Shamanismia, joogaa, enkeli-iltoja ja luonnon mystiikkaa: erityisesti nuoret naiset hakevat hyvinvointia uushenkisyydestä | Yle Uutiset | yle.fi\n21.12.2019 klo 17.45\nSari Rito muutti elämänsä bisneksestä henkisempään suuntaan sairastuttuaan vakavasti.Jaana Polamo / Yle\nKynttilöin valaistussa joogasalissa soi rauhoittava pianomusiikki ja ilmassa leijailee eteeristen öljyjen tuoksu. Meditaatioon painottuvaan Yin-joogatuntiin Vaajakosken Tulitikkutehtaalla virittäytyy kymmenkunta kolmekymppistä naista ja yksi mies.\nJoogaopettaja Sari Rito ohjaa pehmeällä äänellään ryhmäläisiä hengittämään syvään. Hän on ennen joogaopettajaksi ryhtymistään opiskellut kansainvälistä kauppaa ja toiminut toista kymmentä vuotta muun muassa sijoittajana.\nSairastuttuaan vakavasti kahdeksan vuotta sitten hän vaihtoi suuntaa elämässään ja kiinnostui henkisyydestä.\n– Arvomaailmani muuttui, kun sairastuin. Lähdin etsimään sitä ihmistä, joka todella olen jättäessäni roolit ja suorittamisen pois. Aloin myös opettelemaan lempeämpää asennetta itseäni kohtaan.\nSamalla Riton näkemys hyvinvoinnista muuttui myös kokonaisvaltaisemmaksi ja pehmeämmäksi.\nUushenkisyys nostaa päätään länsimaissa: moni hakee henkisyydestä vastapainoa hektiselle elämälle. Jaana Polamo / Yle\nKirkosta eroavien määrän kasvaessa on kiinnostus henkisyyteen samaan aikaan lisääntynyt.\nAiemmin keski-ikäiset, mutta nykyisin myös alle 35-vuotiaat naiset, ovat usein innostuneita muusta kuin perinteisten kirkkouskontojen tarjoamasta hengellisyydestä. Kirkon tutkimuskeskuksen julkaiseman kyselyn mukaan (siirryt toiseen palveluun)liki puolet 25–34-vuotiaista naisista määrittää itsensä mieluummin henkiseksi kuin uskonnolliseksi.\nUushenkisyys on Helsingin yliopiston tutkijan mukaan kasvava ilmiö kaikkialla länsimaisissa kulttuureissa.\n– Ylipäätään kirkon ote kansalaisista on heikentynyt. Mutta kun puhutaan henkisyyden noususta, suurempi trendi on uskonnottomien määrän kasvu. Osa heistä on innostunut uushenkisistä asioista, sanoo uskontotieteen yliopistonlehtori Teemu Taira Helsingin yliopistosta.\nShamanismia, meditaatiota ja luonnon voimaa\nUushenkisyys ei ole yksi yhtenäinen ilmiö, vaan kirjo erilaisia henkisyyden muotoja: se on sekoitus mennyttä ja nykyisyyttä. Uushenkiset ihmiset eivät usko välttämättä yhteen totuuteen, vaan ammentavat asioita valikoiden esimerkiksi buddhalaisuudesta, luonnon mystiikasta tai muinaisuskonnoista.\nErilaisten henkisten palveluiden tarjonta on laajentunut. Tarjolla on monia erilaisia meditaatio-, shamanismi-, enkeli- ja luonnonvoimaryhmiä. Tairan mukaan nykypäivänä ihmiset eivät ole enää innostuneita sitoutumaan yhteen instituutioon, vaan ovat kiinnostuneempia kokeilemaan monia erilaisia asioita.\nMonet testaavat erilaisia henkisyyden muotoja ja sitten päättävät, että kokeilevatko niitä uudelleen.\n– Kaikessa uushenkisyydessä ja myös uskonnottomuudessa oma kokemus on keskeinen kriteeri. Yksilöllinen harkinta ja ratkaisu ovat tärkeässä asemassa. Karikatyyrisesti voisi verrata, miten uskonnoissa auktoriteetit kertovat mitä tulee ajatella ja missä yhteisössä tulee olla mukana, sanoo Taira.\nUskontotieteen yliopistonlehtori Teemu Taira pitää hyvänä keskustelua, mikä herää puhuttaessa uushenkisyydestä.Teemu Taira\nJoogaopettaja Rito jakaa tutkijan näkemyksen.\n– Yksilöllinen tapa uskoa on minun ajattelumaailmani. Uskon, että jokaisella on oikeus valita, mihin uskoo ja millä tavalla. Minun tapani uskoa kumpuaa monista lähteistä, kuten luonnonkansojen opeista ja buddhalaisuudesta.\nRitolla kaiken pohjalla on syvä usko kaiken elämän, luonnon sekä toisten ihmisten kunnioittamiseen.\nJoissakin uushenkisyyden muodoissa palataan tutkijan mukaan niin sanottuun pakanalliseen aikaan, esimerkiksi suomalaiseen muinaisuskoon. Toisaalta palaaminen on huono sanavalinta, koska kyse on valikoivasta menneisyyden tuomisesta nyky-yhteiskuntaan.\n– Esimerkiksi muinaisuskoissa tietyt paikat olivat pyhiä ja vaikka uskoa niihin haluttaisiin elvyttää, halutaan samalla edelleen pitää kiinni esimerkiksi modernista lääketieteestä. Aina ei tiedetä, miten menneisyydessä on toimittu, joten se on itselle sopivaa valikointia menneestä. Näin tekevät uuspakanalliset tai modernit luonnonuskonnot, pohtii Taira.\nKirkko muuttumassa ja vapautumassa\nMyös evankelis-luterilaisessa kirkossa on pantu merkille uushenkisyyden kasvu.\nYhteiskuntavastuun pappi Kirsi Pohjolan mukaan kirkolla on ollut pitkään paremmin tietämisen asenne, joka karkottaa ihmisiä. Nyt asenne on murtumassa, eikä kirkko esimerkiksi halua lähteä julistamaan olevansa huolissaan uushenkisyyden suosiosta.\n– Aiemmin kirkolla oli yhteiskunnan rakentajan rooli, joka kertoi, mitä tulee tehdä ja mikä on oikein. Nyt se on muuttumassa. Minusta on hyvä asia, että ihmiset ovat ylipäätään kiinnostuneita hengellisyydestä. Kirkko haluaa tulla uushenkisyydestä kiinnostuneiden kanssa keskustelemaan siitä, mitä he kaipaavat.\nIhmiset puhuvat helpommin seksistäkin kuin uskon asioista ja siksi keskustelu kaikista henkisistä asioista on Pohjalan mukaan toivottua.\nYhteiskuntavastuun pappi Kirsi Pohjola Jyväskylän seurakunnasta näkee kirkon sisällä suurta muutoksen kuhinaa.Kirsi Pohjola\nKirkko on Pohjolan mukaan nykyisin myös menossa enemmän takaisin niiden luo, joita on potkittu päähän.\n– Kirkosta lähti Lutherin mukana paljon mystiikkaa. Nyt kirkko on palaamassa takasin ydintehtäväänsä: olemaan heikomman puolella. Kirkon juttu on Kristus ja siitä on alettu nyt uskaltaa puhua jälleen rohkeammin.\nUskontotieteen tutkijan mukaan kirkollinen toiminta koetaan uushenkisyyteen verrattuna passiivisena: kirkossa ollaan ikään kuin istumassa penkissä vastaanottamassa sanomaa. Vaihtoehdoissa ollaan usein itse kehollisesti aktiivisia.\nOpit eivät sen sijaan tutkijan mukaan selitä uushenkisyyden suosion kasvua. Uushenkisyydessä ei ole perinteisiä oppeja, jotka vetoaisivat paremmin kuin esimerkiksi kristilliset opit. Kiinnostuksen lisääntymisen taustalta saattaa hänen mukaansa löytyä auttamisen halu.\n– Enkeliusko toistui tutkimuksissa yhtenä hyvänä esimerkkinä. Kun lukee kuvauksia siitä, miksi ihmiset kertovat olevansa mukana, niin halu auttaa ja tulla autetuksi nousee usein esiin, sanoo Taira.\nKouluttaja, psykologi Riitta Wahlström on toiminut parikymmentä vuotta uushenkisyysasioiden parissa. Hän näkee uushenkisyyden nousun taustalla kaipuuta henkisyyteen.\n– Ihmisillä saattaa olla halua tuntea kokemuksellista yhteyttä. Uteliaisuus ja kiinnostus henkisiin asioihin ravitsee aina myös tunteita. Tunne- ja kokemusyhteys on uushenkisyydessä merkittävä asia.\nSalailusta askeleita avoimuuteen\nAsenteet uushenkisyyttä kohtaan ovat muuttuneet Wahlströmin mielestä viime aikoina huomattavasti sallivammiksi ja avoimemmiksi. Erityisesti tänä vuonna on hänen mukaansa tapahtunut suuri muutos.\n– Aiemmin uushenkisyydestä kiinnostuneita leimattiin hörhöiksi ja heitä vähäteltiin. Nyt uushenkisyys hyväksytään helpommin. Muutosta ovat vauhdittaneet lukuisten julkisuuden henkilöiden kertomat henkisyyskokemukset. Myös suurten taiteilijoiden, kuten Akseli Gallen-Kallelan ja Sibeliuksen historiaa kuvatessa kerrotaan myös heidän kiinnostuksestaan henkisiin asioihin.\nPsykologi Riitta Wahlström uskoo uushenkisyyden suosion taustalla olevan halua kokea turvallisuutta ja saada ajattelulle ravitsevaa ruokaa.Titta Puurunen\nMyös uskontotieteen yliopistonlehtori Teemu Tairan mukaan tietyt asiat ovat normalisoituneet. Esimerkiksi kirkon sisällä saatetaan puhua joogasta myönteisesti ja kehittää joogamuotoja, jotka istuvat kirkon sisälle kristilliseen kehykseen. Aikaisemmin se ei olisi ollut hyväksyttävää.\n– Ylipäätään elämme katsomuksellisesti moninaisemmassa yhteiskunnassa kuin parikymmentä vuotta sitten. Ihmiset alkavat ymmärtää, että emme kaikki ole samanlaisia. Asioista voidaan aina kiistellä ja niitä voidaan kritisoida, mikä on myös ihan hyvä juttu.\nJoogaopettaja Sari Rito ei vielä kymmenen vuotta sitten olisi uskaltanut avata itseään ja omaa ajattelumaailmaansa samalla tavalla kuin nyt.\n– Elin vielä roolien maailmassa enkä uskaltanut olla kaikissa tilanteissa ja kaikille oma itseni. Silloin saatettiin vielä pitää eri lailla ajattelevaa ”vääränlaisena”. Onneksi iän mukana rohkeus olla oma itsensä kasvaa, eikä ulkopuolelta tulevat mielipiteet ohjaa enää elämää.\nJos Ritoa nykyisin vielä kutsutaan hörhöksi, se ei enää osu häneen: hän elää omassa totuudessaan sydämensä kautta eikä muiden sanomisella ole merkitystä.\nRahastuksen ja huiputuksen leima\nUushenkisyyttä on usein pidetty hyväuskoisten rahastuksena ja höynäytyksenä.\nUskontotieteen tutkija ei halua olla se, joka varoittelee uushenkisyyteen liittyvistä asioista julkisuudessa. Hänen mukaansa se sisältyy oletus, että on hyväksyttyä maksaa veroja kirkkoon, mutta epäilyttävää maksaa kertakorvaus henkisyyteen liittyvistä toimista.\n– Näillä uushenkisyysryhmillä ei ole verotusoikeutta. Monilla jooga-, meditaatio- tai luontojutuilla ihmiset ostavat koettua hyvinvointia ja se on usein jotain muuta kuin mitä saadaan terveydenhuollosta. Jos ihminen kokee saavansa siitä apua, on se silloin hyvin käytettyä rahaa, sanoo Teemu Taira.\nTaira kuitenkin haluaa muistuttaa, että henkisyyteen liittyvien palveluntarjoajien toisinaan katteettomat ja ylioptimistiset lupaukset voivat olla riski. Varsinkin jos ihmiset olettavat lupausten olevan näyttöön perustuvia.\nTutkijan mukaan uushenkisyydessä on keskeistä, että siinä tavoitellaan hyvinvointia.\nJoogatunti on päättymässä vanhan tulitikkutehtaan tiloissa. Osallistujat nousevat matoilta raukeasti venytellen. Jyväskyläläinen Lotta Heikkilä aloitti joogan viisitoistavuotiaana ja on sen jälkeen käynyt muun muassa monissa meditaatio- ja shamaaniryhmissä.\n– Helposti stressaantuvana pystyn näissä ryhmissä pysähtymään itseni äärelle ja sitä kautta löytämään vastauksia stressaantumisen syille.\nLotta Heikkilä saa uushenkisistä ryhmistä muun muassa turvaa ja lisää oppia itsestä.Jaana Polamo / Yle\nHeikkilällä on aina ollut tunne, että on olemassa muutakin kuin mitä silmät näkevät ja korvat kuulevat. Hän uskoo korkeamman voiman olemassaoloon, mutta ei vielä tiedä mikä se on tai onko se ainoastaan yksi asia.\nhengellisyyshyvinvointi joogaLuonnonuskonnot ja uuspakanallisuuskirkosta eroaminenJooga ja meditaatiouskonnotmietiskelytutkimuslaitokset\nYle kävi Helsingin päärautatieasemalla: noudatetaanko uutta maskisuositusta aamuliikenteessä?\nNoudatetaanko maskisuositusta aamuliikenteessä, WHO: koronavirus ei tartu elintarvikkeiden tai niiden pakkausten välityksellä


