerkki kertoo saarelaisten urotöistä\nEsikuvana Saaren asukkaille toimi Pohjois-Karjalan Enosta alkanut järvien pintojen laskeminen. Buumin alkamisvuotena mainitaan v.1743, jolloin Enossa laskettiin Alimmaisen Sarvinginjärven pintaa. Tämän jälkeen alkoi tapahtua muuallakin. Vielä 1700-luvun aikana laskettiin 200 järveä ja kulta-aikana 1800-luvulla yli 1300 järveä. On siinä kaivettu ojaa lapiopelillä!\nKolme sukupolvea kanavankaivajia\nSaarelaiset liittyivät järvenlaskijoiden joukkoon vuonna 1773, jolloin Olli Tiainen ryhtyi kaivamaan kanavaa Pienen rautjärven ja Ylä-Tyrjän järvien välille. Tästä kaikki etenikin vauhdikkaasti, koska vuosien 1835 - 1967 välisenä aikana Saaren alueelta vallattiin järvistä 2700 hehtaaria maata, mistä 1200 hehtaaria otettiin viljelyalueeksi, loppujen muuttuessa metsämaaksi. Kyseessä on siis ollut melkoinen ponnistus alueella. Muutakin hyvää järvien laskuista alueelle seurasi, koska kyläläisten perustamat järvienlaskuyhtiöt olivat Saaren ensimmäisiä taloudellisia yhteenliittymiä. Pääomaksi riitti oma työpanos omalla lapiolla, joka ei ollut todellakaan vähän.\nKanavankaivajien aikaansaannoksia voi käydä kurkkaamassa esimerkiksi Saaren Kirjavalassa, missä on alueelle tehty pari kilometriä pitkä luontopolku kanavan ympärille. Valitettavasti ottamani kuva kaivannosta Kirjavalan sillalta ei ollut mistään kotoisin, joten blogimme parikkalaiset uunituoreet assistenttimme Lea Lapakko ja Pertti Pääkkönen saavat välittömästi ottamansa valokuvat julkaistuiksi. Kiitokset uusille "palkattomille" assistenteille ja toivottavasti saamme teiltä lisääkin kuvia hienoista Parikkalan maisemista. No onhan noita muutamaan julkaisuun vastakin! Kiitokset vielä kerran ja vinkkinä muillekin, että voitte lähetellä kuvianne. Täällä ne joko julkaistaan tai sitten ei...\nKirjavalan kanava (Kuva otettu 7.9.2013 by Lea Lapakko ja Pertti Pääkkönen)\nKirjavalan kanava(Kuva otettu 7.9.2013 by Lea Lapakko ja Pertti Pääkkönen)\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 09, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nFröbelin palikat "Karhunkaatolaulu"\nEilen Willimies Tours seikkaili pitkin ja poikin Rautjärven aluetta. Matkaseurana oli nykyisin vakioassariksi remmiin heittäytynyt Willilady. Pakkohan se oli likalle keksiä tähän matkaan vähän haastettakin, ettei liian helpolla selviäisi. Niinpä tämän reissun vaikeusaste oli kolmosen luokkaa, jos arvostelutaulukkona käytetään perinteistä 1 - 10 asteikkoa. Elikkä melkoisen kesy retkihän tuo oli. Ainoat haasteelliset kohteet sisälsivät pikkaisen puolisääreen upottavassa suossa tarpomista, rikkinäisellä soutuveneellä meloskelua erämaajärvellä, helkkarinmoisessa ryteikössä rämpimistä punkkien kanssa sekä melkoista sekoilua. Unohdin jopa oman iPadini auton takakontin päälle lähtökiireessä! No ei käynyt onneksi mitään...\nMuistolaatta....klikkaa kuvaa isommaksi\nEdellämainittujen pikkuisten vastoinkäymisten lisäksi matkalla sattui paljon mukaviakin asioita. Makkaranpaistoa Hiitolanjoen laavulla virtaavan kosken kuohuja seuraten, visiittejä monilla mielenkiintoisilla kohteilla ja matkan aikana saamillani tiedoilla, että hyvä ystäväni on päässyt pois teho-osastolta ja toipuminen etenee rivakasti. Kaiken kaikkiaan siis hyvä päivä ja mitä parhaimmassa seurassa. Eilen olikin jo puhetta, että porukalla pitää vielä kuvata Imatra ja Ruokolahti, minkä jälkeen valokuvat ensi talveksi ovat kasassa. Tietenkin näitä kohteita putkahtelee vielä esiin pitkin talvea, mutta ensi kesänä kierrellään sitten niitä valokuvaamassa.\nAjattelin kuitenkin tänään julkaista ensimmäisen näistä eilisistä kohteistamme, koska vastaavaan en ole retkilläni törmännyt. Kiitokset tästä muistomerkin esittelystä kuuluu maanmainioille geokätköilijöille. Muuten emme olisi tienneet tästä kohteesta yhtään mitään. Tarkkaa paikkaa meilläkään ei ollut tiedossa, joten lähdimme summamutikassa kiertelemään synkkää rautjärveläistä ryteikköä ja löytyihän tuo kohde lopulta, kunhan ensin olimme repineet punkinpaskiaisia selkänahoistamme irti. Lienen joku hiton punkkimagneetti?\nLopulta keskeltä ryteikköä löytyi karhunkaadolle muistoksi pystytetty muistomerkki laattoineen. Olimme tosi tyytyväisiä, että pääsimme täältä punkkimetsiköstä pois. No sentään muutama valokuva kerittiin nappaamaan ennen poislähtöä.\nMuistomerkki on pystytetty, koska Shevardnadzeksi nimetty karhu kohtasi kohtalonsa tällä paikalla 14.10.1993. isolla porukallahan tuota on jahdattu, mutta Paajasen Väinön ja Nousiaisen Jannen luoteihin tuo 250 kiloinen metsien mörökölli kellistyi. Urotyössä apuna oli myös suomenpystykorva Nalle. Tärkeä juttu on myös se. että tämä karhu oli ensimmäinen luvan kanssa yli sataan vuoteen rautjärvellä kaadettu kontio. Ainoastaan karhun saama nimi Shevardnadze jäi epäselväksi... Ilmeisesti nimi tulee entisestä neuvostoliiton ulkoministeristä, joka toimi Georgian päämiehenä karhun kaatamisen aikoihin. Olisiko ollut vierailulla Suomessa kaatohetkellä?\nKarhun sivuprofiili löytyy myös muistomerkistä\nShevarnadzen, siis karhun, talja on tällä hetkellä Rautjärven Aseman koulun seinällä.\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 08, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nÄskettäin edesmennyt J.J.Cale tietää, että tänään on "Friday"\nTänään oli tarkoitus lähteä oman poitsun kanssa prätkillä Savitaipaleen ABC-asemalle juhlistamaan pihvin ääreen onnistunutta inssiajoa, mutta mönkään meni. Aamusella sain tekstiviestin pojalta, että ei mennyt inssi läpi. Ensimmäinen spontaani reaktioni oli, että Perkele! Sattuipa siihen kollega toimistoni ovelle juuri samalla hetkellä ja selittelyksihän se meni, etten tarkoittanut sinua! Liekö uskonut? Ainakin väitti niin, mutta kai sitä joskus pitäisi hillitä tunteensa paremmin ja käyttää pehmeämpiä ilmaisuita... vaan mistäs minä sellaisia olisin oppinut?