Vinoon seinälle hyllyt – Kalusteet kotiin. Koristelu\nVinoon seinälle hyllyt\nHome » Uncategorized » Vinoon seinälle hyllyt\nNo niin, Nyt JO saatiin joululahjahyllyt tyttöjen huoneiden seinille. Pitä kuitenkin spekuiloida liimalaaduilla ja taulun seinän liimaaminen ei. SOVELLA -KALUSTEET Suositushinnasto – sen alta päsee pyyhkimän lattian. Kannattimia on useita malleja ja syvyyksiä ja niiden.\nHyllyt voidaan myös asentaa vinoon, jolloin niitä voi laittaa. Kannatin Sovella mm vino – Sovella Home – Taloon.\nMe laitettiin perjantaina kaks Ikean valkoista Lack-hyllyä seinän. Muista sitten mitata tarkkaan, että hylly ei mene vittu vinoon. Sovella Ne voi kiinnittä suoraan seinän tai vaakakiskoon, joka kiinnitetän seinän.\nSeinähyllyt – Olohuoneen säilytys – IKEA LACK seinähylly, valkoinen Pituus: cm Syvyys: cm Korkeus: cm. EKBY ÖSTEN EKBY VALTER seinähylly, koivu, valkoinen Leveys: cm Syvyys. Ja kun tultiin takasin, oli toinen hylly vinossa kun Titanic upotessaan, reiät. Naisia hermoromahduksen partaalla – too fast for love – 7.\nMitä tuotteita tarvitsen? – Sovella\nSovella-säilytysjärjestelmän vino hyllynkannatin, jota tarvitaan hyllyjen kiinnittämiseksi sätölistoihin. Vinokatto TEE ITSE 20Teräsvanteesta taivuttamalla teet helposti tyylikkät ripustimet, joihin kiinnität raskaatkin hyllyt ja tukevat pöytälevyt kierretangoilla vinolle kattoseinälle. Kerta, kun koitan ottaa raitatapetista ja vähän vinosta hyllystä kuvaa.\nVinoon, jotta niistä on helppo ottaa kenkiä ja hyllyjä saa laitettua useamman. karuselli kulmakaappiin kiinnitys kaapin pohjaan koot: halk 690mm ( kantavuus 8kg halk 820mm (kantavuus 10kg teräs, hopeaepoksoitu SAATAVANA ). Add a few flutters of style to bedtime. Dit un dat sitä sun tätä: Mai 201. FFL-06DKOX, L-liitin, suunn.,runko, DKO, 6mm putkelle, 12 35.\nSOVELLA -KALUSTEET Suositushinnasto\nGreat songs, harmonies, banjo, mandolin, pedal steel and. Great songs, pedal steel, dobro, banjo, mandolin, rip-roaring guitars. GroupVaudreuil: Cuisine Asiatique – Restaurant Inochi Vaudreuil Le Restaurant. Hanat ja suihkut Vesi-Vasa Hanoissa ja suihkuissa edustamiemme merkkien kirjo on laaja.\nHercules Metal Folding Chairs, Black (Select Quantity). Jan 1 20- Facebook Twitter Google Jaa s hk postilla Tulosta Tallenna Suurenna.\nKeisari Nero Kuvassa yllä – Neron kylpyamme hänen Domus Aurea-palatsistaan – Pyöreä. M – Kaluste-ja rakennushelojen erikoisliike – 08. Maalaistalossa oppimaansa reseptiä jo 1860-luvulla, mutta keittiö hyväksyi sen.\nMoreno By Pulaski, San Mateo juliste vuode Pulaski, San Mateo. Noita vaatteita ei muuten lähetetä mihinkän kehitysmahin, vaan ne myydän esim. On lähes rajattomat mahdollisuudet oppia yhä kompetentimmaksi. Opel Karl on saksalaismerkille uusi malli, mutta tosiasiassa se on.\nRantavaatteita myyvä puoti ja jokunen paikalle jämähtäneen länsimaalaisen pitämä. Rintakehän kohdalta puristavat vaatteet haittaavat hengitystä, sillä ne torppaavat hapen päsyn keuhkojen alaosiin. Salt Lake City We Care – Herman Miller The Salt Lake City We Care community service program unites the Boys Girls Clubs of America and Herman Miller in hosting a holiday gathering for children. Snickers-mainoksessa mies sen sijaan kuvataan löysiin vaatteisiin puettuna, lumilautailevana.\nSohvat ja nojatuolit, Sisustus ja huonekalut, Viereiset maakunnat. Speed dating dijon t Under the cover study the heti paljastavat, onko vain suomalaisille. Tyylikäs hana viimeistelee kylpyhuoneen ja lisäksi auttaa sinua sästämän vettä.\nVepsäläinen : Hamilton-tuoli Selkänojan voi kallistaa, helmakapan sijaan voi valita myös puisen sokkelin. View Danielle Nahan s professional profile on LinkedIn.


TeleFinland - Tele Finland - Suomi24\nSuomi24 / Tiede ja teknologia / Kodintekniikka / Mobiililaitteet / Kännykät / Liittymät ja palvelut / Tele Finland / TeleFinland TeleFinland\t18 Vastausta 2 976 Lukukertaa Tilaa palstan RSS-syöte\tAloita uusi keskustelu\tboikottiin\n18.12.2007 14:52\t0\tsillä alkaa riittää...Viime kuun laskussa oli oikomista ja tänään tullut lasku lennätti melkein persiilleen...yrittänyt soittaa asiakaspalveluun, mutta taatusti tuhansia vihaisia on samoilla asioilla.\nLasku on aivan ihmeellinen...Kolminkertainen verrattuna "normaaliin"...Kun on puhepaketti ja ei juuri muita soittoja, viestejäkin rajattu määrä ym niin en tajua mistä helevetistä on loihdittu laskun loppusumma? Kun en ole taatusti ylittänyt puhepakettia ja olen seurannut omaliitymän kautta kaiken aikaa saldoa... Nyt lähti liittymä vaihtoon. Tehkää sama perässä. VASTAA\ntutkin18.12.2007 17:39 0\tAvaa\nmikä olisi yhtä edullinen VASTAA\nainakin18.12.2007 18:15 0\tAvaa\ndna:lla olevan kilpailukykyisiä liittymiä...\nTutkittuani telefinlandin laskua, siinä paljon hatusta vedettyä...Ikäänkuin laskuttavat kahteen-jopa kolmeen kertaan soitetut puhelut...vertasin edelliseen laskuun ja se oli vielä ymmärrettävissä, koska oli selkeä laskutuskausi - kuun alusta, kuun loppuun(siinäkin oli yksi virhe), mutta uusi "laskumalli" pitää sisällään vielä puheluja lokakuun puoleltakin. Aion tutustua ensin dna:n palveluihin...mutta telefinland saa jäädä. VASTAA\nmitä tää nyt on18.12.2007 20:25 0\tAvaa\nSama täällä, Tele Finland taitaa nyt laskuttaa aivan omin ehdoin. Minulla pyörinyt tähän asti laskut korkeintaan 25 euroa.Nyt olen soitellut vielä vähemmän,mutta lasku kun tulla tupsahti, niin meinasin lentää persuksilleni...summa oli 61.93 euroa. Minä en tiedä mihin ottaisin yhteyttä...siitä olen varma,että minä en todella ole saannut tuota puhuttua noin isoksi tuota laskua. VASTAA\nitse tein19.12.2007 10:04 0\tAvaa\nniin, että kirjoitin kirjeen ja laitoin postiin kirjeen laskuineen (otin ensin kopion)ja pyysin oikaisua. Ei pidä suostua tuollaiseen ryöstöön ja vääryyksiin. Taitaa olla uusi laskutusjärjestelmä persiistä, mutta saavat oikaista. Ei minullakaan yksinkertaisesti voi olla niin suuri lasku mikä tuli, koska olen tarkkaan seurannut paljonko puhun ja aiemmat laskut useilta vuosilta ovat pitäneet paikkansa.\nVarmaan turhaa yrittää soittaa asiakaspalveluun, sillä on varmaa, että meitä petettyjä ja pettyneitä on paljon... VASTAA\nseurasin toimintaohjeitasi29.12.2007 15:13 0\tAvaa\n"itse tein"-nimikerkki, saitko vastauksen?\nTosi kyllästyneenä TF:n uuteen sotkuun päätin toimia mallisi mukaan; laitoin kiukkuisen kirjeen ja laskun takaisin, sekä sovin suoraveloituspankin kanssa, että maksavat eräpäivänä vain puhepaketin perusmaksun 17,90 joulukuun ajalta. Eräpäivä on huomenna ja hiukan hermostuttaa seuraukset, kun minkäänlaista yhteydenottoa ei ilmesty sen paremmin puhelimeen kuin sähköpostiinkaan. Onko Sinulle tullut jotain palautetta?