Штурман-випробувач Коршунов: Члени групи керівництва польотами смоленського аеродрому щосили "допомагали" розбитися екіпажу польського Ту-154 - Беспределу НЕТ\nШтурман-випробувач Коршунов: Члени групи керівництва польотами смоленського аеродрому щосили "допомагали" розбитися екіпажу польського Ту-154\nШтурман-випробувач Олег Коршунов 38 років пропрацював у конструкторському бюро "Антонов". Літав майже на всіх літаках підприємства – починаючи від Ан-2 і закінчуючи найбільшим у світі літаком Ан-225 "Мрія". У 1981 році здобув звання "заслужений штурман-випробувач СРСР". У 2004 році вийшов на пенсію. Після 10 квітня 2010 року, коли в Смоленську розбився польський урядовий літак Ту-154 із президентом Польщі на борту, ретельно стежив за перебігом розслідування.\n12 січня 2011 року Міждержавний авіаційний комітет (МАК) опублікував звіт за результатами розслідування авіакатастрофи. Із висновків комісії випливало, що єдиним винуватцем події став екіпаж польського літака, який, незважаючи на попередження, вирішив приземлюватися в умовах густого туману.\nКоршунов дослідив матеріали розслідування та розшифрування переговорів екіпажу зі стартовим командним пунктом і переконаний, що до аварії літака призвели фатальний збіг обставин, некомпетентність пілотів, а також злочинні дії членів групи керівництва польотами, яку МАК намагався вигородити.\nСмоленські аборигени потихеньку розтягнули уламки літака на брухт – хто ж дасть пропасти такій кількості безхазяйного алюмінію? Не по-господарськи це\n– Як думаєте, чи не занадто швидко впорався МАК із розслідуванням Смоленської катастрофи? Дев’ять місяців – і готово...\n– Реальний термін. Якщо картина події зрозуміла, немає жодних темних плям, розслідування може зайняти набагато менше часу. У роботі комісій, як правило, бере участь безліч різнопрофільних фахівців, зібраних у робочі групи. Кожна з них пише висновок щодо свого напряму. Потім усе зводять у єдиний документ, і звіт готовий. Зазначу, у роботі комісії із самого початку і до завершення розслідування безпосередню участь брали польські фахівці, і тоді у них чомусь не було запитань і заперечень.\n– А ви самі довіряєте висновкам слідчої групи?\n– Що стосується технічної сторони, розслідування виконано бездоганно. Прискіпуватися немає до чого. Інше враження справляють розділи, в яких єдиним винуватцем катастрофи визначено екіпаж польського літака. У цих частинах звіту є безліч підтасувань і фальсифікацій. Їхнє завдання – будь-якою ціною відвести обвинувачення в непрофесіоналізмі і нехлюйстві від членів групи керівництва польотами (ГКП) аеродрому Смоленськ-Північний.\n– Останнім часом польська сторона зробила чимало заяв, що літак вибухнув у повітрі. Таке можливо?\n– Особливо завзято наполягає на цьому колишній міністр оборони Польщі Антоній Мацеревич. Гіпотеза абсолютно неможлива. І ось чому. У поляків є кілька сценаріїв закладання бомби в літак. За одним із них, бомба була у крилі і вибухнула ще до зіткнення літака з березою. Це очевидна дурниця, оскільки крило є замкнутою герметичною конструкцією. Туди нічого неможливо підкласти.\nЄ версія про бомбу в пасажирському салоні. Гіпотетично таке можливо. Поляки обґрунтовують цю версію тим, що мають запис різкого стрибка температури в салоні тривалістю 4,5 секунди. Ця версія така сама дурість, як і в ситуації з крилом. Бомба, яка б вибухнула в салоні, рознесла б літак за частки секунди, тому запис тривалістю 4,5 секунди взято з галузі ненаукової фантастики.\nПишуть, що росіяни просили поляків видалити цей запис про стрибок температури. Якась маячня. Навіщо просити поляків щось видаляти, якщо всі "чорні ящики" разом із записами є у розпорядженні росіян?