\nUFO-kahvilan mainokset ovat vielä paikoillaan\nNo tämä ilta meni sitten entiseen malliin maalla ajoharjoittelun merkeissä, joten tulihan tuota purettua noita viikon paineita bensankäryisissä merkeissä. Toivottavasti käryt haihtuvat, koska huomenna olisi taas yhteinen kuvausreissu vakioassistentti Williladyn kera. Tällä kertaa vuorossa ovat Rautjärvi ja Ruokolahti, mutta tänään esittelemme ensimmäisen kohteen viime viikkoisesta retkestämme. Tämä päivän kestänyt matkahan suuntautui Luumäelle tai paremmin lienee tunnettu nimeltä Bonehill, kuten assistentti Lallo paikkaa on nimittänyt ammoisista ajoista lähtien. Vuorossa siis ensimmäinen Luumäen kohteemme ja aloitammekin lennokkaasti elikkä UFO-hommilla.\nPuiden koosta voi päätellä, että paikka on ollut tyhjillään pitkän tovin...\nNuoruusvuosina minäkin vanhempieni kanssa piipahdin usein valtatie 6:n varressa sijaitsevalla UFO-kahvilassa. Muistikuvat noista 1960- ja 1970-luvun kieppeiltä ovat valitettavasti melkoisen hatarat, mutta sen muistan että kyseessä oli taatusti Lappeenranta - Helsinki välin tunnetuin ja suosituin pysähdyspaikka. Muovista rakennettu rakennus on nyt uhmannut ympäröivää luontoa tyhjillään pitkiä aikoja ja näyttää toimivan nykyisin jonkinlaisena varastona. Lieneekö kahvilan alkuperäinen retrokalusto vielä muovikuplan sisällä? Toista vastaavaa en ole matkoillani nähnyt, mutta mielelläni näkisin jonkun avaavan tämän aikansa maailmankuvaa ja tulevaisuudenuskoa kuvastavan rakennuksen nykyistä parempaan käyttöön. Olisikohan jollain mahdollisuus hyödyntää tätä paikallisena matkailuvalttina?\nVanhan valokuvan UFOn menneistä kulta-ajoista voit kurkata täältä.\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 06, 2013 1 kommentti: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Luumäki, Rakennukset\nTämän päivän postaus hipoo lyhyimmän postauksen maailmanennätystä. Nimittäin Savitaipaleella Tuohikotintien ja Mäntyharjuntien risteyksessä on "Uusi hepokivi", muistona tienliittymän laajennuksen tuhoamasta alkuperäisestä Hepokivestä. Vaikka nuorempana tulikin liikuttua näillä tanhuvilla Heituinlahden Rockpalatsissa, niin tästä en muista mitään... Ehkä jollain olisi muistona jopa valokuva alkuperäisestä Hepokivestä, minne kyläläiset ennen kokoontuivat.\nUusi hepokivi on kuitenkin vuodelta 2007, jonka 25.7 Heituinlahden kylätoimikunta ja Kymen Pioneeripataljoona rakensivat ja paljastivat uuden kolmesta graniittilohkareesta rakennetun Hepokiven. Näinköhän tästä rumiluksesta on kyläläisten uudeksi kokoontumispaikaksi?\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 04, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nHurriganes " On the border"\nSuomen sotilaat kutsuttiin jälleen aseisiin 10.6.1941, jolloin ensimmäisinä saivat käskyn rajakomppaniat. Tänä kyseisenä päivänä perustettiin myös 53.rajakomppania, joka koostui Saaren ja Uukuniemen rajamiehistä. Kyseinen joukko-osasto oli 400 miehen vahvuinen. Kapteeni Martti Avela otti osaston haltuunsa ja johti miehensä taisteluun Uukuniemen Ristilahtea vallattaessa 3-9.7.1941. Helpolla yksikkö ei päässyt myöhemminkään. Joukko-osaston sotapäiväkirjaan voit tutustua täältä.\n53.Rajakomppanian muistomerkki Parikkalan Saaren taajamassa\nKyseinen joukko-osasto on saanut myös oman muistomerkkinsä Saaren taajaman keskustassa sijaitsevaan pienen puistikkoon. Kyseinen muistomerkki on pystytetty Kaakkois-Suomen Rajamieskillan toimesta ja se paljastettiin yksikön perustamisen 40-vuotis päivänä 10.6.1981. Tekijästä en valitettavasti löytänyt tietoa.\nMuistolaatta 53.Rajakomppanian muistomerkin kyljessä\nPosted by Willimiehen jäljillä on syyskuuta 03, 2013 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin


Aihe: Teatterinukkeja (Saapasjalkakissa) Su 11 Syys - 15:03:29\nLukuisista pyynnöistä johtuen: "Piimänne sataa!"\nNyt en enää ihan tarkkaan muista, mutta olisivatkohan nämä nuket tehty vuoden 2004 hujakoilla. Nämä on ainoat mitkä mulla on aktiiviselta keikkailukaudelta jääneet itselleni. Koko tämä näytelmä lavasteineen on ängettynä kellarin kanakoppiin. Koko show mahtuu yhteen noin 100x70x30cm vanerilaatikkoon, jossa on pyörät alla ja kahva mistä kiskoin sitä perässäni.\nKävin keikoilla tämän näytelmän kanssa ympäri Suomea, ja olen esittänyt tämän näytelmän ainakin 150 kertaa.\nPohjoisin paikka missä kävin oli Savukoski, eteläisin Espoo, läntisin luullakseni Rauma, ja itäisin oli Imatra. Näytelmä oli suunnattu n.3vuotiaille ja sitä vanhemmille. Tuommoinen noin 5 vuotias poika oli ehkä se keskeisin kohdeyleisö.\nNuket on valmistettu puusta, vanerista kankaasta, vaahtomuovista ja sellaisesta sinisestä routaeristelevystä (styrofoam).\nPäät ja kädet on vuoleksittu foamista ja päällystetty paperilla, maalattu peiteväreillä, ja lakattu spray-lakalla varovasti. Nuket on uniikki nukkeja, kokonaan käsin valmistettuja vain tätä näytelmää varten. (Nukkeja ei kierrätetä näytelmästä toiseen.) Hiukan niissä alkaa olla kulumisen ja rispaantumisen jälkiä vähän siellä täällä.\nKuvia klikkaamalla pääsee tarkastelemaan niitä suuremmassa koossa.