Isojen autojen kolarointi parkkiksella | sivu 3 | Overdrive.fi\nJuu enimmät ihmiset ovat laumaeläimiä. Katsastuskonttorin pihalla ei ollut autoakaan, niin eihän osaa parkkeerata. Mutta hei, tuolla kentän toisessa päässä on auto, siihen viereen parkkiin...\nNäin se on. Vantaalla Metro-tukun parkkipaikalla oli 6 tyhjää ruutua, joista keskimmäiset läpiajettavia . Ajoin piilofarmarin keskimmäisiin niin, että keula vei puolet edessäolevasta ruudusta. Ajatus oli se, että pääsisin siitä sitten kätevästi etuperin pois tarvitsematta vekslailla, koska parkkipaikka on muuten aika ahdas. Mutta eikös joku läheisyydenkaipaus saanut yhden pariskunnan parkkeeraamaan Smartinsa juuri minun keulani eteen... Sen kummallekin puolelle jäi 2 tyhjää ruutua, että oli niillä sitten tilaa aukoa limusiininsa ovia. Joten vekslaamiseksi meni kuitenkin.\nJätä vastaisuudessa se puolikas tyhjää ruutua auton perään.\nhinausliina mukaan ja vetäsee pakittamalla tuollaisen smartin laivauslenkistä 90 astetta pystyakselinsa ympäri ruutujen väliin poikittain. siinähän humoristit oppivat...\nJuu perussettiä. Ja jännää on se, että pikkuauto taitaa oikeesti olla vaikea saada suoraan ruutuun. Meinaan kun mulla oli Clio niin ekan markettiparkkeerauksen jälkeen aidosti ihmettelin kun nousin autosta ulos, että miten vitussa olen saanut auton noin vinoon tohon ruutuun. Sitten siihen kiinnitti enemmän huomiota ja oli se vaikeampaa kun oikealla autolla.\nEi kun täytyi jättää myös tausta vapaaksi. Muuten joku olisi ajanut Smartin 30 cm päähän takapuskurista ja sitten ei olisi saanut takaovea auki. Ja tukkukärryt eivät mahdu pysäköityjen autojen välistä. Tavaraa on aina enemmän kuin jossain markettikärryssä, eikä niitä viitsi turhan kauas kantaa.\nenpämuista onko tätä tullut muisteltua, oli erään isomman kojun avajaiset ja kutsuvieraat pysäköineet parkkikentälle, oma auto oli tien laidassa ja seisoskelimme kavereiden kanssa jonkun matkan päässä.\nparkista lähtee volvo peruuttamaan ja kääntäessään ei huomaa, kolauttaa kunnolla autoni perään oman takapäänsä -niin että jokainen parkkiksella päätään käänsi -\nja äijä lähtee autoa sen enempää edes pysäyttämättä ajelemaan poispäin!\njuoksin perään ja löin auton kattoon kun ei kauas ehtinyt.\n-"se oli mun auto johon törmäsit äsken"\n-jaa, osuiko se siihen?\n-no kyllä, mennääs katsomaan vauriot ja sopimaan asia.\nmukisematta maksoi takapuskurin maalautuksen. hupaisaa oli että ukkeli meni sitte siihen uudiskohteen vastaanottokomitean keskelle sitä leikattavaa avajaisnauhaa piteleen. huvitti hieman...\nSenator 1st gear\nPlymon nokkaan peruutti joku nuori tyttö kerran melkoisen lahjakaasti vanhan sunnynsä.\nEli itse olin peruuttanut ruutuun ja autoani vastapäätä, ajoväylän toisella puolen yhden ruudun sivussa oli tämä sunny. Juuri tulin kaupasta ja jäin parkkipaikalla näkyneen tutun kanssa höpöttämään. Sivusilmällä katselin kun tyttö katsoo peruuttaessa sisäkurviin päin ja ihan käsittämättömän kovaa pakittaa suoraan autoni keulaan. Aluksi näytti niinkun se nissani ois menossa perä edellä koko keulasta yli.\nNo, tää parka oli aika paniikissa ja kyseli pitääkö soitella nyt kaikki poliisit ja kaikki tähän. Totesin hetken tutkittuani, että kun omaan autooni ei ihme kyllä mitään tullut (puskurin irtovilkun huomasin vinoutuneen) ja jos tyttö ei päissään ole, niin voi lähteä menemmän. Taitavasti osui pelkkään puskuriin, eikä maskia tai nurkkapeltejä mennyt. Pakattiin vielä yhdessä puolet sen perämuoveista tilanteessa valmiiksi auenneeseen peräkonttiin. Isi saa korjata kuulema. Yhteystiedot vaihettuani se lähti menemään ja tää parkkiksella ollut kaverini nauroi aikalailla tilanteelle.\nJa minkä vitun takia "ne" ei toteuta enemmän vinoparkkeja täällä? Vituttaa ku yleensä joutuu kinnerilläkin vekslaamaan, että mahtuu pois ku taas vinoon piirretystä ruudusta lähtiessä ei tartte pelleillä ollenkaan, minkään kokoisella vekottimella siis.\nSe olii yksityisautoilun suosimista ja sitähän ei Suomessa voida tehdä.\nvinoparkkiin on hankala peruuttaa...\nIstun nyt työkoneen hajoamisen vuoksi Metroaseman parkissa passissa. Ajoin syrjäiseen ruutuun mutta...tottakai joku ehti jo ajaa viereen.\ne: Ja mitä vielä. Kolautti peiliä pois lähtiessää.\nnimenomaan, vinoparkkeja tehdään VAIN ahtaisiin paikkoihin, jossa ei voida ajaa kuin yhteen suuntaan... parkkihalleihin yms.\nja autopysäköintinormeja on monenlaisia, pienin "poikkeustapauksissa" sallittu on 2.25 x 4.8m johon siis nyky suburbanin tai 60-luvun letukanlossin sovittaminen on yhtä tuskaa. oikea ruudun koko pitäisi olla 3x 6m mutta rahastahan se on kiinni. tarvitaan enempi tilaa, ja mahtuu vähempi autoja.\non oikeasti onnemme että nykyautot on paisuneet noppakorollista darteiksi, niin parkkinormeissa ei enää kovin usein käytetä tuota miniminimitoitusta...\nMitä ite oon seuraillu niin kyllä Suburbanin/Chevy Vanin tjsp saa monesti helpommin ruutuun kuin sellasen lippalakin kokosen kotteron.\nniin ja supurbaaneista pääsee ulos aina vaikka takaluukuista jos on oikein ahdasta. ei se ruudun koko tietty pelasta kaikkia puusilmiä pysäköimästä miten sattuu\nOn se vaikeeta ymmärtää näitä urpoja. Vieressä 4 ruutua tyhjänä niin joku päätti koittaa miten tiukassa Suburbanin vetokoukku on ku ite seisoin auton vieressä. Eikä mokoma sanonut mitään!\nKai koitit miten tiukassa se veri on siellä kuskin nokassa\nKahdesti käynnyt chevyn kanssa seuraavaasti, pysäköinnyt viimeiseen parkkipaikkaan että pääsee nätisti pois.. niin eikö joku vielä ajanut viereen jossa ei edes ole paikkaa ??\nEn oo räyhä-luontonen.. Menin jäihin enkä ees sanonut mitään. Eikä sinällään mitään haittaa tullu, mutta koulutusmielessä ois vähän voinut koulia\nJoku käynyt parkkihallissa ruttaamassa Oldsin takapuskuria, ..kele!\n-Onhan sen perä pitemmällä kun muitten riisi kippojen. :-?


Nettisivuja uudistetaan ja kasvattajalistaa päivitetään. Pentua etsiviä pyydetään etsimään kasvattajia koiranetin kautta ja olemaan yhteydessä suoraan kasvattajiin.\nMeidät tavoittaa kuitenkin osoitteesta maltalaiset@gmail.com tai voit laittaa viestiä myös Facebookin kautta.\nyt. Maltalaiset ry hallitus\nKirjoittanutmaltalaiset 20 huhtikuun, 2021 20 huhtikuun, 2021 Kategoria(t):Uncategorized\nMaltalaiset ry sääntömääräinen vuosikokous\nAika lauantai 17.4.2021 klo 13:00\nPaikka Harvialan koulu, Sääjärventie 43, Harviala\nYhdistyksemme vuosikokous järjestetään lauantaina 17.4.2021 klo 13.00 Harvialan koululla sekä etäyhteyksin covid-pandemian ja siihen liittyvien rajoitustoimien vuoksi.\nVuosikokoukseen ilmoittaudutaan etukäteen sähköpostitse osoitteeseen kati.rantasaari(at)pp.inet.fi. Ilmoita sähköpostissa nimesi ja osallistutko läsnä olevana Harvialan koululla vai etäyhteyksin. Läsnä olevia joudumme mahdollisesti rajoittamaan hallituksen kokoontumisrajoituksia noudattaen. Myös valtakirjat (max 2) lähetetään etukäteen samaan sähköpostiin Kati Rantasaarelle.\nEtäkokousmenettelyn sujuvuuden turvaamiseksi toivomme, että kaikki ilmoittautuvat määräaikaan 10.4.2021 mennessä.\nEtäosallistujille osallistumislinkki ja ohjeet kokoukseen kirjautumiseen lähetetään ennen kokousta (tarkistathan myös roskapostisi). Äänestykset etäosallistujien kohdalla järjestetään myös etänä.\nVuoden 2020 tilinpäätös ja toiminnantarkastajan lausunto\nVahvistetaan jäsenmaksu 2022\nValitaan muut vastuutehtävät hallituksen ulkopuolelta\nEsitetään hyväksyttäväksi yhdistyksen Kasvattajalistan vaatimuksien muutokset (esitys liitteenä)\nHarvialan koululla on ilmainen pysäköinti. Tarvittaessa koiran voi ottaa mukaan. Suosittelemme kaikille läsnä oleville maskin käyttöä. Lisätietoja 050 596 9535/ Jaana Ruokonen\nTervetuloa! Maltalaiset ry Hallitus\nMaltalaiset ry kasvattajalistan vaatimukset:\nSuomessa toimivat maltankoirankasvattajat, jotka täyttävät alla olevat ehdot. Paikkaa listalla hakee kasvattaja, ilmoittamalla jalostustoimikunnalla halukkuudesta liittyä kasvattajalistalle. Kasvattajan yhteystietojen julkaisu listalla on vuosimaksullinen.\nKasvattajan tulee olla ollut Maltalaiset ry:n jäsen vähintään vuoden ennen kasvattajalistalle pääsyä.\nKasvattaja on Kennelliiton jäsen, allekirjoittanut Kennelliiton kasvattajasitoumuksen ja hänen tulee sen periaatteisiin pohjata kasvatustyötään\nKasvattajan kasvattamalla maltankoiralla tulee olla vähintään yksi näyttelytulos ERI viimeisen viidenvuoden sisällä (luokissa: juniori, nuori, avoin tai valio)\nAstutushetkellä nartun vähimmäisikä on 18kk.\nTäyttää rotukohtaiset PEVISA vaatimukset\nKasvattajan käyttämillä uroksilla saa olla korkeintaan 20 jälkeläistä 5 ikävuoteen mennessä (mikäli jälkeläisiä on alle 20 hyväksytään vielä 1 pentue kokonaisuudessaan). Kun uros täyttää 5 vuotta hyväksytään yhteensä 30 jälkeläistä, (mikäli jälkeläismäärä on alle 30 hyväksytään vielä yksi pentue kokonaisuudessaan). Tämän ehdon tulee täyttyä kuluvalta ja edelliseltä vuodelta.\nKasvattaja hyväksyy, että nimen kohdalla on suora kasvattajakohtainen linkki Kennelliiton jalostustietojärjestelmään.\nKasvattaja liittää pentujen ostajat yhdistyksen pentuejäseniksi ensimmäiseksi vuodeksi, mikäli pennunostaja asian hyväksyy.\nJalostustoimikunta tarkastaa vuosittain, täyttyykö listalla olleilla kasvattajilla nämä vaatimukset edellisen vuoden ajalta. Jalostustoimikunta jättää itselleen oikeuden poikkeusluvan myöntämiseen kasvattajalistalle pääsyyn ja sieltä poistamiseen, jos kasvattaja ei täytä kaikkia edellä mainittuja kohtia. Kasvattajalistalta voidaan poistaa kasvattajan yhteystiedot kalenterivuoden aikana, silloin kun havaitaan ettei kasvattaja enää täytä kasvattajalistan vaatimuksia.\nTiedot kasvattajasivulla 30,00€/vuosi (pentupoxin ilmoitus maksuton)\nKirjoittanutmaltalaiset 23 elokuun, 2014 13 maaliskuun, 2021 Kategoria(t):Uncategorized\nHaluatko liittyä yhdistykseen jäseneksi?\nMaltalaiset ry Facebook sivu\nMaltalaiset ry, Pidä blogia WordPress.comissa.


Multiplatform Paradise: kesäkuuta 2011\nAjattelin näyttää teille arkimeikkini. Tai itse asiassa arkimeikki on huono sana koska täytyy olla jo jokin syy jos vaivaudun laittamaan meikkivoidetta,puuteria ja ripsiväriä kummempaa. Kouluun en esimerkiksi tuon enempää juuri koskaan laita. Mutta tällaisen violettisävytteisen meikin tein kun odottelin että Tomppa tulisi luokseni. Teen usein tällaisen meikin esimerkiksi kaupungille lähtiessäni. Käytän lähes aina violettia,mustaa tai pinkkiä ja häivytän väriä valkoisella niinkuin tässäkin meikissä olen tehnyt. Ja kuva ei ole ehkä parhaasta päästä koska kamerani latausjohto otti ja katosi. Kuva on siis räpsäisty ihan iPhonella :p\nMeikkivoide: Maybeline SuperStay 24h\nPuuteri: Isa Dora Åerfect Loose Powder\nRipsiväri: L'oreal Paris Volume Million Lashes Extra Black\nLuomivärit: Make Up Store (valk) ja Manic Panic (violetti)\nKulmat: Lumene Arctic Definition Mineral Eyebrown Pencil\n+ kuvasta puuttuva eyeliner: Rimmel\nEli tosiaan noilla syntyy miun arkinen, mutta huoliteltu meikki jonka eteen on nähty vähän vaivaakin. Pari vuotta sitten jaksoin vielä laittaa kunnon meikit naamaan lähes poikkeuksetta päivittäin, mutta nykyään pidän ulkonäöstäni ilman sen suurempia meikkailujakin. Arvostan luonnonkauneutta ja tykkään olla ilman meikkiä :> ja vielä kuvaa sulokkaasta meikkipussistani <3 Ainiin, pakko hehkuttaa tännekin koska just äsken sain kirjeen käteen jossa ilmoitus että kahden viikon kesätöistäni on tullut lopultakin palkka tilille. Happy <3\nAloitin kesätyöt Kulosaaren Alepassa viikko sitten maanantaina. Oon kaks viikkoa siellä ja oon löytänyt työstä plussia ja miinuksia\n+ Työsuhteen kesto lyhyt (jää aikaa lomaillakin näin kesälomalla)\n+ Työtehtävät helppoja (lähinnä tavaroiden purkua,hyllyjen siivoilua)\n+ Työnantaja rento ja mukava\n+ Työpaikka sijaitsee vain parinsadan metrin päässä kämpästä\n- Työ alkaa kahdeksalta (miulle aikanen!)\n- Työ tuntuu välillä yksitoikkoiselta\nMutta jokatapauksessa oon iloinen että pääsin sinne! :) Arjen keskelläkin miulla on ollu tosi kivaa, koska osaan nauttia arjen pienistä iloista kuten hyvästä ruoasta, siististä asunnosta ja pienestä kauppojenkiertelyreissusta :) Viime viikko oli kaiken kaikkiaan arjesta huolimatta ihana :>\nOli mukavaa kun rakas ystäväni Julia(kutsun lähes poikkeuksetta Keijuksi <3) Oulusta tuli viideksi päiväksi tänne Helsinkiin miun luokse. Kulutettiin päivät lähinnä Sinkkuelämän, henkevien ja vähemmän henkevien keskustelujen ja syöpöttelyn parissa. Vietettiin perjantai-iltaa Kaisaniemessä alkuun lähinnä tyttöjen (mie, Keiju,Jenni ja Elina) kesken ja myöhemmin illasta lähdettiin Keijun kanssa Mikan ja Thomaksen kanssa satamaan istuskelemaan. Sunnuntaina lähdettiin Tompan kanssa Radio Aallon Helsinki-päivän ilmaiskonserttiin. Tykkään tosi paljon 'festariruoasta' niinkuin paistetuista pikkumuikuista. Sen takia tykkään käydä markkinoillakin. 8>\nkatselemassa Happoradiota Lähettänyt\nShoppailufriikki hypisteli onessaan paketteja, jotka saapuivat postissa <3 Mutta oon miettiny voinko koskaan saavuttaa tilaa, jossa tuntisin jo omistavani kaikkea ja ettei miulla olis halua/kiinnostusta/tarvetta katsella ja ostaa koko ajan lisää? :D\nTämä myöskin Morticialta tilattu ihana leopardimekko kun halvalla sain. Alennuksessa vain 15 euroa :) Sain tämän ja alapuolella olevan korsetin Thomakselta osana synttärilahjaa :>\ntissit paistaa kun naantalin aurinko mutta ei se mitään :'D Yökkö naama piti rajata! Mutta tässä Morticialta tilattu perinteinen pvc- korsettini..Koko oli muistaakseni se 56cm ja on just passeli. Hamoinen on vaimoseni Jennin tekemä. <3\nJa emp:ltä tilatut legginssit ja Seppälästä ostettu vyö. Näiden lisäksi sain muutaman kivan laukun kun Thomaksen äiti oli viemässä niitä raukkoja kierrätyskeskukseen. Nappasin tottakai itelleni sitten kun tarjolla oli :)\nYlimmäinen laukku Chloe-merkkinen, Magrit-merkkinen söpö iltalaukku ja kaksi Moschinoa + toiseen laukkuun sopiva vyö :> Oon ilonen, koska a) Miulla ei olis ikinä itelläni varaa ostaa varmaa yhtäkää noista ja b) naishenkilönä hävettää myöntää etten omistanut ennen tätä varmaan ainoatakaan pientä iltalaukkua :D\nJa viimeisenä..olin ostamassa tänään Oulusta tänne tulleelle Julialle synttärilahjaa ja nappasin samalla reissulla itselleni nää ihanat korvikset. Ehkä jonkun makuun liian söpöt tai neidit mutta mie tykkään :3\nMaww ihana Tomppa <3 Se pyys ottaa pari kuvaa ja ite tykkäilin tästä. Ja ai miten niin miulla jotain vaikutteita kun pakotin sen ostamaan yhet tajuttoman hyvännäköset Lip Servicen housut? :D ''Siun peppu näyttää noissa hyvältä siun on pakko ostaa nuo!!'' Rakastan <3\nEilen juhlittiin toiseen otteeseen synttäreitäni tällä kertaa Helsingissä. Kiitos Jenni,Jori,Lisa,Kati,Mikko ja Rita paikallaolosta <3__<3\nKuvailtiin myös Lisan kanssa muita odotellessa hieman. Tältäpä näytin siis synttäreinäni :> Kiitos kivoista kuvista Lisa :>\nVietettiin eilen miun synttäreitä kivassa seurassa :> yllätyin siitä miten hyvin yli kymmenen henkeä mahtuu yksiöön :D Kämppä oli ku sauna ja sen takia suurin osa ajasta jouduttiin hengailemaan parvekkeella, mutta oli kyllä kivaa! +25 asteen lämpötila salli kivasti myös illempaa Ilosaareen lähdön. Ja iso kiitos vielä kaikille tatuointikolehtiin osallistuneille + tytöille ihanasta Saippuakupla-muumimukista ja Tompalle Sly trilogy-pelistä, pvc-korsetista,leopardimekosta ja korutelineestä <3 Lähettänyt