\nКоршунов: Росія не зобов’язана віддавати уламки з тієї причини, що подія трапилася на її території, розслідування спільно з польською стороною давно проведено і закрито. Фото зі звіту МАК / mak.ru\nГенерал Григорій Омельченко, який нібито провів власне розслідування катастрофи, стверджує, що американський супутник зафіксував момент вибуху і поляки мають у своєму розпорядженні фотографії цієї події. Генерал, мабуть, не в курсі, що літак у цей час перебував у щільній хмарній ковдрі, коли видимість на ЗПС не перевищувала 150 метрів, а в місці, де стався імовірний вибух, узагалі менше. Навіть якщо припустити, що знімання проводили в інфрачервоному діапазоні, то через щільну хмарність нереально визначити – був це вибух чи пожежа.\nПід час ознайомлення з інформацією, яка надходить від поляків про все нові і нові обставини та причини Смоленської катастрофи, звернув увагу на застосування ними розмитих формулювань: "ми думаємо", "є думка", "нам здається", "найімовірніше". Тобто жодної конкретики і реальних доказів. Суцільні домисли, замішані на політиці.\nМайже п’ять років тому я зі своїм розслідуванням добився прийому у військового аташе в посольстві Польщі. Той із цікавістю вислухав мою версію і сказав, що мене обов’язково запросять до Варшави для надання свідчень у Генеральній прокуратурі. Досі чекаю дзвінка. Видно, зі своєю версією причин катастрофи я там нікому не цікавий. У них свої заморочки, де фігурують термобаричні бомби, штучно створений туман та інша дурня.\n– Якщо вибуху не було, чому росіяни не хочуть передати уламки польській стороні? Розслідування давно завершено, поляки заспокояться, буде менше приводів для маніпуляцій...\n– Я вбачаю у цьому три причини. По-перше, враховуючи російську недбалість і той факт, що аеродром уже кілька років виведено з експлуатації і, відповідно, його не охороняють, смоленські аборигени потихеньку розтягнули уламки літака на брухт – хто ж дасть пропасти такій кількості безхазяйного алюмінію? Не по-господарськи це.\nПо-друге, Росія не зобов’язана віддавати уламки з тієї причини, що інцидент трапився на її території, розслідування спільно з польською стороною давно проведено і закрито.\nПо-третє, оскільки поляки як основну висувають версію вибуху і навіть стверджують, що якимось чином виявили сліди вибухівки на уламках літака, що їм вартує нанести ці сліди у разі отримання уламків і потім показати міжнародній громадськості як доказ підступів кремлівського ОЗУ.\nУ Плюсніна було достатньо часу, щоб виголосити одну-єдину фразу: "Аеродром закрито через метеоумови, йдіть на запасний аеродром". Але він цього не зробив. Спрацював чинник "тремтячих колін"\n– На вашу думку, на які факти у звіті МАК усі охочі дізнатися правду про авіакатастрофу мають обов’язково звернути увагу?\n– Комісія у своїх висновках написала буквально таке: "Робота ГКП щодо забезпечення приземлення на причину авіаційної події не вплинула; рівень професійної підготовки фахівців ГКП аеродрому Смоленськ-Північний відповідав вимогам керівних документів". Я ж уважаю їхню кваліфікацію досить низькою, а дії щодо управління повітряним рухом того фатального дня не тільки не професійними, але й злочинними. Усупереч сформованій комісією думці про непричетність до катастрофи членів ГКП, відповідально заявляю: саме вони з усіх сил "допомагали" розбитися екіпажу польського Ту-154 і не тільки йому.