\nRyhmäpotretti. Tässä näkyy hyvin nukkekatraan suunnittelemiseen liittyviä ideoita. Kaikki ihmishahmot on jollain tavalla saman muotoisia. Tässä näytelmässä tein kaikille tuommoiset linnun nokkaa muistuttavat klyyvarit. Kasvojen maalauksessa olen myös yrittänyt löytää jotain sellaista yhteneväistä kaavaa, että myllärin nuorin poika, eli Carabasin markiisi, on se perusväri, Siitä kunigasperheeseen päin väri on valkoisempaa vaalean siniseen taipuvaa ja hahmon iän mukaan harmaampaa, ja mylläriperheeseen päin mentäessä punaisempaa ja taas iän mukaan harmaampaa. Vanhin ukkeli on vanha isä mylläri, joka on jo aivan pölyn harmaannuttama ja iän kutistama.\nMyllärit ovat säkkejä, ja samoja säkkejä hyödynnetään muualla näytelmässä ilman päitä. Päät ovat kiinni heftaneulalla. Mylläri poikineen vain vilahti näytelmän alussa, joten en erityisemmin panostanut näihin nukkeihin.\nKissa joka sai ristimänimekseen Koperniikkus. Pää on tässäkin foamia, mutta siihen on liimattu kangas päälle. Kankaan saumat on tungettu liiman kanssa foamiin tehtyihin viiltoihin. Mitään ei ole ommeltu. Kroppa on vaahtomuovia jonka päälle on puettu kissahaalari.\nKuningas Pottunokka Ensimmäinen. Ei käsiä, pelkkä vaahtomuovikeko, johon pää on laakeroitu kiinni. Tämä tyyppi ei trvitse kättä koko näytelmässä jote en sitten tehnyt sellaista. Nyt kun katsoin tota, niin vähän etäisesti näyttää Rowan Atkinsonille. "Hyvää päivää teidän armonne, Teidän majesteetillinen pottunokkaisuutenne!"\nPrinsessa Hernenekku, Joka taitavasti on kietonut kuninkaan pikkusormensa ympärille. Yritin tehdä tstä mahdollisimman ihastuttavan. Omasta mielestäni onnistuin. Olen itsekin vähän pihkassa Prinsessaan.\nMyllärin nuorin poika. Myöhemmin Carabasin Markiisi (Tai Marakassin Garpaasi, kuten kuningas häntä kutsui. Myös "Haravoisin Varpaasi" taisi olla näitä kuninkaallisia väärinkäsityksiä...)\nMarkiisi ja Prinsessa. Näytelmän lopussa nämä kaksi suutelevat toisiaan oikein piinaavan hitaasti, arasti ja nolosti. Tytöt katsomossa huokaavat ja pojilta pääsee erilaisia inhoa ilmaisevia huudahduksia. Lastentarhan tädit tirskuu ja kohottelee kulmiaan.\nPaha Vihreänaamainen Noita, josta Vanha Mylläri varoitti poikiaan näytelmän alussa, ja joka sitten lopussa pelottelee kaikki henkihieveriin, ja jonka kissa sitten syö huijattuaan noidan muuttumaan hiireksi.\nToiseksi pelottavin nukke mitä olen koskaan tehnyt. Nukke on naamionukke. Vähän niinkuin huppari jonka ripustat hupusta päähäi roikkumaan niin että hupparin selkä osoittaa eteen päin. Hupun takaraivoon on liimattu tuo naamio, suun kohdalla reikä mistä näen ulos, ja omat käteni työnnän hihoista ulos ja kuristan Kissa Koperniikkusta.\nOliskohan siinä ollut kaikki.. Hmm Kysyttävää?\nAihe: Vs: Teatterinukkeja (Saapasjalkakissa) Ma 12 Syys - 9:58:22\nTaivas varjele ei ole tosiaankaan kysyttävää\nUpeita hahmoja kaikki, varsinkin tuo kuningas on ihanan ilmeikäs. Ja prinsessa on suorastaan namupala ei ihme, että häneen ihastuit.\nAihe: Vs: Teatterinukkeja (Saapasjalkakissa) Ma 12 Syys - 23:43:56\nHerranen aika! Ihan tässä jää sanattomaksi.\nOletpas tosi taitava\nLikka on just sopivan ikäinen ja se on ollut tosi intona kun ovat hoidosta olleet joku kerta katsomassa nukketeatteria. Voin vaan kuvitella miten innoissaan esitystäsi katsoneet lapset ja taatusti hoitotäditkin on ollut ja toi pelottava nukkehan on ihan piste iin päälle. Jälkeenpäin kotona kysellään voiko niin oikeesti tapahtua\nAihe: Vs: Teatterinukkeja (Saapasjalkakissa) Ti 13 Syys - 21:04:05\nVoi kuningas pottunokka\nMiten kauan tuollaisen nuken tekemiseen suunnilleen menee?\nAihe: Vs: Teatterinukkeja (Saapasjalkakissa) Ke 14 Syys - 2:19:38\nVähän riippuu mallista ja siitä tarvitseeko nukke käden vai tarvitseeko se käden jolla pitää pystyä tarttumaan johonkin, pitääkö silmien liikkua päässä vai miten..\nHarjoitusnuken tekee suunnilleen päivässä, mutta tämmöinen ihan ehta esitysnukke vie viidestä kymmenen normaali työpäivää. Voi viedä enemmänkin tai jos on ihan yksinkertainen niin vähemmän. Tämän näytelmän tekemiseen taisi lavasteineen ja laatikoineen mennä kaikkiaan kolmisen kuukutta.\nJoskus pään muodot löytyy foamista nopeasti ja joskus niitä taas joutuu haeskelemaan. Joskus vaatteeksi riittää rätti ja joskus on räätälillä teetetty ihan mitta-pukukin.. Jokainen nukke on yksilö ja tehty vain yhteen rooliin yhdessä näytelmässä.\nAihe: Vs: Teatterinukkeja (Saapasjalkakissa)


Vastaa käyttäjälle Vesa-Pekka Lastikka\tPeruuta vastaus\n9 kommenttia artikkeliin Mimmikiintiöt ja paluu kabinettikulttuuriin\nErittäin hyvä kirjoitus jälleen Elina.Kiitos! Best Regards VP\nTietääkö EU parlamentti omistajia paremmin, millainen hallituskokoonpano on optimaalinen? Jos ei tiedä niin mitä ne tälläistä menee päättämään. Jos taas EU parlamentti tietää omistajia paremmin, niin hallitusten nimittäminen kannattaisi siirtää kokonaan EU-parlamentille. Näin samalla säästetään, koska yhtiökokoukset voidaan tarpeettomina jättää pitämättä.\nJaana Raussi sanoo:\nKun katselin pari viikkoa sitten televisiossa yleiskuvaa Slush-tilaisuudesta, en voinut kuin sääliä niitä muutamia yrityksiä, jotka sieltäkin aikanaan ponkaisevat niin pitkälle, että tarvitsevat hallitusta. Mistähän ne repivät sen 40 % päteviä henkilöitä. Etenkin kun olen kuullut valitusta sitäkin, että hallituksiin on joissakin tapauksessa otettu esim. HR-väkeä, josta sentään yleensä löytyy naisia. Siis moitittavan siksi, että on otettu naisia, jolla ei ole substanniosaamista ja jotka edustavat vain pehmeitä arvoja, No niin kai…\nKoominen tuo 40 % on siksikin, ettei se luultavasti perustu yhtään mihinkään järkevään vaan on poliitikoiden kaupankäynnin tulos. Nyt sillä aletaan käymään kauppaa hallituspaikoista.