Elina :: Elina Vahvaselkä\nHei, olen Elina.\nOlen työskennellyt vuosien varrella mm. ryhmäliikunnan ja joogan ohjauksen parissa, erityisopettajana ja luokanopettajana sekä lastensuojelun ja perhetyön kentällä.\nJoogan harrastaminen on kulkenut mukanani siitä saakka kun olin 14-vuotias. Eri joogatyylejä kokeilleena olen nähnyt paljon tapoja ohjata joogaa. Oma joogan ohjaamiseni perustuu turvallisuuden tunteeseen, lempeyteen ja kehon ja mielen rauhoittamiseen parasympaattista (lepo)hermostoa aktivoimalla.\nIntohimojani ovat perheiden hyvinvoinnin tukeminen, hyvinvointia edistävä tietoinen liike ja kirjoittaminen.\nRakastan luonnossa olemista, kahvia, spefi-kirjoja, Irlantia, musiikkia laidasta laitaan, vuodenaikojen vaihtelua ja uusiin asioihin perehtymistä. Oman yli 90-vuotiaan taloni myötä olen kiinnostunut perinnekorjaamisesta. Pidän vanhoista rakennuksista ja niiden tarinoista.\n- kasvatustieteen maisteri, erityispedagogiikka\n- lasten ja nuorten joogaopettaja (RCYT-95, Perhejooga)\n- Terve Oppiva Mieli -ohjaaja\n- Jooga selän hoidossa (SJL)\n- Joogaopettajan peruskoulutus P1\n- ProFitness-ryhmäliikunnan ohjaajan koulutus P1\n- luovaa kirjoittamista (JY)\n- soveltavaa liikuntaa (JY)\n- kehotunnekasvatuksen opintoja (Väestöliitto)\nEnnen luulin, ettei minulla ole intohimoja, sillä en osannut valita yhtä yli muiden. Nyt tiedän, että on ihan ookoo, että on paljon asioita, joista innostuu. Nämä ovat minun ykkösjuttuni:\nHyvinvointia tukeva tietoinen liikunta\nMielen ja kehon yhteys on mahtava, ja tutkimukset löytävät vuosi vuodelta enemmän todisteita yhteyden kaksisuuntaisuudesta. Enemmän ei aina ole paremmin, kovempaa ei aina ole tehokkaammin.\nRakastan kirjoittamista. Olen työskennellyt kirjoittamisen parissa sivutoimisesti, ja kirjoittaminen on yhä yksi suurimmista flow-tilan sytyttäjistäni.\nPerheet ansaitsevat tukea ja apua, sillä hyvinvoiva perhe on kaiken lähtökohta.\nperhe, läheiset ja ystävät, avoimuus, empatia, ystävällisyys, sallivuus, myötätuntoisuus, hyvät yöunet, kirjat, nuorten lukutaito, flow-tila, metsä, luonto, järvet, melominen, lemmikit, lohikäärmeet, luonnonmukaisuus, kierrätys, korjaaminen, vaihtelevuus ja pysyvyys balanssissa, ajattelevaisuus, joustavuus, mielen ja kehon hyvinvointi, tasapaino, mielikuvitus, suklaakakut, kotimaiset marjat, aikaiset nukkumaanmenot, lenkkeily, uteliaisuus, uudistuminen, kaakao


Miten karviaisten pistokkaita, kerrostusta levitetään: keväällä, kesällä, syksyllä, videoilla, ohjeilla ja pistokkailla\nVoit kertoa karviaiset vihreillä pistokkailla kesällä ilman paljon vaivaa, jos tiedät menettelyn perussäännöt. Puutarhan hedelmäpenssi sopii hyvin lisääntymiseen, monella eri tavalla on mahdollista lisätä sen määrää merkittävästi paikan päällä.\nMiten karviaiset lisääntyvät\nKarviainen on hyvin suosittu puutarhakulttuuri jalostukseen. Asianmukaisella hoidolla pensas tuo runsaasti maukkaita hedelmiä, se on hyvin moninkertaista, joten puutarhurit istuttavat tiheästi kasvien paikan päällä käyttäen todistettuja lisääntymismenetelmiä.\nKarviaiset voidaan levittää monella tavalla.\nSiemenmenetelmä - kasvin levittäminen siemenistä ei ole vaikeaa, mutta menetelmä ei ole kovin suosittu. Tosiasia on, että uuden holkin vanhemman lajikkeen ominaisuuksia ei tallenneta.\nLeikkaus - juurihoitoon käytetään sekä vihreitä että puumaisia pistokkaita. Menetelmä on suosituin puutarhureiden keskuudessa, sillä se takaa käytännössä uuden tehtaan onnistuneen juurtumisen.\nBushin jakaminen - tämä menetelmä mahdollistaa monipuolistamisen paikoillaan liian kasvun pensaita.\nKerrostus - pitkät joustavat karviaisen versot soveltuvat hyvin vaakasuoraan tai apikaalisiin juuriin maaperässä lähellä äitiä.\nKarvia voi levittää jälkeläisillä juurilla ja varttamalla. Tietyn menetelmän valinta riippuu vain omasta mieltymyksestäsi ja tietyistä ulkoisista olosuhteista.\nMilloin on parasta levittää karviaisia: keväällä, kesällä tai syksyllä\nVoit kasvattaa karviaisia koko lämpimän kauden aikana. Ajoitus on suoraan riippuvainen menetelmästä, jolla päätetään levittää pensas.\nOn helpompaa kertoa karviainen kerrostamalla myöhään keväällä tai kesällä kasvullisten prosessien korkeudessa.\nKarviaista voidaan levittää jakamalla pensaat keväällä tai syksyllä. Keväällä suuri bush olisi jaettava ennen kuin kasvi alkaa aktiivisesti rakentaa vihreää massaa, ja syksyllä on tarpeen saada aikaa jakaa se syyskuun alusta lokakuun alkuun.\nKarviaistutukset tehdään kesän alussa kesäkuun alusta heinäkuuhun.\nKasvata karviaisen juurikkaiden imijät osoittautuvat syksyllä, kun kaikki tärkeimmät työt ja sadonkorjuu. Ihanteellinen aika on lokakuun alussa, jolloin on vielä 2-3 viikkoa ennen ensimmäisiä pakkasia.\nJos karviaiset on päätetty levittää siemenillä, ne korjataan hedelmäkauden aikana, kylvetään suljetuissa säiliöissä kylmän sään alkamisen jälkeen ja pidetään viileässä paikassa talvella. Siementen avulla saatujen karviaisten siirto maaperään tehdään keväällä, yleensä säiliöt, joissa on taimia, siirretään maaperään aikaisintaan huhtikuussa.\nMiten karviaisten pistokkaita levitetään\nOn helpointa levittää hedelmäkertaa pistokkailla, koska lähes kaikki kasvilajikkeet osoittavat hyvän juurensa.\nEnnen kaikkea juurruttaminen amerikkalais-eurooppalaisten hybridilajikkeiden, kuten venäläisten, Eagletin, Honey - alle 90 prosenttiin.\nAlemmat indeksit osoittavat ilmaiset eurooppalaiset lajikkeet - Timiryazevsky ja granaattiomena, Slavyansky ja Muscat - keskimäärin 30-50%.\nKaikkein pahinta on, että lisääntyvät pistokkaat saavat eurooppalaiset lajikkeet Triumphal, Brazilian ja Warsaw.\nJos moninkertaistetaan kasvi päätti vihreitä versoja, niin paras aika juurtumiseen on kesä, jos puumaiset versot, sitten syksy. On suositeltavaa levittää pensaita pistokkailla suljetuissa kotitaloussäiliöissä, voit käyttää myös kasvihuoneita, joissa on korkea lämpötila ja korkea kosteus. Prosessi näyttää melko yksinkertaiselta - ensinnäkin versot pidetään vedessä lisäämällä stimuloivaa liuosta, ja haudataan sitten maahan ja odotetaan, että ensimmäiset juuret näkyvät.\nMenetelmän etuna on ensinnäkin se, että hänelle on erittäin helppoa saada istutusmateriaalia, jos sivustossa on vähintään 1 karviainen. Puutarhurit eivät ole menettelyn kannalta melkein rajallisia, ja leikkaamisen lisäksi kesän asukkaille on jotenkin tuttua ja se aiheuttaa harvoin vaikeuksia.\nOn tärkeää! Kun uusi laitos säilyttää kaikki lajikeominaisuudet - on hyvä levittää sitä käyttäen tätä menetelmää, jos haluat säilyttää lajikkeen ansioiden.\nJos karviaisten pistokkaiden jäljentämiseksi keväällä otetaan vihreitä nuoria versoja, niiden sadonkorjuu suoritetaan myöhään keväällä, mutta oksilla ei ole vielä ollut aikaa peittää vahvaa kuorta. Lignified versot leikataan keväällä ja syksyllä, ensimmäisessä tapauksessa se tulisi tehdä huhtikuussa ja toisessa lokakuun puolivälissä.\nVihreiden ja lignifioitujen pistokkaiden hankinta\nKeräämällä versoja, sinun on noudatettava pääsääntöä - karviaisen jalostusmateriaalin on oltava terve ja vahva.\nJos kasvatat karviaisia, jotka tarvitsevat vihreitä versoja, kesällä, kesäkuussa tai heinäkuun alussa useita nuoria haaroja leikataan 8 - 15 cm pitkästä aikuisen pensaasta. On parasta ottaa apikaaliset oksat, ne juurtuvat nopeammin, ja on parasta tehdä sadonkorjuu pilvisenä päivänä ja varhain aamulla.\nJos karviaisten levittämiseksi tarvitaan puumaisia nilkkaisia versoja, ne leikataan syksyllä lokakuussa. Haaran pituuden tulisi olla myös 8 - 15 cm, ja ampumisen ylemmän osan pistokkaat juurtuvat paljon paremmin ja nopeammin kuin pohjasta.\nJotta leikatut versot pysyisivät terveenä, ne korjataan heti sadonkorjuun jälkeen heikolla kaliumpermanganaattiliuoksella - tämä estää mädäntymisen.\nRooting-pistokkaat ovat parhaita pienissä ruukuissa kotona. Potin alareunassa on tarpeen varustaa hyvä kuivattu savi, pienet kivet tai rikkoutuneet tiilet. Ei ole suositeltavaa ottaa liian iso potti paeta. Maassa se voi hapan, on parempi siirtää kasvatettu taimi suurempaan astiaan.\nKarviainen maaperä on löysä, ravitseva ja hyvin hydratoitu. Yleensä hiekka, turve ja hedelmällinen maa sekoitetaan tasa-arvoisina, tällaisissa olosuhteissa ampuu ampuu juuret nopeimmin.\nReproduktio karviainen vihreä pistokkaat\nEnnen istutusta maahan vihreitä versoja suositellaan pitämään 24 tunnin ajan juurikasvua stimuloivassa ratkaisussa, jotta ne juurtuvat nopeammin. Kesäisin pistokkailla olevalla karviainen kasvatusvideolla voit varmistaa, että seuraava algoritmi näyttää tältä:\nvalmistettu istutusmateriaali on haudattu maahan ruukkuihin niin, että maapinnan yläpuolella on pari silmuja;\nVersot kastellaan kunnolla, ja peitä potti välittömästi lasikellolla tai muovikelmulla - tämä säilyttää halutun kosteuden;\nvakiolämpötila huoneessa, jossa on versoja, tulisi olla 23 ° C päivällä ja vähintään 16-18 ° C - yöllä;\nkalvon tai korkin alla lämpötila ei saa nousta yli 25 ° C: n lämpötilaan, muuten pistokkaat voivat pyöriä, jotta vältetään tämä kalvo on säännöllisesti nostettava ja tuuletettava.\nJos noudatat kesäkauden vihreän pistokkaan karviaisen kasvatuksen sääntöjä, kasvi antaa ensimmäiset juuret 2 viikon kuluessa, ja syksyllä se voidaan siirtää taivaan alla.\nKarviainen lisääntyminen lignifioiduilla pistokkailla\nJos käytetään lignifioituja versoja, syksyllä käytetään karviaisen lisääntymistä pistokkailla. On syytä huomata, että pistokkaat leikataan lokakuussa, ja sitten ne alkavat kasvaa perinteisesti keväällä. Täten talven aikana pistokkaat on säilytettävä asianmukaisesti sadonkorjuun jälkeen, ne pidetään kasvun stimulaattorissa yhden päivän ajan, sitten kääritään kostealla liinalla, pakattu muovipussiin ja lähetetään jääkaappiin. Talvella kangas kostutetaan ajoittain, ja pussi on pidettävä auki niin, että kosteus pysyy oikealla tasolla.\nKevään alkaessa pistokkaat juurtuvat valmistetuissa säiliöissä, jotka koostuvat hedelmällisestä maasta, hiekasta ja turpeesta. Materiaali on haudattu 45 °: n kulmassa, 2-3 silmiä tulisi säilyttää maanpinnan yläpuolella. Välittömästi istutuksen jälkeen leikkaus tulee kaataa ja potti peittää kalvolla tai lasikorkilla ja 2 viikkoa ensimmäisten juurien muodostumisen jälkeen, poista kalvo ja jatka normaalia hoitoa.\nVaroitus! Lignified versot juovat kovemmin kuin vihreät. Karviaisten levittämiseksi kesäisin on tavallista, että sadonkorjuu on 1, 5–2 kertaa enemmän kuin mitä todella tarvitaan - jotkut pistokkaat eivät tuota juurikaan.\nMiten juurikkaan karviainen varsi keväällä vedessä\nKarviaistutusta pistokkailla keväällä vedessä käytetään tavallisesti lignifioiduissa versoissa, mikä stimuloi niitä nopeampaan kasvuun. Helmikuun lopussa tai maaliskuussa pistokkaat on asennettava kapeisiin astioihin, jotka on täytetty puhtaalla, pehmeällä vedellä ja jätetty huoneeseen, jonka lämpötila on vähintään 23 ° C.\nPian pistokkaista alkaa pian kasvullisia prosesseja, ja nuorten lehtien ilmestyvät ampuman yläosaan, ja juuret näkyvät alaosassa. Voit lisätä kasvin nopeasti, voit lisäksi kestää ampuja päivässä kasvun stimulaattorissa, ja sitten myöhemmin järjestää sen tavalliseen puhtaaseen veteen. Kun vesi haihtuu, ei ole tarpeen muuttaa sitä kokonaan, voit lisätä makean veden tarpeen mukaan.\nKasvaminen ja istuttaminen pysyvään paikkaan\nTehtaan levittäminen leikkaamalla kestää useita viikkoja, minkä jälkeen nuoret versot kasvavat aktiivisesti. Koska pistokkaat siirretään yleensä maahan kesäkuussa tai heinäkuun alussa niiden menestyksekkääksi levittämiseksi, versot on kasvatettava ruukuissa keväällä. Tämä on melko helppo tehdä - sen jälkeen, kun elokuva on poistettu potista, maaperä on kostutettava, kun se kuivuu, ja ruukut on säilytettävä hyvin valaistussa, lämpimässä paikassa.\nAvoimessa istutuksessa on valittava aurinkoinen, avoin alue, joka sijaitsee lähellä rakennusta tai aidaa - karviainen vaatii tuulen peittoa. Sivuston ei pitäisi olla liian märkä, jos lähellä olevat pohjavedet virtaavat, niin sinun täytyy huolehtia laadukkaan viemärin luomisesta.\nTaimia istutetaan 3 viikkoa ennen istutusta, ja niiden pitäisi olla noin puoli metriä syviä ja saman halkaisijaltaan.\nJos aiot moninkertaistaa karviaiset runsaasti ja istuttaa useita pensaita kerralla, sinun on jätettävä 1 m tilaa niiden väliin ja 2 m pensaiden rivien väliin.\nAvokentän karviaisten maaperän tulisi olla hedelmällinen - maa-alue on suositeltavaa sekoittaa 10–15 kg: n humus- tai kompostimateriaaliin. Myös maaperässä on lisättävä fosfaatti- ja kaliumpitoisia lannoitteita.\nOn parempi istuttaa karviaisten pensaita, jotka on saatu varttamalla, porrastetusti, niin että myöhemmin he eivät varjota toistensa valoa. Heti istutuksen jälkeen taimet on kasteltava ja mulched maadoitetussa pyörässä tiheässä 5 cm: n kerroksessa.\nMiten karviainen kerrostus levitetään\nMikä parasta on, Euroopan karviaisen kerroksia, joita ei voida helposti istuttaa, voidaan levittää kerrostamalla. Suorita menettely myöhään keväällä tai kesällä, kun karviainen on aktiivisen kasvukauden tilassa.\nPäällystyksen tärkein etu on se, että ne mahdollistavat karviaisen moninkertaistamisen välittömästi avoimeen kenttään ilman, että siirretään suljetusta säiliöstä. Lisäksi karviaisen pensaan asettelujen avulla tapahtuva vegetatiivisen lisäyksen opetus on hyvin yksinkertaista.\nKarviaisten apikaalikerrosten lisääntyminen\nKarviaisen keväällä tehdyissä apikaalisissa pistokkaissa on oltava noin 45 cm: n pituisia nuoria versoja, jotta ne antavat uudet sivutaskut ja puristavat ne sitten. On tarpeen kasvattaa karviaisen mahdollisia kerroksia tällä tavalla kesän puoleen saakka.\nHeinäkuussa valitut apikaalit on taivutettava maahan ja kaivettava ura 10 cm syvälle paikkaan, jossa yläosat koskettavat maata. Jätteiden yläosat asetetaan maahan, kiinnitetään langalla tai niitteillä. Sitten sinun täytyy prikopata karviainen lisääntymistä varten ja kaada runsaasti.\nEi ole mitään muuta tekemistä, sinun tarvitsee vain kertoa kerroksittain säännöllisesti pääholkki. Noin 3 viikossa maaperästä ilmestyy uusia versoja, ja syksyn keskellä ne voidaan kaivaa huolellisesti ja siirtää pysyvään paikkaan.\nMiten karviaisten levittäminen vaakasuoraan\nKasviperäistä lisääntymistä karviaisen pensaan lehtien avulla käyttäen vaakasuoraa menetelmää on yksinkertainen prosessi. Algoritmi on seuraava:\nkesän alussa tai puolivälissä on valittu useita maanpinnan lähellä olevia, jopa 3-vuotiaita nuoria versoja;\njokaisella haaralla tuoretta kasvua lyhennetään noin kolmanneksella - tämä stimuloi lateraalisten silmujen kasvua;\nOttaa taivutettua maaperään ja asetetaan mataliin kaivantoihin vaakasuunnassa ja kiinnitetään sitten langalla useissa paikoissa ja peitetään maalla.\nVälittömästi tämän jälkeen pistokkaat on kasteltava ja kuorittava, muutaman viikon kuluttua voit valmistaa monimutkaisia lannoitteita. Kun itävät iteet tulevat maasta ulos, niitä on mahdollista paisuttaa hieman, ja vielä 2 viikossa kertaaminen uudelleen. Oikean hoidon myötä pistokkaat syksyllä kestävät vahvat juuret, lokakuussa ne voidaan erottaa äidistä ja siirtää uuteen paikkaan.\nKarviaisen levittäminen jakamalla pensas\nKun jaat pensas, lähes kaikki karviaisten lajikkeet juurevat hyvin, ja hybridi-amerikkalais-eurooppalaiset lajikkeet tottuvat nopeimmin. Erityisen arvokkaiden lajikkeiden osalta on suositeltavaa käyttää divisioonaa - tosiasia on, että karviaista on mahdollista levittää syksyllä tällä tavalla ilman, että lajikkeen ominaisuudet häviävät.\nJakamista varten sopivat kaksi vuotta tai enemmän, ja karviainen kasvatus tapahtuu syksyllä ja marraskuussa.\nJotta voimala kerrotaan jakamalla bush on hyvin yksinkertainen, sillä tarvitset:\nkaivaa varovasti karviainen pensas pois maasta;\njyrkästi jauhettu lapio jakamaan juurakonsa useisiin osiin;\ndesinfioi osia ja siirrä delenki uusiin paikkoihin ja kasveihin valmistetuissa kaivoissa käyttäen standardia algoritmia.\nJokaisessa delenokissa tulisi olla useita ehjiä vahvoja juuria ja 2-3 hyvin kehittynyttä versoa. Menetelmän etuna on se, että ei ole tarpeen tuhlata aikaa kasvien juurtumisesta tyhjästä, karviaisen juuret ovat alun perin. Asianmukaisella hoidolla pensaat juovat nopeasti uusiin paikkoihin.\nKuinka moninkertaistaa karviaiset partioilla\nSekä eurooppalaisia että amerikkalaisia lajikkeita voidaan kasvattaa jälkeläisten tai juuren versojen avulla, jotka kasvavat luonnollisesti pensaan ympärillä.\nOn suositeltavaa kerätä karviaiset jälkeläisten kanssa syksyllä, hedelmän jälkeen. Nuoret versot kasvien juurissa on erotettava huolellisesti pääholkista ja siirrettävä uuteen paikkaan valmistettuihin reikiin. Istutetaan taimia välittömästi maahan, valmiiksi juurtuneet jälkeläiset ruukut valinnaisesti.\nMenetelmän etuna on se, että karviaista voidaan levittää tällä tavalla nopeasti ja ilman lisäleikkauksia, jotka liittyvät pistokkaiden leikkaamiseen ja juurtumiseen.\nOn tärkeää! Poikien irrottaminen äidin pensasta helpottaa pääkasvin elämää, karviainen lakkaa viemästä voimaa syömällä versoja, joten se alkaa kasvaa paremmin ja kantaa hedelmää.\nOnko karviaisen siemeniä mahdollista levittää\nKaikki karviaiset voidaan lajitella kasvien hedelmistä kerätyillä siemenillä. Käytännössä tätä menetelmää käytetään kuitenkin harvoin. Huolimatta siitä, että siementen lisääntyminen suoritetaan melko helposti, ja istutusmateriaalia ei tarvitse edes valmistaa vielä, menetelmällä on haittoja. Ensinnäkin karviainen siemenen kertolaskun jälkeen ei tallenna lajin ominaisuuksia, tämä menetelmä voi tuoda vain uuden lajikkeen. Lisäksi ensimmäinen hedelmäkerma tulee vain muutaman vuoden.\nJos haluat levittää karviaisen siemeniä, sinun täytyy:\nkerää kypsiä marjoja heinä-elokuussa ja ota niistä luut pois;\nkuivataan siemeniä usean päivän ajan ja kylvetään välittömästi pieniin ruukkuihin, jotka on täytetty hiekalla, humuksella ja hedelmällisellä maaperällä yhtä suurina osuuksina;\nkaada taimet ja peitä ne kalvolla ja poista ne sitten viileään paikkaan, jossa lämpötila on enintään 5 astetta.\nPidä taimet viileinä, säännöllisesti kostuttamalla ne, tarvitset kevääseen saakka. Kun lämmin sää on luotu, ruukut viedään puutarhaan ja haudattiin koko tilapäiseen erään. Kun karviaisen ensimmäiset versot antavat 2 lehteä, taimet voidaan siirtää alas ja siirtää pysyvään paikkaan.\nOnko karviaisten levittäminen mahdollista oksastamalla\nHarvinaisissa tapauksissa on suositeltavaa levittää karviaista varttamalla - suotuisissa olosuhteissa pensas kasvaa vahvalla rungolla, parantaa kasvin koristetta ja lisää hedelmän kokoa. Menetelmällä on myös haittapuolia - oksastetun karviaisen saanto on yleensä pieni, on huolehdittava huolellisesti kasvista ja karviaisen terveys riippuu rungosta.\nRokotus suoritetaan ainakin hedelmäkorteilla - puilla. Varastona käytetään pääasiassa herukoita, toisinaan luumuja tai jopa pihlaja.\nVihje! Поскольку крыжовник без шипов обладает низкой самоопыляемостью, его не рекомендуется сажать одиночно, лучше располагать куст поблизости от других растений.\nMiten karviaisten pistokkaita, kerrostusta levitetään: keväällä, kesällä, syksyllä, videoilla, ohjeilla ja pistokkailla © 2017 - Lokakuu 2021


