Pitcairn - Bountyn kapina\nPitcairn - Bountyn kapinalliset\n*Kuva yllä - Copyright © Fotorus\nPitcairn - pieni saariryhmä valtavan kaukana kaikesta\nTyynellämerellä, Oseaniassa ja siellä Polynesiassa sijaitseva Pitcairn on saari ja samalla neljän saaren saariryhmä, joka on Britannian kruununsiirtokunta. Se sijaitsee Ranskan Polynesian itäpuolella, reilut 2 000 km Tahitista kaakkoon. Se on samalla noin puolivälissä merimatkalla Uudesta-Seelannista Panamaan - eli karkeasti puolivälissä Australian ja eteläisen Amerikan välillä.\nOsoiteviitta Pitcairnissa kertoo, miten kaukana on muu maailma. Kuva Copyright 2013 Andrew Randall Christian.\nPääsiäissaari on parintuhannen kilometrin päässä Pitcairnista, siitä itään kohti Etelä-Amerikkaa ja Chileä. Pitcairnista on matkaa Uuteen-Seelantiin 5 333 km, Australiaan 7 493 km, Keski-Amerikan Guatemalaan 6 140 km ja Etelä-Amerikan Peruun 5 747 km. Helsingistä matkaa Pitcairnin pääkaupunkiin, Adamstowniin on 15 685 km. Jos jokin paikka maailman merillä on eristyksissä ja kaukana kaikesta, niin sitä on juuri Pitcairn. Muun maailman kaikilta tahoilta Pitcairn on valtavan kaukana. Se on ns. Jumalan selän takana, vaikka saaren kirkossa tosin kaikuvat adventistien virretkin.\nHallinnollisesti Pitcairn kuuluu briteille, se on Britannian kruununsiirtokunta. Brittien alaisuuteen saariryhmä siirtyi vuonna 1838. Pitcairn on ainut brittien hallinnoima saarialue Oseaniassa. Heidän lisäkseen USA:lla tällaisia alueita Oseaniassa on kymmenen, Ranskalla kolme ja Uudella-Seelannilla yksi. Pitcairn ei siten ole itsenäinen valtio, eikä itsenäisen valtion saariryhmä, vaan sen hallinto on kaikuja ja peruja kolonialistisista siirtomaa-ajoista. Sillä hyvin positiivisella erotuksella, että Pitcairnia ei isäntämaa Iso-Britannia riistä, vaan tästä yhteiselosta on Pitcairnille monenlaista hyötyä.\nPitcairn muodostuu neljästä, isommasta saaresta. Vain yksi saarista, 4,5 neliökilometrin suuruinen, vulkaaninen eli tuliperäinen Pitcairn, on asuttu. Kolme muuta saarta ovat Oeno Island, Henderson Island ja Ducie Island.\nSaaret löysi ensimmäisenä eurooppalaisena, portugalilainen merenkulkija ja löytöretkeilijä Pedro de Quiros vuonna 1606. Monet noina aikoina löydetyistä syrjäisistä Oseanian saarista, jäivät löytymisensä jälkeen unholaan, niin kävi myös Pitcairnille. Kunnes britit löysivät saaren uudelleen vuonna 1767. Tuolloin laivan kapteeni oli julistanut, että seuraava saari, jonka joku merimiehistä näkee ensimmäisenä horisontissa, nimetään merimiehen mukaan. Pitcairnin näki siten ensimmäisenä valpas meripoika, 15-vuotias Robert Pitcairn, joka näin jätti pysyvän jälkensä Oseaniaan.\nBountyn ankkuri on esitteillä Pitcairnissa. Kuva Copyright 2013 Andrew Randall Christian.\nOseanian vesillä purjehti 1789 Britannian amiraliteetin purjealus, HMS Bounty. Laivan kapteenina oli tiukkaa kuria kannattava mies, William Bligh (9.9.1754 - 6.12.1817). Laivan tehtävänä oli noutaa Tahitilta leipäpuuntaimia ja toimittaa ne Länsi-Intiaan. Miehistö joutui tällä matkalla koville ja napinat ja muut valittelut kapteeni William Bligh nujersi alkuunsa, käyttäen näissä toimissaan myös ankaria, ruumiillisia rangaistuksia.\nPurjehdus alkoi niin, että Bounty purjehti Englannista yli merten Tahitiin. Tämä matka oli äärimmäisen pitkä ja raskas, ja kuukausien kuluessa miehistön ja kapteenin välit kiristyivät äärimmilleen. Lopulta laiva kuitenkin saapui perille ja miehistö pääsi neljän kuukauden ajaksi viettämään leppoisia päiviä palmujen katveeseen, kauniiden tahitilaisnaisten seurassa. Tätä nautiskelua varjosti kuitenkin tietoisuus siitä, että paluumatka pirullisen kapteenin johdolla Englantiin olisi vääjäämättä edessä.\nPian paluumatkan alettua, 2 100 km Tahitista länteen lähellä Tongaa, Ha'apain saarten edustalla, laivalla nousi perämies Fletcher Christianin johdolla kapina. 28.4.1879 Fletcher Christian otti haltuunsa koko laivan, apunaan hänellä oli laivan 42:sta miehistön jäsenestä 22. Kaksi laivan miehistä pysyi puolueettomina ja 18 asettui kapteenin puolelle. Tämä hyvin kuuluisa tapahtuma tunnetaan luontevasti nimellä Bountyn kapina. Kapteenin, kera kahdeksantoista hänelle uskollisen miehen, Fletcher Christian jätti pieneen veneeseen merten armoille - mukaan miehet saivat hieman vettä ja leipää. Itse Fletcher Christian purjehti pois paikalta Bountylla takaisin, kohti Tahitia.\nKapteenin merten armoille jätetyn pienen venekunnan ihmeellinen pelastautuminen\nUskomattomasti tämän kapinatapahtuman todellinen sankari, kapteeni William Bligh taitavana merenkulkijana onnistui pelastautumaan valtavan merimatkan jälkeen. Aluksi hän vei venekuntansa 56 kilometrin päässä olevalle Tongan Tofualle, josta oli tarkoitus saada ruokaa ja vettä.\n*Kuva kookospähkinästä - Copyright © Hafiz Issadeen\nKookospähkinä on kookospalmun hedelmä. Kookospähkinän sisältöä, hedelmälihaa ja kookosmaitoa, käytetään eri tavoin ravintona. Kookospähkinän karkeasta, punaruskeasta kuidusta voidaan valmistaa naruja ja mattoja.\nTofualta jouduttiin pakenemaan vihamielisten alkuasukkaiden vuoksi. Jonkin verran vettä ja kookospähkinöitä veneeseen kuitenkin saatiin.\nTämän jälkeen Bligh otti suunnan kohti länttä, Uuden Hollannin (Australian) rannikkoa. Matkaa veneellä tehtiin soutamalla. Miehet vaihtoivat vuoroja ja soutivat tunnin-pari kerrallaan. Matkalla kohdattiin monia saaria, joilla ei voitu mennä maihin, sillä saarten asukkaat olivat vihamielisiä kannibaaleja, jotka olivat keihäineen valmiina iskemään eurooppalaiset kiehuviin patoihinsa.\nJoskus matkalla kohdattiin autio saari, jolloin noustiin maihin ja voitiin tovi levätä soutamisesta. Tällöin saatiin sekä vettä että kaikenlaista ravintoa, simpukoita, ostereita ja erilaisia marjoja ja hedelmiä. Muuta vähäistä ruokaa edustivat kalat, joita saatiin merestä veneessä olleilla keihäillä. Joskus veneeseen laskeutui lentämiseen väsähtänyt lintu, joka onnistuttiin pistämään hengiltä ja syötiin kaikkine höyhenineen siitä paikasta. Joskus joku kalakin peräti hypähti vahingossa veneen pohjalle.\nBligh ohjasi veneensä Uuden Hollannin pohjoisimman niemen, Cape Yorkin niemimaan - jonka nimesi luutnantti James Cook vuonna 1770 Yorkin herttuan prinssi Edward Augustuksen mukaan - pohjoispuolitse Torresinsalmeen. Salmen kautta matka jatkui edelleen Kupangiin, hollantilaisten omistamalle Timorille. Kaikki miehistön jäsenet selvisivät 48 päivää kestäneestä, yli 6 000 kilometrin matkasta hengissä. Tosin, eräät heistä kuolivat rasituksiinsa Timorilla.\nBountyn kapinallisten matka Tahitin kautta Pitcairnin saarelle 1789 - 1790\nFletcher Christian miehistöineen lähti Bountylla omalle pakomatkalleen Polynesian vesille, etsimään sopivaa asuin- ja piilosaarta. Aluksi kapinalliset yrittivät perustaa siirtokunnan Tubuai -nimiselle saarelle, mutta sieltä he joutuivat poistumaan paikallisten asukkaiden vihamielisyyden vuoksi. Sen jälkeen he purjehtivat taas Tahitille.\nTahitilla Bountysta poistui kuusitoista miestä. Neljä näistä poistuneista oli lojaaleja kapteeni Blighille ja kaksi miehistä oli sellaisia, jotka eivät olleet asettuneet mukaan kapinaan eivätkä kapteeninkaan puolelle. Loput halusivat poistua muuten vaan, silläkin uhalla, että heidät saatettaisiin kiinnisaamisen jälkeen hirttää. Muutamat poistuneista saivatkin aikanaan hirttotuomion, mutta suurin osa armahdettiin. Tahitilla Fletcher Christian ennätti avioituakin, ja hänen vaimokseen tuli paikallisen päällikön tytär Maimiti, 16.6.1789. Kun Bounty lähti Tahitista, saapuakseen sitten Pitcairniin, aluksella oli jäljellä yhdeksän kapinallista, kuusi tahitilaismiestä ja yksitoista tahitilaisnaista.\nLopulta alus osui purjehduksellaan 15.1.1790 Pitcairniin, jossa asetuttiin asumaan saareen ja samassa yhteydessä Bounty poltettiin. Ensiksi luonnollisestikin huolella kuljetettiin laivasta saareen kaikki, mitä irti saatiin, mukaanlukien perunat, jamssit, siat ja kanat. Polttaminen ja palaneiden laivanjäänteiden alasiskeminen tehtiin siksi, että mahdolliset kapinallisten etsijät eivät voisi nähdä laivaa meren suunnalta. Laivattomuus merkitsi myös sitä, että kukaan ei voisi edes suunnitella poistumista saarelta.\nNäin miehet katsoivat katkaisseensa kaikki yhteydet ulkomaailmaan ja valmistautuivat elämään loppuelämänsä saarella, joka vaikutti asumattomuudessaan, eristyneisyydessään, lämpimyydessään ja luontonsa hedelmällisyydessä täydelliseltä asuin- ja piilopaikalta.\nPitcairnin siirtokunnan dramaattiset alkuvaiheet - juopottelua, tappelua, salamurhia ja tappoja\nAlkuvaiheessa elämä Pitcairnissa oli hulvatonta ja sekasortoista, viina virtasi sen mukaan kuin sitä vielä riitti - ja pian sitä opittiin itse valmistamaan rajattomasti lisää. Mitäpä muuta olisi voinut odottaakaan, kun kyseessä olivat merten hurjapäiset kapinalliset. Eurooppalaiset miehet pitivät kyllä oseanialaisista naisista, mutta oseanialaisten miesten kanssa ei yhteiselo sujunut. Merimiehet suhtautuivat tahitilaisiin miehiin kuin orjiin, eivät laisinkaan kuin vertaisiinsa.\nTahitilaiset miehet sietivät tällaista kohtelua vain tovin ja tekivät pian salakavalan yllätyshyökkäyksen, jossa suuri osa eurooppalaisista miehistä sai surmansa. Yllätyksen jälkeen eurooppalaiset järjestäytyivät ja tekivät selvää tahitilaismiehistä. Tässä 1793 syttyneessä konfliktissa tahtitilaisten ja brittien välillä kuolivat kaikki 6 tahitilaismiestä, ja 5 brittiä, mukaanlukien saaren senastinen johtaja, Fletcher Christian. Konfliktin jälkeen johtajaksi valittiin John Adams ja joksikin aikaa rauha palasi. Jäljellä oli neljä Bountyn kapinoitsijaa.\nRauha loppui, kun britti William McCoy rakensi tislauslaitteen ja alkoi valmistaa alkoholijuomia paikallisesta kasvista. Miehet joivat runsaasti ja naisille elämä muuttui helvetiksi. Naiset kapinoivat ja osa heistä yritti paeta, mutta heidän lauttansa hajosi. Elämä jatkui näin, kunnes alkoholinvalmistuksen keksinyt kuoli, kaatuiltuaan humalapäissään. Alkoholin valmistuslaitteet tuhottiin ja yksi britti tapettiin taas, hänen uhattuaan tappaa kaikki muut. Vuonna 1800 kuoli yksi kapinallisista, Ned Young kunniakkaasti ja normaalisti astmaan ja jäljelle jäi vain John Adams, yhdeksän tahitilaisnaista ja muutama lapsi. Tahitilaismiehet oli tässä vaiheessa eliminoitu jo viimeiseen mieheen. Rauha palasi saarelle.\nVuonna 1808 eräs amerikkalainen valaanpyyntialus, kapteeninaan Mayhew Folger, purjehti saarelle - ensimmäisenä vierailijana vuoden 1790 jälkeen. Tämä vierailu oli lyhyt. Adamsilla oli tällöin seuranaan 11 polynesialaista naista ja 23 lasta.\nVasta hieman myöhemmin, vuonna 1814 saarelle saapui kaksi brittialusta, H.M.S. Briton ja H.M.S. Tagus, joista miehistö tuli saareen asti. Heidän myötään koko Pitcairnin kapinallisten tarina kuultiin ja tuli julkiseksi muulle maailmalle. Brittialusten kapteenit ihastuivat saarelaisten elämään ja heidän mielestään olisi osoittanut suurta raakuutta ja epäinhimillisyyttä, jos John Adams olisi pidätetty. John Adamshan oli tuolloin edelleenkin kapinallinen, jonka neljännesvuosisata aiemmin tekemää rikosta ei vielä oltu käsitelty oikeudessa.\nNäiden brittialusten jälkeen Pitcairniin alkoi saapua tasaisena virtana vierailevia aluksia, joiden mukana tuli monenlaista lahjaa - vaatteita, astioita, partakoneita, työkaluja, aseita ja raamattuja sekä kaikenlaista muuta.\nFletcher Christian (25.9.1764 - 20.9.1793). HMS Bounty -laivan perämies, kapinallisten johtaja ja Pitcairnin siirtokunnan ensimmäinen johtaja. Fletcher Christian sai lapsuudessaan varsin hyvän peruskoulutuksen ja lähti merille, kohti Intiaa jo 18-vuotiaana. Hänen purjehdustaitonsa huomioitiin oitis ja jo muutaman kuukauden purjehduksen jälkeen hänet ylennettiin miehistöstä perämieheksi, päällystön puolelle. Bountyn perämieheksi Christian nimitettiin vuonna 1787. Fletcher Christianista ei ole olemassa aikalaiskuvaa, mutta hänen kerrotaan olleen tumma, 175 cm pitkä, voimakas ja hieman kierosäärinen mies. Luonteeltaan hän oli lempeä, antelias ja ystävällinen mutta myös herkästi suuttuva. Hänellä oli erinäisiä tatuointeja kehossaan, kuten tähti rinnassa vasemmalla.\nSatojen vuosien ajan liikkuivat huhut, joidenka mukaan Fletcher Christian ei olisikaan kuollut Pitcairnissa, vaan hän palasi toisella nimellä Englantiin. Näiden huhujen syntyyn vaikutti myös se, että John Adams antoi selittelyissään kirjon erilaisia kuolinsyitä Fletcher Christianille.\nJohn Adams (1768 - 5.3.1829). Pitcairnin rauhattomien alkuaikojen jälkeen John Adams oli ainut mies saarella, seuranaan kymmenen polynesialaista naista ja 23 lasta. Kouluja käymätön, hitaasti lukemisesta suoriutuva ja lähes kirjoitustaidoton John Adams oli tässä asemassaan varsin rehti, oikeamielinen ja kiltti ihminen. Hän oli hurskas ja harjoitti uskontoa rukouksin ja muin hyveellisen menoin. Tälle tielle häntä johdatti Bountysta mukaan löytynyt raamattu. Vuonna 1808, Adamsille, viimeiselle elossa olevalle kapinalliselle, myönnettiin armahdus kapinoinnistaan. Vuonna 1825 hän meni naimisiin ja sai ainoan poikansa, Georgen. John Adams itse käytti itsestään nimeä Alexander Smith.\nJohn Adams asui saarella naisineen - hänellä oli kymmenen vaimoa - ja lapsineen mahdollisimman englantilaistyylisesti rakennetuissa, lujissa puutaloissa. Heillä oli käytettävissään runsaasti erilaisia työkaluja, sekä naisten mukanaan tuomia, perinteisiä tahitiliaisia, että laivalta saareen tuotuja.\nRuokaa valmistettiin kahdesti päivässä polynesialaistyyppisessä kiviuunissa - keskipäivällä ja illansuussa. Ruokalajeihin kuuluivat taaro (vehkakasvi, jota kasvatetaan kosteilla trooppisilla alueilla ruoaksi juurimukuloidensa vuoksi), jamssi (jamssien mukula muistuttaa ulkonäöltään suuresti punaista bataattia), sekä banaanit, kaikki kuorrutettuna kookoskermalla. Joskus ruokaan kuului sikaa, lintua tai vuohta valmistettuna polynesialaiseen tapaan. Kalaakin syötiin.\nVaatteina olivat aluksi Bountylta saadut vaatteet ja purjekankaista valmistetut vaatteet. Ne korvattiin myöhemmin paikallisilla asuilla, joissa "kankaana" oli tapa, materiaali, jota saadaan paikallisista puukasveista.\nPitcairnissa on myös oma museo. Kuva Copyright 2013 Andrew Randall Christian.\nPitcairnin asutuksen vaiheita\nEnsimmäiset polynesialaiset ovat asuttaneet Pitcairnin ja sen naapurisaaren Hendersonin jo noin vuonna 900 jaa. Tämä asutus on säilynyt saarilla ainakin vuoteen 1450 saakka, mutta ehkä myöhempäänkin. Kun Bountyn kapinalliset saapuivat Pitcairniin vuonna 1790, olivat saareet olleet autioina jo vuosisatojen ajan.\nVuonna 1856 väkeä Pitcairnissa oli niin paljon, että paikka ei tarjonnut kaikille riittävästi toimeentuloa, ja siksi saarelaiset siirtyivät Norfolkin saarelle, jonka heille turvapaikaksi tarjosi kuningatar Viktoria. Muuttajia oli 194 ja Pitcairn jäi tyystin autioksi.\nPitcairn kuitenkin veti Norfolkiin siirtyneitä takaisin puoleensa, ja vuosina 1859 - 1864 osa väestä palasi takaisin Pitcairniin. Paluu tapahtui viime vaiheessa, sillä puutarhat rehottivat villiintyneinä, villeinä juoksi saarelle jäänyt vähäinen karjakin ja ranskalaiset olivat juuri valtaamassa tätä hylätyksi luulemaansa saarta. Vuonna 1864 jonkin aikaa autiona olleessa Pitcairnissa oli taas viisi perhettä ja niissä yhteensä 43 ihmistä. Näinä aikoina saaren asukkaiden elämä oli kovaa, kovempaa, kuin alkuaikojen kapinallisilla. Monenlaiset tarvekalut ja -kankaat puuttuivat ja laivaliikenne oli vähäistä.\nEnimmillään saarella oli asukkaita 233 vuonna 1937. Heistä monet ovat sittemmin muuttaneet muualle, erityisesti Uuteen-Seelantiin. Heinäkuussa 2014 Pitcairnissa eli edelleen 46 - 48 asukasta, joista osa Bountyn kapinallisten jälkeläisiä. Kutistuvan ryhmän tulevaisuus ei ole näyttänyt valoisalta, sillä vanheneva väki vähenee kaiken aikaa eikä syntyvyyttä juuri ole.\nUutta toivoa uusista asukkaista antaa Pitcairnin neuvoston (The Pitcairn Islands Council) laatima ohjelma, jonka puitteissa saarelle pyritään houkuttelemaan ja saamaan uusia asukkaita muualta vuosina 2014 - 2019. (Pitcairn Islands Repopulation Plan 2014 - 2019).\nPiskuisella Pitcairnilla on oma, hieno vaakuna - jonka eittämättä on luonut vaakunataiteen suurmaa Britannia.\n*Kuva - Copyright © UltraPanavision\nPitcairnissa puhutaan englantia ja pitkerniä, joka on sekoitus tahitia ja 1700-luvun englantia. Nykytekniikan suomin mahdollisuuksin äärimmäisen kaukainen ja eristäytynyt Pitcairn voi olla yhteydessä muuhun maailmaan ei vain meriteitse, vaan myös puhelinyhteyksin ja Internetin kautta.\nSaaren liikenteestä ja huollosta huolehtii myös oma alus, Claymore II, joka vierailee saarella kolmen kuukauden välein. Claymore II on 49 metriä pitkä alus. Miehistöä on 8 henkeä ja matkustajia mahtuu 12.\n*Kuva - Copyright © Jordandkatz\nClaymore II:n lisäksi saarella vierailee säännöllisesti suuri määrä suuria risteilijöitä, jotka kuljettavat turisteja. Pitcairnin rantavesillä vierailee säännöllisesti myös kuvan MS Marina. Aluksen pituus 239 m ja matkustajia mahtuu 1252 henkeä, miehistöä on 780. Tämän suuruusluokan risteilijä pysähtyy Pitcairnin edustalle korkeintaan muutaman tunnin ajaksi. Sekä sääoloista, että kapteenista riippuu se, pääsevätkö matkustajat käymään myös saaren maaperällä.\nPitcairnin asukkaiden yhteinen tila, jota käytetään vapaa-ajanviettoon, kokousten pitoon ja myös oikeussalina. Seinien koristeina on saarilla vierailleiden alusten kuvia, nimikkoesineitä ja viirejä.\n*Kuva - Copyright © Fotorus\nPitcairnilla ei ole lentokenttää eikä satamaa. Yhteydenpito saarelle saapuville laivoille tapahtuu niin, että saarelaiset nousevat pitkään veneeseensä ja tulevat saapuneen laivan vierelle. Näissä yhteyksissä voidaan ottaa vastaan saapuvaa tavaraa ja myös vierailijoita.\n1800-luku Pitcairnissa oli hiljaista aikaa. Vuonna 1914 Panaman kanavan avaamisen jälkeen Pitcairn oli Uuteen-Seelantiin matkaavien risteilijöiden suosima pysähdyspaikka, jossa alkoi käydä laivoja viikoittain. Laiva viikossa tiesi sitä, että eristäytyneisyyden aikakausi oli ohitse.\nLaivojen vierailuilla on ollut erityisesti entisinä aikoina saarelaisille elintärkeä merkitys. Laivat eivät ole vain tuoneet tavaraa ja uutisia ulkomaailmasta, vaan niihin on voitu myös myydä saarelaisten valmistamia koriste-esineitä, hunajaa yms. Myös omien postimerkkiensä myynnillä saarelaiset ovat rahoittaneet elämäänsä. Pitcairnilla on oma postimerkki, joka on yksi maailman kalleimpia. Pitcairnin ensimmäinen postimerkki julkaistiin 15.10.1940. Jokapäiväisen ravinnon saarelaisille on tuottanut luonto, josta he ovat saaneet hedelmiä ja vihanneksia, kuten sitruunaa, sokeriruokoa, vesimelonia, banaania, jamssia, ananaksia ja papuja. Myös kalastus on ollut tärkeä elinkeino.\nNykypäivän merimies ottaa tuntumaa HMS Bountyn ruorissa entisaikojen seiloreiden elämään. Näin läskit, riippurintaiset merimiehet olivat entisinä aikoina hyvin harvinaisia, sillä laivoilla oli puutetta ruoasta ja keripukin riivaamat merimiehet olivat yleensä laihoja.\n*Kuvat yllä - Copyright © Magic Madzik\n*Kuva alla keskellä, rantaelämää Havaijilla - Copyright © www.bluewaikiki.com\n*Kuvat alla - Copyright © Duncan Rawlinson\n*Kuvat alla - Copyright © Duncan Rawlinson - Icon Photography School\nIhmiset Polynesiassa ovat ystävällisiä, iloisia ja kauniita. Alkuperäisväestön mukana paratiisirannoilla ovat länsimaalaiset, jotka myös ovat hyvin kauniita.\nPitcairn - maailman kaunein paikka\nSuomalainen Veikko Huhta kuuluu maailman eniten matkustelleisiin ihmisiin. Hänen mukaansa yksi maailman kauneimpia paikkoja on Pitcairn-saari.\nMikään suurten massojen tavoittama matkakohde Pitcairn ei edelleenkään ole, johtuen saaren syrjäisestä sijainnista. Vuonna 2012 saarella vieraili 870 turistia, joista 702 tuli risteilijöiltä ja muulla tavoin 168. Turismia rajoittaa myös se, että matka Pitcairniin on kallis, jos sen tekee esimerkiksi loistoristeilijällä.\nStudio55: Tämä suomalaiskaksikko on maailman eniten matkustanut pariskunta!\nPitcairnin johtava neuvosto hyväksyi homoavioliitot vuonna 2015 - vain homot puuttuvat\nKesäkuussa 2015 Pitcairnissa hyväksyttiin avioliitto samaa sukupuolta olevien kesken, eli homo- ja lesboavioliitot. Päätöksestä ilmoitettiin tavan mukaan: ilmoituksella kaupungintalon kuistilla ja toisella kaupan ikkunassa. Ilmoitus julkaistiin myös netissä, Pitcairnin verkkosivulla.\nIhan ensihätään ei tämänlaatuisia liittoja ole luvassa, sillä saarella ei ole muutenkaan juuri naimisiin sopivia pareja, ja lesbot ja homot puuttuvat tyystin.\nPitcairnin asukkaan Meralda Warrenin mukaan saarella ei ollut edes keskusteltu homoliitoista, vaan neuvosto teki päätöksensä vähin äänin muun maailman vaikutuksesta. Warrenia päätös ei haittaa, mutta hänen mukaansa saarella ei ole vuosiin ollut tiettävästi yhtään homoseksuaalia.\nJos homoparin vihkiminen joskus tulee ajankohtaiseksi, voi sen eteen käytännössä kohota vielä tummia pilviä, sillä saarella on yksi ainut pappi. Hän edustaa seitsemännen päivän adventisteja eli kirkkokuntaa, joka ei hyväksy samaa sukupuolta olevien liittoja.\nYle Uutiset Anniina Wallius 22.6.2015: Pikkuinen Pitcairn hyväksyi homoliitot, vihittäviä puuttuu\nTaaron eli taron juurimukulat ovat keitettyinä maukasta ravintoa Pitcairnissa. Pitcairnilla kasvaa runsaasti hedelmiä ja vihanneksia, kuten sitruunoita, sokeriruokoa, vesimeloneja, banaaneja, kookoshedelmiä, jamssia, ananaksia ja papuja.\n*Kuva yllä taaromukulat - Copyright © © 2005 David Monniaux\nLeipäpuu eli malaijienleipäpuu (Artocarpus altilis) on Tyynenmeren saarilla elävä puu, jonka noin vesimelonin kokoista hedelmää kutsutaan vain nimellä leipäpuun hedelmä (eng. breadfruit). Leipäpuun hedelmä muistuttaa ravintoarvoiltaan ja käytön puolesta monessa suhteessa perunaa. Kypsänä sitä voi syödä sellaisenaan, mutta yleensä se keitetään, grillataan tai paistetaan aivan kuten peruna.\n*Kuva yllä leipäpuun hedelmistä - Copyright © © 2005 Beth Camp\nPitcairnin koulu - pääkaupunki Adamstown\nPitcairnissa koulu, kuten kaikki muukin, sijaitsee saaren pääkaupungissa, Adamstownissa. Joka puolestaan sijaitsee Bounty Bay -lahden yläpuolisella rinteellä. Tämä maailman pienin pääkaupunki on nimetty viimeisen eloonjääneen HMS Bounty -laivan kapinallisen, John Adamsin mukaan. Adams armahdettiin 1825. Hän meni naimisiin tahitilaisnaisen kanssa, ja kuoli Pitcairnin saarella 61-vuotiaana 1829.\nAdamstownin rakennuksiin kuuluvat koulu, kirkko, museo ja satelliittiasema, joka huolehtii saarten tietoliikenteestä. 800 metrin pituisen pääkadun varrella talot ovat kylämäisesti hajallaan. Pääkaupungin keskustassa on Bounty-laivan ankkuri ja laivakello, jonka soittamisella ilmoitetaan laivojen saapumisesta ja muista tärkeistä tapahtumista. Kaikki Pitcairnin asukkaat asuvat saaren pohjoisrannikon Adamstownissa.\nPitcairnin kellonaika Suomeen verrattuna\nSuomessa ollaan kellonajassa 11 tuntia edellä Pitcairnin kellonajasta. Siten, kun Pitcairnissa ollaan aamulla kello kuudessa, niin meillä kello näyttää jo illansuun aikaa klo 17.00.\nPitcairnilaiset ovat uskoltaan seitsemännen päivän adventisteja ja he kuuluvat adventtikirkkoon. Saaren oman säännöstön mukaisesti alkoholi, tanssiminen ja julkiset kiintymyksen osoitukset, kuten kielisuudelmat, ovat kiellettyjä.\nParatiisissa väijyi paholainen\nVuonna 2004 Pitcairn nousi julkiseen tietoisuuteen maailman laajuisesti hyvin ikävissä yhteyksissä. Joukko Pitcairnista muualle muuttaneita naisia nosti oikeusjutun, jonka mukaan heitä oli lapsuudessaan käytetty saarella seksuaalisesti hyväksi. Tytöt olivat olleet tuolloin nuorimmillaan noin 12-vuotiaita. Useat saaren miehistä joutuivat tuomioistuinkäsittelyssä syytteeseen. He vetosivat puolustuksessaan siihen, että seutujen tapana on, että tytöt seurustelevat ja avioituvatkin nuorena. He vetosivat myös siihen, että Pitcairn on oma itsenäinen alueensa, jolla vallitsevat seutujen lait. Tuomioistuin ei hyväksynyt laisinkaan näitä selityksiä, ja miehet tuomittiin, Yhdistyneen Kuningaskunnan lakien mukaisesti. Tutkinta ja tuomioistuinkäsittely oli hyvin monimuotoinen prosessi. Vankeutta tuli kullekin kahdesta kuuteen vuotta ja tuomiossa huomioitiin saaren eristyneisyyden aiheuttamat erityisolosuhteet. Tämä jätti mustan ja ikuisesti pysyvän jälkensä saaren historiaan.\nPitcairnin asukkailla on melko laaja, paikallinen autonomia ja mahdollisuus päättää omista asioistaan. Se kuuluu kuitenkin Brittiläiseen Kansainyhteisöön ja sitä johtaa Uudessa-Seelannissa asuva, Britannian Uuden-Seelannin siirtomaa-kuvernööri komissioineen. Näin esimerkiksi Britannian lainsäädäntö on voimassa myös Pitcairnissa.\nPitcairnin asukasluku on ollut aina niin pieni, että Britannia ei ole koskaan nähnyt tarpeelliseksi sijoittaa saarelle omaa kuvernööriä. Ennen nykyjärjestelyjä, Britannian etuja Pitcairnissa valvoi Fidzin kuvernööri, aina Fidzin itsenäistymiseen, vuoteen 1970 saakka.\nPitcairn - saaren koillinen kärki All Rights Reserved\n*Kuva - Copyright © Jack Salen\nHMS Bounty II - kapinalaivasta vuonna 1960 valmistettu uusversio. Creative Commons - Sinulla on vapaus: kopioida, levittää, näyttää ja esittää teosta.\n*Kuva yllä - Copyright © Dan Kasberger\nOseanian atollisaaret nostavat mielikuviin paratiisimaiset, kuumat hiekkarannat. Silti, esimerkiksi trooppisella Havaijilla sataa luntakin. Lumentulo on mahdollista korkeimmilla tulivuorilla, joita ovat Mauna Loa, Mauna Kea ja Haleakala. Lumi pysyy näillä korkeimmillakin kohdilla maassa korkeintaan vain muutaman päivän ajan. Noin 2 700 metriä on se korkeusraja, jonka alapuolella lunta ei Havaijilla sada.\n*Kuva Copyright © Mark Kortum\nMMXV Pitcairn Islands Office: Pitcairn Islands\nAapo Puskala, City Lehti: Pitcairn\n*John Boyne: Kapina laivalla - Bazar 2009\n*Wikipedia: Maantieteelliset paikkaselvitykset ja kasvilajien kuvaukset.