\nSikäli, kun olen joitain uutisia ymmärtänyt, tämä uusi sääntö jotenkin yrittää tarkoittaa naisen suosimista miehen kustannuksella tilanteessa, jossa on kaksi yhtä pätevää. Jos näin on, siitä päästään siihen, tuleeko sellaisia tilanteita lopulta koskaan vastaan. Jos ei tule, laki on tarpeeton, mutta haitallinen avatessaan oven myöhemmille lain kiristyksille ja byrokratialle selvityksineen (”miksi valitsitte miehen?”).\nMun mielestä kiintiöllä on pointtinsa. Naisia jää valitsematta avain- ja muille paikoille ainoastaan stereotypioiden takia. Eli nainen, jolla on sama pätevyys ja kokemus kuin miehellä jää valitsematta sen takia, että on nainen. Ongelman juuret ovat paljon syvemmällä historiassa ja kulttuureissa kuin näissä kiintiöissä, mutta kiintiöt auttavat tasoittamaan tietä parempaan tulevaisuuteen.\nTässä hyvä video mielipiteeni tueksi.http://www.youtube.com/watch?v=oLTfuWR2up8\nTodentaa vaan sitä, ettei EU:lla ole oikeastaan elämisen oikeutusta ellei se pääse irti postneuvostoliittolaisesta tavastaan keksiä ongelmia, jotka poistuvat luonnollisesti kun\naikaa kuluu. Ei naisten tule saada sukupuolensa perusteella valtaa yksyisomisteisissa yhtiöissä.\nMikä ryhmä seuraavaksi laitetaan ohitusraiteelle? Vai laadfitaanko sääntö, että naisille täytyy myydä\nvähintäin 40% yhtiön omistuksesta parlamentin määrittämään ”oikeudenmukaiseen hintaan”.\nMarkkinat eivät aina toimi täydellisesti, näkymättömällä kädellä ei aina ole täyttä informaatiota. Tämä on näytetty toteen myös naisten syrjäänjättämisen osalta, esimerkkinä yhdysvaltalaiset finanssianalyytikot 1990-luvulla Harvardin proffan Boris Groysbergin tutkimuksissa. (Groysberg vierailee tiuhaan Suomessa.)\nPäätetty 40% kiintiö nostaa kuitenkin naisten kysynnän tasolle, jolla hallituksiin tullaan varsin kapealla kokemuksella ja taustalla. Norjassa naiskiintiö on ollut käytössä vuoden 2008 alusta, ja siellä muutoksen aikana nopeimmat opportunitisti päätyivät täysipäiväisiksi 6-8 pörssiyhtiön hallituksessa istuviksi hallitusammattilaisiksi. Norjassa hallituksessa istuvien naisten lukumäärän nopea kasvu on linkitetty ko. yhtiön arvon alenemiseen esim. University of Michiganin Dittmarin ja Ahernin tutkimuksessa. (http://www.bus.umich.edu/newsroom/articledisplay.asp?news_id=18682)\nEU-virkamiehen sisällyttäminen hallituksiin heitetään ehkä humoristisena uhkakuvana. Minun mielestäni se on todellinen uhka. Eikö EU:n näkökulmasta hommat toimisikin paremmin, jos jokaisessa tietyn kokoluokan yhtiössä olisi EU-juristi valvomassa, että kaikki sujuu laillisesti ja kestävän kehityksen mukaisesti?\nHyvä kirjoitus Elina!\nKiintiöthän koskevat jo nykyisin hallinnon päättäviä elimiä, mutta ainoastaan näitä. Tästä on seurannut, että esimerkiksi tasa-arvovaltuutetun toimiston työntekijöistä 100 % on naisia. Tämäkään ei mielestäni ole mitenkään vakavaa, mutta se on, että 100% henkilökunnasta on feministejä, jotka siis jo määritelmällisesti hakevat yksinomaan naisen aseman parantamista suhteessa miehiin ja sulkevat silmänsä miesten ongelmilta. Ehkäpä tuonkin voisin vielä sietää, mutta feministit sulkevat silmänsä myös pienten poikien ongelmilta. Miten kukaan ihminen voi olla noin sydämetön ja sokaistunut omasta ideologiastaan? No, taisin vastata omaan kysymykseeni. Ideologia sokaisee.\nLoppukevennyksenä valtion toimikunta, joka pohti hirvenmetsästystä. Toimikuntaan piti saada 40 % naisia, mutta ei löytynyt ainuttakaan varteenotettavaa osaajaa naisista, no nimitykset kuitenkin tehtiin. Kenen etua tällainen toiminta palvelee?\nVarsinaisna loppuhuipennuksena jätän mietittäväksi kuinka todennäköistä on, että aatteellisen yhdistyksen puheenjohtajaksi valitaan henkilö, joka ei henkilökohtaisella tasolla ja teoissaan ole aatteen takana? Esimerkiksi voisiko Suomen metsästäjien puheenjohtajana toimia henkilö, joka ei ole koskaan metsästänyt ja joka ilmoittaa, että ei aio koskaan niin tehdäkkään? Tai voisiko Setan puheenjohtajana toimia…\nRisto A. sanoo:\nHeräsin tuossa yksi aamu ja totesin kauhukseni ymmärtäneeni mikä yleisvasemmistoa ja laajasti yhteiskuntia Euroopassa oikeasti riivaa. Ei ymmärretä syy-seuraussuhteita – jokainen edessä oleva asia on itsenäinen subjekti, mikä on olemassa itsenään vailla historiaa tai seurauksia. Tämä tarkoittaa sitä, että jos esim. puutarhaletku syöksee vettä pihalle valtoimenaan, _kukaan_ ei osaa seurata letkua ja katsoa missä on hana, eikä suinkaan pääse sinne asti, että voisi kääntää hanan kiinni. Vesi vain tulee maailmaan ikään kuin ex nihilo – tyhjästä. Veden tuloa ei saada loppumaan ja pihalla vallitsee kauhea hätä.\nPörssiyritykset tulevat ihan samalla tavalla yleisvasemmistolle ja Eurooppalaisille laajasti ex-nihilo maailmaan. Niissä istuu miehiä päättämässä asioita, jotka ei ole tulleet mistään eivätkä ole menossa minnekään, vaan ovat tulla tupsahtaneet asemaansa yksinkertaisesti ex-nihilo. Näillä miehillä ei ole mitään syitä ikään kuin olla asemassaan. He vain ovat. Jollain tavalla aistitaan, että pääjohtajan asema tai pelkkä hallituspaikka on kivoja asioita – mistä ajatellaan, että siihen voi asettaa kenet tahansa ”ihan samalla tavalla” ex-nihilo ja siten voidaan jakaa kivaa juttua.\nTähänkin Elinan hienoon kirjoitukseen suhtaudutaan vain yksittäisenä tapauksena, mikä ei liity mihinkään ja minkä ei oleteta johtavan mihinkään (kun ei ymmärretä ollenkaan, että asiat ylipäätään tulee jostain ja johtaa johonkin) ja loppupäätelmässä yleisvasemmisto ja eurooppalaiset laajasti näkee vain Elinan rähjäämässä. Eivät yhdistä Elinan esittämiä asioita mihinkään, tämä on heille vain yksi itsenäinen tapaus.\nEn tiedä mitä helkkaria suomalaisille ja eurooppalaisille laajasti on tapahtunut, mutta yleinen ÄO on alle debiilin. Varma juttu.\nKansanedustaja Lepomäki on työskennellyt aikaisemmin 11 vuotta rahoitusalalla eri Pohjoismaissa ja Lontoossa. Hän on tietotekniikan diplomi-insinööri ja kauppatieteiden maisteri kansantaloustieteestä. Lepomäki on ollut Liberan hallituksen puheenjohtaja 2015-2021