\nMitä kokemuksia teillä muilla on operaattorin vaihdosta; onnistuuko tähän aikaan vuodesta kepeästi, vai onko ruuhkaa? VASTAA\nTympääntynyt20.12.2007 21:50 0\tAvaa\nTelefinland ei myönnä virheitä\nViime laskussa oli päällekkäisyyttä edellisen laskun kanssa 3 päivää. Otin yhteyttä asiakaspalveluun, joka sitten viimein vaivautui vastaamaan hyvin yksikantaan, että laskussa ei ole päällekkäisyyttä. Kuitenkin laskussa on mustaa valkoisella, jota eivät pysty kiistämään. Lisäksi viime lasku oli selkeästi (tuplasti) suurempi kuin mitkään aikaisemmista laskuista - niin kuin tällä palstalla ovat muutkin todenneet. Tiedustelin uudelleen asiaa asiakaspalvelusta, nyt eivät vaivautuneet enää edes vastaamaan. Todella törkeää palvelua!!! Lienee parasta ottaa yhteyttä kuluttaja-asiamieheen, josko sieltä saisi jonkinlaisen vastauksen. VASTAA\nettä ..........19.12.2007 14:53 0\tAvaa\nlaskun osa ,jonka hyväksyt, kannattaa maksaa ajoissa , jottet saa karhua (+5€). Osasta, jota et hyväksy, kirjallinen reklamaatio oikaisuvaateineen yhtiöön, ennen eräpäivää. Voit myös yrittää pyytää heidän piikkiinsä erittelyn. Eivät varmaan toimita kuin asiakkaan laskuun. Meille tuli kahteen 500-pakettiin 6 viikon puhelut. Ja joka yli mennyt minuutti oli peritty tällä ylimenevien taksalla. Kaiken järjen mukaan olis pitänyt olla puheaikaa tuohon 6 viikkoon pauttiarallaa 750 minuuttia.\nOli hauskaa saada normaali laskuun verratuna 2x lasku. Tuli Joulumieli ; ) VASTAA\npula-ajan matemaatikko19.12.2007 22:35 0\tAvaa\nminulle uusi kausi erosi vanhasta vain pari pv, jolloin laskua tuli hieman yli 2 euroa liikaa. Olin kytännyt kalenterikuukauteni soitotot 1/2 minuuttia alle 500 minuutin.\nEn ollut varmaan lukenut laskutusjaksojen muutosta koskevaa tiedotetta.\nSelvästi tämä liikalaskutus iskee vain kerran tähän ajankohtaan kun TF siirtyy Telia-Soneran laskutussysteemiin.\nMyöhemmin on kytättävä milloin laskutuskausi alkaa ja milloin loppuu. Alku- ja loppupäivinä on paras olla soittamatta lainkaan lähtevää puhelua, koska ei voi olla varma kellonajoista milloin laskutusjakso vaihtuu, vaikka päivämäärät olisivatkin tiedossa. Netistä näkee TF:n sivuilta tele.fi omaliittymä kohdasta mikä pvm-väli kuuluu laskutuskauteen. Laskussa näkyvät laskujen eräpäivät laskutusryhmittäin eivät paljoa auta puhepaketin haltijaa.\nItse tulen pärjäämään TF:n kanssa vaikka laskutuskaudet muuttuivatkin. Pikkuisen muuttuu tarkemmaksi lähtevien puheluiden kausikertymän vahtiminen. VASTAA\nvielä TF asiakas18.1.2008 20:22 0\tAvaa\nsain laskuni oikaistuksi\nKiitos neuvostasi nimimerkki: "kuluttajaneuvoja sanoi". Otin siitä mallia ja toimin juuri noin. En maksanut kuin perusmaksun ja panin palautetta kuuden viikon "kuukaudesta". Todistin, että kaikki puheluni olisivat mahtuneet normaaliin kuukauteen, jos vanhaa käytäntöä olisi pidetty. Panin kirjeen asiakaspalvelun sähköpostin kautta, kyllä se perille meni vaikka aikaa kului. Pääsimme sopimukseen, että ylimääräiset velat pyyhitään pois ja lupasin ruveta seuraamaan niitä uusia kalenterikausia. Molemmat tulivat autetuiksi. Sain asiallisen kohtelunkin.Ehkei operaattorin vaihtokaan nyt hyödytä, kun näyttää olevan ehkä pahempaa soppaa muillakin. VASTAA\nIhan kohta entinen TF- asia...19.12.2007 17:13 0\tAvaa\nMonilla näyttää olevan yhtäläiset kokemukset TeleFindandin "kuukaudesta". Itse sain laskun puhepaketin kuukaudesta 2.10-13.12! Kokemusta on täälläkin siitä, ettei viesteihin vastata. Hieno asiakaspalvelu tosiaan! Saa jonottaa johonkin sikahintaiseen palvelunumeroon ja maksaa ekstraa siitäkin, että lasku on väärin. Ehdotan joukkoliikettä ja yhterydenottoa kuluttaja-asiamieheen. Hesarikin voisi kiinnostua. Kuka panee adressin vireille? VASTAA\njoukkokanne19.12.2007 19:39 0\tAvaa\nOnko se jo mahdollista tehdä? Kuka laittaisi asian vireille, sillä laskutus on mielipuolista...? VASTAA\nkaooksoaksokaos19.12.2007 20:16 0\tAvaa\nTF:ää kannattaa käyttää ainoastaan sunnuntaisin. KestoEtu ja Piipperi liittymä on oiva yhdistelmä. Muina päivinä kannattaa toi liittymä pitää visusti kiinni. VASTAA\nentinen TF22.12.2007 09:03 0\tAvaa\nmenee nykyään myös TeleFinlandilla. Jokaisesta puhelusta menee aloitusmaksu , vaikka puhuisit sekunnin. Tämä on tullut Soneralta , vaikka niin vakuteltiin , että TF:ään sitä ei tule. Edullisinta olisi puhua suoraan se 500 min , jos on paketti. Silloin aloitusmaksu menee vain kerran. Jos soittaa monta kertaa , tulee se pidemmän päälle kalliiksi , vaikka on se 500 min paketti. VASTAA\nTF:n lasku22.12.2007 12:53 0\tAvaa\nsiis erittely on senlaatuista sekametelisoppaa, että siirryn toisaalle. Lasku vielä kolminkertainen normaalista.Mulle riitti. Kaksi vuotta meni käsittääkseni oikein - ja ajantasalaskutuksella(jotka vaikuttivat oikeilta), mutta muuttui rajusti. Kukaan ota selvää sellaisesta erittelystä, joka on täynnään erilaisia ajankohtia...? VASTAA\nassss22.12.2007 18:26 0\tAvaa\nuskooko tuota kukaan? Puhepaketti on 500 min/kk ja siinä ei muusta puhuta. Täytyy katsoa millainen on seuraava lasku joka katkeaa muistaakseni 29.12.2007.\nSitä ennen voisi kokeilla puhua paljon lyhyitä puheluita. Voisi varmistaa että ei puhu mitään enää 29.12, jolloin varmistaisi että se 500 minuuttia pysyy varmasti laskutuskauden sisälä. Minulla on toinenkin liittymä, Kolumbuksen prepaid, jota voisin käyttää vaikka 29-31.12. välisenä aikana. En usko että aloitusmaksua on edes Pulina-liittymässä, jossa maksu on 6,9 c/minuutti. VASTAA\nposa30.12.2007 15:55 0\tAvaa\nKatselin TF:n hintatietoja, mutta siellä edelleenkin käy ilmi, että laskutus perustuu sekunttivelotukseen ja enkä löytänyt ilmoitusta aloitusmaksusta. Mistä olet saanut tälläisen tiedon? Kyllä myös menee uskottavuus näiltä viesteiltä, kun kirjoitetaan asiata, jossa ei ole mitään perää. Vaikuttaa siltä, että osa näistä kirjoittajista on "puuta heinää" kirjoittajia, joita ei tarvitse ottaa vakavasti. Tosin joukossa löytyy kirjoittajia, joiden asia on niin kuin ne kertovan tapahtuneen. JOTEN PYSYTÄÄNPÄ TOTUUDESSA.\nPS. Jos kerrot mistä sait tiedon aloitusmaksusta, niin minäkin vaihdan pois toiselle operaatorille. Hyvää Uutta Vuotta keskustelijoille. VASTAA\n.--3.1.2008 17:52 0\tAvaa\nsiis tämä ei ole totta\nSIIS OON TÖISSÄ TELE FINLANDILLA JA TUO EI OLE TOTTA !! VASTAA\nlate12ko4.1.2008 11:30 0\tAvaa\nSain joulukuun laskun. Katsoin puhelimestani, kuinka paljon olen puhunut lähteviä puheluita laskutuskaudella puhelimella. Olin puhunut ko. aikana 101 min ja 18 sekuntia ja laskussa oli veloitettu puheluista 6,95 e. Joten laskujeni mukaan TF laskutti 3 snt vähemmän kuin mitä laskin. Joten aloitusmaksuja ei ole laskussa.\nSuomikin on täynnä niitä jotka vääristelevät asioita, kun ei ole parempaa tietoa.\nEn tosin väitä, etteikö laskutus epäselvyyksiä esiinny laskutuksen muuttuessa. VASTAA\nSuomi24 / Tiede ja teknologia / Kodintekniikka / Mobiililaitteet / Kännykät / Liittymät ja palvelut / Tele Finland / TeleFinland Asiantuntijat