Saaren Taika | Siivous\nSaaren Taika Siivoussaippua on ekologinen vaihtoehto kodin kaikkeen siivoukseen. Saaren Taika Siivoussaippua sisältää vain kahta luonnollista luomuöljyä; oliiviöljyä ja kookosöljyä, siksi se on tehokas lialle, mutta samalla hellävarainen käsillesi! Saippuaa voidaan käyttää sellaisenaan, raastettuna ja liotettuna suihkepulloon tai hieromalla saippuaa kostutettuun sieneen tai rättiin. Annostele raastetta n....\nAidosti ekologisten Saaren Taika siivoussaippuoiden käyttäjien jättämiä kommentteja: Sain Instagramissa tällaisen kuvan ja luvan julkaista se; "Oli pakko kokeilla siivoussaippuaa pinttyneeseen uuninluukkuun. Ihaninta oli ehdottomasti, että ei tarvinnut hinkata kädet verillä, vaan lähti vaivattomasti eikä kamalista pesuaine huuruista ollut tietoakaan 🤩" Jos on to-del-la hankalaa kalkki-...


Trump lupasi pommittaa Moskovaa jos Putin hyökkäisi Ukrainaan - Maailman menoa - Suomi24 Keskustelut\nTrump lupasi pommittaa Moskovaa jos Putin hyökkäisi Ukrainaan\nEi ihmekään että maailma sai elää rauhassa Trumpin aikana, kun silloin pidettiin Putinin kaltaiset roistot kurissa. Toista se on tämän nykyisen Valkoisen talon vaippahousun aikana.\nMutta allergojuna kulkee kuinka paljon pahoja venäläisiä tulee suomeen suuri pelko rajat kiinni heti\nKyllä sinuun uppoo näköjään hämppä💩.\nMitäs tee kun aivon rusina kokoiset.\nSehän heikensi Natomaiten yhteistyötä, sekä katkaisi etkeksi Ukrainan asetoimitukset, pelasi Puuttinin taskuun.\nTrump nuoli Putinia Helsingissä kuin mopsi. Kaikki sen muistavat.\nPutinin puudeli yrittää jälkeenpäin haukkua. Ihan kuin se Helsingin tapaamisen kieli pitkällä nuoleskelu keneltäkään unohtuisi.:D\nTrump on kahjo mutta taatusti rauhan mies.\nChicom-Joe on resettiporukkaa.\nInflaatio karkaa pilviin ja talous romahtaa.\nJuuri kuten suunniteltu esim. Rockefellerin kirjoissa.\nVenäjä sotii ja rakettimies juhlii joka toinen päivä.


Apu-kerhon matka: Pohjois- ja Keski-Viron aateliskartanot 13.–17.8.20 | Apu\n13.8. Lähtö klo 8.30 Helsingin Länsisatamasta Eckerö Linen m/s Finlandialla Tallinnaan. Aamiainen laivalla. Ensimmäinen vierailukohteemme on Väänan kartano, joka on hiljattain restauroitu kouluksi. Jatkamme arkkitehti Carl Ludvik Engelin suunnittelemaan kauniiseen Kernun kartanoon. Tutustumme vielä Raplamaalla sijaitsevaan kauniin puiston ympäröimään Alun kartanoon, jonka linnamainen arkkitehtuuri poikkeaa muista Viron kartanoista. Lounas päivän aikana. Jatkamme Paiden kaupunkiin ja majoitumme Nelja kuninga -hotelliin.\n14.8. Aamiainen. Paide on Viron vanhimpia kaupunkeja ja nähnyt monenlaista valloittajaa. Kuulemme Aikakeskuksessa, mitä kaupunki on joutunut kokemaan aikojen saatossa. Jatkamme matkaa Väätsan kartanoon ja edelleen Kirnan kartanoon, jonka Ruotsin kuningas Gustav II Adolf lahjoitti vuonna 1621 von Fersen -suvulle. Kirna käsitti 19 rakennusta ja oli yksi Viron suurimpia. Päivän viimeinen kohteemme on pieni ja kaunis Torin kartano, jota ympäröi kaunis puistoalue. Lounas päivän aikana. Paluu Paiden hotelliin.\n15.8. Aamiaisen jälkeen kohti Rakveren kaupunkia. Tutustumme barokkityyliseen Sargveren kartanoon ja jatkamme kauniisti entisöityyn Arukülan kartanoon. Sen kuuluisin omistajasuku oli von Tollit. (Leo Tolstoin romaanissa Sota ja rauha esiintyy Carl Friedrich von Toll.) Seuraava kohteemme on Kiltsin kartano, jonka yksi omistajista on ollut tutkimusmatkailija Adam Johan von Krusenstern. Jatkamme Muugan kartanoon. Sen sisätilat on entisöity, ja voimme ihailla tsaari Aleksanteri II:n hovitaiteilijalleen lahjoittamia marmoriportaita. Lounas päivän aikana. Majoittuminen Rakveressa Villa Theresassa.\n16.8. Aamiaisen jälkeen tutustumme Rägaveren kartanoon, jonka paikallinen kolhoosi kunnosti konsertti- ja juhlakäyttöönsä. Nykyään kartano on amerikkalaisomistuksessa. Naapurissa oleva Mõdrikun kartano on mielenkiintoinen sekoitus eri rakennustyylejä. Matkalla Tallinnaan vierailemme Vastan kartanokoulussa, josta jatkamme kunnostustöiltään Viron kalleimmaksi mainittuun Vihulan kartanoon. Kevyt lounas matkalla ja laivalla buffet-ruokailu. Eckerö Linen m/s Finlandia lähtee klo 18.30 ja saapuu Helsingin Länsisatamaan klo 21.00.\nHinta: 575 €/hlö 2 hh, lisämaksu 1 hh 120 €. Toimitusmaksu 14 €/varaus.\nHintaan sisältyy: laivamatkat, matkatavarahytit meno-paluu, bussikuljetukset, majoitus, ohjelmassa mainitut ruokailut ja suomenkielisen oppaan palvelut.