\nПершим на аеродром Смоленська 10 квітня 2010 року прилетів польський Як-40 із технічним персоналом та журналістами на борту. Він приземлився зі значним перельотом, пройшовши поріг злітно-посадкової смуги (ЗПС) на великій висоті. Російський Іл-76, який прибув за 10 хвилин після приземлення Як-40, у двох заходах жодного разу не зміг потрапити в стулку ЗПС і змушений був піти на запасний аеродром "Внуково". А ще за годину Ту-154 зазнав аварії.\nЛітак Ту-154, на якому урядова делегація на чолі з президентом Польщі Лехом Качинським 10 квітня 2010 року вирушила в Смоленськ. Фото зі звіту МАК / mak.ru\nБезліч чинників свідчить, що кваліфікація Плюсніна і Риженка була набагато нижчою від вимог, яким вони мали відповідати. Вони абсолютно не розуміли фразеології радіообміну англійською мовою. Тільки за цим параметром формально вони не мали права працювати з іноземними бортами. Їх рятувало те, що командири польських літаків вільно спілкувалися російською мовою.\nЗ осіб, які були на стартово-командному пункті, тільки Плюснін був місцевим. Риженко та Краснокутський прибули до Смоленська за кілька днів до інциденту. Причому Риженко почав роботу, не ознайомившись з інструкцією з виконання польотів та не пройшовши стандартної процедури допуску до керування польотами на незнайомому для нього аеродромі.\nУже після "кострубатого" приземлення літака Як-40 і першої невдалої спроби заходу на приземлення Іл-76 Плюснін мав зрозуміти, що очолювана ним група не в змозі організувати чітку і злагоджену роботу з управління повітряним рухом. У цій ситуації його святим обов’язком було припинити прийом повітряних суден через метеоумови, які стали до часу прибуття Іл-76 набагато гіршими від затвердженого для цього аеродрому метеомінімуму 100х1000 метрів (це мінімальні значення вертикальної та горизонтальної видимості на смузі, під час яких дозволено здійснювати зліт і приземлення літака).\nЗлочинні дії Плюсніна вбачаю ще й у тому, що він повідомляв екіпажам недостовірні дані про видимість, провокуючи їх на невиправдані дії і наражаючи тим самим на смертельний ризик. Наприклад, екіпаж Іл-76, маючи інформацію про те, що видимість становить 1000 метрів, двічі безуспішно намагався зайти на приземлення за фактичної видимості 500–300 метрів, а Ту-154 заходив, коли реальна видимість не перевищувала 150 метрів. Інформацію про видимість 400 метрів екіпаж отримав під час першого сеансу зв’язку. Надалі його жодного разу не поінформували про погіршення видимості.\n– МАК стверджував, що командир Ту-154 проігнорував попередження керівника польотів і, незважаючи на його заборону, вирішив саджати літак...\n– Явне лукавство. Попередження Плюсніна прозвучало так: "Видимість на аеродромі 400 метрів, умов для прийому немає". Річ у тому, що такі повідомлення є винятково інформативними, а зовсім не заборонними. Тому екіпаж мав усі підстави не змінювати плану польоту, адже погода до моменту прибуття на аеродром могла покращитися до прийнятних значень. А остаточне рішення про приземлення або відліт командир має право ухвалювати на висоті ухвалення рішення, коли літак уже на посадковій прямій.\nУ Плюсніна було достатньо часу від першого сеансу зв’язку і до прибуття літака на схему аеродрому, щоб виголосити одну-єдину фразу: "Аеродром закрито через метеоумови, йдіть на запасний аеродром". Але він цього не зробив. Спрацював чинник "тремтячих колін" в очікуванні відповідної команди від високого начальства, яка так і не надійшла. Навіть другий невдалий захід Іл-76, після якого його екіпаж перестав випробовувати долю і пішов на запасний аеродром, не став для Плюсніна застереженням.\nНавпаки, в умовах погіршення видимості було ухвалено абсолютно абсурдне рішення дозволити спробу заходу екіпажу літака Ту-154. Те, що захід був санкціонований тільки до висоти ухвалення рішення 100 метрів, жодною мірою не є виправданням, про що свідчать репліки полковника Краснокутського.