Hallanevan (pentu)elämää: elokuuta 2009\nTässä Tyypeistä vielä muutama sekalainen otos perjantailta. Ohmu ja SiiSii puuttuvat, kun lähtivät niin ajoissa ja peräperää, etten ehtinyt kuvailemaan.\nRhoo ottaa rennosti:\nSiiristä kuva kotimatkalta Ouluun, ei paljon taida ahistaa :D\n(Kuva Mitra K.)\nLähettänyt Hallanevan klo 22.40 Ei kommentteja:\nAlku on uusien omistajien kertoman mukaan sujunut hienosti kaikilla pennuilla. Eipä sen mukavampia uutisia voisi saadakaan. Yhteistä kaikille Hallanevan Hoppuilijoille tuntuu olevan reippaus, sosiaalisuus, rohkeus ja tarvittaessa tärykalvoja repivä äänen käyttö. "Autuaita ovat hiljaiset, sillä he saavat periä maan" ei päde eläinmaailmassa, vaan pontevan lapsen on tuotava itseään ja asioitaan JULKI. Kylläpä kasvattaja ehti tutustua Tyyppien keuhkoihin, kun niitä eräänkin kerran moikasi kaikki viisi yhdessä ja erikseen, kun jokin asia oli "huonosti". Nyt, kun Pygmit ovat yksittäin uusissa kodeissaan, niin vähitellen pennuille onneksi saa opetettua sen, että kauniilla käytöksellä saa tahtonsa läpi tai palkkion. Huutamalla ja kiljumalla ei saa edes huomiota.\nKotipesän elämä on palautunut uomiinsa vähitellen. Sirna ja Janka eivät ihmeemmin ole kaivanneet Gremlinsejä, lauantaina Sirna vähän haeskeli pentujaan, ja vinkui Tyyppien perään. Itse olen nukkunut 12-14 tunnin yöunia melkoisessa koomassa nyt muutamana yönä. Vapautus suuresta vastuusta, tiheät ruokkimiset ja Tyyppien aikaiset aamuherätykset ovat nyt takana, ja haikeuden lisäksi iso helpotus. Loppuaikoina varsinkin vastuu 5:stä kappaleesta melkoisia menijöitä tuntui painavalta harteilla - olihan jokaisella jo oma ja innokkaasti odottava koti valmiina. Vastuu ei enää ollut "vain" pennuista, vaan jonkun toisen pennuista.\nLähettänyt Hallanevan klo 19.43 Ei kommentteja:\nSanoo yleinen mielipide ja e-lääkärit mitä vaan, niin enpä voi muuta, kuin lämpimästi suositella joka ainoalle kasvattajalle pitkän kaavan mukaan madotuksia. Eli sen suosituksen mukaan toimimista, että aloitetaan tiineyden vrk 42 kohdalla, ja jatketaan 10-14 vrk synnytyksen jälkeen matolääkkeen antamista.\nKaisa - eli Sirnan kasvattaja - on avoimesti ja valistusmielessä kertoillut Skifin (Sirnan emä) ensimmäisten pentujen mato-ongelmasta. Tällöin Kaisakin madotti Suomessa olevan standardin mukaan, eli lyhyesti, ja niinpä niissä pennuissa sitten oli matoja. Tästä viisastuneena Ventuset (ja muutkin Tuhkis pentueet) madotettiin pitkän kaavan mukaan. Sirna ei olekaan koskaan oireillut matosia, ja on madotettu säännöllisesti minunkin luonani.\nKun Sirkkunen kävi ultrassa, kysyin lääkärin mielipidettä Sirnan madotuksen suhteen. Kerroin Sirnan taustan ja sisarpuolten kanssa olleista loisongelmista jne. No ell:n mielipide oli, että hyvin riittää se 42 vrk kohalla annettu normimadotus (eli esim. Axiluria 3 vrk) ja sitten pentujen kanssa aina emälle yhtä aikaa kuuri 3, 5 ja 7 viikon iässä.\nAsiaa pohdiskelin ja nipo ja "turhan tarkka" kun olen, niin päätin kuitenkin antaa Axiluria siitä 42 vrk -> pari viikkoa synnytyksen jälkeen. Kippas kappas, onnistuin vain puoliksi. Kun Sirna leikattiin, ja se sai laajakirjoisen antibioottikuurin, niin ell oli sitä mieltä, ettei matokuuria enää siihen päälle. En tiedä, olisiko jomman kumman lääkkeen teho heikentynyt, vai maksa joutunut liian lujille, mutta lopetin sitten Axilurin. Tässä kohtaa ei varmasti olisi ollut kenenkään kannalta järkevää tehdä vastoin lääkärin ohjeita.\nPennut saivat sitten vakio-ohjelman mukaan 3 viikon iässä matokuurin. Päätin kuitenkin madottaa uudestaan heti viikon päästä, koska Sirnan kuuri jäi kesken. Ja niinpä vaan joku paskansi sitten oikein ison ja komean suolinkaisen.\nSoittelin sen jälkeen semihysteerisenä lääkärille, että pitikö tämäKIN vielä sattua meille, ja mitä teen ja voi oksetus, meneekö pennut rikki tai jotain. No vähän kärjistetysti, mutta olin todella kyllä hieman hädissäni. Ell rauhoitteli (tai en tiedä, onko se noin laajemmin ajatellen kauhean rauhoittavaa), että pennuissa on Suomessakin aika usein matoja. Huomaavat kasvattajat niitä tai eivät, mutta pentujen madot ei ole ollenkaan harvinaisia - kun taas se pitkän kaavan mukaan madotus sitten ilmeisesti on (?)\nNeuvona oli viikon välein jatkaa madotuksia, ja seurata tilannetta. 6-viikkois madotuksen jälkeen olikin taas yksi matokakka, mutta ei onneksi mikään paha tilanne, pennutkaan eivät missään vaiheessa näyttäneet matoisilta tai olleet huonossa kunnossa.\nKun kävimme ell tarkissa ennen luovutusta niin kysyin, mitä ohjeistan uusille omistajille. Kuulema 10-14 vrk viimeisestä meillä saadusta lääkkeestä vielä madotus, ja sitten normaaliohjelman mukaan (ennen rokotuksia ja pari kertaa vuodessa). Koska Tyypit ovat saaneet infektion vasta maidosta, ja olivat ihan terveen oloisia koko ajan ja tarkissa myös, eikä matoja ole tullut kuin pariin otteeseen yksi kipale, niin ei suurempaa hätää. Toki jos tytöistä jompikumpi saa joskus pennut, niin ehdottomasti sille pitkän kaavan mukaan kuuri. Pennut siis saivat luovutuspäivänä meillä Canexit poskeen, ja tuubin lääkettä mukaan kera päivämäärän, koska se pitää antaa.\nVaan olipa tympeä tämäKIN vielä kokea heti ensimmäisessä pentueessa.\nEipä voi kun suositella kaikkia olemaan ennemmin liian tarkka, ja madottamaan emä ja pennut kunnolla. Koska jopa Sirna levitti matoja eteenpäin, vaikka kuinka Kaisa on Ventuset pitkällä kaavalla madottanu, eikä ikänä Sirna ole madotuksien jälkeen paskonut matoja. Jos enemmistö raaskisi ja viitsisi madottaa emän pitkän kaavan mukaan, niin pikkuhiljaa kaiketi pennuissakin olevien matojen määrä vähenisi, ja sitä mukaa niiden pentujen matoinfektioriski.\nLähettänyt Hallanevan klo 0.50 2 kommenttia:\nTänään sitten pesä tyhjeni. Huh huh.. Onneksi koko päivä oli melko yhtäjaksoista huisketta, niin liikaa ei ehtinyt fiilistelemään. Jokaisen pennun jälkeen oven sulkeuduttua kyllä oli aika järkyttävän kokoinen pala kurkussa. Mutta sitten oli jo seuraavat hakijat tuloillaan, ja piti koota itsensä. Viimeisen - Sumun - lähtiessä oli vaikeaa. Ei odottanut enää mikään homma, eikä ollut ketään tulossa. Nappasinkin Jankan ja Sirnan remmiin, ja lähdettiin samalla oven avauksella pitkälle metsälenkille. Sirna vähän tempoi Sumun suuntaan ja vinkui kun tajusi, että pihassa lähdetään eri suuntiin. Metsästä tultua molemmat tarkastivat kämpän, ja asettuivat maate. Tuntuu, että Jankan ja Sirnan mielestä näin tämän piti mennäkin, jo oli aika puksien jättää kotilauma ja jatkaa elämässä eteen päin. Itsellä on juuri nyt aika Fiilis päällä.\nAivan ihanaa oli, kun jokaista pentusta tuli hakemaan niin innostunut ja tohkeissaan oleva hakija/hakijat. Eipä siinä voinut itse alkaa surkutella ja ikävöidä kun näki, miten odotettu jäsen jokainen pentunen oli uuteen perheeseensä. Olkaa pennut hyviä tyyppejä, tehkää tuhoja ja kokeilkaa rajoja, mutta älkää liikaa. Uusia omistajia ei silti saa päästää liian helpolla, etteivät ne ylpisty ;) Törmätään ja ollaan kuulolla - Keravan Savio koittaa toipua teistä ja teidän jättämästä isosta aukosta :) .\nEnsin maalimaan lähti Paksutassukka Ohmu:\nSitten poistui meidän laumasta Kriisi Kanuttaja:\nSen jälkeen hyvästeltiin Pirulainen:\nSitten meni Rhoo (huomatkaa ero eilisiin kuviin: yön aikana nousi korvat pystyyn isolla pojjaalla):\nJa lopullisesti pesän autioitti Sumun lähtö:\nLähettänyt Hallanevan klo 22.37 Ei kommentteja:\nTaitaapa olla kutakuinkin viimeiset kuvat, mitä minä saan Tyypeistä, tai ainakaan kerralla kaikista. Kuvien C-right Sysiväikeen Jennin.