Uudistuksia juuri avautuneessa viestintä- ja globaalikasvatushaussa | Fingo\nUudistuksia juuri avautuneessa viestintä- ja globaalikasvatushaussa\nMitä uutta on juuri avautuneella viestintä- ja globaalikasvatushankkeiden hakukierroksella? Mistä ulkoministeriön puolelta tulevista painotuksista on hyvä olla tietoinen omaa hanketta suunnitellessa?\nUlkoministeriö on yhdenmukaistanut kansalaisjärjestöille suunnattuja kehitysyhteistyön määrärahojen instrumentteja. Tämä näkyy ulkoministeriön sivuilta löytyvissä ehdoissa, ohjeistuksissa ja käytännössä myös hakulomakkeiden logiikassa. VGK-tukea koskevat monet samat painotukset kuin kehitysyhteistyön hankehakuakin. Kehitysyhteistyön hankehaun uudistuksiin voi tutustua Kepan tuoreessa jäsenblogissa.\nMyös VGK-hankkeiden tulee edistää Suomen kehityspoliittisia tavoitteita, hankkeen toiminnoista ja viesteistä tulee heijastua kehitysmaanäkökulma ja hankkeen on oltava vähintään ihmisoikeussensitiivinen eli ihmisoikeudet huomioiva.\nSekä hakijoiden että hankkeiden arvioinnin pohjana käytettävät kriteerit on nyt kirjoitettu auki ohjeistuksissa. Hakijaa arvioidaan järjestön kapasiteetin, asiantuntemuksen sekä kumppanuuksien perusteella. Tulosajattelu korostuu hankkeiden arviointikriteereissä. Tervetuloa pureksimaan tulosajattelua oman hankkeesi kannalta Kepan viestintä ja globaalikasvatus: opi tunnistamaan hankkeen tulokset –koulutukseen 3. toukokuuta.\nTuloksellisuuden lisäksi hankkeiden arvioinnin perusteiksi nostetaan esiin myös muun muassa kestävyys, uusien kohderyhmien tavoittaminen ja yhteys opetussuunnitelmiin, joissa globaalikasvatuksen rooli on vahvemmin mukana kuin aikaisemmin.\nHakukierroksen 2017–2018 painotuksia ovat Agenda 2030 ja kestävän kehityksen tavoitteet, pakolaiskriisin syiden käsittely sekä yhteishankkeet muiden toimijoiden kanssa, mukaan lukien järjestöjen ja yritysten välinen yhteistyö.\nToistaiseksi auki on vielä, paljonko tukea on jaettavana. Käytettävissä olevan määrärahan lopullinen suuruus varmistuu vasta, kun eduskunta on hyväksynyt vuoden 2017 talousarvion.\nMuutoksia hakukierrokselle ovat haun järjestäminen joka toinen vuosi, takautuvat maksatukset sekä omarahoitusosuuden muutokset. VGK-haku tullaan kehitysyhteistyön hankehaun mukaisesti järjestämään jatkossa joka toinen vuosi eli seuraava haku on vuonna 2018. VGK-tukea voi hakea yksi- tai kaksivuotisille hankkeille. Myös viestintähankkeet voivat olla kaksivuotisia. Tarve hankkeen kaksivuotisuudelle on perusteltava hyvin. Koska ensi vuosi on välivuosi haussa, voi tukea hakea nyt myös yksivuotisille hankkeille, jotka toteutetaan vuonna 2018.\nUutena elementtinä sekä VGK- että kehitysyhteistyöhankehakuihin tulivat tänä vuonna takautuvat maksatukset. Takautuvalla maksatuksella tarkoitetaan , että ulkoministeriö maksaa viimeisenä hankevuonna 10 prosentin hanketuen osuuden vasta takautuvasti siinä vaiheessa kun järjestön toimittama loppuraportti on hyväksytty. Omarahoitusosuus puolestaan nousee aikaisemmasta 7,5 prosentista 10 prosenttiin. Toinen periaatteellisestikin iso muutos omarahoitusosuuteen on se, että vapaaehtoistyötä ei voi enää laskea mukaan omarahoitukseen.\nHanketukihakemuslomake noudattelee pitkälti edellisen hakukierroksen linjoja. Uutena lomakkeeseen on muun muassa tullut lähtötason kuvaaminen sekä muutamia termejä on vaihdettu tulosketjua selkeämmin noudattelevaksi. Tuttuun tapaan lomakkeen voi täyttää myös englanniksi, vaikka lomakepohja löytyykin vain suomeksi ja ruotsiksi.\nKepa järjestää tuttuun tapaan viestintä ja globaalikasvatushankeneuvontaa 16.5.–3.6. Ilmoittautuminen alkaa 2. toukokuuta. Viestintä- ja globaalikasvatustuen haku on avoinna 15.4.-8.6.


Kunnan toimitilat ja kiinteistöt »\nTilojen varaaminen »\nMusiikki- ja bänditilat\nTilavarausten ohjeet ja säännöt\nKyöstin kerhotalo sijaitsee osoitteessa Kyöstintie 6\nKyöstin kerhotaloa vuokrataan yhdistysten ja yhteisöjen käyttöön ja 8.1.2020 alkaen myös yksityishenkilöille lasten syntymäpäiväkutsuja varten.\nKyöstin kerhotalo on vanha kivinavetta, jossa on nykyisin kunnan omistamia kerhotiloja. Kerhotalon toisessa päädyssä on keittiö ja kolme huonetta ja toisessa päädyssä soittotila ja varasto.\nKyöstin kerhotalon säännölliset vuorot ovat haettavissa aina keväisin liikuntatilojen haun yhteydessä. Vuorot myöntää vapaa-aikapäällikkö.\nKyöstin kerhotalon hinnat\nVarauskalenterilla näkyvät tilat:\nhuoneet 2A + 2B (joissa lasten kalusteet)\nsoittotila/sali 1A + 1B (siilon pääty).\nKaikki kolme kerhotilaa ovat vuokrattavissa erikseen ja eri tiloissa voi tästä johtuen olla eri käyttäjäryhmiä yhtäaikaisesti. Kaikkien tilojen käyttäjien tulee ottaa huomioon muut käyttäjät toimiessaan tiloissa. Kaikki kolme tilaa voi tarvittaessa myös varata yksin omaan käyttöön, jolloin tiloissa ei toimi muita samaan aikaa.\nKyöstin kerhotalon varauskalenteri\nLasten syntymäpäiväkutsujen järjestäminen Kyöstin kerhotalolla\nTutustu aina etukäteen tilojen käyttöehtoihin, joihin jokainen varaaja sitoutuu varatessaan kunnan tiloja.\nOmatoimisten kutsujen järjestäjä tuo kaiken tarvitsemansa välineistön ja siivoaa tilat huolellisesti lähtiessään. Valmistelu ja siivous tulee aina tapahtua varausajan puitteissa.\nLiikuntasaleissa ei saa tarjota elintarvikkeita. Kutsujen tarjoiluja varten tulee varata Kerhohuone 1.\nLeikkitilaksi syntymäpäiviä varten voi varata kerhohuoneet 2 ja/tai 3. Takapihalla on myös lasten leikkipaikka.\nPirkkalan kunnan vuokrattavien tilojen varauskyselyt\nLisätiedot tiloista: tilavaraukset.pirkkala.fi


drinkki Archives | Page 2 of 2 | Lyhyenä hetkenä\n5.7.2018 14.5.2020 / piapas\t/ Jätä kommentti\nOtetaanpa täysin kuvitteellinen tilanne. Seison baaritiskillä, enkä tiedä mitä tilata. Siideri ei houkuttele, olutta en juurikaan juo, punaviini tuntuu tunkkaiselta ajatukselta ja skumpan kupliakaan ei tee mieli. Väkeviä en harrasta saati sitten shotteja (paitsi joskus jägeriä, ihan vaan lääkkeeksi). Sitten jossain aivojen sopukassa syttyy himmeä lamppu. Gin & tonic – se toimii aina! Mutta vain jos se tehdään oikein.\nKlassikkodrinkin suurena ystävänä ja sateisen mökkipäivän tylsistyttämänä lomailijana ylpeänä esitän: Näin sekoitat oikeaoppisen gin & tonicin!\n1. Älä kangistu kaavoihin!\nSuomalaiset ginituottajat ovat viime vuosina voittaneet palkintoja, paras gin & tonic saattaakin siis syntyä kotimaisesta ginistä. Varsinkin Kyrö Distilleryn Napue on niittänyt mainetta ja kunniaa. Pullojen designiin on kiinnitetty huomiota, ja ne erottuvatkin edukseen baarien ginirivistöissä. Pohjanmaan pojat ovat osanneet brändätä tuotteensa sellaisella pöhinällä, että sitä löytyy jokaisen arvonsa tuntevan ravintolan valikoimista. Napuesta tuli nopeasti suomalaisten ylpeydenaihe, on ihme ettei torilla tavattu rosmariinipuska kainalossa ja kourallinen karpaloita kämmenellä.\nMenestyksen voitokkaassa vanavedessä ui muitakin tekijöitä, Napue ei suinkaan ole ainoa ylpeästi suomalainen. Kuin sieniä sateella syntyneiden viskitislaamojen sivutuotteina on pullahtanut maailmaan muitakin kokeilemisen arvoisia katajanmarjaisia kirkkaita. Testaa vaikka Fiskarsissa tislattua Ägräs Distilleryn* puna-apilalla, sitruksella ja väinönputkella maustettua miellyttävän pyöreää Ägräs Giniä tai Helsinki Distilling Companyn rouheampaa Helsinki Dry Giniä, joka on maustettu mm. puolukalla, appelsiinilla, fenkolilla ja ruusun terälehdillä. Hiljattain kasan pystejä kahmi myös ilomantsilainen Nordic Premium Beverages, jonka Kolin kupeessa tislatussa Arctic Blue Ginissä on ripaus mustikkaa. Suomalaisia tislaamoja taitaa olla jo kymmenkunta, joten tässä ei todellakaan ollut vielä kaikki.\n2. Laatuginille laatutonic!\nJos panostat giniin ja pulitat siitä 40–50 euroa, älä hyvä ihminen sotke siihen sitä halvinta mahdollista tonicia. Laadukas gini ansaitsee laadukkaan tonicin. Jos sekoitat joukkoon sitä keltaetikettistä limpparia, se huonossa lykyssä jyrää kalliin ginin alleen, eikä lasissa maistu sen jälkeen muu kuin paha tonic ja vessanpöntöstä alas vedetyt setelit. Päivittäistavarakaupoissa on tarjolla myös muita tonic-vesiä, esimerkkeinä Fever-Treen Indian Tonic ja Fentimans. Tuoreen havainnon mukaan myös Alkoista saa tonicia. Makuun satsaaminen kannattaa!\n3. Jäähdytä ainekset ja muista jääpalat!\nMistä aineksista gin & tonic syntyykin, muista jäähdyttää ainekset ajoissa. Tyrkkää gini pakkaseen ja tonic jääkaappiin. Varmista, että jääpaloja on riittävästi. Jäähdytä myös lasit, jos mahdollista. Täytä siis lasit ensin jääpaloilla ja vasta sitten juomilla.\nHätätapauksessa ja mökkiolosuhteissa geetee maistuu ilman jäitäkin, sillä aina ei pakastinta tai pakattua jäätä ole tarjolla. Ja kun gin & tonic on lasissa, nauti se heti tai ainakin muista siirtää lasi varjoon. Kuvauspäivänä tätä ongelmaa ei todellakaan ollut. Vettä satoi taivaan täydeltä ja mittari näytti 15 lämpöastetta.\n4. Tarkista sekoitussuhde!\nTavallinen sekoitussuhde on 1:3. Siis yksi osa giniä ja kolme osaa tonic-vettä. Ginit eivät kuitenkaan ole siskoja keskenään, vaan ne saattavat erota makumaailmaltaan suuresti. Esimerkiksi Ägräs Gin suositellaan nautittavaksi yhden suhde kahteen: neljään senttiin giniä tulee siis vain kahdeksan senttilitraa tonicia. Maistele, ja tee niin kuin oma suu sanoo. Paras gin & tonic on se, mikä maistuu sinun suussasi parhaimmalta. Pidä samalla järki päässä, sillä etenkin kuumana kesäpäivänä tiukempien juomasekoituksien nauttiminen vaatii kylkeen pari tuopillista raikasta hanavettä.\n5. Käytä mielikuvitusta ja luovuutta!\nGin & tonic ei ole rakettitiedettä. Käytä erilaisia laseja ja vaihtele koristeita. Kaikki ginit eivät pidä sitrushedelmistä, ja sitruunaviipaleen tiukka happo saattaa jopa tehdä hallaa makuyhdistelmälle. Valmistajat kertovat yleensä sivuillaan suosituksen drinkin lisukkeeksi. Hendricks ja kurkku ovat syntyneet samaan lasiin. Ägräs Ginin syrjään suositellaan timjamia ja appelsiinia, Beefeaterille* sitrusten kuorta (siis myös muiden kuin sitruunan), Napuen parhaat ystävät ovat jo mainitut karpalo ja rosmariini. Helsinki Dry Gin rakastaa puolukoita ja verigreippiä, Finsburyn suosituskoristeet ovat internetin ihmeellisen maailman mukaan korianteri ja sitruuna. Markkinoilla on muutamia mansikalla maustettuja ginejä, kuten kuvissa vilahtava sveitsiläinen Ginuine*, niiden kanssa suomalainen kesämansikka on täydellinen yhdistelmä. Netistä löytyy myös sivustoja, joissa on listattu kaikki mahdolliset ginit ja niiden suosituskoristeet.\nSumma summarum: näin syntyy täydellinen gin & tonic\n➤ Jäähdytä ainekset\n➤ täytä lasi jäillä\n➤ lisää 2–4 cl kylmää giniä\n➤ lisää koristeet\n➤ annostele viimeiseksi tonic\n➤ sekoita kevyesti esim. lusikalla\nBonusvinkkinä tarjoiltakoon vielä Stolin taitavilta baarimikoilta opittu niksi. Kun lisäät drinkkiin yrttejä, älä silppua tai revi niiden lehtiä, jotta yrtti ei kitkeröidy. Aseta sen sijaan yrtit kämmenkuppiin, käännä sitten toinen kämmen samanlaiseksi kupiksi ja lyö sillä muutaman kerran yrttikäden kuppia vasten. Ilmanpaine vapauttaa yrtin aromit, ja tuoksu leijailee nenään jokaisella siemauksella. Ihanaa!\nps. Älä hämäänny pullojen valkoisesta väristä, ne on otettu kuvaan suoraan pakkasesta ja ovat siksi kuurakerroksen peitossa.\n*Beefeaterin, Ägräksen ja Ginuinen pullot on saatu tuotenäytteinä, kiitokset maahantuojille ja tuottajille!\nLisää drinkkireseptejä löydät näiden linkkien takaa:\nGiniä, tonicia ja greippimehua – aperitiivit Happy Hamletin tapaan\nKesän raikkain tervetuliaisdrinkki – vadelmia ja roseviiniä


Bränditutkija: Seppälä ei onnistunut herättämään kuluttajien kiinnostusta ja ostohaluja | Yle Uutiset | yle.fi\n21.8.2017 klo 18.18\nMuotialan asiantuntija arvioi Seppälän kohtaloksi koituneen sen, ettei yhtiö pystynyt kirkastamaan kohderyhmäänsä.\n– Seppälä olisi pitänyt positioida uudelleen siten, että kuluttajille olisi tullut sen tuotteista ja brändistä tuoreuden tunne. Brändin pitää koko ajan uudistua, tunnettu bränditutkija Kirsti Lindberg-Repo sanoo Ylen haastattelussa.\nSeppälä tunnettiin aikoinaan etenkin nuorten merkkinä, ja nyt Stockmannin jälkeen tullut uusi omistaja yritti muuttaa sitä lähemmäksi aikuisten makua.\n– Tämän päivän tietojen mukaan se ei ollut niin onnistunut liike, Lindberg-Repo toteaa.\nHän huomauttaa, ettei mitään brändiä voida kehittää ilman suuria panostuksia markkinointiin. Esimerkiksi Ruotsissa satsaukset brändeihin ovat aivan toista luokkaa kuin Suomessa. Lisäksi vaaditaan pitkäjänteisyyttä.\n– Ilmeisesti alun alkaenkaan markkinointiin ei laitettu riittävästi paukkuja, hän analysoi.\nAalto-yliopiston markkinoinnin dosentin mukaan Seppälä kilpailee asiakkaista sellaisessa luokassa tai kategoriassa, joka on hyvin täynnä. Sieltä olisi pitänyt erottautua vaikkapa ruotsalaisiin kilpailijoihin verrattuna. Kuluttajien kiinnostusta, luottamusta ja ostohaluja ei saatu herätettyä.\n– Jos katsoo Seppälän nettisivuja, niin eihän siellä kerrota mitään vaatteista tai vaateilmiöistä, Lindberg-Repo moittii.\nHän painottaa, että vaateala on todella kova ala tänä päivänä.\nKirsti Lindberg-Repo sanoo, että Seppälän nimellä ja brändillä on sinällään valtavasti arvoa. Hän toivoo, ettei yhdeksänkymppisen kotimaisen vaateketjun tarina pääty vielä tähän.\n– Sen ympärille voi rakentaa ihan mitä vaan. Siitä voi tulla vaikka mitä, mutta on oltava selkeä strategia.\nVaatekaupan tiukan kilpailun lisäksi Seppälän ahdingon taustalla vaikuttavat aiemmat tappiot. Stockmannilta Seppälän pari vuotta sitten ostaneet yrittäjät ovat leikanneet kuluja ja sulkeneet myymälöitä, mutta toimet eivät ole riittäneet tervehdyttämään yhtiötä.\nLue myös: Verohallinto hakee Seppälää konkurssiin, lähes 300 työpaikkaa vaarassa\nSeppälä oytalousbränditvaateliikkeetliiketoimintaStockmanndosenttimielikuvamarkkinointiSuomen Verohallintoliiketoiminnan lopettaminen