Tiedote koronavirustilanteeseen sekä toiminnan keskeyttämiseen liittyen | Oulun HarrasteFutis ry\nOulun HarrasteFutis ry. tiedote koronavirustilanteeseen sekä toiminnan keskeyttämiseen 13.5.2020 saakka.\nEdellisen tiedotteemme jälkeen on tapahtunut paljon. Kuten varmasti olette tietoisia, niin poikkeustilanne tulee pitkittymään ja se vaikuttaa myös seuran toimintaan. Seuran hallitus on jo joutunut tekemään vaikeita ja ikäviä toimia toiminnan sopeuttamiseksi vallitsevaan tilanteeseen. Kulujen sopeuttamiseksi on tehty toimenpiteitä ja joukkueenjohtajia on joukkueissa opastettu miten toimia mm. kuukausimaksun osalta.\nPäämäärämme on varmistaa seuran taloudelliset ja toiminnalliset edellytykset poikkeustilanteen aikana, sekä kehittää seuramme toimintamalleja jatkoa ajatellen nyt kun normaali toiminta on keskeytettynä. Samalla pyrimme varmistamaan sen, että toimintamme jatkuu mahdollisimman suunnitelmallisesti ja tehokkaasti kunhan koko Suomi ja samalla seuramme palaa lähemmäksi normaalitilannetta. Seuraamme ja arvioimme tilannetta päivittäin, ja olemme valmiita toimimaan nopeasti.\nKukaan ei tällä hetkellä pysty arvioimaan milloin poikkeustilanne ja siihen liittyvät rajoitukset päättyvät. Kaikilla niillä toimilla, joita nyt toteutamme ja joita parhaillaan suunnittelemme, pyrimme varmistamaan ja turvaamaan seuran hallinnon ja urheilutoiminnan ylläpidon toimintaedellytykset.\nSelviämme tästä tilanteesta kyllä yhdessä ja toivomme teille kaikille voimia sekä jaksamista tässä haastavassa tilanteessa.