\nTästä laatikosta kaikki lähti 7.7.2009. Kuvasta puuttuu Sumu Luhtatähtimö, koska se on vielä hierottavanani:\nTässä Tyypit samaisessa laatikossa 27.8.2009 :)\nPentu A, Lapinkirvinen, Siiri:\nPentu B, Lapinsirkku, Piru:\nPentu C, Laukkaneilikka, Ohmu:\nPentu D, Lumijäkkärä, Rhoo:\nPentu E, Luhtatähtimö, Sumu:\nJos tulevia omistajia jännittää tämä päivä, ja unen tulo on tiukassa, niin eipä täälläkään oikein osaa asettua. Koko ajan tulee kelattua, onko muistanut kaikille kaikki paperit ja muut oikein. Samalla tulee käytyä vähän väliä hypistelemässä viimeistä yötään meillä viettäviä sulotuoksuisia naperoita.\nLähettänyt Hallanevan klo 0.08 Ei kommentteja:\nLähettänyt Hallanevan klo 15.26 3 kommenttia:\nTyypit täyttivät tänään 7 viikkoa :) .\nKoko päivä on mennyt lähtövalmisteluja tehdessä vakiokuvioiden lisäksi. Olen purkanut ja pakannut autoon kaiken mahdollisen valmiiksi. Huomenna aamulla klo 6 maissa on tarkoitus startata kohti etelää. Toivon, että perille kutakuinkin yhdellä istumalla, ilman suurempia draamoja. Kissojen tai koirien järjestämää. Menomatkan ohjelmastahan vastasivat ihanaiset kissat, varsinkin Julio. Nyt aion lukita sen boksin jotenkin niin, että se ei missään tapauksessa saa eturistikkoa tällä kertaa rynkytettyä irti ja aiheutettua pienimuotoista kaaosta Kengussa.\nUusilla kodeilla on enää 3 yötä jouluun :) . Joka paikasta kuuluu odottavia kuulumisia ja innostuneita puheluita ja viestejä tulee, viime hetken kysymyksiäkin vielä - tuntuu, että pentujen saapumiseen on valmistauduttu eri tavoin mutta perusteellisesti.\nJoensuu hiljenee, kiitos tähän astisesta mielenkiinnosta! Kiitos myös kaikille uusille ja vanhoille lappalaiskoiratuttavuuksille, jotka meitä kävivät tapaamassa ja tekemässä oman osansa pentujen sosiaalistamisen eteen. Oli mukava tavata ja höpistä, elän toivossa, että jatkossakin törmätään joko täällä päin tai muualla :) .\nLähettänyt Hallanevan klo 22.36 2 kommenttia:\nTyypit mennä vilistävät jo melkoisen rohkeasti ja kaukana ympäri pihaa, ja päivittäiset ulkoilutukset meinaavat olla välillä jo hermoja raastavaa minulle :)\nNiinpä, kun viikonloppuna tuo taloa liki oleva pelto niitettiin ja oljetkin siitä paalattiin pois, niin vein koko porukan sänkkärille juoksemaan. Janka ja Sirna painuivat heti myyrästämään, ja Pygmit olivat ihan innoissaan uudesta, isosta juoksutantereesta.\nVaan niiton mukana on ilmaantunut myyriä esille, ja joku niitä oli käynyt pellolla teilaamassa. Ja tietenkin Pygmit löysivät sitten niitä raatoja ja halusivat leikkiä niillä. Siinä vaiheessa totesin, että paska idea, ja aloin haalia joukkoa takaisin pihan puolelle. Onneksi kummitäti-Janka siihen vielä kiikutti yhden päättömän myyrän pennuille leluksi, eikä Sirna lotkauttanut korvaansakaan käskyllä tulla pois. Perkele, että olipa taas niitä hetkiä, kun "koiran omistaminen alentaa veren painetta ja edistää mielenterveyttä". Isot koirat saivat jo melkoista huutia, kun ei korvia löytynyt ei sitten millään. Sirnalla on muutenkin kuulo heikentynyt pentujen myötä, ja tämän päiväinen oli pohjanoteeraus uppiniskailua. Kyllä on nyt kurkku hieman karhea. Harvoin suutun koirilleni, mutta nyt kyllä raivosin Sirnalle ja Jankalle samalla, kun koitin keräillä barffin makuun päässeitä viittä Kääpiötä pois pellolta.\nKun sain pennut vihdoin pihaan ja lopulta sisälle nukkumaan, niin Janka istuskeli pihassa, mutta Sirna oli lähtenyt taas pellolle >:( Tällä kertaa riitti yksi huuto, ja se tuli pois. Ja sai kehuja. Koska en halua olla kusipää, niin otin koirat vapaamuotoisen käskyn alle, ja sitten vein ne pellon laitaan. Ja annoin luvan lähteä myyrästämään.\nYks kaks siellä alkoi huolestuttavampi näytelmä, Sirna hyökki jotain päin, pakitti, hyökki, pakitti pitemmäksi aikaa.. Käärmeitä täällä ei ole näkynyt, mutta jotenkin en nyt jaksanut ottaa asian suhteen enää riskiä. Käskin Sirnan pois, ja vaikka vaikeaa se sille selvästi oli, niin se tuli luokseni. Istutin sitä muutaman minuutin antaakseni saaliille aikaa paeta, jos se siihen kykenee, ja annoin uudestaan koirille luvan mennä pellolle. Nyt riensi Jankakin hätiin, ja melkoista tanssia hetken aikaa koirat menivät jonkun ympärillä. Lopulta Sirna ilmaantui Voittajana jälleen kuollut rotta suussaan. Yhtä iso se ei ollut, kuin eilinen saalis, vaan hanttiin pisti tämäkin yksilö. Sekin pääsi Sirnan toimesta maan poveen kypsymään tuonne pihan laidalle.\nIhanat paimenkoirani, jotka pistävät tohkeissaan rottia parempiin vilja-aittoihin nyt oikein urakalla :)\nLähettänyt Hallanevan klo 14.56 2 kommenttia:\nEilen nappasin pörsikit autoon, kuten myös Sirnan ja Jankan, ja hurautettiin kylääm äitini luokse Joensuun keskustaa liki. Ensin Pygmit vähän huutelivat häkissään, mutta sitten asettuivat maate. Kellään ei tullut paha olo koko 30 km matkalla.\nÄitini luona oli vaikka mitä kivaa, mihin Tyypit ulottuivat, voi hyvänen aika. Ja asunto on sentään ihan tavallisesti sisustettu, eikä pursua mitään pikkuroinaa alatasoilla. Vaan alkuun sai ihan koko ajan hakea jotakuta pois jostain, ja nostella milloin mitäkin ylemmäksi. Tyypit näkivät ensimmäisen kerran elämässään tv:n - pakko oli se esitellä noille, ettei sitten uusissa kodeissa tästä tavarasta aiheudu mitään paniikkikohtauksia. Itselläni on tv, mutta ei vieläkään digiboksia. Ihmeen hyvin sitä on jo tottunut olemaan ilman. Ja isäni ei ole koskaan ollut kova katsomaan televisiota, joten yksin täällä maalla asuessaan, niin eipä hällä ole telkkua eikä bokseja.\nTyypit pää kallellaan katselivat alkuun ihmeissäään kovaan ääneen messuavaa Dr. Philiä, mutta kukaan ei osoittanut pelkäävänsä televisiota millään lailla.\nIllalla meille tuli kylään vielä Wicca-poro, Halla-seropi ja omistajansa Heljä. Saivat pentuset pari uutta ja asiallista koiraa taas tavata. Vierailun lopun Wicca ja Sirna ja Halla myyrästivät tuoreella sänkipellolla. Paras kimppasaalis oli ISO rotta, joka pisti melkoisesti hanttiinkin koirille, ennenkuin siirtyi autuaammille kaatopaikoille. Lopulta Sirna tuli ylväänä yhteistyön tulos kuolleena suussa roikkuen, ja hautasi sen jonnekin tuonne pihan pensaikkoon.\nLähettänyt Hallanevan klo 14.46 Ei kommentteja:\n20. päivä torstaina pikku-Siiri oksensi edellisen illan ruuat sulamattomana ja sen jälkeen sillä alkoi vesiripuli. Pentuparka oli ihan märkä, koska se kuolasi ylenmäärin pahaa oloaan, vaikka oksennusta ei enää tullut, kun masu oli ihan tyhjä. Koska muistan, kuinka äkkiä Sirna (silloin jo 4 kk vanha) romahti vatsataudin kourissa, niin tuli hoppu lääkäriin. Nämä rääppiäiset kun ovat vasta 6-viikkoisia.