Mikkelin turvakoti etsii vapaaehtoisia eläintenhoitorinkiin — Ohjaaja Viivi Toropainen: "Moni saattaa jäädä kotiin väkivaltaiseen tilanteeseen, jos lemmikkiä ei voi ottaa mukaan" - Länsi-Savo\nMikkelin turvakoti etsii vapaaehtoisi...\nJulkaistu 16.11.2019 15:00\nJoulukuussa uusiin tiloihin muuttava Mikkelin turvakoti etsii vapaaehtoisia eläintenhoitorinkiin. Turvakodin ohjaaja Viivi Toropainen kertoo, että moni saattaa jäädä väkivaltaiseen tilanteeseen, jos lemmikkiä ei voi ottaa mukaan.\nMikkelin turvakoti etsii vapaaehtoisia eläintenhoitorinkiin. Tällä hetkellä väistötiloissa toimiva turvakoti on Suomen ainoa turvakoti, jonne saa tuoda lemmikkejä. Muutto uusiin tiloihin on edessä joulukuussa.\nMikkelin turvakoti on sijainnut puolitoista vuotta väistötiloissa, jonne asiakas on saanut tuoda lemmikkinsä mukanaan. Joulukuun puolivälissä turvakoti muuttaa uusiin tiloihin, joihin lemmikkejä ei saa enää viedä.\nMikkelin turvakodin ohjaaja Viivi Toropainen kertoo turvakodin olevan tällä hetkellä Suomen ainoa turvakoti, jonne saa viedä lemmikkejä. Mikkeliin saapuukin lemmikkiensä kanssa asiakkaita ympäri Suomen.\n— Väistötiloissa olemme huomanneet, että on paljon asiakkaita, joilla on mukana lemmikkejä, Toropainen sanoo.\nTurvakoti etsiikin ennen joulukuista muuttoa vapaaehtoisia, jotka voivat ottaa lemmikkejä tarvittaessa hoitoon vähintään viikoksi kerrallaan.\nToropainen kertoo, että yhteydenottoja mahdollisilta vapaaehtoisilta on tullut kymmenisen kappaletta. Ensimmäiset vapaaehtoiset on haastateltu tällä viikolla.\n— Kaipaamme vielä erityisesti sellaisia hoitajia, joilla ei itsellään olisi lemmikkejä, mutta joilla olisi kokemusta lemmikkien hoidosta, Toropainen sanoo.\nToropaisen mukaan mahdollisimman laaja vapaaehtoisten rinki helpottaisi turvakotiin hakeutumista ja turvakodin toimintaa. Turvakoti tulee toimimaan linkkinä asiakkaan ja vapaaehtoisen eläintenhoitajan välillä.\n— Valitsemme ringistämme sopivan vapaaehtoisen, eli jos on tiedossa vaikka että koira ei tykkää lapsista, niin valitsemme hoitajan, jolla ei lapsia ole, Toropainen sanoo.\nLemmikit ovat rakkaita\nVapaaehtoinen voi myös itse valita, mitä lemmikkejä hoitaa.\nVäistötiloissa vierailleet lemmikit ovat Toropaisen mukaan useimmiten olleet erilaisia koiria, kissoja ja jyrsijöitä, mutta kilpikonnakin on nähty.\nVapaaehtoiset eläintenhoitajat ovat tärkeitä, sillä lemmikit ovat ihmisille rakkaita.\n— Lemmikki on tärkeä ja moni saattaa jäädä kotiin väkivaltaiseen tilanteeseen, jos lemmikkiä ei voi ottaa mukaan, Toropainen kertoo.\nMoni saattaa jäädä kotiin väkivaltaiseen tilanteeseen, jos lemmikkiä ei voi ottaa mukaan, — Viivi Toropainen\nJos vapaaehtoisuus Mikkelin turvakodin eläintenhoitoringissä kiinnostaa, lähetä lyhyt kuvaus itsestäsi turvakodin sähköpostiin turvakoti@essote.fi. Laita viestiin otsikoksi eläintenhoitorinki.


Yöpöydän kirjat: Meredith Russo: Tyttösi sun\n"Entä jos poikasi olisikin tyttäresi?"\nLukuhaasteissa: YA-lukuhaaste: Kirja käsittelee LGBTQ+ aihetta\nMeredith Russon Tyttösi sun kertoo lukion viimeistä vuotta käyvästä Amandasta, jonka täytyy vaihtaa koulua kiusaamisen ja pahoinpitelyn takia. Amanda on transsukupuolinen - hän syntyi pojan vartaloon, joka ei koskaan tuntunut omalta. Niinpä hän päätyy lopulta yrittämään itsemurhaa äitinsä kipulääkkeillä. Sen jälkeen Amanda aloittaa hormonilääkityksen ja pääsee leikkauksiin, joilla hänen kehonsa muovataan sellaiseksi kuin Amanda on aina mielessään sen kokenut. Muutosten takia Amanda on pitänyt välivuoden koulusta, mutta kukaan uudessa koulussa ei tiedä hänen menneisyyttään, mikä ei tarinan päähenkilöä haittaa ollenkaan.\nTarina liittyi tehtävään, jossa meidän pti kuvitella millaisia olisimme aikuisina. -- Nainen -- kertoi olevansa minä aikuisena! Hän näytti kuinka hän joi erikoislääkettä, ja kun hän kasvoi isoksi, hänestä tuli miehen sijaan nainen. Hänen mukaansa se, että tunnen olevani tyttö, on ihan todellinen asia, eikä siinä ollut mitään pahaa tai väärää. (s. 82)\nKirja alkaa bussista, kun Amanda on matkalla isänsä luokse, jonka kanssa ei juurikaan ole ollut keskusteluväleissä. Hänen vanhempansa ovat eronneet joitakin vuosia aiemmin. Kirjassa on paljon takaumia, joiden kautta käy ilmi kuinka Amanda on aina ollut Amanda, ei koskaan Andrew. Uudessa koulussa hän tapaa Been, joka kertoo nuorten paremmin tutustuttua olevansa bi-seksuaali (jollain tapaa Bee muistutti minusta Elina Rouhiaisen Muistojenlukijan Bollywoodia), sekä tyttöjoukon, johon kuuluvat Chloe, Layla ja Anna. Amanda kokee, että uusi alku puhtaalta pöydältä on ainoa ratkaisu, vaikka menneisyyden taakka painaakin häntä koko ajan. Jopa vessassa käyminen ahdistaa. Puhumattakaan pojista, jotka iskevät silmänsä uuteen oppilaaseen.\n"Kaikilla meillä on menneisyys", Grant totesi. "Ei se tarkoita, ettei sulla voisi olla tulevaisuutta." (s. 103)\nAmanda on todella kiinnostava ihminen. Hän lukee Sandmania, pitää Star Warsista, pelaa Final Fantasya ja on aiemmin piirtänyt Sailor Moonin innoittamaa fanitaidetta. Haluaisin tuntea Amandan ja keskustella edellä mainituista asioista, spefikirjallisuudesta ja paljon muustakin. Amanda tuntuu täyteläiseltä ja uskottavalta hahmolta.\nNiin pitkään kuin muistin olin mielelläni paennut scifin ja fantasian maailmoihin. Olin rakastanut tarinoita, joiden päähenkilöt eivät näyttäneet samanlaisilta kuin ihmiset ympärilläni. Aivan erityisesti olin pitänyt kertomuksista, joiden teemana oli hyväksytyksi tuleminen tai sosiaalinen epäoikeudenmukaisuus. Minun suhteeni scifiin oli kuitenkin hieman mutkikkaampi kuin Grantin, sillä kiinnostus scifiin oli yksi tyypillisesti miehisistä piirteistäni. Tiesin kyllä, että jotkut tytöt olivat kasvaneet sarjakuvien parissa, mutta sukupuolen korjaamisen jälkeen mietin, pitäisikö minun salata asia. (s. 204)\nToisin kuin esimerkiksi Simonin tarinaa lukiessani ei tämä kirja herättänyt niin vahvaa positiivista tunnetta lukiessani, sillä Amandan kulkema tie oli paljon haastavampi, välillä oli lähellä, että olisin tarvinnut nenäliinaa. Teoksen alussa hänellä on musta silmä ja teoksen lopussakin on yksi varsin inhottava kohtaus, joka onneksi päättyy mahdollisimman onnellisesti (pelkäsin paljon pahempaa). Rakkaustarinakaan ei ole niin ihana kuin se olisi voinut olla. Siinä on hieman Nicholas Sparksin tyylistä juonenkaarta: Tyttö tapaa pojan, he rakastuvat, tytöllä on salaisuus, joka paljastuessaan repii parin erilleen, mutta lopussa he ovat jälleen yhdessä.\n"Tämä ei ole mikään virhe", minä sanoin. "Kyse on sun elämästäsi ja sun kropastasi. Sä voit pukea sen just niin kuin haluat." (s. 247)\nRusso on itse transnainen, ja hän kertoo teoksen lopussa ensin cis-lukijoilleen, että teosta ei saa ottaa kyseenalaistamattomana totuutena, mutta hän toivoo sen kannustavan ymmärtämään transihmisiä ja sen jälkeen translukijoilleen, ettei heidän kokemustensa tarvitse olla samanlaisia kuin Amandalla, ja että ihmisellä on lupa olla transsukupuolinen, homo, lesbo, biseksuaali, aseksuaali, gender queer, vaihtaa identiteettiään useammakin kerran tai tuntea, ettei hänellä ole sukupuolta ollenkaan, sillä kukaan ei voi ilmaista aidointa itseään väärin.\n"Kun elää tyttönä tässä maailmassa, saa oppia pelkäämään. Se pelko pitää sinut turvassa. Se pitää sinut hengissä."\n"Onko se oikeasti noin kamalaa?"\n"Ehkä ei, kukapa tietää? Maailma on nykyään erilainen kuin ennen. Kun kerroit minulle... tilastasi, surin kaikkein eniten sitä, että joutuisit kestämään elämää tyttönä." (s. 269)\nSuositeltava lukukokemus, vaikka välillä meno onkin periamerikkalaista jalkapalloilijoineen, homecoming kuningattarineen ja kirkossa käymisineen. Hienoa, että näitä sateekaariteemaisia teoksia julkaistaan nuorille. Hyvä vinkki esimerkiksi seuraavaa Pride-viikon lukutempausta varten (25.6. -1.7.2018).\nKoskettava kuvaus matkasta omannäköiseen elämään\nSukupuolensa korjannut Amanda Hardy vaihtaa koulukiusaamisen takia kotikaupunkia ja lukiota. Uudessa koulussa hän aikoo pitää taustansa salassa ja opiskella ahkerasti, jotta voisi lukion jälkeen jättää Tennesseen ahdistavat pikkukaupungit lopullisesti taakseen ja suunnata yliopistoon New Yorkiin tai Bostoniin. Uusiin koulukavereihinsa tutustuessaan Amanda huomaa, että yhdellä jos toisella on jotain salattavaa... ja sitten hän kohtaa Grantin, jonka kanssa Amanda haluaisi jakaa kaiken. Mutta ymmärtäisikö Grant?\nMeredith Russon esikoisromaani Tyttösi sun on saanut lukuisia palkintoja ja myyty mm. Ruotsiin, tanskaan, Saksaan, espanjaan ja Brasiliaan. Teos on fiktiota, mutta on saanut inspiraatioita Russon omista kokemuksista transnaisena.\nSuomentanut: Leena Ojalatva, 342 sivua, Karisto 2018\nAlkuperäinen nimi: If I Was Your Girl (2016)\nMuita lukukokemuksia: Kirjapöllön huhuiluja, Lukeva peikko, Luetaanko tämä?, Kirjasähkökäyrä, Suudelmia ja sukkanauhoja\nSamankaltaista luettavaa: Siri Kolu: Kesän jälkeen kaikki on toisin, Becky Abertalli: Minä, Simon, Homo Sapiens, Sini Helminen: Kaarnan kätkössä, Marja Björk: Poika\nTunnisteet: 4, arvostelukappale, biseksuaalisuus, ihmisyys, Karisto, kasvutarina, kirjavinkkaus, naiseus, sateenkaarikirja, suosittelen, suvaitsevaisuus, transsukupuolisuus, uutuudet, YA-kirjallisuus


Yhdessä vieraslajeja vastaan – Suomen luonnonsuojeluliitto\nRaaseporin Luonnon vieraslajitalkoissa syksyllä 2018 etsitään kurtturuusuesiintymiä saaristosta, jossa se leviää veden kautta tehokkaasti. Kuva: Emilia Horttanainen.\nTeksti Emilia Horttanainen\nVieraslajit ovat yksi luontoon kohdistuvista uhista, joka meidän on torjuttava – elinympäristöjen häviämisen ja ilmastonmuutoksen rinnalla. Vieraslajit syrjäyttävät alkuperäisiä lajeja ja voivat vaikuttaa kokonaisten ekosysteemien toimintaan. Nyt niiden torjumiseen on ryhdytty toden teolla.\nVieKas LIFE -hanke torjuu vieraskasveja Suomesta. Samalla lisätään tietoa, käynnistetään laajaa kansalaistoimintaa ja luodaan torjuntatyölle jatkuvuutta. Hankkeessa on jo alusta pitäen mukana kansalaisjärjestöjä, kaupunkeja ja valtion virastoja. Tavoitteena on pitkäaikainen, laaja ja sitouttava kansalaistoiminta.\nJättiputki, jättipalsami – jättiurakka?\nVieraslajeissa on petollisen viehättäviä kasveja kuten purppuranpunainen jättipalsami ja mahtava jättiputki. Niitä aiotaan vähentää ja vesistöjä valtaavasta keltamajavankaalista päästä eroon kokonaan. Ne kaikki on aikoinaan tuotu meille koristeeksi.\nJättiputkien hallussapito on kiellettyä, ja maanomistaja on velvollinen hävittämään ne tontiltaan. Kitkemiseen tarvitaan suojavarusteet, sillä jättiputki voi aiheuttaa palovamman kaltaisen ihottuman. Juuret on kaivettava maasta ja työ on toistettava vuosia ennen kuin siemenpankki on tyhjä.\nJättipalsami on kiitollisempi talkoitten kohde. Sillä on hennot juuret, jotka irtoavat kevyellä nyppäisyllä puronvarren mullasta. Sen siemenet säilyvät itämiskelpoisena maassa vain pari vuotta, joten kolmannen kesän talkoiden päätteeksi voidaan jo kilistellä maljoja onnistumiselle.\nJättipalsamiesiintymä Jämsässä. Kuva: Sari Jussila.\nJämsän kaupunki on yrittänyt päästä eroon jättipalsamista, mutta kaupungin omat resurssit eivät tähän työhön riitä. Jämsänseudun Luonnonystävät on useina vuosina kitkenyt talkoilla lupiinia ja jättipalsamia. Yhdistys vinkkasi kaupunginpuutarhuri Raisa Heinolle VieKas-hankkeesta ja ehdotti yhteistyötä. Kaupunki otti tarjouksen ilolla vastaan, ja niin sovittiin viiden vuoden hankeyhteistyöstä.\nTalkookohde oli heti tiedossa.\n”Pispalassa Jämsänjoen läheisyydessä tehtiin harvennushakkuu, jonka myötä alueelle röyhähti valtava jättipalsamikasvusto”, kertoo Jämsänseudun Luonnonystävien aktiivi Sari Jussila.\n”Vesistön varrella kasvusto on vaaraksi levittää siemeniä jokea pitkin alapuolisille alueille. Siellä on jo aiempina vuosina talkoilla kitketty jättipalsamia.”\nYhdistys haluaa saada asukkaat kiinnostumaan oman ympäristön hoidosta. Tämän lisäksi selvitetään lähialueen muut jättipalsamiesiintymät ja\nalueiden maanomistajat yhdessä kaupungin kanssa.\nJoukkovoimaa ja monta konstia\nVieraslajien kitkeminen on myös yhdessä oloa, luontoliikuntaa ja yhteen hiileen puhaltamista. VieKas-hankkeessa luodaan kansalaistiedettä ja toimitaan luonnon ja oman hyvinvoinnin puolesta. Yhdessä järjestöjen ja kuntien kanssa järjestetään koulutuksia, joissa tutustutaan vieraskasveihin, niiden hävittämiseen sekä Luonnontieteellisen museon kehittämään vieraslajien ilmoitustyökaluun.\nVieraskasveja torjutaan pääasiassa mekaanisesti. Jyväskylässä jättipalsamin hävittämisessä auttavat myös lampaat. Luonnonvarakeskuksessa tutkitaan löytyisikö jättiputken torjunnan avuksi sopivaa biohajoavaa ainetta.\nVieraskasveja pihoilta luontoon levittävät siemeniä syövät eläimet, mutta useimmiten ihmiset – tahtomattaan. Monet puutarhaliikkeissä myytävistä tutuista koristekasveista ovat haitallisia vieraslajeja. Pihaa siistittäessä puutarhajätettä ei pitäisi kipata metsän puolelle. Puutarhamartat vievät tästä tietoa harrastajille ja Luonto-Liiton vieraslajilähettiläät kouluihin.\nKatsotaanpa kristallipalloon. Vuonna 2024 tilanne Suomen vieraskasvien suhteen on jo parempi. Suuren talkoojoukon luontokontakti on siinä sivussa vahvistunut, kynnet ovat pysyvästi mullassa. Kansalaisten ja järjestöjen yhteistyöverkosto on edelleen olemassa. Mihin sen voimaa voidaankaan käyttää, mihin sitä eniten tarvitaan? Ennallistetaanko soita? Jotain muuta? Show must go on!\nKiinnostuitko? Ota yhtyettä: VieKas LIFE -hankkeen asiantuntija Markus Seppälä, markus.seppala@sll.fi.