\nОсь що він доповідав телефоном якомусь генералові в той момент, коли Ту-154 виконував розворот на курс приземлення: "Ну сів узагалі туман, 200 метрів видимість, навіть менше... 150, ну повністю сів... І погіршується й погіршується. Він не зайде, куди йому заходити?!" У цих словах звучить повна приреченість. Справді, куди йому заходити, а головне – навіщо?! Адже успішний захід на приземлення у таких умовах просто неможливий. Попри це ні в Плюсніна, ані в Краснокутського не вистачило розсудливості відправити літак на запасний аеродром.\nКоршунов: Екіпаж користувався аеронавігаційною інформацією з російських збірників. Вони, на відміну від міжнародних, не містять інформації про особливості рельєфу місцевості. Фото зі звіту МАК / mak.ru\nВиправдовуючи дії Плюсніна, який дозволив пробний захід екіпажу Ту-154, комісія посилається на пункт збірника аеронавігаційної інформації РФ. Там зазначено: "Командири іноземних ПС (повітряних суден), що виконують польоти в Росію, ухвалюють самостійне рішення про можливість зльоту або посадки з покладанням на себе повної відповідальності за ухвалене рішення". Водночас комісія змовчала про наявність у документі ще одного пункту: "Авіадиспетчерська служба аеродрому залишає за собою право в разі необхідності забороняти зліт або посадку ПС".\nІншими словами, якби керівник польотів заборонив екіпажу заходження на посадку ще до входу літака у глісаду (що було абсолютно виправдано), а екіпаж його команду проігнорував, ось тоді дії Плюсніна можна було б розцінювати як правомірні і такі, що не підлягають осуду.\n– За вашими словами, прийом літака координували Плюснін і Риженко. Що в момент заходу на посадку лайнера робив Риженко? Він не помічав помилок колеги та екіпажу?\n– До обов’язків Риженка входило інформування екіпажів про місце розташування літаків щодо посадкової прямої. Спостерігаючи в режимі реального часу картину, яка відображається на екранах радіолокаційної системи приземлення, Риженко бачив, де є літаки, проте жодного разу не передав правдивої інформації. Він ні в чому не поступався Плюсніну. Повідомляв, ніби літаки протягом усього заходження розташовані на курсі і глісаді, що насправді не відповідало дійсності.\nПосадова інструкція зобов’язує Риженка в разі відхилення судна від курсу або глісади негайно інформувати екіпаж про величину цих відхилень і давати відповідні рекомендації для повернення на задану траєкторію зниження. На підставі неправдивих доповідей у пілотів, які не чекали підступу, формувалося помилкове уявлення про правильність підібраного режиму польоту (курсу і вертикальної швидкості зниження).\nУ випадку з Ту-154 Риженко повідомляв екіпажу, що літак на глісаді, навіть коли він на відстані 6 км від злітно-посадкової смуги був на 120 метрів вище від глісади, а на відстані 2 км – уже на 50 метрів нижче від неї. А роздільна здатність радіолокаційної системи приземлення за визначенням величини відхилення від курсу або глісади – в межах 10 метрів.\n– Судячи з вашої розповіді, Риженко навмисне дезінформував екіпаж...\n– У діях Риженка можна було б угледіти злий умисел, якби йшлося тільки про літак Ту-154. Але у такий самий спосіб він заводив на посадку польський Як-40 і російський Іл-76. Тож у цьому разі мова може йти про непрофесіоналізм і злочинне нехлюйство.\n– Це теж злочин, що призвів до загибелі десятків людей, зокрема президента Польщі. Риженко і Плюснін хоч якогось покарання зазнали?