\nTo-la meillä oli kylässä Jenni ja Katla-lpk Etelä-Suomesta. Manusti (Lumijäkkärä) löysi Kattilasta Elämänsä Naisen. Ja vaikka Koo oli muidenkin pentujen kanssa kovin kärsivällinen, niin reippaan ja tomeran Manaatin kanssa niillä synkkasi erityisen hyvin. Lähes aina, jos joku pentu oli Katlan kanssa nujaamassa, niin se oli Rhoo. Varhaiskypsä Luhtatähtimö koitti kerran ottaa tilanteesta ilon irti, ja alkoi astua lattialla makaavan Katlan häntää, kun Rhoo paini Katlan kanssa. Sanomistahan siitä tuli Sumulle kovasti, ei Katla sentään tyhmä ole, vaikka nujasikin Rhoon kanssa.\nJäkkärä kunnostautui aikanaan ihan ensimmäisenä tässä astumisen harjoittelussa, oliko se noin 3-viikkoinen, kun jo pönki sisarustensa selkään. Nyt se on aikalailla unohtanut tämän huvituksen toistaiseksi. Suloinen ja söpö Sumu vuorostaan meinaa nyt kuksia pehmoleluja ja nyt viikon loppuna tosiaan kerran kokeili onneaan Katlan hännän kanssa. Laukkaneilikka tykkää vain laukata ja juosta ja pomppia, sen en ole nähnyt kertaakaan vielä leikkivän isoa poikaa ;) .\nLähettänyt Hallanevan klo 21.20 Ei kommentteja:\nLähettänyt Hallanevan klo 23.15 1 kommentti:\n"Päättyneet on päivät, jolloin teit sä miten vain. Päättäneet on oppipoika olostain.. Kestäneet ei kaiteet leikkikehästäin, kiiltävät on raiteet jotka löysin edestäin. Zai zai zai zai, Zai zai zai zai, Zai zai zai zai, Zai zai zai zai."\nTiistain jännitysnumerosta vastasi Lapinsirkku Pirulainen..\nJätin ulkona peuhaamisen jälkeen pupsit tuohon grillikatostarhaan unille, ja menin sisähommiin. Kun ikkunasta näin, että liikettä alkoi olla, menin hakemaan tyyppejä sisälle. Kas vain, vastassa oli 4 reipasta pentua. Yhtä ei ilmestynyt, vaikka miten laskin, kurkin pesään ja penkkien alle jne. Mielessä välähti jo kaikki huuhkajat ja ketut ja muut hirvitykset, vaikka kuinka on katettu ja suojaisa se pentujen paikka.\nHuhuilin ja hihkuin aikani, ja kerrankin Neiti Näppärä juoksi oikein laukaten luokse, ihan loppuun asti, itsekin hieman huolestuneen oloisena tilanteesta. Irokeesi oli kauniin myrkyn vihreä, Piru oli karannut 10 metrin päässä olleen leikkimökin alle, ja hinkannut sieltä sammalet tukkaansa.\nVieläkään en tiedä, millä ja mistä pikku Houdini on paennut. Myöhemmin päivällä laitoin ne uudestaan pikkutarhaansa, ja koitin kauempaa seurata, missä se vuotava kohta on. Kukaan ei näyttänyt edes suunnittelevan pakoa - eipä tietenkään.\nEttä sellaista pentulan rauhaan tänään...\nLähettänyt Hallanevan klo 23.35 7 kommenttia:\nNäin kuuden viikon iän kynnyksellä on mukava laitella vähän yhteen vetoa, millainen kukin pentu mielestäni on. Päivissä ja tilanteissa on eroja, ja huimaa vauhtia tyypit muuttuvat, mutta jotain käsitystä on itselle jo muodostunut tässä tiiviisti yhdessä elellessä.\nKuten eräs pentuja useaan kertaan nähnyt sanoi, suurempi ero on tyttöjen ja poikien välillä, kuin tyttöjen keskenään ja poikien keskenään.\nItse olen ollut nolottavankin tyytyväinen ja hitusen ylpeä siitä, miten mukavaksi tämä Viisikko on osoittautunut (toistaiseksi - ylpeys tunnetusti käy lankeemuksen edellä, ja luultavasti joudun nämä tyytyväiset tunteeni joskus nielemään karvaan kalkin kera). Olin etukäteen varma, että Joku on aina joukossa vähän arempi tai vähän hitaammin kehittyvä tai vähän ujompi tai vähän jotain muuta vähemmän, kuin muut. Toistaiseksi poppoo on kuitenkin ollut hämmästyttävän reipas, ja tasainen. Jopa ulkonäön suhteen - ainoastaan Pörsö erottuu oikein selkeästi joukosta olemalla todella kaunis suomenlapinkoiran pentunen ;) Mutta Moskun värikkään sisarusparven perusteella sekä Moskun kirjavan taustan takia olisin odottanut suurempaakin värikkyyttä joka suhteessa. Eikäpä Sirnankaan sisarukset ole kuin yhdestä puusta. Ja koska luonteen (ja terveyden, mutta sen näyttää vasta aika) olen asettanut kasvatukseni ykköstavoitteeksi, niin eipä tällä hetkellä voi olla muuta, kuin tyytyväinen.\nMutta sitten sitä yksilöintiä..\nLapinsirkku (Piru), eli sijoitusneitoseni. Piru nauttii taisteluleikeistä, ja on usein osapuolena, jos pennut nujakoivat jossain. Se on ketterä, eikä pelästy omia hieman väärin arvioituja liikkeitään (esim. hyppyjä naamalleen ylimmältä ulkorapulta). Se nauttii sylissäolemisestakin - paitsi silloin milloin oma tahto iskee päälle. Silloin se murisee ja kiroaa, kun sitä koittaa pidellä sylissä. Piru on myös ahne, ja se ominaisuus meinasi ensimmäisen kerran eilen aiheuttaa kuuluisan sananlaskun "paskaisen lopun". Pennuilla oli - kuten jo monta kertaa aiemminkin - possun kylkirimpsuja järsittävänä. Tähän asti ne ovat nakertaneet sievästi lihat siitä luutikkujen ympäriltä. Ihmettelin, kun Piru oli vähän hassun oloinen, ja menin kurkkaamaan. Sillä oli iso luutikku pitkittäin syvällä kurkussa menossa. Sain jo ihan tosissaan onkia sitä liukasta palaa ulos sen suusta. Ja mokoma vielä kiukkuisesti tarrasti luuhun kiinni, kun sen sain vedettyä ulos. Illalla se vielä meni Sirna-äipän ruokakupille niin törkeästi, että lopulta Sirna jätti sille jämät. Mutsi vissiin kyllästyi kertakaikkiaan härskinröyhkeään jälkikasvuunsa. Pihallakin Piru usein märrää Sirnalle takaisin, jos ne leikkivät yhdessä. Tosin sillä ei ole sen kummempaa vaikutusta kuin se, että mamma katselee pitkin kuonon varttaan pikkulikkaansa, joka niin koittaa Pullistella :D .\nLapinkirvinen (Siiri) on muuten hyvin samis kuin siskonsa, mutta kaikkea potenssiin kolme. Paitsi ahneutta paljon vähemmän. SiiSiille kiinteään ruokaan siirtyminen oli kaikista nihkeintä, vaan nyt vajaan viikon tehoharjoittelun jälkeen sillekin on alkanut maistua paremmin, ja on neiti vankistunutkin kivasti. Ei se nyt vieläkään mikään Mörssäri ole, mutta nyt sen jo äkkiä vilkaistessaan meinaa sekoittaa Piruun :) Siiri on ihanan sosiaalinen ihmisiä kohtaan, suorastaan törkeä välillä vaatiessaan huomiota. Yhdelle pennun katsojalle Siiri teki huulilävistyksen innoissaan, kun liikaa keskityttiin vaan poikiin. Ensin Siiri pomppi ja tunki syliin, ja kun ei auttanut tarpeeksi nopeasti, niin ponkaisi naamaan kiinni - naskalit edellä tietty. Samaa se on tehnyt minullekin. Siiri rakastaa taistella, ja repiä. Se on usein vetoleikeissä mukana, ja riistää muilta törkeästi lelut ja aarteet. Porukan nopeimpana se sitten vilistää karkuun niin, ettei kellään ole asiaa nappaamaan saaliita takaisin. Siiri myös kuljeskelee melko huoletta omilla teillään. Oliko se jo viikko sitten, kun plokiin kirjoitin, miten se katosi omille teilleen pariin otteeseen yhden ulkoilun aikana? Toisaalta Sirpake rakastaa olla sylitettävänä ja rapsutettavana, ja tykkää kuljeskella omien teiden lisäksi ihmisten mukana. Tosin silloin, kun Siiri Ei Tahdo, niin siskonsa tavoin sekin rimpuilee ja pärisee ja puhuu todella rumia, jos sen ottaa syliin. Siirin korvat ovat vihdoin pikkuisen kovettumaan päin. Vaikka ne eivät ole suuren suuret, ne ovat olleet todella pehmeät. Kun SiiSii on vielä kova puhumaan korvillaan, on se usein todella hellyttävän lettipään näköinen, kun puolivetelät korvanahkat lärppyvät milloin mitenkin päin päätä myöten :)\nLaukkaneilikka (Ohmu) on nimensä veroinen. Se on ensimmäisestä elinviikosta asti ollut aktiivinen, ja vauhti ei ole vähentynyt ajan mittaan. Joka paikkaan juostaan ja kovaa, ja nyt Ohmu on oppinut kiipeilemään. Sirnahan taisi olla kokonaista 4 kk, kun löytyi ensimmäisen (mutta ei suinkaan viimeisen) kerran keittiön pöydältä. Pojasta polvi on tainnut parantua, sillä Ohmu kiipesi (kuvissakin ollutta) jättinallea pitkin tänään tuolille. Samoin se löytyi aamulla sängystäni - viimeinen pentuvapaa alue riistettiin minulta :D Se oli kiivennyt yöpöydän alatasolle ja siitäpä oli lyhyt matka sänkyyn. Muutenkin se kurottelee korkeuksiin: portaat eivät ole ongelma, sohvalle koitetaan jo hyppiä kovasti jne. Jonkun verran Ohmulla näyttää olevan vahtimistaipumusta. Se ilmoittaa, kun jotain erikoista tapahtuu. Onneksi se ei ole mitään hysteeristä rähjäämistä, vaan topakkana poikana se muutamaan kertaan ilmoittaa oudoista tilanteista, joten ajoissa aloitetulla koulutuksella siitä ei toivottavasti tule mitään suuna päänä huutajaa ja rähjääjää. Mutta jos tällä hetkellä näkyvissä oleva taipumus säilyy, niin ajoissa se toki kannattaa ottaa koulutuksessa huomioon.