Vikatikki: Aina ei kaikki suju\nTänään pidin vapaapäivän. Kolmatta päivää olen flunssassa, ja olotila on ollut kaikkea muuta kuin ihana. Tänään sitten nukuin vähän pidempään, ja kerkesin jo päikkäritkin ottaa, joten eiköhän olokin tästä pikkuhiljaa parane. Tein aamulla yhden korun, mutta siitä tuli ruma, joten tuolla se saa hävetä työpöydän nurkalla kunnes päätyy purkuun. Oli sitten pakko ottaa uusinta, kuten hevoshommissakin sanotaan, heti pitää hypätä uudelleen satulaan jos sattuu putoomaan. Joten tein toisenkin korun:\nJa tätäkin pitää muokata, tuo ihana egyptiläinen kristalli siirtyy pykälän toiseen suuntaan, hölmöä kun on tuolleen keskellä. Korussa siis Oilia, ihana egyptiläinen iso kristalli ja Helmiliinan makeanveden helmiä. Ja kuvaus alustana virkkaajamestari äitini tekemä liina.\nVika on varmastikin tällä hetkellä hieman hektisemmissä tunnelmissa lapsilauman keskellä. Olisipa hauska saada pitkästä aikaa koko serkuslauma kasaan, näitä kun on yhteensä 10 kappaletta näitä minun puolen serkuksia. Voisipa vaikka suunnitella jotain treffejä tälle kesälle.\nLomaan on aikaa vielä kolme viikkoa. En ole mikään mestari mitä lomailuun tulee, aivan varmasti jotain työhommia tulee lomallakin tehtyä (ei kai mies käy tätä lukemassa?!), ja ainakin harrastuksia ja muuta tekemistä tulee lomalle haalittua. Mutta kiireettömiä aamuja odotan! Vieläkun saisi auringon edes silloin palaamaan taivaalle...\nNyt lähden siirtämään tuota kristallia, se on moi.\nLähettänyt Vika klo 8.47\nTunnisteet: koruja, virkattua


Disco duro-1227746987223600-9 by paola_3519 373 views\n1. OPISKELIJOIDEN TYÖSKENTELY TAPAHTUMISSA Johdanto Osaamisen ja ammattitaidon kehittymisen kannalta käytännön kokemuksen hankkiminen autenttisissa työtehtävissä on keskeinen oppimisen muoto ja sen vuoksi työharjoittelut, työssä oppiminen, käytännön projektityöt, alan ammattilaisten vierailuluennot ja muut elävät elinkeinokontaktit ovat olennainen osa opetusta sekä toisen asteen opetuksessa että ammattikorkeakouluopetuksessa. Tapahtumamatkailun uudet rakenteet –hankkeeseen liittyen on sovittu, että opiskelijoiden työskentelystä tapahtumissa laaditaan yhteistyömalli, jota noudatetaan sellaisissa tilanteissa, joissa opiskelijoiden tapahtumatyöskentely liittyy heidän opintoihinsa. Yhteistyön osapuolina ovat tapahtumia tuottavat ja toteuttavat organisaatiot sekä hankkeessa mukana olevat oppilaitokset Savon ammatti- ja aikuisopisto (Sakky) sekä Savonia-ammattikorkeakoulu. Näistä SAKKY edustaa toisen asteen koulutusta, joka kuvion 1. mukaisesti jaetaan ammatillisiin perustutkintoihin sekä ammatti- ja erikoisammattitutkintoihin. Ammatillisen koulutuksen tavoitteet Laki ammatillisesta koulutuksesta (630/1998 5-6 §) määrittelee toisen asteen ammatillisen koulutuksen tavoitteet seuraavasti: ”Ammatillisen peruskoulutuksen tavoitteena on antaa opiskelijoille ammattitaidon saavuttamiseksi tarpeellisia tietoja ja taitoja sekä valmiuksia itsenäisen ammatin harjoittamiseen. Ammatillisessa koulutuksessa tulee ottaa erityisesti huomioon työelämän tarpeet. Koulutusta järjestettäessä tulee olla yhteistyössä elinkeino- ja muun työelämän kanssa. Ammattikorkeakoulutuksen tavoitteet Ammattikorkeakoululain (351/2003 ja muutos 564/2009) 4 ja 5 § mukaan: ”Ammattikorkeakoulujen tehtävänä on antaa työelämän ja sen kehittämisen vaatimuksiin sekä tutkimukseen, taiteellisiin ja sivistyksellisiin lähtökohtiin perustuvaa korkeakouluopetusta ammatillisiin asiantuntijatehtäviin, tukea yksilön ammatillista kasvua ja harjoittaa ammattikorkeakouluopetusta palvelevaa sekä työelämää ja aluekehitystä tukevaa ja alueen elinkeinorakenteen huomioon ottavaa soveltavaa tutkimus- ja kehitystyötä sekä taiteellista toimintaa. Tehtäviään hoitaessaan ammattikorkeakoulujen tulee edistää elinikäistä oppimista. Ammattikorkeakoulut antavat ja kehittävät aikuiskoulutusta työelämäosaamisen ylläpitämiseksi ja vahvistamiseksi. Ammattikorkeakoulun tulee tehtäviään suorittaessaan olla erityisesti omalla alueellaan\n2. yhteistyössä elinkeino- ja muun työelämän sekä suomalaisten ja ulkomaisten korkeakoulujen samoin kuin muiden oppilaitosten kanssa. Opetussuunnitelmat Opiskelijoiden opinnot ovat kokonaisuus, joka tähtää ammattitaidon peruselementtien tietojen, taitojen ja oikean asenteen kehittymiseen ja kasvamiseen opintopolun aikana. Suomalainen koulutusjärjestelmä perustuu rakenteellisesti konstruktivistiseen oppimiskäsitykseen, minkä mukaisesti oppiminen on koko opintopolun ajan kestävä jatkumo. Tämä tarkoittaa sitä, että aikaisemmin opitun päälle rakennetaan uutta ja opiskeltavat asiat linkittyvät vähitellen kokonaisuudeksi. Lopputuloksena pitäisi syntyä valmiudet toimia elinkeinossa koulutusta vastaavissa tehtävissä sekä valmiudet jatkaa oppimista.