Raadin tehtävä oli arvioida vuoteen 2035 ulottuvan uuden ilmastosuunnitelman piiriin kuuluvien toimien oikeudenmukaisuutta ja vaikuttavuutta sekä muodostaa aiheesta julkilausuma. Raati keskusteli erityisesti kansalaisia koskevista asumisen, liikkumisen ja ruoan päästövähennystoimista.\nKeskustelun pohjana oli ympäristöministeriön laatima toimenpidelistaus, joka sisälsi 14 ilmastosuunnitelman piiriin kuuluvaa mahdollista toimenpidettä. Julkilausuma sisältää raadin arvion ehdotettujen toimenpiteiden reunaehdoista vaikuttavuuden ja oikeudenmukaisuuden näkökulmista sekä raadin esittämiä uusia ja täydentäviä toimenpide-ehdotuksia.\nTalousvaikutukset aiheuttavat huolta, vaikka ilmastonmuutosta halutaan hillitä\nJulkilausuman yleisissä huomioissa raati nostaa esiin, että ilmastotoimet aiheuttavat kansalaisiin kohdistuvien taloudellisten vaikutusten vuoksi huolta, vaikka ilmastonmuutoksen hidastamiseksi halutaan toimia. Raadin mielestä on myös tärkeää, että yksilölliset ja alueelliset erot otetaan huomioon uuden ilmastosuunnitelman toimissa.\nRaadin jäsenistä 30 äänesti julkilausuman hyväksymisen puolesta, 2 äänesti tyhjää ja 1 oli poissa. Julkilausuma kokonaisuudessaan on raadin yhteinen kannanotto, mutta yksittäisillä raatilaisilla oli halutessaan mahdollisuus jättää eriävä mielipide julkilausumasta tai työskentelystä. Raadin loppukyselyn yhteydessä kerättävät eriävät mielipiteet julkaistaan kokonaisuudessaan raadin loppuraportissa.\nAsiantuntijatieto raadin puntaroinnin tukena\nRaati kokoontui verkossa 22.4. ja 24.–25.4. Raadin osallistujat rekrytointiin 8 000:lle satunnaisesti valitulle suomalaiselle lähetetyllä kyselyllä. Vapaaehtoiseksi ilmoittautuneista tutkijat muodostivat raatiin kutsuttavan joukon satunnaisotannan ja kiintiöinnin avulla siten, että raadissa olivat mahdollisimman hyvin edustettuina eri väestöryhmät iän, sukupuolen, asuinpaikan ja koulutustaustan suhteen. Kaikista kutsutuista 37 vahvisti osallistumisensa, ja lopulta 33 henkilöä osallistui raadin työskentelyyn alusta loppuun.\nRaatilaiset perehtyivät aihepiiriin taustamateriaalin avulla ja kuulemalla eri aihealueiden asiantuntijoita. Raati puntaroi saamaansa tietoa ja eri näkökantoja ilmastotoimiin pienryhmissä ja yhteiskeskusteluissa.\nRaadin julkilausumaa käsitellään ilmastopolitiikan pyöreän pöydän kokouksessa 3. toukokuuta, ja raadin antia hyödynnetään keskipitkän aikavälin ilmastosuunnitelman valmistelussa. Tulosten käsittely jatkuu ilmastosuunnitelman laadinnan tueksi asetetussa työryhmässä. Ilmastosuunnitelman luonnos valmistuu kesällä 2021.\nTutkijoiden kirjoittama kansalaisraadin loppuraportti valmistuu kesäkuussa 2021.\nerityisasiantuntija Heta-Elena Heiskanen, ympäristöministeriö, p. 0295 250 380, [email protected]\nKansalaisraadin asiantuntijapuheenvuorojen tallenteisiin ja raadin osallistujien käytössä olleisiin materiaaleihin voi tutustua raadin verkkosivuilla.\nTurun yliopiston tutkijat järjestävät raadista ja sen julkilausumasta kaikille avoimen infotilaisuuden keskiviikkona 28.4. kello 11–11.30 Zoomissa. Tilaisuuteen ei tarvitse ilmoittautua. Lisätiedot ja osallistumislinkki tilaisuuteen.


Kuljetusasiakirjat | VR Transpoint\nRahtikirja on osoitus lähettäjän ja VR Transpointin välisestä kuljetussopimuksesta. Rahtikirjan tietojen oikeellisuudesta vastaa lähettäjä. Oikein laaditut kuljetusasiakirjat takaavat onnistuneen tavaran toimituksen.\nRahtikirja on juridisena asiakirjana:\ntodiste siitä, että tavara on luovutettu kuljetettavaksi\nsitoumus kuljettaa tavara ja luovuttaa se vastaanottajalle\nRahtikirjan tekeminen Asiakirjat-sovelluksen kautta edellyttää sopimusasiakkuutta ja asiakaskohtaisia tunnuksia. Lisäpalveluna voimme tallentaa rahtikirjan lähettäjän toimittamien tietojen perusteella.\nRahtikirjan voi toimittaa myös Edifact- tai XML-sanomana. Sanomaliikenteestä sovitaan aina erikseen. Lisätietoja saat rautatielogistiikan myynnistä.\nRahtikirjan voi tehdä ja toimittaa mihin vuorokauden aikaan tahansa, rahtikirja tulee toimittaa VR Transpointille ennen kuljetukseen liittyvien vaihtotöiden aloittamista ja kansainvälisissä kuljetuksissa viimeistään kolme tuntia ennen suunniteltua rajan ylitystä.\nLisätietoja Idänliikenteen R-FPZS -rahtikirjasta, Läntisen liikenteen CIM-rahtikirjasta ja Idänliikenteen kuljetukset (Rail) – luvat ja ilmoitukset.\nMaantiekuljetuksissa rahtikirjan ja SSCC-kolliosoitelappujen tekeminen MassaNet-portaalin kautta ja kuljetusasiakirjojen selailu kuljetusdokumenttiarkistossa edellyttää sopimusasiakkuutta ja asiakaskohtaisia tunnuksia. Lisätietoja saat maantielogistiikan myynnistä.\nJätteen siirtoasiakirja on jätelain edellyttämä asiakirja, jota on käytettävä jätteen siirrossa. Siirtoasiakirjan tarkoitus on todentaa jätteen haltijan vaihtuminen. Siirtoasiakirjaan merkitään valvonnan ja seurannan kannalta tarpeelliset tiedot muun muassa jätteestä, sen alkuperästä ja kuljettajasta. Vaarallisista jätteistä merkitään muita jätteitä tarkemmat tiedot.\nSiirtoasiakirjan on oltava mukana koko jätteen siirron ajan ja se luovutetaan siirron päätyttyä vastaanottajalle. Siirtoasiakirja on laadittava ainakin kolmena kappaleena, jotta sekä haltijalle, jätteen kuljettajalle, että vastaanottajalle jää oma kappaleensa. Siirtoasiakirja tai sen jäljennös on säilytettävä kolmen vuoden ajan allekirjoituksesta.\nKuljetustilaukset rautateille Vanu-tilaussovelluksesta.\nKuljetustilaukset kotimaan maanteille MassaNet-tilaussovelluksesta.


Tieliikenteen jouluruuhkat jakautuvat monelle päivälle | Liikenneturva\nTieliikenteen jouluruuhkat jakautuvat monelle päivälle\n”Arkipäiville osuvat jouluaatto, joulupäivä ja tapaninpäivä houkuttelevat tänä vuonna matkaajia pidennetyn joululoman viettoon. Tieliikenteessä tämä näkyy ruuhkahuippujen tasaantumisena, kun meno- ja paluuliikenne jaksottuvat useammalle päivälle. Omaa matkaa suunnitellessa kannattaa siitä huolimatta varautua liikenteen ajoittaisiin jonoutumisiin ja keskinopeuksien alenemisiin”, kertoo yksikönpäällikkö Mika Jaatinen ITM Finlandin tieliikennekeskuksesta.\nAja turvallisesti joululiikenteessä ja muista ennakoiva ajotapa\n”Ehjänä perillepääsyn takaa rauhallinen ja kiireetön ajotapa, jossa huomioidaan ja pidetään olosuhteiden edellyttämät turvavälit. Lisäksi kuljettajan tulee luonnollisesti olla selvin päin ja levännyt ennen matkalle lähtöä. Myös puhelimen käyttö ja selaaminen tulee jättää taukojen yhteyteen”, korostaa poliisitarkastaja Heikki Kallio Poliisihallituksesta.\nVaraa matkantekoon riittävästi aikaa ja valmistaudu jo etukäteen\nJoulun matkallelähtöön on hyvä valmistautua etukäteen. Huomioida kannattaa erityisesti talven nopeastikin vaihtuvat keliolosuhteet. Ilmatieteenlaitos.fi -sivuilta voi tarkistaa ajantasaiset säätiedot ja voimassa olevat varoitukset. Lisäksi tietoa ruuhkista ja esimerkiksi tietöistä löytyy kootusti Traffic Management Finlandin liikennetilanne.tmfg.fi -sivuilta ja Liikennetilannesovelluksesta. Oman huomionsa vaatii myös auto. Ainakin valot, pyyhkijänsulat, nesteet ja renkaat kannattaa tarkistaa.\n”Pienellä etukäteisvalmistelulla välttää monta ikävää yllätystä tienpäällä. Tarkasta, että pyyhkijät ovat kunnossa ja lasinpesuneste kestää pakkasen. Suunnittele reitti etukäteen, ota kelivaraa ja varaa aikaa riittävästi myös tauoille”, neuvoo johtava asiantuntija Jussi Pohjonen Liikenne- ja viestintävirasto Traficomista.\n”Virkeänä jaksaa paremmin keskittyä myös ruuhkaisessa liikenteessä. Ennakkoon kannattaa miettiä matkan taukopaikat ja varata aikaa niin auton pakkaamiselle kuin tarvittaville pysähdyksille. Auton matkustamossa irrallaan oleva tavara voi pelkässä äkkijarrutuksessakin sinkoilla ja pahimmillaan saada aikaan vahinkoa. Pyhitetään joulunakin matkustamo matkustajille ja pakataan pukinkontin sisältö tavaratilaan. Jos joulunviettoon lähdetään karvaisten kaverien kera, muistetaan kiinnittää lemmikitkin autoon joko turvavaljain tai asianmukaisin kuljetuskopein”, kannustaa koulutusohjaaja Toni Vuoristo Liikenneturvalta.\n”Onnettomuustilanteissa muiden autoilijoiden on tärkeintä varmistaa hälytysajoneuvoille esteetön kulku onnettomuuspaikalle. Myös onnettomuuspaikan ohi ajaessa pitää malttaa laskea ajonopeutta tarpeeksi, ettei pelastustyöntekijöille aiheudu tilanteessa vaaraa. Läheltä piti -tilanteita, joissa pelastajat tai poliisit ovat olleet vähällä jäädä ohi ajavan auton alle, on ollut viime aikoina liian usein ,” kertoo eristysasiantuntija Alpo Nikula Sisäministeriön pelastusosastolta.\nHätäkeskuslaitokselta muistutetaan lisäksi auttamisvelvollisuudesta sekä hätänumeron 112Suomi -sovelluksen käytöstä.\n”Joululiikenteen ohjeemme on ”Älä aja ohi”. Tällä pyrimme muistuttamaan ihmisiä siitä, että jokainen on velvollinen pysähtymään onnettomuuden havaitessaan ja auttamaan avun tarpeessa olevia. Mikäli viranomaiset ovat jo paikalla, on toimittava heidän ohjeistamallaan tavalla. Hätänumeroon 112 soittaminen on parasta tehdä 112Suomi -sovelluksen kautta, näin varmistetaan paikantamisen oikeellisuus heti alkuvaiheessa ja apu saadaan nopeammin perille”, kertoo johtokeskuksen päällikkö Jyrki Heinonen Hätäkeskuslaitokselta.\nITM FINLANDIN TIELIIKENNEKESKUKSEN JOULUN MENO- JA PALUULIIKENTEEN ENNUSTEET\nPe 20.12. liikennettä on noin 10 % enemmän kuin normaalina perjantaina ja liikenne on vilkkainta iltapäivästä. Runsasta liikenne on etenkin valtatiellä 3 välillä Helsinki - Tampere, valtatiellä 4 välillä Helsinki - Lahti ja valtatiellä 9 välillä Tampere - Orivesi. Huippuaikoina nopeuden alenema on noin 10 km tunnissa ja valtatiellä 9 jopa 20 km tunnissa, jotka näkyvät paikoittaisina jonoutumisina.\nViikonloppuna 21.12. - 22.12. liikennettä on noin 20 - 30 % normaalia talviviikonloppua enemmän. Liikennettä on kuitenkin vähemmän kuin normaalina arkipäivänä, jolloin siihen vaikuttaa lisäävästi arkiliikenne. Lauantaina liikennettä on etenkin valtatiellä 4 Lahdesta pohjoiseen. Liikenne voi viikonloppuna paikoin ajoittain jonoutua ja keskimäärin nopeuden alenema on huippuaikoina noin 10 km tunnissa.\nMa 23.12. liikennemäärät ovat noin 10 % suuremmat kuin normaalina arkimaanantaina ja liikenne on vilkkainta iltapäivästä. Eniten autoilijoita on valtatiellä 4 välillä Helsinki - Jyväskylä ja valtatiellä 5 Mikkeliin päin. Lisäksi liikennettä on paljon valtatiellä 6 Kouvolan ympäristössä sekä valtatiellä 3 välillä Helsinki - Tampere - Hämeenkyrö. Liikenne voi paikoin ajoittain jonoutua ja keskimäärin nopeuden alenema on huippuaikoina noin 10 km tunnissa.\nTo 26.12. on paluuliikenteen vilkkain päivä, jossa liikennemäärät lähtevät kasvuun aamupäivästä. Eniten liikennettä on valtateillä 3, 4 ja 7 etelän suuntaan. Liikenne voi paikoin ajoittain jonoutua ja keskimäärin nopeuden alenema on huippuaikoina noin 10 km tunnissa. Teiden välillä on kuitenkin selkeitä eroja ja esimerkiksi valtatiellä 9 välillä Tampere - Orivesi nopeuden alenema saattaa olla jopa 20 km tunnissa.\nPe 27.12. liikennemäärät ovat pitkälti torstain tasolla johtuen osittain myös arkiliikenteestä. Paluuliikennettä on etenkin valtatiellä 4 Jyväskylästä etelään ja valtatiellä 9 välillä Orivesi - Tampere. Liikenne voi paikoin ajoittain jonoutua ja keskimäärin nopeuden alenema on huippuaikoina noin 10 km tunnissa.\nViikonlopun 28.12. - 29.12. liikennemäärät ovat normaalin viikonlopun tasolla. Huippuaikoina liikenne voi kuitenkin joillakin tieosuuksilla jonoutua.\nJouluna tien päälle? Aloita valmistelut jo nyt