\nLumijäkkärä (Rhoo) on porukan yksinäisin susi. Kropaltaan se on todella vankka ja ponteva, pelkkää timmiä lihasta. Vaikka se näyttää sutjakalta, niin se painaa paljon. Rhoo ei ole epäsosiaalinen, mutta alusta asti se on hommaillut paljon myös omiaan, ja kuljeskellut itsenäisillä retkillään. Se tykkää taistella, ja on todella sitkeä siihen ryhtyessään. Mutta toisaalta se saattaa viettää hyviä toveja itsekseen tutkimalla omia polkujaan, tai katselemalla muiden touhuja. Sylissä se ei alkuun erityisen paljon viihtynyt, joten olen sen sylittelyyn panostanut muita enemmän. Nyt se jopa nuoleskelee joskus naamaa päästyään syliin. Muiden kanssa se leikkii - joskus pomona, joskus altavastaajana. Rhoon voisin edelleen nähdä helposti työkoirana. Siinä on voimaa ja itsenäisyyttä, ja toisaalta sitkeyttä. Ja oikealla tavalla motivoituna varmasti siitä saa paljon irti. Tulevien omistajien vaan kannattaa alusta lähtien varmasti panostaa siihen yhdessä tekemiseen ja riittävän hyvän palkan tarjoamiseen, ettei Herra Itsenäinen liiaksi ala kulkea omilla teillään ja näytellä keskaria muulle laumalle :) .\nLuhtatähtimö (Sumu) käsitellään viimeisenä, vaan ei vähäisimpänä. Sosiaalinen, suloinen, energinen, joskus myös kovaääninen, nallekarhunen. Jos jonkun pojan jättäisin itselleni, niin se olisi tämä suomenlapinkoiraksi todella kaunis herra - porokoirakasvattajana kai pitäisi tässä kohtaa viiltää ranteet auki ja mennä häpeäpaaluun :) Sumu oli aluksi pentu, jota en kertakaikkiaan ymmärtänyt. Se oli pienenä kovaääninen ja huusi paljon. Siis Paljon. Jossain vaiheessa olin jo huolissani, onko se jollain lailla viallinen, kun se vaikutti alati tyytymättömältä. Lopulta tajusin, että reviiri, joka sisaruksille riitti vallan mainiosti, oli Sumulle aivan liian pieni. Pienin ja rääpälein poika otti huiman kirin kehityksessä, ja oli ensimmäisenä tympiintynyt pentulaatikkoon ja jopa -huoneeseen, valvoi eniten, vaati eniten toimintaa. Kun sen ymmärsin, niin ihastuin energiseen pörröön ihan tosissani. Nyt se on ehdottomasti porukan suurin, mutta muut ovat ottaneet sitä muussa kehityksessä kiinni. Enää Sumu ei erotu porukan selkeästi vilkkaimpana, vaan muutkin touhuavat ja valvovat jo paljon. Sumu tykkää olla syliteltävänä, ja harvoin laittaa hanttiin, jos sitä haluaa hellitellä. Sisarusten kanssa tapellessaan se usein on melko lunki, vaan sitten kun Sumulla menee hermo, niin se menee. Sirnahan on samanlainen. Se ei mieluusti sano kellekään pahasti, vaan kun Sirna hermostuu, niin lopulta se sanoo todella rumasti. Sumu on todella ahne, ja kropastakin huomaa, että ruoka-aikaan on oltu kotona. Käsikopelolla arviopunniten se painaa tuplasti sen, mitä Siiri-sirpake. Tassut ovat kaksi kertaa paksummat, kuin tytöillä, ja 1,5 kertaa vantterammat kuin muilla pojillakaan. Korvat Sumulla ovat pehmeät ja kovasti alavireiset - hyvällä onnella niistä saadaan taitot nousemaan, mutta kaikin tavoin Isänsä poika taitaa olla hän. Mutta omiin silmiini tällä hetkellä virheistään huolimatta oikein komea poika - hellyttävä luonne kruunaa paketin.\nOlen monesti miettinyt, että ellei minulla olisi Sirnaa, niin pojista luultavasti Rhoo tai Ohmu olisi liikauttanut eniten sydän alaa. Mutta ne ovat sen verran paljon Sirnan kaltaisia, että nyt tämä hieman sosiaalisempi, hieman yhteistyökykyisempi, pitkätukkainen ja tosiahne mies on pönkinyt syvimmälle sydämeeni :) .\nEipä sillä, kun 28.8 pentuset lennähtävät maailmaan, niin veikkaanpa, että viidet lähtöitkut saan päästellä. Pentujen lähtö lienee kaikille meidän lauman aikuisille naaraille haikean vaikea paikka, vaikka kuinka kovia ämmiä muuten ollaankin kaikki kolme ;) . Jokaiselle pennulle on luvassa hienon oloinen, toivon mukaan loppuelämän koti, enkä todellakaan haluaisi Viisikkoa jättää kotiin, hyvänen aika :D :D Mutta kun ensin on suunnitellut yhdistelmää, tavannut Moskun omistajineen Suomen toisessa päässä, elänyt odotusajan ja jännittävän synnytyksen ja lopulta seurannut pentujen kehitystä ja kasvua pikku marsuista reippaiksi ja omanlaisikseen yksilöiksi lähes 2 kk, niin tuskinpa luopuminen ihan kivutta käy.\nTämä vain varoituksena pennun hakijoille, ettette ota henkilökohtaisesti, jos kasvis vähän herkistelee lähtöhetkellä ;)\nLähettänyt Hallanevan klo 22.07 2 kommenttia:\nTytöthän on jaettu jo hyvä tovi sitten, mutta lauantaina tehtiin The Jako myös poikien suhteen. Ja eihän tässä enää ole, kuin 1,5 viikkoa, kun jokainen lähteekin uuteen kotiinsa :) .\nSitähän ei tiedä, mitä kenestäkin tulevaisuudessa kehittyy, ja paljon vaikuttaa tietenkin tulevat elämän kokemukset ja tulevat omistajatkin. Mutta nyt tuntuu, että jokainen on menossa itselleen parhaimpaan paikkaan - niin tytöt kuin pojatkin. Eikä pojissakaan viimeisenä varaajana "valitsemaan" päässyt vaikuttanut mitenkään pahastuneelta siitä, kuka pojista heille jäi. Mielenkiinnolla jään itse odottamaan, millaisia viikareita ja viikarittaria näistä vielä kasvaa lähivuosina :) .\nLumijäkkärä muuttaa Helsinkiin, Ainon, Kimmon ja lpk Piin kaveriksi:\nLuhtatähtimö matkaa Saloon Minnan, Ramin, lpk Usvan ja Ramin tyttöjen perheeseen:\nLaukkaneilikka muuttaa Tampereelle, Anninan ja Eetun ja Syltty-kissan omaksi koiraksi:\nLapinsirkku muuttaa sijoitusneitinäni Lohjalle Katin ja melkoisen-lauman jatkeeksi :D\nLapinkirvinen menee pisimmälle, Ouluun. Se pääsee Mitran, Kimmon ja lpk Halon komendantiksi:\nKuvat pennuista on 4 viikon iässä (Mitra K.). Ovat melkoisesti tuosta taas jo kasvaneet ja muuttuneet ja kehittyneet, tiistainahan tyypit täyttävät jo 6 viikkoa.\nLähettänyt Hallanevan klo 23.16 4 kommenttia:\nJoitain sisäkuvia Hobiteista tältä päivältä :) .\nPörsö eli Mörkö eli Luhtatähtimö kaatio rikkalapiosetin ja alkoi siivoushommiin:\nNeiti B, Piru, tuli auttelemaan:\n2 ylisuloista nallekarhua:\nLaukkaneilikka antaa kuria harjalle:\nÄippä-Sirna ja Piru ottivat yhteiset nokoset tuvan puuhellan ääressä:\nSiiriä ei siivous kiinnostanut, eikä nukkuminen. Se antoi kyytiä talouspaperirullalle:\nVoiko olla suloisempaa Pikku Pirua;\nLähettänyt Hallanevan klo 23.44 Ei kommentteja:\nAivan _uskomattoman_ ripeää toimintaa Suomen Kennelliitolta *tekee aaltoja ja kumartaa* .