\n3. Opintoihin on laadittu oppilaitoskohtaisesti opetussuunnitelmat, joiden mukaisesti opetus ja opiskelu toteutetaan. Toisen asteen oppilaitoksissa (SAKKY) tutkinnon perusteet annetaan opetushallituksen (OPH) määräyksenä ja näiden perusteiden pohjalta laaditaan oppilaitoskohtainen opetussuunnitelma. Ammattikorkeakouluissa (Savonia) opetussuunnitelma laaditaan oppilaitoksessa käyttäen apuna elinkeinon asiantuntijoita, alueellisia viranomaisia ja ennakkointitietoa työelämän tarpeista. Opintojen rakenne Opetussuunnitelmissa määritellään opintokokonaisuuskohtaisesti sekä opintojaksokohtaisesti tavoiteltava osaamistaso sekä arviointikriteerit, joiden perusteella saavutettua osaamista arvioidaan. Opintojaksojen ja opintokokonaisuuksien sisällä määritellään myös oppimistapahtumat eli ne tavat, joilla opiskelijoille tarjotaan mahdollisuus oppia ja päästä asetettuihin osaamistavoitteisiin. Sekä toisen asteen tutkinnot että ammattikorkeakoulututkinnot sisältävät perusopintoja, ammatillisia opintoja ja syventäviä opintoja. Lisäksi molemmilla tasoilla on pakollista käytännön harjoittelua; toisen asteen tutkinnoissa työssäoppimista ja ammattikorkeakoulututkinnoissa harjoittelua. Molemmilla asteilla opiskelijat tekevät opintojensa lopussa laajemman kartoituksen, selvityksen, tutkimuksen, projektityön tai kehittämishankkeen. Nämä päättötyöt tai opinnäytetyöt tehdään itsenäisesti joko yksilö- tai parityönä opettajan ohjauksessa. Yhteistyön muodot Opetussuunnitelmien käytännön toteutuksia suunniteltaessa opettajalla on mahdollisuus valita asetettuja oppimistavoitteita parhaiten palvelevia oppimistapahtumia ja –menetelmiä. Seuraavassa on esitelty parhaiten työelämän kanssa yhteistyössä toteutettaviksi soveltuvia yhteistyömuotoja: 1)OPINTOJAKSOIHIN SISÄLTYVÄ PROJEKTITYÖSKENTELY Opintojaksoihin tai opintokokonaisuuksiin voidaan sisällyttää erilaisia projektitöitä. Ne voivat olla laajoja, pitkäkestoisia kokonaisuuksia, joihin osallistuu useampi opiskelija tai pienempiä yksittäisten opiskelijoiden tekemiä tehtäväkokonaisuuksia. Projektityöskentelynä opiskelijat voivat osallistua tapahtuman valmistelu-, suunnittelu- ja markkinointitehtäviin ennen tapahtumaa oppilaitoksessa tai työskennellä tapahtuman aikana tapahtuman eri toimintapisteissä.\n4. 2) Työssä oppiminen (SAKKY) Ammatillisissa oppilaitoksissa työssäoppimisen tavoitteena on perehdyttää opiskelija alan keskeisiin työtehtäviin sekä taitojen ja tietojen soveltamiseen työelämässä. Työssäoppiminen valmentaa opiskelijaa alan erilaisiin käytännön työtehtäviin ja antaa hänelle valmiuksia toimia työyhteisön jäsenenä kehittäen hänen ammatillista kasvuaan. Työssäoppimisen tulee täyttää sille asetetut ammatilliset vaatimukset riittävän monipuolisesti antaen opiskelijalle myös mahdollisuuden henkilökohtaisten taitojen mukaiseen ammatillisen osaamisen kehittymiseen. Työssäoppimista ohjaa aina opiskelijan ammatinopettaja. Työssäoppimisesta tehdään sopimus, jonka kaikki sen osapuolet: työpaikka, oppilas ja oppilaitos allekirjoittavat. Työssäoppimista arvioidaan yleensä näytöllä, johon oppilas on perehdytetty ennen työssäoppimisen alkua ja johon myös työpaikka perehdytettään. Näytöistä on valmis materiaali, jossa on ohjeet ja arviointikohteet sekä arviointikriteeristö. Työssäoppimista on koko tutkinnossa yhteensä 23 ov, joka jakaantuu kolmeen osaan (5-13 opintoviikkoa) kunkin tutkinnonosan tavoitteiden ja jaksotuksen mukaisesti. Työaika kyseisille jaksoille määräytyy kunkin työpaikan työehtosopimuksen mukaan. Opiskelija tekee ensimmäisen työssäoppimisen oppilaitoksen omissa palvelupisteissä tai oppilaitoksen ulkopuolella elinkeinossa, seuraavat kaikki elinkeinossa. Jokaiselle työssäoppimisjaksolle ovat omat tavoitteet, noudattaen osaamisen kehittymistä opintojen edetessä sekä oppilaan opiskelujen sisältöjen valinnoista. 3) Harjoittelu (Savonia-ammattikorkeakoulu) Ammattikorkeakoulussa harjoittelun tavoitteena on perehdyttää opiskelija ohjatusti alan keskeisiin työtehtäviin sekä tietojen ja taitojen soveltamiseen työelämässä. Harjoittelu syventää opiskelijan tietoja ja taitoja, valmentaa häntä alan erilaisiin käytännön työtehtäviin ja tukee opiskelijan ammatillista kehittymistä sekä koulutusohjelman tavoitteiden saavuttamista. Harjoittelun tulee olla riittävän monipuolista ja sen tulee muuttua edetessään haasteellisemmaksi. Harjoitteluksi soveltuvan työn tulee tukea opiskelua ja mahdollistaa opiskelun kautta saatujen tietojen ja taitojen soveltamista käytäntöön. Harjoittelun aikana opiskelija saa kokemusta matkailu- ja ravitsemisalan eri ammateissa vaadittavista pätevyyksistä ja voi arvioida omaa osaamistaan (Harke). Savonia-ammattikorkeakouluopiskelijan harjoittelun kokonaislaajuus on 30 opintopistettä jakautuen perusharjoitteluun ja syventävään harjoitteluun. Kumpikin on laajuudeltaan 15 opintopistettä eli yhteensä 400 työtuntia ja harjoittelu suoritetaan pääsääntöisesti yhdessä yrityksessä. Kokonaisajasta osa kuluu harjoitteluraportin kirjoittamiseen. Perusharjoittelussa tehdään yleensä rutiinitöitä ja syventävässä harjoittelussa työtehtävien tulee olla vaativampia suunnittelu-, kehittämis- tai esimiestehtäviä.\n5. 