Japanilaisia naisartisteja ei vieraile Suomessa asti aivan joka p�iv�, joten jrockia veivaavan Kanan ilmoitettua tulostaan monen fanin oli liimailtava tekoripsi� takaisin ja vedett�v� syv��n henke�. Lipun hinnan kalleus ja tapahtumap�iv�n masentava r�nt�sade eiv�t lannistaneet asialleen omistautunutta ja p��osin alaik�ist� yleis��, joka odotti kiltisti sis��np��sy� kulman taakse ulottuvassa jonossa.\nGoottilolitatyylist� ja viilt�v�st� sopraanosta tunnettu laulaja oli tuonut mukanaan ranskalaisista sessiomuusikoista kootun b�ndin, joka mustine vaatteineen ja pitkine tukkineen n�ytti hilpe�n ulkopuoliselta vaaleanpunaisen s�p�ilyn keskell�. Kohteliaasta b�ndin esittelyst� huolimatta p��osassa oli tietysti lapsenkasvoinen Kana, joka kietoi jo ennen ensimm�ist� sointua Glorian alakerran pikkusormensa ymp�rille. L�hes jokainen neidin t�nkk�englannillaan lausuma fraasi aiheutti yleis�ss� hillitt�m�n kirkumisreaktion asiasis�ll�st� tai sen puutteesta riippumatta.\nYksinkertaiseen riffiin luottanut avauskappale Hebi ichigo muistutti jossain m��rin Shonen Knife -tytt�b�ndin askeettista ilmaisua ja oli illan virallinen hittibiisi. Punkrockahtava kitarointi ja omissa sf��reiss��n liidellyt hirvitt�v� laulu kielt�m�tt� l�iv�t kappaleessa k�tt� huvittavan onnistuneella tavalla. Vanhemman materiaalin, kuten Kabin ja Papichanin, lis�ksi p��osin japaninkieliseen settiin kuului muutama kokonaan uusi raita ja englanninkielinen Moon Wings. Kielimuuri ja ujeltava ulosanti pitiv�t huolen siit�, ettei asiaan vihkiytym�t�n ymm�rt�nyt sanoituksista juuri mit��n, mutta tytt�m�isen vouhkaamisen ja Chocolatin kaltaisten biisinnimien perusteella kappaleissa ei k�sitelty ydinfysiikkaa.\nSuuria suosionosoituksia kuultiin vahvojen v�lispiikkien lis�ksi neidin riisuessa kerrastojaan ja heilutellessa pitsir�yhel�ihin asennettua t�p�h�nt��ns� hypnotisoituneen yleis�n suuntaan. Vanhemman v�en kansoittamalla anniskelualueella kyseiset toimet tosin aiheuttivat l�hinn� hikoilua ja sormien puristumista tuopin ymp�rille. Kaikesta n�enn�isest� bimboilusta huolimatta kokonaisuus vaikutti varsin ammattimaiselta ja liev�sti markkinointihenkiselt�: Kana muisti esimerkiksi useaan otteeseen mainostaa biisien v�liss� itse suunnittelemiaan pehmoleluja, jotka maksoivat vaivaiset 60 euroa. Hinta ei ilmeisesti ollut este, sill� j�n�jussit myytiin illan aikana loppuun. Moisen katteen repiminen fanikr��s�st� saisi Gene Simmonsinkin sy�m��n aurinkolasinsa, joten ilmeisesti Kana on tehnyt ainakin jotain oikein. N�ht�v�ksi j��, kuinka kauan neiti pystyy pit�m��n ikinuoren imagonsa uskottavana.


Dian julkaisee uuden EP:n - Talvikuu - Sabotage\nHome/Viihde/Musiikki/Dian julkaisee uuden EP:n – Talvikuu\nOululainen Dian ripottelee parhaillaan Youtube-kanavallaan uuden EP:nsä kappaleita.\nIntro-videon jälkeen, 9 Elokuuta pärähti ilmoille murea saundinen Ristit -kappale.\n– Pari vuotta takaperin kesälomalla tein sellaisen kokeilun, että jumitin viikon mökillä yksinäni, seurana koira, äänityskamat ja soittimia. Ajoitin aamukahvipärinät aina tarkoituksella puolille päivin, jolloin aloittelin musiikin tekemisen. Kuudelta illalla pistin saunan lämpeämään, kävin juoksemassa koiran kanssa, otin nopean saunan sekä kahvin ja jatkoin musisointia puolille öin. Aika ympäripyöreitä päiviä pelkkää säveltelyä ja demottelua.\nMuistelen ideoineeni juttuja aika paljon bassolla ja kiippareilla, sekä kokeilleeni kitarapuolella vähän erikoisempia virityksiä. Kitara ei jostakin syystä soittimena inspiroinut ollenkaan. Erikoisbiitit napsu suussa kun sytyttelin tulia saunaan. Sain aikaiseksi muistaakseni seitsemän biisiaihiota, noin biisi per päivä. Yleistuntuma oli, että matsku on huomattavasti aikaisempaa raskaampaa ja tunnelmallisempaa. Funkit oli funkattu.\nMeillä oli samaan aikaan vanhemman materiaalin äänitykset ja miksaukset käynnissä, niin näiden työstäminen viivästyi myöhemmäksi. Hiljalleen purettiin poikain kanssa pöytälaatikkoa, hiottiin juttuja ja treenattiin helvetisti. Viime kesänä taidettiin jo äänitellä ja tuossa keväällä miksailin viiden biisin paketin kasaan, yhtyeen kitaristi Jussi Juntunen kertoilee.\nNäillä näkymin EP julkaistaan ainoastaan diginä.\n– LP:tä mietittiin jossakin vaiheessa, mutta viimeistään kun päädyttiin EP-formaattiin täyspitkän sijaan, niin sekin jäi. Muut formaatit ei meidän kohdalla oikein tule kysymykseen. Varsinaisesta julkaisusta (Spotify jne) ei vielä tarkkaan osata sanoa, mutta julkaistaan nyt ensin Youtubessa videomuodossa eräänlaisena Youtube-EP:nä. Kartoitetaan itse asiassa parhaillaan apukäsiä varsinaiseen julkaisuun ja sen promoamiseen liittyen. Saa vinkata myös eteenpäin. Viisi biisiä erittäin mielenkiintoista modernia metallimusaa tulossa, Juntunen kertoo.\n– Tämä nyt julkaistava EP on myös ensimmäinen puolisko kokonaisuudesta, johon liittyy myös myöhemmin julkaistava sisar-EP, solisti Janne Keränen komppaa.\n– Jos tämä biisi maistui, niin kannattaa suunnata Facebookkiin ja iskeä likeä. Valutellaan kohtapuoliin loputkin biiseistä sinne, Juntunen muistuttaa.\nDian on jo kunnioitettavat 15 -vuotta täyttänyt orkesteri, joka vaihtoi juuri kielen lontoosta – kotimaiseen.\n– Kielikysymystä mietittiin jonkin verran ihan porukallakin, eikä päätös ollut ihan suoraviivainen. Ollaan kuitenkin pitkään tehty englanniksi. Oli itse asiassa yllättävänkin iso kynnys vaihtaa, Juntunen kommentoi.\n– Englanniksi lauletut sanoitukset tuppaavat kuulostamaan hieman yhdentekeviltä. Huomattiin että suomen kielellä laulettu musiikki puhuttelee paljon suorempaan, ja toisaalta sopii uuden materiaalin synkempään sointiin. Ollaan kuitenkin kotoisin korvesta, ja pakanallis-perkeleelliset tunnelmat kiinnostelee muutenkin joten suomen kieli on silloin hyvinkin luonnollinen valinta, Keränen jatkaa.\nDian eli Jussi, Ville, Tuomas sekä Janne\nSaundit bändillä muuttuivat huomattavasti murakoimmiksi.\n– Soundi on suoraa seurausta meidän tyylillisestä muutoksesta. Aloiteltiin itse asiassa aikoinaan rankemman musiikin ja soundin parissa, josta trippailtiin vähän pidempi funkrock-kausi ja nyt sitten tavallaan palattiin juurillemme raskaamman ilmaisun pariin. Huomattiin uusia biisejä työstäessä, että materiaali on aikaisempaa huomattavasti hevimpää ja tunnelmallisempaa, joten sen mukainen soundi seurasi helposti perässä. Ja paljonhan me kuunnellaan raskasta musaa tahoillamme myös. Niin kun on aina kuunneltu, Juntunen tuumailee.\n– Ja bändin ukothan alkavat ikääntymisen myötä muuttumaan pikkaisen kärttyisiksi, joten semmoinen kätinä ja vitutus on hyvä muuntaa luovaksi energiaksi jytinämusiikin kautta. Hevihän sinänsä on keskimäärin melko hirveätä musiikkia, mutta kaipa me yritetään tuoda meidän omaa vinksausta siihen, Keränen päättää naurahtaen.\nJussi – Kitarat, kiipparit, yms\nJanne – Laulu, Kitara\nTuomas – Basso\nDianin löydät facebookistä tästä.\nDian EP Ristit Talvikuu\nKarmaRockin studiostipendi laajenee


Miten vapaaehtoiset virkistyvät? – Katulähetyksen kesäpäivät tarjoavat rentoutumista heille, joille palkkaa ei makseta - Vapaaehtoistyö - Turun Sanomat\nMiten vapaaehtoiset virkistyvät? – Katulähetyksen kesäpäivät tarjoavat rentoutumista heille, joille palkkaa ei makseta\nVapaaehtoistyöntekijä Pirjo Immonen (oik.) pussittaa ruokaa yhdessä Jaana Yrjälän kanssa. Turun katulähetys jakaa lahjoitusruokakasseja kolmesti viikossa. Kullakin kerralla hakijoita on 150–200 henkeä.\n– Sinapin leirikeskus on mahtava paikka. Siellä on hienot puitteet meille, kiittelevät kilvan Turun katulähetyksen sihteeri Jaana Yrjälä ja puheenjohtaja Ilkka Räisänen.\nMolemmat ovat mukana järjestely...


Hellström: Pedagogiikkaa ja koulupolitiikkaa: Keväinen vappupäivä ja rästitöitä\nKamerakännykällä otettu kuva auringosta. Ovatko nuo\ntummat täplät auringonpilkkuja?\nAURINKO porottaa nätisti taivaalla. Kevät tuntuu upealta. Varsinaiset vappuaatonhulinat onnistuin eilen hyvin välttämään keskittymällä rästitöihin. Tein koonnat henkilökunnan kyselykone-fi- ohjelmaan antamista opetussuunnitelman ja tämän lukuvuoden arvioista. Esittelen myönteiset mutta oivaltavat tulokset huomenna YT-istunnossa. Aaton sai viettää kotona hyvässä seurassa. Ja Suomi voitti Tanskan!\nTÄNÄ aamuna sisäinen kello soi kuuden pintaan, joten eikun kokoamaan ops-tekstejä. Olemme käyneet usean viikon ajan ammatillisia keskusteluja opetussuunnitelman eri teemoista, ja nyt oli aika koota eri tiimein tekstit yhteen. Käymme niitä ops-tiimissä ensimmäisen kerran läpi ensi keskiviikkona. Mukana on aika radikaaleja kiinnostavia ideoita.\nErityisopettajamme Pia näyttelee\nRuususessa Pahaa Haltijaa niin, että\nOn oikein hyvä mieli, kun on saanut nuo isot rästit purettua. Ensi viikolle riittää taas uutta tehtävää: on koulunkäyntiavustusresurssin hakua, virkahaastattelua, viisi kehittämiskeskustelua... Energiaa riittää, kun saa tehdä myös oikein innostavia juttuja. Ruususen kuvaukset ovat minulle sellainen. Aaton aattona sain pudotettua kaikki viime viikon otokset iMovie-ohjelmaan. Huomenna taas lisää!\nViikkokirjekin on jo lähetetty henkilökunnalle, joten puolen päivän maissa sitä voi alkaa vaikka juhlia vappua. Lapsuuden kodissani Lallukassa Helsingissä järjestetään pitkästä aikaa talon oma vappulounas. Sinne on äitini vieraana hienoa mennä. Esikoinen saa olla taksikuski.