\nMaanantaina tyypit siis saivat sirunsa, ja nettirekisteröinnin sain valmiiksi muuten, mutta kivestodistus ja Moskun isännän antama todistus astutuksesta piti toimittaa perinteisellä postilla. Maanantaina lähtevään postiin meni se kirje. Tiistaina näkyi, että rekisteröinti on hyväksytty, eilen netissä näkyi lasku siitä. Maksoin sen siitä heti netin kautta pois, ja viime yönä tyypit ovat päivittyneet KoiraNettiin. Aikamoisen loistavan nopeaa, olen ihan fiiliksissä :) .\nTässä he nyt ovat virallisesti:\nER37290/09 narttu HALLANEVAN LAPINKIRVINEN musta merkein 2009\nER37289/09 narttu HALLANEVAN LAPINSIRKKU musta merkein 2009\nER37286/09 uros HALLANEVAN LAUKKANEILIKKA musta merkein 2009\nER37288/09 uros HALLANEVAN LUHTATÄHTIMÖ musta merkein 2009\nER37287/09 uros HALLANEVAN LUMIJÄKKÄRÄ musta merkein 2009\nLähettänyt Hallanevan klo 15.23 1 kommentti:\nJanka on ollut aivan upea ja korvaamatonkin keinoemo. Kun Sirna ensin sairasti leikkaushaavaansa ja sen tulehdusta ja sitten vähitellen alkoi vieroittaa pentuja tissistä, on Janka-täti ollut huikea apu. Sen kanssa pupsit ovat saaneet nukkua ilman, että on puolin ja toisin ahdistuttu jatkuvasta maidon lutkuttamisesta/kerjäämisestä. Jankan kanssa pennut pääsivät hyvissä ajoin harjoittelemaan aikuisen koiran kanssa leikkiä ja olemista - Sirna-äipän ne ovat ihan viime aikoihin asti nähneet vain maitotiskinä.\nVaikka pupelot olisi juuri täyteen tankattu, niin äipän näkeminen sai ne vielä viime viikolla ryntäämään kilpaa nisille, ja roikkumaan niissä ja kerjäämään ruokaa niin kauan, kun Sirna vain oli niiden ulottuvilla. Jankasta kun ei maitoa heru (vaikka sillä kyllä laskeutui maidot nisiin, niin se ei päästä hammasnakeroita imemään), niin sen kanssa on voinut puuhata muuta.\nPanksilainen on puhdistanut pentusia, kaivanut niille x-määrän pesäonkaloita pihaan, se on nukkunut välillä niiden kanssa, antanut niiden nyhtää korvia/häntää/kuonoa/jne uskomattoman kärsivällisesti. Härskein Pikku-Porsas jopa kävi Jankan ruokakupilla ilman sanktioita.\nAsian kääntöpuoli on ollut se, että Jankalla on varmasti ollut melkoinen stressi lauman äkillisestä kasvusta, ja sen myötä uusista velvollisuuksista. Ehkä aika kultaa muistojakin, mutta Janka ei mielestäni koskaan vahtinut omia pentujaan niin paljon, kuin näitä Hobitteja. Täällä maallakin se on koko ajan ollut kerkeänä haukkumassa ja kuulostelemassa ja epäluulottelemassa uhkia pentuja kohtaan.\nSirpa ja Eero ("mummo ja ukki" meille) kävivät eilen tervehtimässä pentuja ja isoja tyttöjä. Jo aiemmin oli sovittu, että Janka pääsee heille lomalle Rääkkylän Varpasaloon. Joten eilen Panksilainen lähti sinne laatuajalle noin viikoksi. Vaikka Janksi kuuluu vähän kaipaavan siellä ja olevan tavallista hiljaisempi, niin uskon, että loma on kuitenkin hyväksi sille. Se höpsö Sydvest otti tämän pentujen hoivaamisen ja huolenpidon itselleen tyypillisellä Hyvin Totisella tavalla. Luulen, että sille tekee pieni hengähdystauko ja täydellisen hemmottelun kohteena olo vailla velvollisuuksia nyt oikein hyvää :) .\nSirna on upeasti mutta tehokkaasti vierottanut pentunsa. Yhä ne käyvät muutaman kerran päivässä imaisemassa ison satsin, ja satunnaisesti yksitellen (mamman armollisuudesta riippuen) pikku drinksuja. Mutta jo muutaman päivän ajan ne ovat selkeästi nähneet Sirnassa muutakin kuin tissittissittissittissit... Ja samaan aikaan Sirna entistä enemmän on alkanut leikkiä pentujensa kanssa. Yksi kerrallaan se haastaa niitä leikkiin, tai sitten menee lelun kanssa niiden luokse kutsumaan kisailuun. Ja Vampyrilauma alkaa innostua. Ne roikkuvat väliin Sirnan hännässä, tunkevat tissien sijasta sen ruokakupille, ja koittavat välillä itse kutsua emoa leikkiin. Hurjalta tuntuu, että tässä vaiheessa sijoitusnartun olisi jo luvan kanssa saanut palauttaa omaan kotiinsa. Kuinka paljon jää emon kanssa kokematta - ja emoltakin kokematta - jos se tyrkätään pois pentujen luota heti, kun ne ovat 5 viikon ikäisiä.\nNyt on todella mielenkiintoista seurata Sirnan ja pupeloiden yhteiselämää, kun imetys on jäämässä taka-alalle prioriteeteissa. Nytkin ulkona sataa kaatamalla, ja Sirna on nukkumassa Pygmiensä kanssa tuolla grillikatoksessa, kevythäkin suojissa. Vielä joku aika sitten Sirna ei suostunut jäämään pentujen kanssa sen jälkeen, kun se oli ne imettänyt. Koska se oli vain yhtä nisissä roikkumista senkin jälkeen. Nyt mamma ja pupelot jäivät ulos nukkumaan raittiiseen ilmaan, sateen ropistessa heidän mökkinsä peltikatolla rauhoittavasti. Istuin itse pitkän tovin ihastelemassa sadetta ja perheidylliä samaisessa katoksessa :D :D\nIltaruualle ja yöksi otan koko köörin sisälle, kunhan heräilisivät.\nPäivän kootut lyhyesti... Aamulla joku pennuista keksi klo 06 aamuruuan ja leikkihetken jälkeen, että häntä_ei_väsytä. 35 minuuttia tyyppi jaksoi karjua itselleen seuraa, ja yhtä monta minuuttia minä yritin turhaan jatkaa uniani. Mutta periksi en tässä kohtaa ja tämän ikäiselle enää halunnut antaa. Tulihan se hiljaisuus ja uni - pennuille ja minulle - aikanaan. En tiedä, kuka pennuista se oli (en todellakaan mennyt kurkkimaan ja provosoimaan kutsuhuutelijaa), mutta jos veikata pitää, niin aktiivinen ja puuhakas Tähtimö siellä mahtoi olla tympiintynyt, kun muut uinuivat.\nVarmaksi tiedän sen, että Tähtimö keksi tänään, miten komeaa taisteluleikkiä voi leikkiä tuvan pitkien verhojen kanssa. Noh, onhan sekin tapa sisustaa, kun verhot on nosteltu nyt ikkunalaudoille. Manaatti puolestaan alkoi purkaa puukoria koivuhaloista - aivan kuten äippänsäkin on aina tehnyt. Neiti B eli tulevalta kutsumanimeltään näillä tietoa Piru (hah hah, tulevilla haltijoilla on selkeästi huumorintajua, hyvä niin:) ja Laukkaneilikka kävivät taas pullokorista hakemassa muovipulloja (ihan kuten Jankalla on hirveä pullofetissi, kyllä geenien kulkeutuminen on ihmeellistä;). Niitä ne sitten kanniskelivat ylpeänä kylpyhuoneeseen jemmaan.\nAamulla oli tyhjennetty pyykkikori pitkin kylpyhuonetta myöskin, ja kakattu pentuhuoneen lattialle pesän eteen niin, että siinä oli sitten luisteltu ja tilsitty ympäriinsä. Pörsö ja Manaatti kiipesivät kenkähyllyyn tuossa illalla, ja nakersivat isän nahkaisia purkkareita. Leikki loppui siihen, kun Pörsö kiskoi kaverinsa hännästä tuvan puolelle - voitte kuvitella, mikä kirkuminen kiskomisen kohteesta lähti. Ja mikä tappelu siitä seurasi. Ja... ja... ja... Kaipa näitä pieniä höpsöjä tilanteita riittäisi vaikka kuinka paljon, kun huomaisi ja muistaisi kaikki. On muuten melkein aina, jos jossain on rähäkkä, niin yhtenä osapuolena Siiri taikka Piru. Harvemmin näyttävät pojat tappelevan ihan vaan keskenään, aina siihen vaaditaan toinen tai molemmat bitchit, hah...\nLähettänyt Hallanevan klo 20.36 1 kommentti:\nKylläpä täytyy kehaista ja kiittää Suomen Kennellittoa erinomaisen ripeästä toiminnasta näiden Hallanevan Hoppuilijoiden kohdalla!