4) Opinnäytetyö/päättötyö (toinen aste) Opinnäytetyö on 2ov laajuinen. Työssään opiskelija osoittaa eri osaamisalueiden kokonaisvaltaista hallintaa. Työ voi muodoltaan olla esim. pienimuotoinen markkinointitutkinus, tuotekehittelyprosessi, projekti, tapahtuman järjestäminen tai osa siitä, selvitys jostain ilmiöstä/asiasta tms. Työstä tehdään aina kirjallinen osa. 5) Opinnäytetyöt (ammattikorkeakoulu) Opinnäytetyön tavoitteena on kehittää ja osoittaa opiskelijan kykyä soveltaa tutkimustietoa ja käyttää valittuja menetelmiä työelämän ongelmien ratkaisemiseen sekä valmiutta itsenäiseen asiantuntijatyöhön (Asetus ammattikorkeakouluista 352/2003). Opinnäytetyönä opiskelijat voivat tehdä esimerkiksi asiakastyytyväisyystutkimuksia, tuotesuunnittelu/ - kehitysprojekteja tai vastaavia laajoja tehtäväkokonaisuuksia. Opinnäytetyön tulee sisältää vahvaa teoreettista tietoa ja sen käytännön soveltamista. Opinnäytetyön laajuus on 15 opintopistettä. Yhteistyön käytännön toteutus Tapahtumajärjestäjä voi ottaa yhteyttä oppilaitokseen ja sopia yhteistyöstä joko opettajien tai koulutuspäälliköiden kanssa. Oppilaitoksissa yhteisten toteutusten koordinaattoreina ja opiskelijoiden ohjaajina toimivat tapahtumatuotantoon liittyvien opintojaksojen ja kurssien opettajat. Tällä hetkellä yhteyshenkilöt ovat: Savon ammatti- ja aikuisopisto Sakky: Hannele Hartikainen, 044 785 4810 Päivi Snellman, 044 785 3328 Savonia-ammattikorkeakoulu / Matkailu- ja ravitsemisala: Riittamaija Pulli, 044 785 785 6062 Jorma Korhonen, 044 785 6015 Koulutus- ja kehittämispäällikkö Tarja Paukkeri, 044 785 5367\n6. Aikataulu Opetuksen toteutus kaikissa muodoissaan suunnitellaan hyvissä ajoin ennen toteutusta. Opiskelu etenee lukuvuoden aikana jaksoina ja jakson alkaessa koko jakson toteutussuunnitelma on tehty ja sen muuttaminen saattaa olla hankalaa. Käytännössä esimerkiksi syyslukukauden opintojaksoihin liittyvistä projekteista ja muista yhteistyökuvioista tulisi sopia ainakin alustavasti jo keväällä ja vastaavasti kevätlukukauden toteutuksiin liittyvistä tarpeista tulisi opettajalla olla tieto jo edellisenä syksynä. Tämän vuoksi on tärkeätä, että mahdollisesta yhteistyöstä päästäisiin sopimaan mahdollisimman ajoissa ennen haluttua toteutumisajankohtaa. Toisen asteen opiskelijoiden työssäoppimisjaksot jakaantuvat koko lukuvuodelle. Opiskelijat osallistuvat työprojekteihin myös osana varsinaista opetusta. 1. vuoden matkailuvirkailijaopiskelijoiden työssäoppimisjaksot: 1.-31.5. ja 1.12. – 28.2. 1. vuoden matkailupalveluiden tuottajaopiskelijoiden työssäoppimisjaksot: 15.2. – 15.4. 2. vuoden matkailuvirkailijaopiskelijoiden työssäoppimisjaksot 15.8. – 31.9. 2. vuoden tuottajaopiskelijoiden työssäoppimisjaksot: 15.2. – 31.5. Ammattikorkeakouluopiskelijoiden harjoittelut sijoittuvat yleisimmin kesäkaudelle (touko-syyskuu), mutta harjoittelun voi tehdä muulloinkin, mikäli sopiva harjoittelupaikka ja työtehtävät löytyvät. Opiskelijoiden perehdyttäminen ja arviointi Opiskelijoille tulee järjestää perehdyttäminen, jonka avulla opiskelija pystyy hahmottamaan tapahtuman peruskonseptin: Kuka? – järjestävä organisaatio ja sen esittely Miksi? – tapahtuman tavoite (tapahtuman taustaorganisaation tavoitteet, tapahtumaorganisaation tavoitteet) Mitä? – tapahtuman sisältö (tuote/palvelut) Missä? – paikka Milloin? – ajankohta\n7. Kenelle? – asiakas- /kohderyhmä(t) Miten? – järjestävän yhteisön tapa toimia (toteutusorganisaatio + resurssit), sidosryhmät, sponsorit, budjetointi, turvallisuussuunnittelu Mielikuva? – järjestävän yhteisön ja kumppaneiden imago, tavoiteimago ja niiden mittaaminen Opiskelijoiden työskentely tapahtumassa tulee arvioida. Harjoitteluissa käytetään arviointilomaketta ja myös opinnäytetöissä on käytössä erillinen palautelomake toimeksiantajalle. Projektitöissä sovitaan arvioinnista erikseen opettajan kanssa. Opettajan, opiskelijoiden ja tapahtumajärjestäjän kesken on hyvä järjestää palautekeskustelu työn tultua valmiiksi. Kaikissa yhteistyömuodoissa erillinen työtodistus opiskelijalle on paikallaan.


Suklaapossu: Piparitaikinan makuiset pehmeät fudget\nLopputulos oli, että fudge jäin hieman liian pehmeäksi. Tutustuin vasta keittämisen jälkeen tarkemmin karkkien keittolämpötiloihin ja 120 astetta tai hieman päälle, olisi ehkä ollut parempi lämpö näille. Ensi kerralla sitten :) Keittoajan lisäksi toinen syy fudgen pehmoiseen rakenteeseen löytynee tomusokerin määrästä. Nimittäin huomasin vasta jälkeenpäin laittaneeni sitä 2-kertaisen määrä.. Vaikka namit eivät olleetkaan täydellisiä rakenteeltaan, niin ne katosivat jääkaapista siitä huolimatta nopsaan. Ensi kerralla vaan keittämistä hieman pidempään ja tomusokeria vähemmän, niin eiköhän onnistu paremmin :)\nMausteita laitoin aika reippaasti, ja makeisista tuli omaan makuuni sopivia. Makeisten teko sokerin keittämisineen on niin mielenkiintoista, että näitä testi-versioita on tulossa vielä lisää jossain vaiheessa :) Tässä tulee ohje näihin piparitaikinan makuisiin nameihin.\nSulata rasva paksupohjaisessa kattilassa. Lisää kerma, glukoosisiirappi, tumma siirappi, talous- ja fariinisokeri. Kuumenna ja keitä sekoittaen keskikovalla lämmöllä noin 20 minuuttia (alk.per 15 min.), kunnes mittari näyttää 116 astetta. Ota kattila liedeltä ja anna jäähtyä 5 minuuttia.\nSekoita tomusokeri, suola, kaneli, neilikka, maustepippuri ja vesi keskenään tahnaksi ja lisää heti seokseen. Kaada massa leivinpaperilla vuorattuun astiaan (esim. 15 x 15 cm) ja anna jähmettyä nelisen tuntia tai yön yli, kunnes toffee on leikattavissa. Leikkaa paloiksi. Halutessasi kääri palat kelmuun tai folioon. Säilytys viileässä auttaa pitämään toffeepalat muodossaan.\n* Jos palat tarttuvat toisiinsa kiinni, pyörittele ne ohuelti tomusokerissa, levitä leivinpaperin päälle irralleen toisistaan ja laita jääkaappiin. Seuraavaan päivään mennessä pinta hieman "kiinteytyy" ja palat pysyvät helpommin irrallisena, vaikka latoisit ne päällekkäin.\nLähettänyt Suklaapossu klo 20.33.00\nTaru 17. joulukuuta 2013 klo 12.44\nTosi ihanan näköisiä! Mulla on pukille toiveena tuo sokerilämpömittari :)\nTekisi hirveästi mieleni tehdä itse joulunamuja....