Tämän opinnäytetyön tilaaja on Normet Oy, joka toimittaa ja tuottaa koneita, kemikaaleja, palveluita, koulu-tusta ja asiantuntemusta kaivos- ja tunnelirakentamisen yrityksille.\nOpinnäytetyön aiheena oli luoda suunnittelua helpottava, nopeuttava ja ohjaava kirjasto, joka sopii erityisesti Normet Oy:n suunnittelukäyttöön. Yritys pyrkii standardoimaan laitteensa. Työn aloittamisajankohtana suun-nittelijoille ei ollut osan valintaan riittävästi ohjausta ja apua. Käytännössä monesti täytyi tietää, että mikä osa on paras valita ja mistä se löytyy. Osan hakuun meni turhan paljon aikaa ja silti monesti saatettiin valita liian kallis tai huonolla saatavuudella oleva osa. Lisäksi siis osalistojen korjailu vei paljon aikaa.\nOpinnäytetyö toteutettiin valitsemalla kirjastolle käytännöllisin alusta ja valitsemalla kirjastoon kategoriat. Alustaksi valittiin Sovelia PLM, joka on jo Normetin käytössä oleva tuotetiedonhallintajärjestelmä. Kategorioi-hin valittiin osat osien käytön yleisyyden mukaan. Kategoriat, sisältö ja kirjaston rakenne luotiin siten, että kirjaston sisältöön voi luottaa ja suunnittelijoilla on tiedossa, että mitä osia kirjastosta löytyy ja mistä ne löy-tyvät. Kategorioiden ja sisällön valintaan käytettiin lisäksi tukena Normetin suunnittelijoiden asiantuntemus-ta.\nLopputuloksena syntyi Soveliaan kirjasto, jolla on viisi pääkategoriaa ja niiden alla jaettuna alaryhmiin muu-tama tuhat osaa ja materiaalia. Lisäksi työn julkaisua varten on tehty ohjeistus kirjaston käyttöön ja ylläpitoa varten on ehdotelma. Työn arvioidaan puolittavan osanhakuun kuluva aika. Lisäksi duplikaattien syntyminen ja huonojen osavalintojen tekeminen vähenee. Työ otettiin käyttöön Normetilla ja seuraavaksi kirjastolla on edessä julkaisu, tiedottaminen ja ylläpidon järjestäminen.


tientukkoracing.keskustelu.info • katso viestiketjua - Toivakka 15.3\nTänään on 17 Marras 2018 03:51\nViestin otsikko: Re: Toivakka 15.3\nLähetetty: 24 Helmi 2014 11:29\nPiikit alla tunti ennen omaa lähtöaikaa.\nTämä on makiata, kiitos tiedosta. Yks sarja vähemmän fillareita matkassa helpottaa elämää -> liian pieni huolto-Skoda\nLähetetty: 24 Helmi 2014 23:20\nJa vaikka se vähän vastenmieliseltä kaiken duunin jälkeen tuntuu, niin tänään reitillä käyneenä kohta ollaan siinä pisteessä että ei tarvitse kyllä ottaa niitä piikkipyöriäkään mukaan.\nLähetetty: 25 Helmi 2014 15:41\nNiinhän se tuo lähistöllä asuva konttoripäällikkö kertoili. Voi raato, tämähän olisi vasta neljäs kisa kun perutaan "alta" tänä talvena ja sittenhän ne olikin siinä, jos ei päätä spontaanisti Suopunkiin lähteä.\nJeesustelematta voin kuitenkin sanoa että itseä enemmän harmittaa kisojen tekijöiden puolesta, jos joku vielä viitsii kisoja edes suunnitella niin kyllä hiipuu moinen harrastuneisuus tällaisiin takaiskuihin. Uskotaan nyt vielä kuitenkin ihmeisiin, nyt näkyy luvatun yöpakkasia ja päiväsuojia keskiseen Suomeen, jos pikkusen lunta heittäis johonkin väliin niin ehkä tuosta vielä kisa syntyis\nLähetetty: 25 Helmi 2014 16:52\nMilloinkas se tulee mahdollinen kisan peruminen jos tulee ? Elikkäs onko olemassa jokin perumisen takaraja ?\nMeinaan kun lisenssi on tälle vuodelle vielä lunastamatta ja jonkinlainen ajatus oli Toivakkaan tulla...\nLähetetty: 28 Helmi 2014 11:15\nPeruttu on tämä, sanoo Kiti. Voihan Venäjä, tämä meni nyt kyllä aivan vihkoon tää rallitalvi Säästyipä piikkejä ja pensaa, mutta elämänlaatuhan tässä kärsii huomattavasti.\nLähetetty: 28 Helmi 2014 12:42\nJeps kyllä se oli viime sunnuntai ja maanantai kun tämän kisan kohtalon sinetöi. Tuollainen 35km on vielä siinä kunnossa että ehkä olisi voitu rallia ajaa jos kelit ovat hyvät, mutta lopun suhteen toivo oli jo menetetty. Ja liian riskaabelia hommaa lähteä koittamaan kun ennustetta katsoo...\nTiistaina päätetään siirretäänkö kilpailu alkukesään vai suoraan ensi talveen. Reitti oli kohtuullisen isoilla teillä, joten talven reitistäkin suuri osa (ehkä 70%) olisi suoraan ajettavissa kesällä.\nLähetetty: 06 Maalis 2014 10:28\nKilpailu tullaan ajamaan alkukesästä, tarkempaa infoa ja tarkka päivämäärä heti kun saamme Kellokukantieltä asialle vahvistuksen. Näillä näkymin 5ek:ta, hieman yli 50 ek-km ja nuotitusmahdollisuudet sun muut pysyvät.\nLähetetty: 07 Maalis 2014 11:08\nNo niin AKK:sta on näytetty vihreää valoa päivälle 14.6, ehtona oli vielä Pohjanmaan miesten hyväksyntä asialle (Lapuan SM samana päivänä). Kysely sinne on lähtenyt, joten oletettavasti vielä loppuviikon aikana saadaan lopullinen varmistus aiheelle. Eli kalentereita suunnittelemaan siltä pohjalta...


Hotellit Santa Marta alk. 7 €/yö - Etsi ja vertaa halvat tarjoukset | KAYAK - Etsi KAYAK-sivustolta\nEtsi sadoilta matkailusivustoilta kerralla hotelleja Santa Marta. Yhdistä hotelli + lento söästääksesi rahaa!\nParhaat Santa Martan hotellit\nEniten suositellut Santa Martan hotellit\nMercure Santa Marta Emile - Santa Marta - Uima-allas\nCasa de Leda, a Kali Hotel - Santa Marta - Uima-allas\nTamaca Beach Resort Hotel - Santa Marta - Uima-allas\nEstelar Santamar Hotel & Centro de Convenciones - Santa Marta - Uima-allas\nCasa Verde Hotel - Santa Marta - Uima-allas\nTerrazas Tayrona Travelers Apartamentos y Suites - Santa Marta - Uima-allas\nGhl Relax Hotel Costa Azul - Santa Marta - Uima-allas\nPark Hotel - Santa Marta - Patio\nHotel Be La Sierra - Santa Marta - Aula\nDel Mar Hotel - Santa Marta - Uima-allas\nHotel Tucuraca By Dot Tradition - Santa Marta - Patio\nBlu Hotel by Tamaca - Santa Marta - Vastaanotto\nGio Hotel Santa Marta Tama - Santa Marta - Ravintola\nRibai Hotels Santa Marta - Santa Marta\nSanta Martan hotellit lähellä Santa Marta Cathedral\nIrotama Torres - Santa Marta - Uima-allas\nSantorini Hotel and Resort - Santa Marta - Oleskelutila\n12 € - 52 €52 € - 92 €92 € - 132 €132 € - 172 €172 €+ per night\nKuinka paljon maksaa Santa Martan hotelli?\nSuosituinAyenda The Dolphin13 € per yö\n2. suosituinHostal Migaloo285 € per yö\nOsuvinCasa La Bella Samaria Hostel Boutique7 € per yö\n2. osuvinTaminaka Hostel7 € per yö\nSuosituinHotel San Miguel Imperial26 € per yö\n2. suosituinCasa Verde Hotel49 € per yö\nOsuvinCasa Don Arturo12 € per yö\n2. osuvinTayrona´s Angel Lodge19 € per yö\nSuosituinHotel Fundacooedumag Centro11 € per yö\n2. suosituinMercure Santa Marta Emile71 € per yö\nOsuvinCasa de Leda, a Kali Hotel57 € per yö\n2. osuvinBest Western PLUS Santa Marta Hotel69 € per yö\nMilloin varata hotelli Santa Marta\nParhaat vinkit, miten löydät täydelliset Santa Martan hotellitarjoukset\nJos etsit halpaa hotellia Santa Marta, kannattaa harkita vierailua sesongin ulkopuolella. Sinulla on suurempi todennäköisyys löytää halvempaa majoitusta Santa Marta kuukausien huhtikuu ja elokuu aikana.\nHotellihuoneiden hinnat riippuvat monista tekijöistä, mutta todennäköisesti löydät parhaat hotellitarjoukset Santa Marta jos majoitus tiistai aikana. Mutta torstai päinvastoin on kallein päivä yleensä.\nVaraa vähintään 90 päivää ennen kuin matkasi alkaa löytääksesi halvin hinta Santa Martan majoitukselle.\nMiten pitkäksi aikaa etsit majoitusta? KAYAK-käyttäjät varaavat yleensä majoituksen Santa Marta 1 päiväksi.\nUseimmin kysytyt kysymykset, kun varaat hotellin Santa Marta\nOvatko hotellit kohteessa Santa Marta turvallisia COVID-19-koronaviruskriisin aikana?\nHotellit ovat turvallisia ympäristöjä matkustajille, kunhan ne toteuttavat koronavirukseen (COVID-19) vaatimia siisteystoimenpiteitä. Suosittelemme kuitenkin ottamaan yhteyttä paikallisiin terveysviranomaisiin hotellin Santa Marta turvatoimenpiteitä koskien.\nKuinka paljon hotelli maksaa kaupungissa Santa Marta?\nKAYAK-käyttäjät ovat löytäneet kahden hengen huoneita Santa Marta niinkin alhaiseen hintaan kuin 6 € edellisten kolmen päivän aikana. Keskimääräinen hinta on 87 €.\nKuinka paljon maksaa hotelli täksi yöksi kaupungissa Santa Marta?\nEdellisten kolmen tunnin aikana käyttäjät ovat löytäneet Santa Martan hotelleja täksi yöksi niinkin alhaiseen hintaan kuin 6 €. Käyttäjät ovat myös löytäneet 3-tähden hotelleja alk. 21 € sekä 4-tähden hotelleja alk. 19 €.\nKuinka paljon maksaa hotelli kaupungissa Santa Marta tulevaksi viikonlopuksi?\nHalvin hotellihuone Santa Marta, joka löytyi KAYAK-sivustolta tulevalle viikonlopulle edellisten kolmen päivän aikana on 6 € per yö. Samoille päivämäärille löytyi myös hotellihuoneita 3-tähden majoituspaikasta niinkin alhaiseen hintaan kuin 16 € per yö ja 4-tähden hotelleista alkaen 19 € yöltä.\nMiten löydän hotellin kaupungin Santa Marta keskustasta?\nKun olte tehnyt hotellihaun KAYAK-sivustolla, voit suodattaa hakuasi naapurustojen mukaan, jolloin voit valita helposti keskeiset kaupungin Santa Marta alueet. Voit myös tehdä haun kaupungin kartalla valitaksesi tietyn sijainnin, kuten Santa Marta kaupungin keskustan\nMissä yöpyä Santa Marta?\nLöydät karttamme avulla täydellisen majoituspaikan Santa Marta. Näytämme sinulle kunkin hotellin tarkan sijainnin.\nSuosittu Santa Marta\nSanta Marta-romanttiset hotellit\nMajoitukset Santa Marta\nLentokentät Santa Marta\nHotellit lähellä Santa Marta Simon Bolivar\nNähtävyydet Santa Marta\nKaikki hotellit Santa Marta\nVertaa parhaat hotellitarjoukset Santa Marta! Etsi hotellihuoneita sadoilta eri matkailu- ja varaussivustolta yhden hotellihaun kautta. KAYAK auttaa sinua löytämään halvat hotellit netistä ja varamaan juuri sinulle parhaiten sopivan hotellihuoneen. Varaa edullinen hotelliyö tai muu majoitus kohteessa Santa Marta.


Ensimmäiset avomaakylvöt tehty! | Pieni puutarha\nEnsimmäiset avomaakylvöt tehty!\nPosted on May 24, 2010 by Tiina\nEnsimmäiset kylvöt on tehty. Sununtaina päästiin lähtemään palstalle, vaikka oli luvattu sadetta, ei sitä kuulunut kuin vasta illalla. Matkalla huomasin Hevoskastanjoiden olevan jo kukassa. Myös Syreeneiden nuput olivat pullistuneet, niin että niiden värin jo saattoi nähdä. Myös valkokukkaisten Koristeomenapuiden kukat näyttivät avautuneen, vaaleanpunkukkaiset olivat vielä nuppuisia. Tuomien tuoksu on vallannut ilman äsken hallitsevana tuoksuna olleen vaahteran kukinnan jo varistessa maahan kultaisena sateena. Keskuspuistossa pyöräilessä hämärä samettinen vihreys ja lintujen laulu saavat kaupungin hälinän tuntumaan kaukaisemmalta ja häipymään hetkittäin lähes kokonaan.\nIlmassa oli kosteutta. Tuuli viileästi ja välillä tuntui, että olisi voinut olla pitkät housut shortsien sijasta. Ei tullut otettua yhtään valokuvaa tällä kertaa. Maahan tuli kuitenkin kylvettyä juurikasvipäivän kunniaksi juurikasveja. Vihersipulista en ole niin varma onko se juurikasvi, koska siinähän suurin syötävä on varressa. Vihersipulin lisäksi laitoin, Punajuurta, Keltajuurikasta( Keltajuurikkaasta en löytänyt mitään mihin linkittää, mutta Hyötykasviyhdistyksen Siemenluettelosta voi käydä lukaisemassa kasvista ja suosittelen muutenkin lukaisemaan!), Mustajuurta ja Retiisiä . Kylvöjen lisäksi maahan sukelsi Salottisipuleita ja Puikulaperunaa.\nNäistä uusia tuttavuuksia minulle ovat Vihersipuli, Salottisipuli ja Mustajuuri, josta minulla on suuret odotukset! Perunaa ei tänä vuonna pitänyt edes laittaa. Koska istutusalue laajeni, päätin istuttaa uuteen kohtaan perunaa, jotta se vähän möyhisi maata. Perunat on myös ostettu kaupasta, eikä niitä ole edes idätetty, joten saas nähdä. :)Perunan seuraksi tulee myöhemmin varmaan jokunen papu. Minkälainen papu, en ole vielä päättänyt. Perunahan nauttii pavun seurasta. Papu antaa perunalle typpeä ja siitä peruna tykkää. Muutenkin kaikki nämä mainitsemani kasvit menivä samaan penkkiin. Siihen tulee vielä myöhemmin( lehtikasvipäivänä) tilliä ja salaatteja.\nKasvien järjestys on pähkäilty se mukaan ketkä tykkäävät toisistaan. Tämä kumppanuuskasviasia on tosi kiinnostava ja olen joka vuosi sitä toteuttanut. Tuntuisi toimivan. Myös tilli on päässyt tähän seuraan sipulin ja punajuuren makua parantavana yrttinä. Kasveilla voi myös torjua tuholaisia, eli mikä sen parempaa. Hallittua kaaosta!\nKoetan myös miettiä viljelykiertoa; Ensimmäisenä vuonna vaativia kasveja, toisena vuonna vähän vaatimattomampia, kolmantena vuonna vaatimattomia esim. perunaa ja neljäntenä vuonna penkki olisi levossa ilman viljelykasveja maanparannuskasveja seuranaan. Tämäkin on vielä hiukan kokeilevaa osaltani, niin kuin aika moni muukin juttu. Viljelykierrossa olen vasta vain vaihtanut vuosittain kasvien paikkaa, mutta en kauhean loogisesti kylläkään. Tänä vuonna maa muokattiin neljäksi penkiksi kiertoa ajatellen. Ei sitä voi kaikkea yhdellä kertaa osata tai hallita, mutta yritys on kova. Näitä juttuja on kiva funtsailla.