\nOtin sinne aikanaan yhteyttä, koska sähköinen rekisteröinti ei tämän pentueen kohdalla onnistu millään täysin: Moskun kivestodistus piti toimittaa paperisena liittoon. Nurisin asiasta pahoillani, koska paperilla tulevat ilmoitukset käsitellään nykyisin viimeisenä, mutta ko. todistusta ei vaan millään muulla tavoin voi toimittaa.\nOlin yhteydessä todella ystävällisen virkailijan kanssa, joka pyysi minua toimittamaan hänelle sen kivestodistuspaperin, ja tekemään muut rekisteröintiin liittyvät asiat netin kautta. Hän lupasi, että kunhan kaikki muu on netin kautta tehty oikein ja valmiiksi, niin tuon kivestodistuksen takia ei pentue jää pinkan pohjalle lojumaan, vaan käsitellään nettirekisteröimisenä.\nMaanantaina pennut saivat sirut, ja siltä osin nettirekisteröinnin sain valmiiksi. Maanantaina heitin myös postiin em. paperin. Eilen illalla näkyi Omakoira-sivulla, että rekisteröinti on hyväksytty. Tänään siellä näkyi lasku, jonka maksoin pois heti kuljeksimasta. Saapa nähdä, ehtisikö tyyppien papaerit suorastaan luovutuspäiväksi, vaikka kesä onkin ruuhkaista aikaa rekisteröinneissä :D .\nLähettänyt Hallanevan klo 10.58 Ei kommentteja:\nTyypeistä kuvia viime viikolta, torstailta ja perjantailta, kun olivat siis 4+ viikon ikäisiä. Kuvat Mitra ja keponsa Kimmo:\nLähettänyt Hallanevan klo 23.35 Ei kommentteja:


100 kysymystä ja lääkelaskukoe – sairaanhoitajaksi opiskelevien ydinosaamista arvioidaan uudella kokeella | Tehy-lehti\n100 kysymystä ja lääkelaskukoe – sairaanhoitajaksi opiskelevien ydinosaamista arvioidaan uudella kokeella\nSairaanhoitajaopiskelijoita arvioidaan nyt yhtenäisellä kokeella useissa ammattikorkeakouluissa. Lääkelaskut osoittautuivat vaikeammiksi kuin opettajat olivat odottaneet.\nSairaanhoitajaksi valmistunut Jenna Vainio teki valtakunnallisen kokeen viime keväänä. Aluksi ajatus kokeesta hämmensi. ”Pian tuli luottamus siihen, että kyllä kokeesta selviää.”\nViime keväänä osa opintojen loppuvaiheessa olevista sairaanhoitajaopiskelijoista sai tehtäväkseen valtakunnallisen kokeen, jolla arvioitiin heidän ammatillista ydinosaamistaan. Nyt koetta kehitetään saadun palautteen pohjalta.\nSuurimmassa osassa ammattikorkeakouluja koetta on ainakin kokeiltu. Koulut päättävät itsenäisesti, käyttävätkö ne sitä.\nKokeen tarkoituksena on varmistaa, että opiskelijalla on sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla riittävä työn edellyttämä osaaminen. Koe tehdään opintojen loppuvaiheessa 180 opintopisteen kohdalla, kun opiskelija on suorittanut ydinopinnot.\nKokeen kehitys jatkuu\nKokeesta kerätään nyt käyttökokemuksia, jotta sitä voidaan edelleen kehittää.\n”Tarvittaessa kysymyksiä korjataan, huonot poistetaan ja laaditaan uusia. Jonkin verran onkin tullut palautetta siitä, että osa kysymyksistä on ollut epäselviä”, kertoo yliopettaja Marja Silén-Lipponen ammattikorkeakoulu Savoniasta. Savonia on ollut mukana kokeen kehittämisryhmässä.\nVastaavia yhdenmukaisia kokeita on käytössä muun muassa USA:ssa, Kanadassa, Australiassa, Thaimaassa ja Kiinassa.\nTehy on ollut mukana koetta kehittäneessä hankkeessa. Tehyn koulutuspoliittinen asiantuntija Kirsi Coco pitää yhtenäistä koetta tarpeellisena.\n”Vaikka sairaanhoitajakoulutuksessa on omat osaamisvaatimuksensa, ovat ammattikorkeakoulut autonomisia ja ne voivat päättää opetuksen sisällöistä itse. On tiedossa, että eri oppilaitoksista valmistuu sairaanhoitajia hyvin erilaisella osaamisella. Jos kaikki opiskelijat suorittavat saman kokeen, voimme varmistua osaamisen perustasosta.”\nTaitojen karttumisessa haasteena ovat paitsi oppilaitoskohtaiset erot myös se, että opiskelijat eivät aina pääse tarkoituksenmukaisimpaan työpaikkaan suorittamaan harjoittelua. Tämä voi vaikeuttaa oppimista.\n”Hankkeen tarkoitus on tuoda tasalaatua opetukseen. Tämä on opettajille eräänlainen peiliin katsomisen paikka. Heidän on tarvittaessa päivitettävä omia opetussisältöjään”, Silén-Lipponen huomauttaa.\nTietokone arpoo kysymykset\nYhtenäinen koe voi olla minkä tahansa opetusjakson osana, kunhan se sijoittuu noin 180 opintoviikon kohdalle. Sen jälkeen opiskelijat tekevät vielä syventävät opinnot ja opinnäytetyön.\nKoe sisältää sadan kysymyksen teoriakokeen sekä lääkelaskukokeen. Teoriakokeen kysymykset painottuvat osaamisvaatimusten osa-alueiden mukaisesti. Tietokone arpoo kysymykset, joten jokaiselle opiskelijalle tulee hieman erilainen kysymyspatteristo.\n”Kokeessa on haettu minimilaatukriteerejä. Sen ei ole tarkoitus olla liian vaikea”, Silén-Lipponen mainitsee.\nViime kevään kokeessa lääkelaskut menivät odotettua heikommin.\n”Se on hälyttävää. Opettajat olivat etukäteen arvioineet laskut melko helpoiksi.”\nYksi kokeen anti on, että tulosten mukaan opetusta voidaan kehittää osaamisalueilla, joilla tulokset ovat heikot.\nKoe herätti hämmennystä\nKoronapandemia sotki keväällä 2021 kokeen käyttöönottoa. Joissakin ammattikorkeakouluissa koe jäi koronarajoitusten takia kokonaan tekemättä ja joissakin koe tehtiin vasta syventävien opintojen jälkeen.\nNäin kävi muun muassa LAB-ammattikorkeakoulussa Lappeenrannassa.\nTieto kokeesta herätti opiskelijoissa ristiriitaisia tunteita, jopa pelkoa ja ahdistusta. LAB-ammattikorkeakoulussa Lappeenrannassa opiskellut Jenna Vainio muistaa vielä alkuhämmennyksen.\n”Ensin sitä pohti, että miten kaiken osaamisen voi muka yhdellä kokeella varmistaa. Hämmennys kuitenkin helpotti pian ja tuli luottamus siihen, että kyllä kokeesta selviää. Kun saimme tietää lähdemateriaalit, pääsimme kertaamaan ja valmistautumaan.”\nKoetta tehdessään Vainio tunsi itsensä itsevarmaksi.\n”Huomasin, että minähän osaan nämä. Tehtävät eivät vaatineet mitään nippelitietoa. Aihekokonaisuuksista mielenterveys oli heikointa aluettani enkä ollut ihan varma, oliko kaikkia asioita käyty opetuksessa läpi.”\nVainio pitää koetta tarpeellisena. Se on viimeinen silaus, joka antaa sekä opiskelijoille että oppilaitoksille mahdollisuuden miettiä, onko osaaminen vaaditulla tasolla.\nValmistuttuaan Jenna Vainio pääsi töihin unelmiensa työpaikkaan Etelä-Karjalan keskussairaalan teho-osastolle ja valvontaan.\n”Koe ei suoraan tue työelämässä selviytymistä, mutta sen läpäiseminen antaa itsevarmuutta ja luottamusta.”\nSairaanhoitajien ydinosaamisen koe\nTehdään opintojen loppuvaiheessa, kun opiskelija on suorittanut ydinopinnot (180 op).\nMittaa sairaanhoitajiksi valmistuvien ydinosaamista. Kokeen tekevät myös terveydenhoitaja-, ensihoitaja- ja kätilöopiskelijat, koska he saavat myös sairaanhoitajan pätevyyden.\nKokeen tekemiseen on varattu 3 tuntia.\n65 prosenttia tehtävistä on saatava oikein, jotta kokeen läpäisee. Lääkelaskuista täytyy olla oikein 100 prosenttia.\nKokeen voi uusia ammattikorkeakoulun uusimiskäytännön mukaisesti.\nSamassa hankkeessa, jossa valtakunnallinen 180 pisteen koe kehitettiin, tuotettiin myös kliinisen ydinosaamisen ohjaus- ja arviointimalli ja uudet sairaanhoitajan osaamiskriteerit.\nAmmattikorkeakoulut päättävät, käyttävätkö ne koetta.