\n– Їх притягували відразу після подій. Але Кремль отримав такий подарунок – ураз не стало найлютішого політичного опонента. Я припускаю, комісії із розслідування просто дали вказівку вигородити групи керівництва польотами, а всю вину покласти на екіпаж. МАК із цим завданням впорався, але погано. Коли я зіставив звіт і транскрипцію радіообміну, виявив багато фактів не на одну статтю вистачить.\nВідразу після подій керівник польотів Плюснін пішов на пенсію. Риженка перевели кудись в Оренбург. А Краснокутського скерували на військову базу. Зібрати їх разом уже нереально. Та це й не має сенсу: нічого іншого вони не скажуть.\n– У квітні 2017 року польська прокуратура заявила, що сформулювала нові обвинувачення щодо "диспетчерів польотів зі Смоленська й третьої особи, яка перебувала в башті" і має намір притягнути їх до кримінальної відповідальності. У нинішніх умовах таке реально?\n– Щоб притягнути цих людей до відповідальності, має відбутися суд. Коли він винесе обвинувальний вердикт, тоді можна робити подання на притягнення до відповідальності й розшук. Але і це нічого не дасть. Росія не видасть своїх людей.\nКомандир екіпажу вважав, що за видимості 400 метрів на смузі захід цілком виправданий. Та, діючи за принципом "не можна, але якщо сильно хочеться, то можна", продовжив захід\n– Уже зрозуміло, що відбувалося з літаком на підльоті до аеродрому. А як саме сталася аварія Ту-154?\n– Для відповіді на це запитання потрібно більш докладно зупинитися на діях членів екіпажу. Вони, як і члени групи керівництва польотами, допустили масу порушень через слабку професійну підготовку й невеликий досвід польотів на цьому типі літака. Наприклад, командир Аркадіуш Протасюк мав самостійний наліт трохи більше ніж 500 годин, другий пілот – 160 годин, а штурман – лише 26 годин. Причому штурманом він був досить умовним, оскільки фактично був другим пілотом літака Як-40.\nКомандир екіпажу, вирішуючи виконати приземлення, уважав, що за видимості 400 метрів на смузі, про яку йому повідомив Плюснін, захід цілком виправданий. Та, діючи за принципом "не можна, але якщо сильно хочеться, то можна", продовжив захід.\nВін установив на своєму радіовисотомірі індекс ВПР (висоти прийняття рішень) на позначці 60 метрів замість дозволених 100 метрів. Імовірно, командир уважав, що із цієї висоти, коли спрацює відповідна сигналізація, він спокійно може виконати маневр відходу в разі невдалої спроби. Однак не спромігся попередити про це екіпаж, чим надалі загострив ситуацію.\nТак звані чорні ящики літака Ту-154. Фото зі звіту МАК / mak.ru\nВ обов’язки штурмана на посадковій прямій входило інформування екіпажу про висоту польоту щодо злітно-посадкової смуги. Він не знав, що перед смугою є досить широкий і глибокий (до 60 метрів) яр, і відповідно до інструкції диктував висоту, користуючись показаннями радіовисотоміра. Робота цього приладу ґрунтується на принципі радіолокації: час проходження радіосигналу від літака до землі й назад трансформується в показники висоти.\nУ процесі підготовки й безпосередньо в польоті екіпаж користувався аеронавігаційною інформацією з російських збірників. Їх, на відміну від міжнародних, публікує американська фірма Jeppesen, вони не містять інформації про особливості рельєфу місцевості та відповідних рекомендацій не користуватися показаннями радіовисотомірів на викривлених ділянках. Саме тому штурман сприймав рельєф як ідеальну горизонтальну поверхню, як це було зображено на схемі заходу на приземлення в російському збірнику, і віддавав пріоритет показанням радіовисотоміра, не звертаючи уваги на показання барометричного висотоміра, що вимірює висоту щодо умовного рівня, заданого барометричною шкалою (наприклад, від рівня моря або ВПС).