Tukimateriaalit - ReSound Pro\nTukimateriaaleja kaikille ReSound-tuotteille,\nlangattomille lisälaitteille ja sovelluksille.\nTutustu ReSound-kuulokojeiden tuoteperheisiin\nTarjoaa yksilöllisen ja kattavan äänielämyksen. ReSound ONETM ja M&RIE (mikrofoni ja kuuloke korvassa) tarjoavat kaikkein luonnollisimman äänenlaadun RIE-kuulokkeen avulla ja ReSound Organic Hearing -filosofian inspiroimana.\nReSound LiNX Quattro™ yhdistää upean äänenlaadun, ainutlaatuiset mahdollisuudet suoraan äänensiirtoon, yksilöllisen sovituksen ja edistyksellisen ladattavan ratkaisun.\nReSoundin kehittyneen kuulokojetekniikan ansiosta kuulonalenemaa potevat lapset kuulevat ääntä ja puhetta itselleen turvallisella ja mukavalla äänenvoimakkuudella.\nKattava tuoteperhe, johon kuuluu huippuluokan puheentunnistus ja tilan hahmottaminen erilaisissa ympäristöissä.\nEnsiluokkainen kuuloratkaisu, joka varmistaa erinomaisen äänenlaadun ja puheen ymmärtämisen sekä tarjoaa 2,4 GHz:n langattoman yhteyden.\nAudiologiansa, muotoilunsa, langattomien yhteyksiensä ja sovellustensa puolesta ReSound LiNX2 on tekniikaltaan niin kehittynyt, että se soveltuu erinomaisesti tämän päivän moderniin elämäntyyliin.\nReSound ENZO2 -tuotteen tiedot\nTarvitsetko lisätietoja tai tukea?


Kansan- ja maailmanmusa kohtaavat: Pietarsaaren Schauman-saliin viritellään ehkä alkutahteja vuosittain toistuvalle festivaalille\nkeskiviikko 6.7.2022 | 04:58\nRie-yhtyeessä soittavat vasemmalta Egon Veevo, Johanna Lönngren, Valter Söderbacka ja Martin Nybacka.\nLa Riippa Groupin jäsenet ovat vasemmalta Julia Hansson, Jessica Riippa, Johanna Lönngren, lattialla Valter Söderbacka ja oikealla Oskar Sandin.\nTallarin muusikot ovat vasemmalta Arto Järvelä, Katri Haukilahti, Esko Järvelä ja Sampo Korva.\nJonas Simonson on Tallarin vieraileva ruotsalaishuilisti.\nPe 12.11.2021 klo 12:38\nOllaan kenties uuden pietarsaarelaisen musiikkifestivaalin alkulähteillä. Jeppis Folk Fest on kansan- ja maailmanmusiikki-iloittelu, joka tapahtuu Schauman-salissa lauantaina 20. marraskuuta.\n– Pietarsaaressa tarjotaan jazzia ja täällä on Rusk-festivaali, jotka ovat aivan mahtavia juttuja, mutta mutta folk ja maailmanmusiikki eivät ole niin hyvin edustettuina. Tämä on meidän satsauksemme johonkin uuteen, Jessica Riippa, kokkolalaisen La Riippa Groupin vetäjä kertoo.\nYhdessä pietarsaarelaisen kansanmusiikkiviulisti Johanna Lönngrenin kanssa he ovat koonneet koko illan ohjelmiston, jossa esiintyy La Riippa Groupin ja Lönngrenin Rie-yhtyeen lisäksi kaustislainen, esittelyjä kaipaamaton Tallari-yhtye.\nEnsimmäistä seuraa toinen, siitä ovat Riippa ja Lönngren jo 99-prosenttisen varmoja. Ensi vuoden Folk Festistä ollaan hahmottelemassa jo laajamuotoisempaa tapahtumaa workshopeineen ja seminaareineen.\n– Ensi vuodelle on jo paljon suunnitelmia ja varauksia, joten kyllä tämä näkee jatkoa. Itse toivoisin, että tämä laajenisi myös Kokkola–Pietarsaari-akselille, Jessica Riippa sanoo.\nKansanmusiikki voi tällä hetkellä hyvin, niin perinteinen kuin progressiivisemmatkin versiot. Illassa päästään kansainvälisiinkin ulottuvuuksiin. La Riippa Group tuo tavalla tai toisella konserttiinsa mukaan viime kesäisen Global Music Match -projektin antia, eli vierailevia artisteja maailmalta tullaan kuulemaan tai näkemään digitaalisesti.\nTallarin vakiokokoonpanoon liittyy myös ruotsalainen huilisti Jonas Simonson, joka vierailee yhtyeen muissa esiintymisissä samoihin aikoihin.\nJärjestäjät odottavat innolla iltaa ja toivovat, että mahdollisimman moni uskaltautuisi paikalle. Yleisön kulttuurinjanosta on jo saatu esimakua.\n– Täällä on hyvää pohjaa kansanmusiikille, soittajia ja yleisöä löytyy. Jaakon päivien aikaan soitimme täysille katsomoille, Johanna Lönngren sanoo.\n– Tämä perinnemusiikki, jota tarjoamme, löytyy meidän kaikkien ytimestämme ja on osa kulttuuriamme. Illasta löytyy varmasti jokaiselle jotakin, ja yleisö saa osallistua, nauttia ja tanssia mukana. Kaikki saavat varmasti tästä jotakin irti.\nMukana on myös tanssitaiteilija Vilma Mustonen, ja luvassa on myös modernia tanssia.\n– Kansanmusiikin ydinhän on siinä, että pidetään hauskaa yhdessä.\nLa Riippa Group esittää Pohjanmaalta juurtavaa maailmanmusiikkia, mutta suuntaa samaan aikaan katseensa kauemmas etelään. Bändin soundissa narisee kapakan lava, kopisee tangon poljento ja solisee pohjoismainen jazz. Lauluntekijä Jessica Riippa kertoo tuntojaan sekä englanniksi että äidinkielellään, alavetelin ruotsinkielisellä murteella.\nRie soittaa niin suomenruotsalaista kansanmusiikkia ja perinteisiä kappaleita Pohjanmaalta kuin uusia sävellyksiä kansanmusiikkityyliin. Rien musiikki on vahvasti kansantanssilähtöinen.\nTallarin peruskonserttiohjelma kattaa laajasti kotimaista kansanmusiikkia painottuen länsisuomalaiseen viuluvetoiseen traditioon, ja se sisältää kaustislaisen perinteen ikivihreitä, yhtyeen omia klassikoita ja uusia sävellyksiä. Ohjelmaan sisältyy sekä instrumentaalimusiikkia että laulettuja kappaleita.\nTallari ja La Riippa Group esiintyvät Schauman-salissa, Rie aulassa väliajalla. Illan päätteeksi Tallari vielä laitattaa jalalla koreasti Campus Allegron aulassa, eli tanssia saa.\nYleisön toivotaan käyttävän kasvomaskia illan aikana. Konsertti alkaa klo 19.