Käytännöt - AMV.fi\nKilpailuiden sääntöpohja 2020\nAMV-vastaavan ohje Tulossa\nAMV.fi kilpailut ja niiden vastaavat noudattavat osittain samoja käytäntöjä. Näitä ovat muun muassa seuraavat:\nKilpailut käyttävät samaa sääntöpohjaa, joka muutamia poikkeuksia lukuunottamatta pysyy samana.\nKilpailuihin osallistuminen tapahtuu Xfer-lähetyspalvelun kautta. Jokaisen kilpailun lähetyskoodi on eri, ja ohjeet löytyvät kilpailujen sääntöjen lopusta.\nKilpailuissa käytetään tuomarien tekemässä esikarsinnassa samaa pisteytysjärjestelmää.\nKilpailuissa käytetään samaa yleisöäänestysjärjestelmää, josta vastaavat AMV.fi-tiimin Siikakala & Sivis\nJokaiseen kilpailuun pyritään hankkimaan neljä tuomaria, joilla on erilaiset taustat ja mielipiteet siitä, millainen on hyvä AMV.\nPalkintomäärä vaihtelee kilpailukohtaisesti, mutta vastaavat ovat linjanneet että palkintoja voidaan jakaa enimmillään 10 yhdessä kilpailussa.\nTästä poislukien kunniamaininnat.\nKilpailuden palkinnot kustannetaan tapahtumien omista budjeteista, mutta AMV.fi'llä on yhteisiä AMV-lajimitaleita kunniamainintoja varten. Lajimitalit on hankkinut Tracon.\nKilpailijoiden on mahdollista pyytää palautetta videoistaan kilpailun jälkeen. Nämä toimitetaan tapahtuman jälkeen sähköpostilla. Palautteiden toimituksen kesto saattaa vaihdella kilpailukohtaisesti.\nKilpailun AMV-vastaavan tai tuomarin välitön perheenjäsen tai puoliso ei saa osallistua kyseiseen AMV-kilpailuun. AMV-vastaavan perheenjäsen tai puoliso voi kuitenkin toimia kilpailun tuomarina. Kahta tai useampaa henkilöä saman perheen sisältä ei suositeta ottamaan samaan kilpailuun tuomareiksi. Myöskään molempia osapuolia puolisoista ei suositeta ottamaan samaan kilpailuun tuomareiksi.\nYhteistyössä AMV.fi kanssa tehdyt AMV-kilpailut seuraavat suurelta osin samaa sääntöpohjaa, yhteystietojen, ilmoittautumisajankohtien ja palkintojen lisäksi nämä kohdat saattavat muuttua säännöistä riippuen:\nVastaavat saavat itse päättää käytettävien materiaalien lähdemaarajoitukset. Jokaisessa AMV.fi-kilpailussa aasialaislähtöinen animaatiomateriaali on sallittua, muilta osin päätösvalta on vastaavilla.\nKilpailun käytännöistä riippuen on päätettävissä sallitaanko osallistumista, mikäli osallistuja ei ole tulossa paikalle tapahtumaan.\nOn vastaavan päätettävissä salliiko hän videoiden julkaisun ennen kilpailua.\nAMV-vastaava saa päättää kilpailun sallittavien videoiden pituuden. Lyhin mahdollinen aika on 1:30 ja pisin 6:00.\nOn vastaavan päätettävissä montako videota he sallivat kilpailuun samalta osallistujalta. Vastaavat ovat sopineet, että rajoitus on 2-5 videota. Kilpailija voi toki halutessaan lähettää ainoastaan yhden.\nVideot toimitetaan julkisessa kilpailussa tuomareille nimimerkein (editoija on saanut julkaista videonsa etukäteen).\nVideot toimitetaan julkaisukiellon sisältävissä kilpailussa AMV-vastaavan päätöksen mukaan joko anonyymisti tai nimimerkein. (Video ei saa olla julkisesti saatavilla).\nAMV-vastaava saa päättää, haluaako hän kirjoittaa palautteen kilpailijoille vai ei. Tuomareilta palautteen kirjoitus vaaditaan.\nKilpailun käytännöistä riippuen on päätettävissä postitetaanko mahdolliset palkinnot osallistujille, jotka eivät ole paikalla.\nPisteytyspohja ja tuomarointi\nYhteistyössä AMV.fi kanssa tehdyt AMV-kilpailut seuraavat suurelta osin samaa pisteytyspohjaa ja tuomarointijärjestelmää, joiden tiivistys löytyy ohesta:\nJokainen neljästä tuomarista listaa 15 suosikkivideotaan sijoille 1.-15.\nNämä videot pisteytetään 25. pisteestä 1. pisteeseen / tuomari. Videon saama pistemäärä riippuu tuomarin sijoituksen korkeudesta.\nTuomarit kokoavat myös 4 suosikkiaan jokaiseen palkintoon.\nTuomarointikeskustelun alkaessa kilpailun AMV-vastaava toimittaa yhteen kootut listat tuomareille.\nSuoraan listojen pohjalta finaaliin otetaan 15 videota.\nVoittajat valitaan yhteisessä keskustelussa tuomareiden kesken.\n15 suosikkivideon pisteytyslista ei ole suoraan sovellettavissa palkitsemiseen. Esimerkiksi korkeimmilla pisteillä oleva video ei välttämättä ole kilpailun paras. Tämän vuoksi tuomarit tekevät myös jokaiseen palkintoon 4 suosikin listan.\nKun voittajat on päätetty, tuomarit valitsevat vielä muut finaaliin otettavat videot AMV-vastaavan antaman aikarajan puitteissa. Tuomarit saavat itse valita, millä perustein loput videot valitaan finaaliin.\nVoittava tai kunniamaininnan saava video on automaattinen kilpailun finalisti.


Kyljykset aprikoosi-tomaattikastikkeessa - MTVuutiset.fi\nPorsaankyljykset Kananmunaton Gluteeniton GoGreen Pääruoat Liharuoka\nJuhlista arkikyljyksesi muhevalla ja hedelmäisellä kastikkeella. Vaikka maku paranee tavallisesta, selviät sittenkin tämän ruoan valmistuksesta nopeasti. Jos haluat syödä riisiä lisäkkeenä, pane se ensimmäiseksi kiehumaan.\n4 reilua siankyljystä luineen\n2. Leikkaa viiltoja kyljysten rasvareunaan, etteivät ne käpristy paistettaessa. Ruskista kyljykset voissa ja mausta suolalla ja pippurilla. Nosta ne lämpimälle tarjoiluvadille ja kaada aprikoosi-tomaattikastike päälle. Tarjoile keitetyn riisin tai pastan kanssa.


Pattijoen Urheilijat - Hyvinkään Tahko - Hyvinkään Tahko\nHuolimatonta peliä Pattijoella\nHyvinkään Tahko kärsi harmittavan tappion vierasmatsissa Pattijoen Urheilijoita vastaan lukemin 1-0 (3-3, 10-7). Tiistain helteessä nähtiin paljon läpilyöntejä ja lopulta pisteet jäivät kotijoukkueen pussiin.\nEnsimmäinen jakso oli rikkonaista peliä molemmilta joukkueilta. Tahko aloitti juoksujen teon heti ensimmäisessä vuoroparissa. Juha Korhonen löi keskipienen ja Patrik Vartama toi erinomaisesti juoksun. PattU vastasi tähän vahvasti, kun Sami Haapakoski löi keskeltä läpi kahden juoksun arvoisesti. Keltaisten konkariosasto ei jäänyt yhtään huonommaksi, vaan Tahko otti johdon takaisin Juha Korhosen läpilyönnillä ajolähtöön. Lyönti meni läpi kakkosluukusta ja se näytti jo tuovan 1+3 juoksua. Kuitenkin pallo pomppasi epäonnisesti Tahkon kannalta ja neljä juoksua vaihtui kahdeksi juoksuksi sekä kahdeksi paloksi. Jakson päättyi lopulta lukemiin 3-3.\nToinen jakso lähti käyntiin vauhdikkaasti, kun molemmat joukkueet onnistuivat kunnareissa. Kotijoukkueen Antti Karjaluoto löi kakkosluukusta läpi ja Tahkolta kunnarista onnistui Kalle-Tapio Huusko. Tahko jatkoi läpilyöntejään toisessa vuoroparissa. Juha Korhonen löi ottamattoman lyönnin ajolähtöön kakkospesän päälle ja tällä kertaa hän sai ansaitsemansa tuloksen 1+3 ja lukemat olivat 3-7. Juoksujuhlat saivat jatkoa, kun PattU löi seuraavalla sisävuorollaan kuusi juoksua ja lukemat olivat 9-7. Tämä rynnistys oli lopulta liikaa Tahkolle ja kotijoukkue voitti ottelun lukemin 1-0.\nTahko jatkaa pelejä heti huomenna viesraottelussa Kempeleen Kiriä vastaan.\nTahkon seuraava kotiottelu on lauantaina myös KeKiä vastaan.


Vampula - Historia\nLoimijoen saaresta löydettiin surmatun neidon palmikko ja sen löytöpaikkaa ryhdyttiin kutsumaan Vampulaksi. Paikallisessa murteessa vampo tarkoitti palmikkoa. Vampulan kunta perustettiin vuonna 1867. Tätä ennen Vampula kuului Suurhuittisten pitäjään.\nVampulan vaakunassa on kuvattu risti ja neljä naulaa, aihe vaakunaan tulee vuonna 1590 neljän talollisen omalla kustannuksellaan rakentamasta ensimmäisestä Vampulan kirkosta. Vaakunan suunnitteli Ahti Hammer ja se tuli viralliseksi Vampulan vaakunaksi 1955.\nVampulaan kuuluu 21 kylää mm. Sallila(kunnan aikainen keskustaajama), Rutava, Kukonharja, Huhtaa, Kärväselä, Soinila, Matkusjoki jne.\nVuoden 2008 lopussa Vampulassa asui 1677 asukasta, suurimmillaan kunnan väkiluku oli 1950-luvulla, jolloin asukkaita oli liki 4000. 1950-luvulla väkilukuun vaikutti sotien jälkeen Vampulaan asutettu siirtoväki Kurkijoelta. Teollisten työpaikkojen vähyydestä johtuen nuoriso vähitellen siirtyi muualle.\n17.12.2007 Vampulan kunnanvaltuuston äänin 12-5 tekemän päätöksen jälkeen, Vampula liitettiin vuoden 2009 alusta jälleen osaksi Huittisten kaupunkia.


Hunajatutkija on vuoden 2016 Tieteenkesyttäjä - Suomen Mehiläishoitajain Liitto\nHunajatutkija on vuoden 2016 Tieteenkesyttäjä\nVuoden 2016 Tieteenkesyttäjäksi on nimetty tutkimusjohtaja ja Luomuinstituutin tutkimusalajohtaja, dosentti Carina Tikkanen-Kaukanen. Hänet tunnetaan mm. hunajan antimikrobioottisuuden tutkijana. Tärkeänä Tikkanen-Kaukasen tutkimustuloksena pidetään esimerkiksi sitä, että suomalaisilla hunajilla on antimikrobista tehoa.\nCarina Tikkanen-Kaukanen on erikoistunut infektiotauteihin ja perehtynyt hunajan sekä luonnonmarjojen terveysvaikutuksiin. Dosentti on tuonut esiin tieteellistä tietoa hunajan terveysvaikutuksista laajempaan tietoon, perusteltiin palkinnon myöntämisen yhteydessä.\nPalkintotilaisuudessa Tikkanen-Kaukanen kertoi, kuinka hänen asenteensa julkisuuteen on muuttunut voimakkaasti tutkijanuran edetessä. "Tutkijanuran alkuvaiheessa julkisuus tuntui kiusalliselta ja pelko siitä, että esittäessään tutkimustuloksia yleistajuisessa muodossa tulee antaneeksi virheellistä tietoa, oli suuri." Tilanne on kuitenkin muuttunut. "Esimerkiksi hunaja- ja marjatutkimuksieni saama julkisuus on välttämätöntä, jotta tuloksia voidaan jatkossa hyödyntää kaupallisesti ja edistämään terveyttä.”, Carina Tikkanen-Kaukanen summaa.\nMyös Suomen Mehiläishoitajain Liitossa iloitaan tunnustuksesta. "Hienoa, että suomalaisten hunajien eteen tehdään töitä ja tieteellisistä tuloksista kerrotaan kansantajuisesti", tiedottaja Tuula Lehtonen liitolta toteaa.\nCarina Tikkanen-Kaukanen työskentelee tutkimusjohtajana ja Luomuinstituutin elintarviketutkimuksen tutkimusalajohtajana Helsingin yliopiston Ruralia-instituutissa Mikkelissä.\nTieteenkesyttäjäpalkinto myönnetään vuosittain henkilölle tai henkilöille, jotka ovat ansiokkaasti tuoneet tiedettä julki helposti ymmärrettävässä muodossa. Tunnustus julkistettiin Mikkelin Tiedepäivillä 14.4.2016.\nLue SML:n tiedote tutkijan hunajatutkimuksistä täältä.