\nДругий пілот, після того як командир в умовах відсутності візуального контакту з наземними орієнтирами не озвучив своїх намірів на дозволеній висоті прийняття рішення 100 метрів ("сідаємо" або "йдемо"), як і наказано технологією роботи екіпажу, узяв керування на себе. Однак не зміг створити достатнього зусилля на штурвальній колонці для відключення автопілота (9,5 кг замість необхідних 15 кг). У підсумку літак продовжував знижуватися з неприпустимою вертикальною швидкістю, яка удвічі перевищувала рекомендовану.\nДо того ж він уже перебував над схилом яру, який ішов угору, що рівнозначно збільшенню вертикальної швидкості зниження ще на кілька метрів за секунду. Було втрачено дорогоцінний час. Гарячкові дії командира, які були далі, коли той зрозумів, що спроба відходу другому пілотові не вдалася, уже нічого не могли змінити – висота була занадто мала.\nКоршунов: Унаслідок зіткнення з березою було зруйновано ліве напівкрило. Із цього моменту літак повністю втратив керування й був приречений. Фото зі звіту МАК / mak.ru\nОператор ближньої приводної станції, що була розташована на відстані 1050 м від торця злітно-посадкової смуги, вискочив зі службового приміщення, стривожений незвично гучним звуком двигунів, що працювали, і побачив літак, який пронісся на 35–40 метрів лівіше від посадкового курсу. За його оцінкою, видимість у цьому місці не перевищувала значень 15х50 метрів. Тут відбулося перше зіткнення літака з деревами на висоті 11 метрів.\nЩе за три секунди – зіткнення із сумно відомою березою на висоті 4,5 метра. Унаслідок цього зіткнення зруйнувалося ліве напівкрило, відокремилася його частина довжиною 6,5 метра. Із цього моменту літак повністю втратив керування і був приречений. Ще за п’ять секунд, опинившись у положенні догори колесами, він на швидкості 260 км/год зіткнувся із землею.\nЕкспертиза показала, що в момент удару об землю на екіпаж і пасажирів діяло перевантаження в більш ніж 100 одиниць. Авіаційна медицина стверджує: граничне перевантаження для людини становить 12 одиниць\n– Скажіть, хтось міг вижити в цій катастрофі?\n– Однозначно ні. Для того щоб усвідомити силу удару, уявіть собі, що може статися з автомобілем, який на швидкості 130 км/год раптом злітає з дороги, у повітрі перевертається і в такому положенні вдаряється об землю. Уявили? А в літака, що опинився приблизно в такій самій ситуації, швидкість була удвічі більшою.\nЕкспертиза показала, що в момент удару об землю на екіпаж і пасажирів діяло перевантаження в більш ніж 100 одиниць. Це означає, що їхня вага збільшилася стократ. А за результатами судово-медичної експертизи, смерть усіх, хто був у літаку, настала майже миттєво від численних механічних ушкоджень, несумісних із життям.\nАвіаційна медицина стверджує: граничне перевантаження для людини становить 12 одиниць. Причому це справедливо для спеціально підготовлених людей, таких, наприклад, як льотчики-винищувачі. Подальше збільшення перевантаження може призвести до втрати свідомості, пошкодження внутрішніх органів та інших негативних наслідків.\nНа мою думку, причиною Смоленської трагедії стала сукупність обставин, які я назвав би диявольським промислом. А вся конспірологія – від заляканого президентом екіпажу до штучного організованого туману, перенесення аеродромного радіомаяка, вибухів бомб на борту й розстрілу пасажирів, які вижили після катастрофи, – є не чим іншим, як популістською нісенітницею, поширюваною по світу лжеекспертами, які нічого не розуміють в авіації.\nДжерело статті: “http://gordonua.com/ukr/publications/shturman-viprobuvach-korshunov-chleni-grupi-kerivnitstva-polotami-smolenskogo-aerodromu-shchosili-dopomagali-rozbitisja-ekipazhu-polskogo-tu-154-226275.html”