\nSuklaapossu 17. joulukuuta 2013 klo 15.55\nKiitos :) Mä hankin uuden sokerimittarin vähän aikaa sitten, kun vanha näytti mitä sattuu. Tässä nykyisessä lukee siinä lämpöasteikon vieressä sokerin käyttäytymisestä kussakin lämpötilassa (soft ball, hard ball, hard crack yms). Siitä on niin mukava seurata karkkimassan paksuuntumista ja käyttäytymistä kussakin lämpötilassa ja näkee minkä kovuisia karkkeja missäkin vaiheessa on tulossa. Jos mäkin oppisin joskus keittämään joskus kinuskin kakun päälle sitä lämpötilaa seuraamalla.. ;)\nKarkkien teko itse on ihanaa puuhaa! Mun tekis mieli koittaa erilaisia ohjeita joka päivä, kun mahdollisuuksia on niin paljon, ihan liikaa ;)\nTaru 17. joulukuuta 2013 klo 17.48\nMulla lähti kans joku joulu ihan lapasesta noi karkkihommat... tein ainakin daimia (helppo!!!), mustaherukkamarmeladia, rocky roadseja ym... niitä oli ihana pakata sellofaaniin lahjoiksi :D\nSuklaapossu 17. joulukuuta 2013 klo 21.49\nOih, tuo Daim on kyllä ihan mahdottoman helppo tehdä, ja niin hyvää! Marmeladia ei olekaan vielä tullut koitettua, mutta sitäkin haluaisin koittaa jossain vaiheessa.. Jostain lueskelin, että siihen käytettäisiin Agar-agaria, mutta onnistuiskohan hillo-marmeladisokerilla.. Hmmm. Mistäs saisi vuorokauteen muutaman tunnin lisäaikaa, jotta ehtisi tehdä kaiken mitä mielessä liikkuu :)\nTaru 17. joulukuuta 2013 klo 22.43\nMä hain tuota agar-agaria apteekista. Marmeladeja oli vaikea saada kuivumaan pinnasta vaikka sokeroin useampaan kertaan. Mutta olen tehnyt vain tuon yhden kerran joten en osaa neuvoja antaa :) Netti on varmana pullollaan ihania ohjeita :) Omasta kokeilusta on jo pari vuotta.\nNetin ansiosta on kaikki ihanat leivokset ohjeineen lähempänä meitä leipojia, joten mielitekoja tulee väkisinkin liikaa :D\nSuklaapossu 18. joulukuuta 2013 klo 11.10\nPitää tutustua asiaan vielä paremmin. Pikagoogletus näytti, että myös hillo-marmeladisokerilla onnistuisi. Voisin koittaa sillä ensin, kun se on tutumpi tuote kuin agar-agar. Netissä on hyvät ja huonot puolensa. Sieltä saa paljon ihania vinkkejä ja ohjeita, mutta kun niitäkin on ihan liikaa.. ;)


05/09/2015 13/08/2017 julkaissut eveliten\nVietimme siskoni kanssa perjantain Tallinnassa. Lähdimme aamulaivalla ja tulimme iltamyöhään takaisin. Päivä oli todella onnistunut; aurinko paistoi, ihmisiä ei ollut kovinkaan paljoa liikkeellä ja muutenkin oli huippua viettää laatuaikaa siskon kanssa. Päivä oli täynnä naurua, muistoja ja hölmöjä heittoja. Kyllä se niin vaan on, ettei kukaan voi ymmärtää niin hyvin kuin oma sisko!\nEhdimme kiertää vanhaakaupunkia ja monen monta kauppaa. Vaateostoksia ei tällä kertaa tullut tehtyä, vaikkakin poikaystävälle löysin kivan neuleen. Kotiin hommasin muutaman jutun, mutta muuten tyydyin vain hypistelemään ja ihastelemaan vaatteita rekeissä. River Islandista löytyi yksi erittäin mielenkiintoinen asuste, mutta päätin kuitenkin jättää sen liikkeeseen. Pakko myöntää, että nyt hieman harmittaa (aivan kuten sisko ennustikin), mutta enää on turha itkeä. Jos elämä käy sietämättömäksi, voin aina turvautua nettikauppaan.\nOli muuten hauska huomata, miten vuosien varrella olemme siskoni kanssa löytäneet omat tyylimme. Lapsuudessa ja nuoruudessa meitä luultiin aina identtisiksi kaksosiksi. Meikkasimme samalla lailla ja olimme jatkuvasti toistemme vaatekaapeilla lainailemassa vaatteita. Kaiken kruunasivat vielä samat harrastukset ja kaveripiiritkin!\nNyt, kun olemme asuneet eri kaupungeissa ja opiskelleet eri aloja, olemme löytäneet myös tyylimme. Jos joku näkisi meidät nyt ensimmäistä kertaa, hän ei välttämättä uskoisi meitä edes sisaruksiksi! Paljon on siis vuosien saatossa muuttunut. Siskoni on ehtinyt värjätä ”ikivaalean” tukkansa mustaksi, ja me molemmat olemme luopuneet valkoisista saapikkaista, mustista tekonahkalaukuista, neonvärisistä topeista ja ylisuurista korvakoruista… Siskoni tyyli on huomattavasti rokimpi ja rohkeampi, kun taas itse suosin kaikkea klassista ja ”turvallisia” värejä. Sinkoilimmekin kaupoissa ihan erilaisten vaatteiden ja asusteiden perässä. Sisko ei lämmennyt yhtään hiekanvärisille hatuille, kun taas itse en ymmärtänyt intiaanikuvioiden päälle ollenkaan! Hih.\nJo pieni maisemanvaihdos tuntui auttavan ja olo on tällä hetkellä todella rentoutunut. Ihan kuin olisi ollut kauemminkin poissa! Pieni virkistyspäivämme osui todella hyvään saumaan siinäkin mielessä, että maanantaina alkaa taas arki, ja suuntaan heti aamusta yliopistolle. Nyt, kun akut on ladattu, odotan innolla, mitä tuleva syksy tuo tullessaan!


Psykologia pitkä ilta Tampere 990.00 €\nOpiskele yo-kirjoituksiin itsenäisesti missä ja milloin vain!\nPsykologian itseopiskelupaketin avulla valmistaudut ylioppilaskirjoituksiin itsenäisesti Eximian laadukkaita materiaaleja apuna käyttäen. Kurssilla edetään omassa tahdissa, joten voit tehdä tehtäviä ja katsoa videoita silloin, kun sinulle parhaiten sopii.\nMateriaalien avulla käyt tehokkaasti ja selkeästi läpi lukion psykologian laajan oppimäärän. Saat myös käyttöösi verkossa olevan, lukiokurssit kokoavan, teoria- ja tehtävämateriaalin, jonka avulla voit harjoitella opetusvideoiden ohella. Paketti rytmittää itsenäistä valmistautumistasi tehokkaasti.\n- Opetusvideot (4h)\n- Kattavan 113-sivuisen teoriatiivistelmän\n- Runsaasti harjoitustehtäviä (50kpl) malliratkaisuineen\n- Psykologian yo-kirjoituksiin valmistavan sähköisen harjoituskokeen mallivastauksineen\nVoit aloittaa kurssin joustavasti koska vain, ja materiaali on käytettävissäsi kaksien seuraavien ylioppilaskirjoitusten ajan.\nTeoria- ja tehtävämateriaali on mahdollista tilata myös painettuna 25€:n lisähintaan. Jos haluat painetun materiaalin, niin kirjoita verkkokaupan ostoskorin "Lisähuomiot" kenttään "Painettu materiaali", niin toimitamme sen sinulle postitse kotiisi laskun kera.