Arabian ja Finlaysonin uusi Lei + arvonta – Kettukarkki\nSaimme ihanaa, kesäistä Havaiji-fiilistä Arabian ja Finlaysonin järjestämästä illasta, jossa me bloggaajat pääsimme Arabian tehdaskierrokselle sekä tekemään Lei-kattauksia hauskassa seurassa. Ulkona satoi vettä, joten oli ihanaa viettää iltaa mukavassa porukassa DJ:n soittaessa Havaiji-soundeja.\nLei on Arabian ja Finlaysonin yhteistuotos, jonka printin takana on Anu Kanervo. Inspiraationa kuviossa on ollut erityisesti trooppiset kukat, joista Lei-kuosissa on Hibiskus, Havaijin kansalliskukka. Kesän sesonkituotteeksi tehty sarja on ajateltu erityisesti kesäkattauksiin ja vaikkapa mökille. Aika mukavan tuliaissetinkin näistä saa yhdistämällä vaikka pari keittiöpyyhettä ja kesäisen kannun.\nMeille annettiin kattausillassa ylläritehtävä: tee kattaus puolessa tunnissa. Minun porukassani olivat Pinja ja Kaisa, ja suhasimme menemään Arabian myyntinäyttelyn tiloissa muiden bloggaajanaisten kanssa metsästäen sopivia osia yhdistettäväksi Lein kanssa. Ylhäällä näkyy kuvia lopputuloksesta, jonka nimeksi annoimme Me tykätään susta! Yhdistimme kattaukseemme KoKo-sarjaa, Vitriinin puisen alustan, Essence Plus skumppalaseja, Nappula-kynttilänjalan, turkooseja Kartio-laseja, kukkamaljakoksi Jars-purkin, lahjanarulla kiedotun Purnukan ja Finlaysonin tekstiilejä. Kattaus on tehty rennosti eripari-ajatuksella. Bloggaajien kattauksia pääsee tutkailemaan myöhemminkin, sillä ne toteutetaan Iittalan myymälöihin ympäri Suomea.\nMukana kattauksia tekemässä olivat muun muassa blogit: Mami gogo, Polka dots, Cirkus, Hunajaista, No home without you ja Pinjacolada. Oli hauskat tavata teitä, tyypit!\nARVONTA! (arvonta sulkeutunut)\nNyt arvotaan Arabian Lei-kaadin sekä Finlaysonin Lei-pussilakanasetti. Olet mukana jättämällä alle kommenttisi, johon nimi tai nimimerkki, sähköpostiosoite (vain minä näen sen) ja kertomalla mihin Iittalan tai Arabian astiasarjaan yhdistäisit kotonasi tai mökillä Lei-tuotteita, tai kertomalla mikä Lei-tekstiileistä tai Lei-astiosita olisi mieluisin? Arvonta sulkeutuu perjantaina 26.4. klo 24.00, onnea kisaan! (Voittajalle ilmoitetaan henkilökohtaisesti).\nPsssst! Pinjacoladassa on parhaillaan sama arvonta, sinne siis myös osallistumaan!\n(Edit. 27.4.) ARVONTA SUORITETTU ja voittajaksi random.org-numerogeneraattori valitsi kommentin numero 41, joka kuului Minnalle, paljon onnea! Minna kommentoi Lei-sarjasta seuraavasti: ”Olen kerännyt paljon valkoista Teema-sarjaa ja minusta Lei-tuotteet kävisivät sen rinnalle hyvin. Lei kannu on ihanin :)”. Voittajalle on ilmoitettu sähköpostitse.\nYlimmäinen ja neljäs kuva Paula Ojansuu\nReply\tTuia 24.04.2013 at 10:50 am\nLei toisi kyllä piristystä kesäkattauksiin! Itse yhdistäisin sen turvallisesti Teemaan, koska sitä sarjaa on kaapit täynnä :)\nReply\tsini 24.04.2013 at 11:07 am\nReply\tPia 24.04.2013 at 11:16 am\nLei kannu ja purkki ovat suosikkeja!\nReply\tKirsikka 24.04.2013 at 11:20 am\nTuota Lei-kannua olen hipeltänyt kaupassa muutamaan otteeseen, joten se on se ihanin. KoKo-mukien kanssa sitä varmaan tulisi enimmäkseen käytettyä.\nReply\tkirsi aa. 24.04.2013 at 11:21 am\nonpa ihanat! minä tykkään eniten lei-kannusta ja – purkista.\nReply\tMerja 24.04.2013 at 11:26 am\nLei-kaadin on suosikkini ja se sopii varmasti yksiväriseenkin kattaukseen tuomaan piristystä!\nReply\tAnna mai 24.04.2013 at 11:47 am\nOi että! Täydellistä kaadinta on metsästetty jo pitkään, tuo olisi täydellinen! Sopisi ihan kotiin Teeman pariksi tai mökille, joka melkein on jo muutakin kuin vain haave….\nReply\tInka 24.04.2013 at 11:47 am\nItsellä löytyy kaapista valkoista Teemaa, joten siihen ehdottomasti yhdistäisin tämän kesäisen & raikkaan Lein! :) Saisi ihanasti väriä kesäkattaukseen, mutta pysyisi silti selkeänä niin kuin itse pidän :) Kannu on kyllä aika herkku!\nReply\tTalvikettu 24.04.2013 at 11:51 am\nKannu on ihana! Niinkuin myös pussilakana. Kannu sopisi hyvin valkoiseen 24h sarjaani, jonka kanssa käytän parittomia ja värikkäitä astioita. Minun sarjattomani ;)\nReply\tKatii 24.04.2013 at 11:53 am\nJust kävin Arabiassa ihastelemassa uutta Lei-mallistoa, molemmissa myymälöissä! Lei-kannu on tällä hetkellä mieluisin, vaikka kaikki ottaisin. Mukana siis arvonnassa!\nReply\tAnsku 24.04.2013 at 11:54 am\nHyvin kauniita astioita ja kaunis on myös kattaus! :)\nReply\tKati 24.04.2013 at 12:15 pm\nLeikannun yhdistäisin valkoisen teeman kanssa, niin kesäinen ja ihana kannu!\nReply\tLaura 24.04.2013 at 12:26 pm\nKastehelmi ja Lei ne yhteen soppii… :D Mukaan arvontaan!\nReply\teliisa 24.04.2013 at 12:26 pm\nReply\tmyyyyyyyyyy 24.04.2013 at 12:34 pm\nReply\tSari B. 24.04.2013 at 12:52 pm\nReply\tTiia 24.04.2013 at 12:54 pm\nTäytyy todeta, että nämä Lei astiat ovat niin onnistuneita, raikkaita ja ihania. Meillä kosolti eriväristä Teemaa ja Lei astiat sopisivat kuin nenä nassuun tummansinisen, valkoisen ja turkoosin Teeman kanssa.\nKerään erilaisia kannuja ja himonikohde on nimenomaan tuo Lei kaadin. Nyt annan onnenpuhallukset tälle arvontakupongille, jotta nostaisit juuri minun nimelläni varatun arvontalirpakkeen arvontahatusta. :)\nKiitos ihana arvonta.\nReply\tiibis 24.04.2013 at 12:57 pm\nReply\tHeidiaar 24.04.2013 at 12:58 pm\nLautaset yhdistäisin muumimukien kanssa. Lautaset sekä kannu on parhaat. Ihanan kesäinen sarja. Tekstiilipuolelta valitsisin terassin pöydälle liinan. Mukana arvonnassa :)\nReply\tKummelikopplan 24.04.2013 at 1:14 pm\nLei kannu sopisi hyvin kotona löytyvien harmaiden Tema-astoiden kanssa ja miksipä ei myös valkoisen Neron kanssa.\nReply\tAaPpa 24.04.2013 at 1:17 pm\nYhdistäisin turkoosin Teeman kanssa!:)\nReply\tiitunen 24.04.2013 at 1:19 pm\nTeemaanhan se yhdistyisi mukavasti väriä tuomaan :)\nReply\tKesätyttö 24.04.2013 at 1:25 pm\nReply\tpiitzi 24.04.2013 at 1:33 pm\nMullakin löytyy kotoa Teemaa ja Kartio-laseja, hyvin sopii niiden kaveriksi =) Kannu olisi enemmän kuin tervetullut, ketitttiöpyyhkeitä rakastan!\nReply\tPöppiäinen 24.04.2013 at 1:33 pm\nMukana arvonnassa! Minä yhdistäisin Lein Arabian Runo sarjaan.\nReply\tOili 24.04.2013 at 1:40 pm\nYhdistäisin valkoiseen Teemaan.\nReply\tcatnip 24.04.2013 at 1:44 pm\nIloiset kuviot! Yhdistäisin Lein vanhoihin kunnon Teema -astioihin ja Kartio -laseihin, joku kiva liina verannan pöydälle, kukkia vaasiin, ja sitten vaan kevään ensimmäiselle sunnuntailounaalle ulos.\nReply\tPia 24.04.2013 at 1:57 pm\nKotona on valmiina mustavalkoista Taika-sarjaa ja valkoista Teemaa, muutama limenvihreä KoKo-kulho löytyy myös! Näiden joukkoon sopisi hyvin väripilkuksi Lei-sarjan tuotteet! :)\nReply\tJohanna 24.04.2013 at 2:17 pm\nIhana arvonta. Yhdistäisin kotoota löytyvään Teemaan.\nReply\tMia 24.04.2013 at 2:18 pm\nKannu on kaunis!\nReply\tdapsu 24.04.2013 at 2:18 pm\nKaadin sopisi hyvin kartiolasien kanssa, sininen Teema tai turkoosi Koko sopisi myös hyvin.\nReply\tSussu 24.04.2013 at 2:20 pm\nIhana arvonta! Yhdistäisin Lein valkoiseen teemaan, sopisi yhteen vallan mainiosti.\nReply\tTara 24.04.2013 at 2:30 pm\nMukana arvonnassa. Jotenkin olisi jännää nähdä Lei ihan eri tyyppisen Ruskan seurana. :)\nReply\toutik 24.04.2013 at 2:31 pm\nReply\tKatja 24.04.2013 at 2:36 pm\nAh, ihania! Tuo Lei-kannu olisi aivan ihana ja yhdistäisin tuota sarjaa kaapista löytyvään valkoiseen Teemaan, mutta Kokojen kanssa näyttäisi kanssa sopivan hyvin yksiin :)\nReply\tsari 24.04.2013 at 2:39 pm\nKevätaurinkoa!Minulla on perusastioina,kuten varmaan monella muullakin,valkoista Teemaa,Kokoa ja 24h:ta ja mausteena muutama turkoosi ja keväänvihreä astia samoista sarjoista.Tästä tulee loistava lisä niihin kevät-kesäkäyttöön ja talvella kesän kaipuuseen.Ellei Onnetar suosi,menee ostoslistalle.Valoisaa päivää sinulle!\nReply\tpex 24.04.2013 at 2:53 pm\ntoi kannu on tosi upea ja myös nuo lautaset ovat hienoja.\nReply\tmaisa 24.04.2013 at 2:53 pm\nteeman kanssa yhdistelisin.\nReply\ttotsku 24.04.2013 at 3:35 pm\nMonen muun tapaan yhdistäisin Lein valkoiseen teemaan, koska sitä löytyy kotikaapeista.\nReply\tMiina 24.04.2013 at 3:49 pm\nLei- kannu on kyllä kaunis, sopii mielestäni iittalan verna lasien seuraksi.\nReply\tMinna 24.04.2013 at 4:38 pm\nOlen kerännyt paljon valkoista Teema-sarjaa ja minusta Lei-tuotteet kävisivät sen rinnalle hyvin. Lei kannu on ihanin :)\nReply\tNnu 24.04.2013 at 4:38 pm\nYhdistäisin Lein Arabian Runo sarjaan, jota löytyy kotoa. Lisäksi pöydälle laittaisin värikkäitä kukkia sekä keväisen pöytäliinan.\nReply\tLaura Bee 24.04.2013 at 5:19 pm\nLei kannu on ihanin, laittaisin siihen niittykukkia kahvipöydän piristykseksi. Kahvimukit KoKo-sarjaa. Oispa jo kesä! :)\nReply\tMarinoora 24.04.2013 at 6:39 pm\nTuo kaadin on mun suosikki,piristäisi harmaata Teema kattausta kotona ja olisi ihana läiskä maalla keltaisten Teemojen kanssa.\nReply\tkaijas 24.04.2013 at 7:16 pm\nsopisi hyvin teemaan ja valkoisiin astioihin\nReply\thedonya 24.04.2013 at 7:26 pm\nYhdistäisin nuo kastehelmen kanssa, yhteisenä tekijänä on ihana keveys ja raikas ilme.\nReply\tPippa 24.04.2013 at 7:45 pm\nYhdistäisin Leit ehdottomasti valkoiseen, mitäänsanomattomaan Teemaan! Vaaleanpunainen tausta kuvioissa olisi kyllä todellinen aamiaispöytien kaunistaja ja uudistaja.\nReply\tJennaS 24.04.2013 at 7:52 pm\nLeo ja valkoinen teema ne yhteen sopii.\nReply\tMama 24.04.2013 at 8:20 pm\nUpea kukkakuvio! Senhän yhdistää mihin vaan :)\nReply\ttitti 24.04.2013 at 8:32 pm\nNämä on todella ihania. Meillä ei ole juuri mitään astioita, mutta sopis yhdistellä muumi-mukeihinkin :)\nReply\tJjensku 24.04.2013 at 8:51 pm\nTT eli Teemaan tottakai :)\nReply\tHenna73 24.04.2013 at 8:54 pm\nLei-kannu on kyllä niin ihana ja mun suosikki\nReply\tMinna H 24.04.2013 at 9:54 pm\nTeemaa on kaapeissa eli siihenpä sitten. :)\nReply\tVea 24.04.2013 at 10:06 pm\nLei-astioista mulle olisi kyllä mieluisin tuo kannu. Ihana!\nReply\tLaura 24.04.2013 at 10:14 pm\nLei-sarjasta ostin jo kannun, mutta toisellekin löytyy kyllä käyttöä. Lisäksi ajattelin ostaa ainakin lautasia, ehkäpä mukejakin. Aivan ihastuttava sarja ja sopii täydellisesti yhteen valkoisen Teeman kanssa.\nReply\tPäivi 24.04.2013 at 10:41 pm\narvontaan mukaan. sopisi valkoisten astioiden piristykseksi\nReply\teeva 24.04.2013 at 11:27 pm\ntutun ja turvallisen teeman kanssa kyllä yhdistäisin!\nReply\tAnna 24.04.2013 at 11:31 pm\nValkoista teemaa ja 24hoota löytyy ennestään, joten yhdistäisin niihin. Kannu on ihana!\nReply\tahle 25.04.2013 at 7:19 am\nYhdistäisin herkän vaaleanvihreään KoKo-sarjaan. Tykkään uutuudesta kovasti, erityisesti juuri yhdistellen.\nReply\ttiiti66 25.04.2013 at 8:07 am\nNo Teemahan on itseoikeutetusti loistava kumppani uudelle Leille, mutta olisihan noita muitakin vaihtoehtoja yhdistelemisessä. esimerkiksi Lumi.\nReply\tPapu 25.04.2013 at 8:37 am\nYhdistäisin Leitä valkoiseen Teemaan tai värikkäisiin Kokoihin. Kannu ja muki on suosikkini näistä uutuuksista :)\nReply\tKaisa 25.04.2013 at 10:08 am\nOi,ihana arvonta!!!toi kaadin on upea!yhdistäisin KoKoon.\nReply\thelikaa 25.04.2013 at 10:17 am\nlei-lautaset sopivat yhdistettäväksi kukkien sävyisten muiden astioiden kanssa. Osallistun arvontaan.\nReply\tmaalaismummo 25.04.2013 at 11:38 am\nMökin kuistilla tarjoisin lapsenlapsille mehua ja munkit vois olla paperilautasilla. Kotona valkoisten teemojen kanssa. Peukut pystyssä!\nReply\tMerja 25.04.2013 at 11:52 am\nIhania astioita, lautanen on suosikki! Yhdistäisin näitä valkoisiin, moderneihin astioihin, jolloin Lei-kukkien kauniille väreille jäisi tilaa. Mukana arvonnassa.\nReply\te.m.h.j. 25.04.2013 at 1:00 pm\nLei-kannu ihana piristys muuten niin tasaisen kattauksen keskelle!\nReply\tHippu 25.04.2013 at 1:06 pm\nOlen pikku hiljaa kerännyt tyttärelleni valkoista Teemaa tulevaksi valmistujaislahjaksi ja Lei-astiat sopisivat niihin kuin nenä päähän. Tuo kaadin on suosikkini, tyylikäs muotoilu.\nReply\tSeija 25.04.2013 at 2:00 pm\nLei-kannu tai lakanasetti olisi ehkä ihanimmat. Lautasetkin näyttävät ihanilta! Yhdistäisin Teemaan tai Koko-sarjaan.\nReply\tJutta 25.04.2013 at 2:22 pm\nYhdistäisin kaapissa oleviin KoKoihini…\nReply\tNinaR 25.04.2013 at 6:00 pm\nYhdistäisin ehdottomasti Iittalan Teema-astiaston kanssa :)\nReply\tMarjatta 25.04.2013 at 7:04 pm\nArvontaan! Leitä yhdistäisin kotona ainakin Nero- ja Teema-astioihin.\nReply\tPäivi 25.04.2013 at 7:17 pm\nYhdistäisin omaan 24H astiastoon :)\nReply\tLaura 25.04.2013 at 9:16 pm\nteemaan yhdistäisin ja kannu olisi mieluisin.\nReply\tTiiaK 25.04.2013 at 11:11 pm\nReply\tMatsku 25.04.2013 at 11:55 pm\nYhdistäisin Aino aallon sinisiin laseihin :) Mukana arvonnassa.\nReply\tSanna 26.04.2013 at 6:01 am\nMinullapa Arabiaa ei kotona kahvikuppeja lukuunottamatta ole. Mutta tekisin kesäkattauksen kahvipöytään. Lapsille mehua kannusta, Kaartio-lasit (värikkäät) viereen ja aikuisille kirpputoreilta haalimaan eripariset Arabia kahvikupit, jotka toistavat samaa värimaailma.\nReply\tHeli 26.04.2013 at 7:21 am\nYhdistäisin kaapista löytyviin Teemoihin :)\nReply\tEva 26.04.2013 at 8:05 am\nIhana tuo lei-kannu!\nYhdistäisin valkoisiin teemoihin, niitten kanssa käy kaikki. Kuvassa nuo petroolit kartiot ja koko-kulhot näyttää myös hyvältä kannun kanssa.\nReply\tAnna E. 26.04.2013 at 9:43 am\nTuo kannu ja lautaset ovat suloisia.\nSopii mökille satoi tai paistoi ;)\nReply\tHansu 26.04.2013 at 10:06 am\nLei-pussilakana on uusi tuttavuus. Mukana arvonnassa! -hansu-\nReply\tVekarus 26.04.2013 at 11:57 am\nNäyttäisi sopivan hyvin valkoisen teeman kanssa. Voisi ehkä kokeilla myös vaaleanpunaista Kokoa.\nReply\tOuti 26.04.2013 at 12:32 pm\nLei-kannun viereen sopisi sekalainen väriskaala Lempi-laseja ja ei muuta kuin kehittelemään jotain tropikaalista drinkkiä:)\nReply\tjulie 26.04.2013 at 3:07 pm\nIhana arvonta. Yhdistäisin valkoiseen Teemaan! :-)\nReply\tsusanne 26.04.2013 at 3:16 pm\nKyllähän Leitä nyt turkoosin Teeman kanssa yhdistelisi ihan ristiin rastiin. :)\nReply\tMaija M 26.04.2013 at 3:31 pm\nKannu tulisi (oikeasti!) tarpeeseen! Yhdistelisin lei astioita kokojen kanssa. :)\nReply\tSuvi 26.04.2013 at 3:42 pm\nKannu on suosikki. Yhdistäisin valkoiseen kokoon tai teemaan.\nReply\trisis 26.04.2013 at 4:07 pm\nsopis hyvin teemaan tuomaan piristystä\nReply\tmarika.t 26.04.2013 at 4:20 pm\nYhdistäisin ne valkoiseen teemasarjaan, toisi siihen väriä =) Arvonnassa mukana.\nReply\tBetsy 26.04.2013 at 4:34 pm\nYhdistäisin Sarjattomaan ja Arcticaan!\nReply\tTaina 26.04.2013 at 5:15 pm\nYhdistäisin ilmanmuuta Kastehelmeen :)\nReply\tLaura 26.04.2013 at 5:25 pm\nIhana! Sopisi loistavasti Teema-sarjan kanssa :)\nReply\tpaula 26.04.2013 at 5:48 pm\nteeman kanssa kun sitä löytyy itseltä.\nReply\tniina 26.04.2013 at 5:49 pm\nvalkoisen teeman kera.\nReply\tVeera 26.04.2013 at 5:50 pm\nTuo kaadin on ehdottomasti suosikkini.\nReply\tH 26.04.2013 at 6:00 pm\nYhdistäisin kaapeista löytyvään valkoiseen KoKo-sarjaan. Purkki ja kannu ovat mielestäni hienoimmat :)\nReply\ts 26.04.2013 at 6:55 pm\nLei sopisi aika hyvin teema astiastoon. Kelpaisi kyllä meidän talouteen tuollainen kannu! :)\nReply\tHanna 26.04.2013 at 11:54 pm\nEn olekaan koskaan aiemmin kommentoinut, blogisi on yksi suosikeistani :) Lein yhdistäisin varmaan Taika-sarjan ”pohjana” olevaan Heikki Orvolan suunnittelemaan mukiin, joka on muodoltaan lempparini vaikken yhtään itse (vielä) omistakaan!


kesäkurpitsasta pastaa Archives - 52 Weeks of Deliciousness\nAvainsana: kesäkurpitsasta pastaa\nTäällä tullaan hieman trendien jälkijunassa, tein ensimmäisen onnistuneen kesäkurpitsapastani vasta tällä viikolla. Oho. Mutta eipä täällä olla ennenkään kaikkiin trendeihin ehditty mukaan ja suurena, siis jättiläismäisenä, pastafanina olen aina päätynyt siihen ”oikeaan” pastaan. Kesähelle ja kesäloman jälkeinen kevennys (ennen FLOWta!) sai minut vihdoin kokeilemaan tätä, voin jo sanoa, herkkua.\nMinulta löytyy kaapista vihannessorvi jonka olen saanut rakkaalta ystävältä, joka tarkkakorvaisena aina kuuntelee minun keittiöhullutuksiani ja vempainhaaveitani (kiitos P.!). Eräänä jouluna paketista löytyi sitten tällainen vempain!\nAlkuperäisen reseptin löysin a House in the Hills-blogista\nKesäkurpitsapasta paahdetuilla tomaateilla ja pestolla\n1 pkt tuoretta basilikaa\nkourallinen siemeniä, esim. pinjansiemeniä, auringonkukansiemeniä, kurpitsansiemeniä\nAloita pilkkomalla kirsikkatomaatit puoliksi ja siirtämällä ne uunipellille. Ripottele päälle oliiviöljyä ja suolaa. Paahda uunissa n. 150 asteessa 1-1,5 tuntia kärsivällisyydestäsi riippuen. Voit myös aluksi paahtaa tomaatteja reilummassa lämpötilassa ja laskea lämpötilaa n. 30 minuutin kuluttua, varo etteivät tomaatit pala. Tällä tavalla sain juuri sopivanlaisia tomaatteja n. 45 minuutissa.\nItse halusin että pasta on lämmintä, joten paistoin käherrettyjä kesäkurpitsoja pannulla oliiviöljyssä muutaman minuutin.\nNosta valmiit tomaatit uunista. Sekoita pesto ja kesäkurpitsat. Nosta annos lautaselle, lisää tomaatit ja raastettu parmesanjuusto. Mausta sitruunamehulla ja mustapippurilla.