Kodin Kuvalehti – Blogit | Nelliina – Portovenere Italia La Spezia Cinque Terre matkustus kokemuksia\n1.8.2019 klo 17:29\nOnneksi ystäväni pakkasi meidät viimeisenä lomapäivänä veneeseen kohti Portovenereä, sillä tästä kylästä tuli yksi suosikeistani. Mielestäni Portovenere pärjäsi vertailussa ikonisemman maineen saavuttaneelle Portofinolle. Portofino on selvästi ökympi, siinä missä Portovenere saa pisteitä sympaattisuudestaan.\nPortovenere sijaitsee La Speziaan nähden niemen toisella puolella, ja siitä on helppo jatkaa lautalla matkaa kohti Cinque Terren kyliä. La Speziasta Portovenereen pääsee joko lautalla tai bussilla. Me kuljimme lautalla, koska merimatkan maisemat voittavat bussin ikkunanäkymät mennen, tullen ja palatessa.\nVanha kalastajakylä noudattaa sitä samaa linjaa, kuin muutkin Ligurian rannikon kylät. Kauniita vanhoja ja värikkäitä taloja vierivieressä, vailla mitään sääntöjä. Talot näyttävät siltä kuin olisivat lähes kippaamassa mereen!\nKylän taustalla näkyy harmaa Dorian linna, jonne voi myös tehdä kävelyretken. Me ihastelimme linnaa mereltä käsin lauttamatkalla La Speziasta Vernazzaan.\nPortoveneren hintataso on todella kohtuullinen verrattuna esimerkiksi juuri Portofinoon, joka oli suoranaista ryöstöä. Myös Cinque Terren maineikkaammat kylät ovat selkeästi kalliimpia. Söin koko reissun parhaan aterian juuri täällä, ja ravintolatarjontaa oli joka lähtöön.\nMuistaisin lukeneeni tahi kuulleeni, että alueella viljellään, mutta vähintään pyydystetään, simpukoita, joten tämä on se paikka missä kannattaa simpukoita ravintolassa tilata. Itse en ole simpukoiden ylin ystävä, mutta kaverini tilasi kulhollisen ja oli kuulemma hyvää.\nMyöhemmin postauksessa näkyy kuva jossa meressä kelluu poijuja, jotka ovat juuri näitä simpukkaverkkojen merkkejä.\nPortoveneren kapeat kadut nousevat rannalta ylöspäin ja kadut ovat täynnä pieniä ruokakojuja, vaate- ja asusteputiikkeja sekä viinikauppoja. Ostimme pikkuruisesta viinimyymälästä maistiaisiksi pullon paikallista viiniä, jota tehdään vain 3000 pulloa vuodessa.\nPortovenere ei ole mikään varsinainen rantakohde, mutta kyllä lapset sielläkin uimaan pääsivät. Pikkuruinen ranta löytyy heti venevalkamasta, jossa on loiva hiekkapohja.\nLapsista puheen ollen, tämä meidän 5-vuotias kuvasi omalla keltaisella kamerallaan koko reissun ja kuvat ovat ihan mahtavia! Tunnelma on paljon aidompi kuin minun ottamissani :D Olen tosi iloinen, että tytär rakastaa valokuvausta. Se on hieno harrastus ja toivon, että innostus säilyy.\nLiguriaa voisi oikeastaan luonnehtia sanoilla häikäisevän sininen. Rakennuspuolta taas kuvaa parhaiten hienovarainen värikkyys, sillä mitään riemunkirjavaa tuolla ei varsinaisesti ole, vaan värit ovat hieman haaleita ja sointuvat kauniisti yhteen.\nPäiväretkeä suunnitellessa kannattaa huomioida, että viimeinen lautta takaisin La Speziaan lähtee jo klo 18:15.\nklo 23:54 | 3.8.2019\nMillainen Annin oma kamera on, mikä merkki ja tuleeko hyviä kuvia? :)\nklo 18:18 | 31.7.2019\nKesä jatkuu vielä, mutta en voinut vastustaa kiusausta kurkkia PR-toimistojen tiedotteita tulevan syksyn ja talven mallistoista. Heti kun ulkona on pienikin viittaus vuodenajan vaihtumiseen, mieli vaeltaa jo eteenpäin. Oikeastaan tällä hetkellä sähköposti laulaa jo ensi kevään mallistoista, mutta jos nyt tämä ajankohtaisempi syksy ensin.\nMarimekon Fall/Winter 2019 -mallisto on saanut inspiraationsa sekä Suomesta että Japanista. Voimakkaat kuosit ja yksinkertaiset leikkaukset toimivat upeasti, ja ihan erityisen kivalta näyttää perinteinen Unikko-kuosi kimonotakissa. Huomiota kannattaa kiinnittää myös mallien kenkiin sekä käsilaukkuihin, sillä nekin ovat Marimekkoa.\nTolppakorkoisissa saapikkaissa on hieman go-go bootsien henkeä, joka tällaiselle retrofiilistelijälle kolahtaa aina.\nHeinäkuun viimeisenä päivänä pieni kurkistus syksyyn oli ihan paikallaan ;) Tähän nimittäin päättyi kesälomani, ja palaan huomenna töihin joten bye bye kesä 2019 minun osaltani. Toivokaamme silti lämpimien jatkumista!\nklo 1:51 | 1.8.2019\nNo nyt on suunnittelijat onnistuneet!\nklo 16:39 | 30.7.2019\nHeinäkuun kuumipana viikonloppuna meillä oli aikomus lähteä Yyterin hiekoille nauttimaan merestä ja dyyneistä. Poriin on kuitenkin parin tunnin matka, joten aloin kartoittamaan majoitusvaihtoehtoja kaupungista. Koska olimme liikkeellä ihan viime tipassa, oli ihan odotettavaa, että hotellit olivat varattuna. Ulotin kuitenkin hakua keskustasta kauemmas, ja törmäsin tuurilla FinnDome glampingiin. Ei tarvinnut kauaa harkita varaanko meidän perheelle 16 neliön läpinäkyvän kupolin järven rannalta, reilun vartin ajomatkan päästä Yyteristä!\nEn osannut odottaa, että tästä telttailuelämyksestä tulisi koko kesän hienoin! FinnDomen 10 kupolitelttaa sijaitsevat Ruosniemen vanhan kaivoksen reunamilla, ihan järven rannassa. Aamu-uinti ja iltauinti ovat ihan muutaman metrin päässä, voiko telttaretkellä enää parempaa olla!\nSaavuimme ensimmäisinä paikalle, joten saimme vielä itse valita minkä teltan haluamme. Osa teltoista oli peremmällä metsän siimeksessä ja osa ihan rannalla. Me otimme teltan puolivälistä.\nRakastan retkeilyä, mutta kunnon eräjormaksi en voi itseäni väittää. FinnDomen suuret ja tilavat kupolit olivat kuin tehty meikäläiselle, jolla on toinen jalka citymukavuuksissa ja toinen landella. Puolimatkassa siispä ollaan itsekin. Teltat oli varusteltu muhkeilla parisängyillä ja kunnon peitoilla sekä tyynyillä, mutta sähköjä tai muita mukavuuksia ei ollut. Tämä sopi erinomaisesti, sillä ei tullut mieleenikään ottaa mukaan muita sähkölaitteita kuin pakollinen kännykkä ja sille varavirtalähde.\nLeirintäalueella on yhteinen nuotiopaikka ja ruokailuterassi, jonne voi jättää kylmäsäilytettävää tavaraa (makkarapaketti tms) jääkaappiin. Alueella oli myös tynnyrisauna, SUP-lautoja sekä bajamajoja.\nMeille tosiaan osui kunnon megahelle, eikä auringon porottaessa tullut mieleenkään jäädä tulikuumaan telttaan hengailemaan. Ja muutenkin, ulkona oli mitä kaunein kesä ja vieressä järvi sekä retkeilymaastot.\nKiipesimme Ruosniemen kallioille ihastelemaan näköalaa yli Porin ja Ulvilan peltomaisemien. Jännästi metsässä alkoi olla jo syksyä ilmassa, vaikka mittari näyttikin 28 astetta plussaa. Kallioille pääsi kipuamaan joko kivenlohkareita pitkin jyrkemmältä puolelta tai sitten pururataa kulkien takakautta lähes huipulle asti. Helppokulkuinen purtsa toimi hyvin 5-vuotiaan kanssa.\nIltasella kävimme vielä uimassa laguunissa ja sen jälkeen ruokahommiin lierintäalueen nuotiopaikalle. Siinä vaiheessa aurinkokin oli jo laskenut sen verran alas, että telttakupolimme oli viilentynyt. Vähän etukäteen jännitti, että tuleekohan yöstä sauna 24/7 -kokemus, mutta onneksi niin ei käynyt. Yöllä lämpötilan laskiessa alle 20 asteeseen teltassa oli jo niin viileää ja ihanaa, että sai hyvillä mielin kaivautua syvemmälle vällyihin.\nPorille myös 10 pistettä siitä, että yhtäkään hyttystä ei tällä reissulla nähty :D\nVaaleanpunaiseksi värjäytyvät pilvet ja taivas auringon laskiessa on takuulla yksi hienoimmista asioista Suomen kesässä. Luontonäytelmän seuraaminen pehmeästä sängystä läpinäkyvän katon läpi on tottavie telttailua 2.0.\nKokemuksena glamping oli 5/5, en olisi voinut toivoa enempää. Kuuma hellepäivä rannalla, ilta leirinuotiolla ja auringonlaskun ihaileminen suoraan sängystä! Aamulla herääminen linnunlauluun ja aamukahvit teltan terassilla maisemia ihaillen.\nJos teille tulee mieleen vastaavia elämysretkipaikkoja eteläisemmästä Suomesta, niin saa vinkata. Nämä kotimaan helmet tuppaavat olla sen verran hyvin piilotettuja, ettei niistä ihan helpolla äkkää tietoa etsiä. Tämäkin paikka löytyi vahingossa ja hyvällä tuurilla, mutta toivottavasti tästä postauksesta mahdollisimman moni FinnDomen bongaa :) Hyvät vinkit jakoon!\nklo 21:47 | 30.7.2019\nKokeilkaa ensi kesänä Saariston rengastietä ja jurtta majoitusta Kustavissa.\nklo 12:33 | 31.7.2019\nHauskaa että kävitte tuolla. Asun parin kilometrin päässä ja käyn usein lenkillä siellä pururadoilla. Olenkin aina ohikulkiessani ihmetellyt, että miten noiden systeemit toimii. En ole koskaan nähnyt henkilökuntaa paikalla eikä noita mitenkään näkyvästi mainosteta.\nklo 23:06 | 1.8.2019\nKemiönsaarella on ainakin mahdollista nukkua luksuspuumajassa (kuva sivun alalaidassa) https://www.visitkimitoon.fi/fi/yovy/hotellit/75-storfinnhova-gard :)\nklo 11:04 | 29.7.2019\n- Kaupallinen yhteistyö: Akaan Kaupunki\nEräänä kesäisenä päivänä kävin tutustumassa akaalaiseen Tolvilan kartanoon, jonka pihassa hyönteisten surinaa ja satoja vuosia vanhojen tammien havinaa rikkoo vain kaukaa metsän takaa kuuluva satunnainen bääääää. 2012 luomutilaksi muutetun Tolvilan kaikki lampaat ovat suomenlampaita. Kyseessä on jalostamaton alkuperäinen lammasrotu, joiden esivanhempien arvellaan saapuneen Suomeen jo 4000 vuotta sitten.\nSain kunnian tutustua Tolvilaan isännän ja paimenen, Jarmo Latvasen, kanssa. Tolvilassa elelee paimenen perheen ja muutaman työntekijän lisäksi noin 200 suomenlammasta, saman verran karitsoja sekä paimenkoira Vesa, joka olikin pihaan saapuessani ihan ensimmäinen tuttavuutta tehnyt tilan asukas.\nJarmosta tuli tilallinen vuonna 2002 sukupolvenvaihdoksen myötä.\nMinä ja Tolvilan kartano\nSiihen on syynsä, miksi tämä vierailu oli minulle ihan erityisen kiinnostava. Minulla on yhteistä historiaa Tolvilan kartanon kanssa yli 30 vuoden takaa!\nOlen asunut lapsuuteni Akaan Viialassa, jossa perheellämme oli paitsi koti, myös mökki. Mökki oli fillarimatkan päässä kotoa, mitä kauneimman Vanajaveden rannalla. Lapsuuden kesiin liittyy olennaisesti myös mökkitien varrella laiduntaneet ravihevoset, karja sekä lampaat. Kaikki edellä mainituista liittyivät läheiseen Tolvilan kartanoon, joka näyttäytyi meille lapsille mystisenä valtavana linnana peltojen toisella puolella.\nJarmo muisteli, että minun pappani on ollut aikoinaan sähkömiehenä kartanolla. Itse tiesin, että hän oli sähkärinä ainakin läheisellä Mantereen tilalla, josta papalla oli kerrottavana niin hiuksia nostattavia kummitusjuttuja, että jokainen niitä kuunnellut muksu vietti taatusti unettomia öitä miettiessään pitävätkö ne paikkansa. En ole vieläkään ihan varma, sillä pappani ei ollut yleisesti ajatellen mikään hölösuu. Kun hän kertoi tarinan, siinä oli taatusti jotain perää.\nTolvilan kartanoon ei liity meheviä kummitusjuttuja, mutta meidän lasten keskuudessa eli sitkeästi huhu kuinka päärakennuksessa olisi täytetty jääkarhu. Kukaan ei ole tähän mennessä voinut legendaa vahvistaa, eikä Jarmokaan ollut moisesta kuullut :D\nHinkan tila osaksi Tolvilaa\nNykyiseen Tolvilaan kuuluu myös naapuritila Hinkka, jonka Tolvilan isäntä osti vuonna 2005. Siinä missä Tolvilan kartanon metsät ja pellot ovat olleet leikkikenttäni lapsena, Hinkan tilaan taas liittyy toisenlaisia muistoja.\n1980-luvulla Hinkan sikalan perällä oli pieni hevostalli, jossa ystäväni kävivät ratsastamassa. Olin jo silloin varautunut hevosten kanssa, mutta hevoskauhuni viimeisteltiin lopullisesti, kun valtavan suuri Ferro-niminen ori potkaisi itsensä pilttuustaan ulos ja lähti rynnimään tallin käytävällä minua kohti. Peruutin viime hetkellä ponin karsinaan ja totesin, että nämä valtavat eläimet eivät tosiaan ole minua varten. Roikuin silti talleilla ystävieni mukana, mutta rapsuttelin mielummin vuohia kuin heppoja.\nHinkan tilaan puolestaan liittyy perinteisiä pelottelujuttuja, joita me lapset kerroimme toisillemme taskulampun valossa kesäisillä telttaretkillä. Milloin tallista heinien keskeltä oli ampaissut esiin pelottava kulkuri, milloin sikalan vintiltä kuului omituisia ääniä. Juttuihin antoi vauhtia sikalan ylisen erikoinen ikkunalasi, joka ulkoa katsoen näytti siltä kuin irvokkaat kasvot olisivat katsoneet ikkunasta ulos. Sisältä tiiraillessa ikkuna taas näytti ihan tavalliselta. Keräsin viikkokaupalla rohkeutta, että uskalsin kiivetä ylisille tarkistamaan ikkunan todellisen tilanteen. Lapsen mielikuvitus on hieno asia. Muistelen kaiholla noita lapsuuden kesiä ja sitä jännityksen kihelmöintiä vatsanpohjassa, kun lopulta uskaltautui kohtaamaan oletetun aaveen.\nHinkan vanha sikala on tätä nykyä Tolvilan lampola, joskin parhaillaan tyhjillään, sillä lampaat ovat laitumilla. Erikoista ikkunalasia ei enää ikkunassa ole, sillä huonoon kuntoon ehtinyt rakennus uudistettiin kokonaan lampolan tarpeita vastaamaan.\nLappalaisten ajoista tähän päivään\nHarva nykyihminen tulee ajatelleeksi, että Hämekin on ollut muinoin saamelaisten aluetta. Tolvilan kartanon maiden mainitaan olevan viimeisiä alueita Akaan seudulla, joilta lappalaiset lopulta siirtyivät kohti pohjoista. Kartanon historia tiedetään ainakin 1400-luvulle, jolloin maanomistajaksi on mainittu Martti Tolvila.\n1600-luvulla Tolvila oli Viialan ainoa rälssitila, mutta vuosisadan lopulla se muutettiin ratsusäteriksi. Vuonna 1772 Lempäälän kirkkoherrana toiminut Erik Edner sai tilan lahjaksi. On arveltu, että hänen aikanaan on rakennettu nykyinen päärakennus, joka muistuttaa pohjaratkaisultaan ennemminkin perinteistä pappilaa kuin ajalle tyypillistä kartanoa.\n1800- ja 1900-lukujen taitteessa pihaan rakennettiin vielä kaunis syytinkirakennus, jota entisöidään parhaillaan.\nHypätään ajassa vielä kertaalleen taaksepäin, aikaan ennen kartanoita aina kivikaudelle asti. Tolvilan mailta on löydetty kaksi muinaismuistolailla suojeltua kivikautista asuinpaikkaa. Lisäksi Tolvilan kartanon historia saattaa kietoutua myös Sääksmäellä sijaitsevaan Rapolan muinaislinnaan, joka on yksi lempipaikkojani koko maailmassa. Tarina kertoo, että Tolvilan mailta löytyvä valtava siirtolohkare, "kellokivi", olisi osa Rapolan linnavuoren varoitusmerkkituliketjua. Kun vihollinen lähestyi, sytytettiin merkkitulet varoittamaan lähestyjistä puolustusketjun seuraavaa pistettä, esimerkiksi juuri Rapolaa. Vanajaveden laajalla selällä tulet näkyivät kauas, etenkin järkälemäisen siirtolohkareen päältä.\nAion ensi syksynä tarpoa katsomaan Tolvilan kellokiveä sekä läheistä kivikehää, jossa olen lapsena seikkaillut. Muistoissani kivikasat olivat ihan valtavia ja niitä ympäröi se kuuluisa muinaisuuden tuntu, joka mainitaan usein näiden paikkojen yhteydessä.\nHevostilasta luomuviljelyyn ja lammastilaksi\nTolvilasta tuli lammastila vasta vuonna 2012. Sitä ennen tilaa oli vuokrattu ravihevostoimintaan, ja itsellänikin on tuoreessa muistissa upeat liinaharjat mökkitiemme varrella.\nAlkysysäys lampaisiin lähti siitä, kun läheisen Mantereen tilan lampaat olivat "lainassa" Tolvilassa. Lampaat pitivät huolta perinnebiotooppi-laitumista. Jarmo kertoo, että nykyaikainen maatalous on niin tehostettua, että perinnebiotoopit ovat kadonneet Suomesta lähes kokonaan. Tolvilan kartano on mukana LUMO-hankkeessa, jonka tavoitteena on säilyttää suomalaisen luonnon monimuotoisuus niittyineen, hyönteisineen ja lintuineen.\nLainalampaiden jälkeen Tolvilaan otettiin ensimmäiset 15 suomenlammasta ja taitojen karttuessa uuhiluku nousi pikkuhiljaa reiluun kahteensataan. Jarmo kertoi, että uuhilukua ei ole tarkoitus enää kasvattaa vaikka Tolvilaan mahtuisi tilojen puolesta jopa 600 lammasta. Tuotannon maksimointi ei ole tilan arvojen mukaista. Tolvilan luomulihasta suurin osa menee vähittäismyyntiin (tilalta suoraan loppukäyttäjälle) ja ravintoloille sekä tukuille myydään ei-oota.\nYllä näkyvä kuva on Tolvilan lampaista, mutta se on otettu viime kesänä mökillä. Meillä on tapana pysähtyä katselemaan näitä karvakavereita mökkitien varteen, jos lampaat vain sattuvat olemaan sillä suunnalla. Jarmo totesikin tilakierrosta tehdessä pilke silmäkulmassa, että se lienee luomutilalla hyvä merkki, ettei lampaita ole näkyvissä lainkaan vaan ne saavat laiduntaa valtavilla niitty- ja metsäalueilla mielensä mukaan.\nSuomenlampaan villan potentiaalia ei vielä ymmärretä\nSuomenlampaan villa on ainoa villa maailmassa, joka pärjää vertailussa merinolampaiden villalle. Lisäksi suomenlampaan villa sisältää poikkeuksellisen paljon lanoliinia, jota käytetään esimerkiksi kosmetiikkateollisuudessa. Tällä hetkellä tilanne on kuitenkin se, että joidenkin arvioiden mukaan jopa puolet suomenlampaiden villoista jää täysin hyödyntämättä.\nTolvilan tilalla tilannetta ratkotaan esimerkiksi omalla tilamyymälällä, jossa on myynnissä lankoja joka lähtöön. Lisäksi valikoimissa on taljoja sekä laadukkaita villasta valmistettuja torkkupeittoja ja kaulahuiveja. Mainittakoon, että tässäkin blogissa usein nähty Myssyfarmi valmistaa tuotteensa myös suomenlampaiden villasta. Muistan, kuinka Myssyfarmin emäntä Anna tuskaili ihan saman asian kanssa kuin Tolvilan Jarmo - kansallisrotumme suomenlampaan villan potentiaalia ei vielä hyödynnetä riittävästi.\nJarmo näkeekin tilansa kasvumahdollisuudet nimenomaan villapuolella. Lähituotettu suomenlampaan villalanka on ekotuotteiden aatelia. Harmittaa entistä enemmän, etten osaa neuloa. Olisin mielelläni mukana edistämässä suomenlampaan villojen hyötykäyttöä.\nTilamyymälässä myytävät Tolvilan villalangat kehrätään Virtain villakehräämössä ja valmistuotteiden osalta yhteistyökumppanina on kotimainen Karkelo.\nTolvilan tilamyymälärakennus, Paimenen makasiini, on laitettu Hinkan tilan entiseen viljamakasiiniin. Uniikki punatiilinen viljamakasiini on rakennettu 1890-luvulla ja siihen otettiin vaikutteita mm. Tampereen ortodoksikirkosta. Makasiini entisöitiin vanhaa kunnioittaen, sillä rakennus on paitsi erikoinen myös museoviraston suojelukohde.\nPaimenen makasiinin syyskauden aukioloajat löytyvät täältä.\nNostan vielä erikseen esille Akaan Läheltä lähtee! -lähiruokatapahtumaa, joka järjestetään 31.8. Päivän aikana moni alueen lähiruokatila pitää avoimien ovien päivää, niin myös Tolvila. Lähiruokatapahtuma on hyvä tapa tutustua tilojen toimintaan.\nViimeinen mieleen jäänyt asia Tolvilasta lähtiessä oli tuoksu. Apiloiden, heinien ja ylipäätään niittyjen huumava tuoksu, jota ei nykyään enää juurikaan koe.\nklo 19:37 | 29.7.2019\nOnpa mieletön paikka! Suurkiitos vinkistä! Tällaisiin kohteisiin törmätessä tulee aina mieleen, että Suomessa on runsaasti ainutlaatuisia paikkoja, joissa kävisi ehdottomasti, jos vain tietäisi niistä. Vaikka Tampereen seutu on tuttu, koko ajan sieltäkin löytyy uutta ja ihanaa!\nOlipa mielenkiintoinen juttu. Kartano pitänee ottaa reissukohteeksi kotimaankierroksella. Kiitos myös omakohtaisisten kokemusten esittelystä! Se sai jutun elämään. Kummitusikkuna...huh. Ja sun vaari vaikuttaa huikeelta tyypiltä, tarinankertojien parhaimmistoa kuten ilmiselvästi lapsenlapsensakin. Se on näköjään geeneissä:D\nklo 1:35 | 30.7.2019\nHieno juttu ja hieno paikka!\nklo 20:14 | 30.7.2019\nOlipa mielenkiintoinen postaus lukea ja ihanaa että viet eteenpäin tällaisten suomalaisten kohteiden ja tuotteiden sanomaa. Täytyy painaa tuo lähiruokatapahtuma mieleen ja tulla sinne kotiseudulle silloin katsastamaan paikka itsekin, suomenlampaanvillainen huivi ei kuulostaisi yhtään hullummalta talveksi :)


Brian asui vanhempiensa luona 39 vuotiaaksi asti, koska hän oli ujo eikä uskaltanut muuttaa omaan asuntoon, hän myönsikin että "leawing home ain't easy".\nRoger Taylor on ns. "automofiili", eli perverssi jonka seksuaalisuus kohdistuu autoihin. Hänen tunnetuin kappaleensa onkin "I make love with my car".\nYhtyeen äänitteiden myyntituloista käytettiin tuloksetta 74,2% Freddien hammaskaluston ehostamiseen. Etumaksu suoritettiin taiteilijan kotikylän hammaslääkärille, jota etsitään edelleen.\nNoudettu kohteesta https://hikipedia.ws/index.php?title=Queen&oldid=590327\nSivua on viimeksi muutettu 28. marraskuuta 2019 kello 14.33.


Harjavallan Seudun Invalidit ry - Jäsenyys\nKeskustie 5 A 3, 29200 HARJAVALTA\nPuh. 044 087 7020\nVerkkosivuosoite : http://www.hsinva.fi\nYhdistyslain mukaan yhdistyksen jäsenistä on pidettävä luetteloa (YhdL 11 §). Invalidiyhdistysten sääntöjen (8 §) mukaan hallituksen tehtävänä on pitää yhdistyksen jäsenluetteloa.\n- Ylläpitää rekisteröityjen yhteystietoja\n- Laskuttaa jäsenten jäsenmaksut\n- Mahdolliset jäsenyyteen ja merkkipäiviin liittyvät muistamiset\n- Yhteydenpito jäsenistöön\n- Tilastotieto toiminnan suunnittelua, arviointia ja kehittämistä varten\n- Mahdolliset muut yhdistyksen toimintaan liittyvät tarkoitukset (esim. koulutuksiin liittyvä henkilötietojen käsittely)\nJäsenen täydellinen nimi, syntymäaika, kotipaikka, postiosoite, puhelinnumero, sähköpostiosoite, liittymisaika ja luottamustoimet (luottamustoimista erillinen kortisto) sekä ulkomaalaisen osalta lisäksi kansalaisuus\nJäsenluettelosta yhdistyksen jäsen voi kysyä vain jäsenten nimi- ja kotipaikkatietoja. Jäsenluettelon tietojen luovuttamisesta muutoin säädetään henkilötietolaissa.\nJäsenten nimi, osoite (sähköpostiosoite, puhelinnumero) ja syntymäaika tallennetaan Invalidiliitto ry:n henkilötietorekisteriin. Tietoja käytetään It-lehden tilaajarekisterissä, järjestövakuutuksen vakuutettujen rekisterissä, liittaovaallien yhteydessä äänioikeutettujen rekisterissä, jäsenkorttien postitusrekisterissä sekä Invalidiliiton yhteydenpidossa jäseniin. Rekisterinpitäjä ei luovuta säännönmukaisesti muita rekisteröityjen henkilötietoja ulkopuolisille.\nRekisterin sisältämiä henkilötietoja ovat oikeutettuja asianmukaisesti käsittelemään vain käyttöoikeuden saaneet, jäsenyhdistyksen tietosuojavastaava tai tietosuoja-asioista vastaavat.\n9. Rekisteritietojen säilytys\nTiedot tallennetaan Tiltum-jäsenrekisteriin. Järjestelmän käyttöoikeudet perustuvat henkilökohtaisiin käyttäjätunnuksiin ja salasanoihin ja niiden käyttöä valvotaan.\nKäyttöoikeus päätetään henkilön siirtyessä pois tehtävästä.\nPaperisten hakemusten ja suostumusten tiedot siirretään jäsenrekisteriin. Tallennuksen jälkeen papereita säilytetään Harjavallan Seudun Invalidien toimistossa, lukitussa kaapissa-\nHallitus on päättänyt henkilöt, joilla on pääsy tietoihin käyttäjätunnuksella ja salasanalla.\nRekisteristä otetaan varmuuskopio.\n-Harjavallan Seudun Invalidien kotisivulla\n-Pyydettäessä tietosuojasta vastaavalta henkilöltä postitettuna tai säh-\n11. Tarkastusoikeus ja\n12. Tiedon korjaaminen ja\nRekisterinpitäjä oma-aloitteisesti tai rekisteröidyn vaatimuksesta oikaisee, poistaa tai täydentää rekisterissä olevan, käsittelyn tarkoituksen kannalta\nvirheellisen, tarpeettoman, puutteellisen tai vanhentuneen henkilötiedon viivytyksettä. Korjauspyyntö osoitetaan rekisterin yhteyshenkilölle. Tietojen korjaamisesta päättää rekisterinpitäjä.\nHyväksytty hallitus 14.8.2018


Synnytyksen jälkeen verenpaine koholla | Blood Balance Suomessa\nSynnytyksen jälkeen verenpaine koholla\nKorkea verenpaine synnytyksen jälkeen. Salla-73. 31. 12. 2007 16:23. Synnytin kuopuksemme 26.\n12 ja n. kaksi viikkoa ennen synnytystä oli verenpaineeni jonkun verran koholla, sain toki välissä myös normaaleja arvoja joten syy jäi epäselväksi (jännitys tms. ). Synnytyksen jälkeen sairaalassa oli paine 136/85 eli normaali mutta koholla (mun normi paine. Synnytyksen jälkeen äidin Blood Balance ostaa yleensä korjautuvat nopeasti ja hyvin. Seuraavassa raskaudessa on kohonnut riski uusiutuvaan pre-eklampsiaan, mutta tautimuoto on yleensä tällöin aiempaa lievempi.\nJos verenpaine on ollut raskauden tai synnytyksen aikana koholla, seurataan verenpainetta osastolla säännöllisesti 2–3 kertaa vuorokaudessa. Tarvittaessa konsultoi jatkohoidosta ja verenpainelääkityksestä lääkäriä. Pre-eklampsiapotilailla seurataan vointia meows–lomakkeen avulla. Synnytin ihanan pojan ja kuvittelin itse että synnytyksen jälkeen oireeni kohenevat. Paineeni oli ennen synnytystä n. 170/110 mutta synnytyksen jälkeen ne nousivat korkeimmillaan 200/120!\nViime viikolla aloitettiin Alebtol lääkitys 200mg vrk ja paineet ovat nyt kotona n. 140-150/93-100 (norm. 120/65). Heippa. Mulla oli verenpaineet koholla molemmissa raskauksista loppuajasta. Tämän toisen synnytyksen jälkeen, josta on 2,5 kk, syön edelleen albetolia, mutta sitä ollaan lopettamassa ja katsotaan mitä tapahtuu.\nKerran jo kuukauden jälkeen lopeteltiin mutta nousivat taas tuonne n. 140/90/95 tasolle ja muutaman kerran alapaine jopa 100. ”Te joilla on ollut raskauden aikana kohonnut verenpaine, kauanko on synnytyksen jälkeen kestänyt et paineet on laskenut?Mulla nyt 2kk synnytyksestä ja verenpaine 130-145/90-100 välillä edelleen. :/ Neuvolamittaukses mittas 133/90 ja sanoi sillä et riittää et puolen vuoden välein kävisin jossai. Re: Korkea verenpaine synnytyksen jälkeen : « Vastaus #7 : 24.\n03. 2006 19:48:18 » Kiitoksia vinkeistä =) Itseasiassa, tunnin kävelylenkki, pyörähdys työpaikalla ja hirvittävän huonosti nukutun yön jälkeen yläpaine oli laskenu kymmenellä (millälie) yksiköllä ja alapaine kuudella Mut. Raskausmyrkytykseen liitetty aivoinfarktiriski oli erityisen koholla vain osalla naisista.\nMonia saattaa yllättää, että esimerkiksi virtsatietulehdukset nostivat riskiä. – Huomattavan kohonnut riski aivoinfarktiin oli naisilla, joilla oli raskausmyrkytyksen lisäksi korkea verenpaine, verenvuototauti, verenvuotohäiriöitä tai tulehduksia, erityisesti virtsatietulehduksia, tutkija Eliza Miller kertoo. Kohonnut verenpaine on itse asiassa maailmanlaajuisesti merkittävin terveitä elinvuosia vähentävä riskitekijä.\nKun verenpaine nousee, kohoaa myös riski kuolla sepelvaltimotautiin tai aivohalvaukseen. Samoin kohoaa myös riski saada eteisvärinä tai sydämen vajaatoiminta. Verenpaine ilmoitetaan kahdella luvulla. Suurempi luku (”yläpaine”) kuvaa painetta sydämen supistuessa (ns. systolinen paine). Pienempi luku (”alapaine”) on paine sydämen lepovaiheen aikana (ns. diastolinen paine).\nSynnytyksen jälkeen verenpaine koholla: Pre-eklampsia (aiemmin toksemia tai\nKorkea verenpaine synnytyksen jälkeen Pre-eklampsia (aiemmin toksemia tai. Synnyttäneen äidin hoito Tampereen. Keskustelu Korkea verenpaine synnytyksen. verenpaine koholla vasta synnytyksen jälkeen, Keskustelu Kohonnut verenpaine vielä 2kk. Korkea verenpaine synnytyksen jälkeen. Raskausmyrkytyksestä hengenvaarallinen riski.\nVerenpaine koholla?. Verenpaine Blood Balance tilata netistä


Mallit W760 ja W350 ovat Walkman-puhelimia ja Z555 on simpukkamallinen puhelin, jossa on keskitytty etenkin tyylikkyyteen. W760 on 3G-puhelin ja W350 ja Z555 ovat kolmitaajuuspuhelimia, kertoo Sony Ericsson tiedotteissaan. W760:ssa on sisäänrakennettu GPS-järjestelmä ja sillä on mahdollista ladata laajakaistanopeudella uusinta musiikkia ympäri maailmaa. W350 on puolestaan edullisemman hintaluokan Walkman-puhelin, jossa on yhdistetty helppokäyttöisyyttä ja tyyliä. Yritys tuo mallin Z555 markkinoille vuoden ensimmäisellä neljänneksellä, mallit W760 ja W350 toisella neljänneksellä.