Виші закінчили прийом заяв / Cтатті / «Полтавський вісник». Обласна щотижнева газета м. Полтави\nВиші закінчили прийом заяв\nВищі навчальні заклади України завершили прийом заяв від абітурієнтів у рамках вступної кампанії 2015 року. Останнім днем подання заяви після подовження терміну стала неділя 2 серпня.\nПрийом заяв виші мали завершити 31 липня, проте через слідчі дії, які в Українському центрі оцінювання якості освіти проводило Головне слідче управління МВС України за фактами несанкціонованого втручання та зміни інформації в «Реєстрі осіб, які пройшли зовнішнє незалежне оцінювання», Міносвіти на два дні продовжило термін прийому документів.\nПротягом усього строку вступної кампанії з 10 липня до Єдиної державної електронної бази з питань освіти подали заяви 505 504 абітурієнти, а загальна чисельність заяв становить 1 772 796. Отже, в середньому на одного вступника припадає по 3,5 заяви. Кожен із абітурієнтів цього року, так само, як і минулого, мав можливість подати 15 заяв (на три напрями підготовки до п'яти вищих навчальних закладів).\n6 серпня вступники нарешті дізнаються про результативність своїх заяв, а потім матимуть чотири дні для подання оригіналів документів. Зарахування вступників за кошти держзамовлення відбудеться не пізніше 11 серпня, а на контрактну форму навчання – до 17 серпня.\n«ПВ» запитав у представників приймальних комісій вишів Полтави про результати й особливості вступної кампанії-2015 та найпопулярніші напрями підготовки.\n6380 заяв отримала цього року приймальна комісія УМСА, з них до конкурсу допущено 5898. За словами відповідального секретаря приймальної комісії ВДНЗУ «Українська медична стоматологічна академія» Валентина Дворника, особливих змін, у порівнянні з минулорічною вступною кампанією, немає.\n– Незважаючи на зменшення кількості випускників шкіл і коледжів на 10–15% і відповідне зменшення бюджетних місць, кількість абітурієнтів закладу майже не зменшилась, – зазначає Валентин Миколайович. – Якщо у 2014 році подано було 6500 заяв, то у 2015 – 6380.\n75% заяв до академії мають електронний варіант подачі, минулого року було 72%, тож, за особистим припущенням секретаря приймальної комісії, у недалекому майбутньому вони зможуть повністю перейти на електронну вступну кампанію. Електронні заяви зручні та мають юридичну силу для загального конкурсу, пільговики ж повинні подавати заяви особисто. Проте труднощів не виникло і на місці – у приймальній комісії академії.\n– Черги були лише в перший день подання документів, в інші дні було досить спокійно, – додає Валентин Миколайович. – Невелике зменшення абітурієнтів закладу могло бути зумовлене підвищенням прохідного бала з профільного предмета (біологія) до 130. Найпопулярнішою спеціальністю, закономірно, залишилася стоматологія: конкурс – 80 чоловік на місце, далі йде педіатрія – 33, а на лікувальну справу – 10.\nДержавне замовлення цього року становить 280 місць.\nПриймальна комісія вишу прийняла 4880 заяв, із них 2525 – на освітній рівень бакалавр (повний термін навчання).\n– Бюджетні місця на навчання у Полтавській державній аграрній академії (усього їх 283) будуть заповнені однозначно, – запевняє заступник відповідального секретаря приймальної комісії закладу Валерія Осташова.\nВ академії планують повторити результати минулого року. Найбільш популярними напрямами тут залишаються агрономія – подано 375 заяв на 125 місць ліцензованого обсягу, ветеринарна медицина – 347 заяв на 125 місць та технологія виробництва і переробки продуктів тваринництва – 313 заяв на 110 місць. Як і в інших вишах, у ПДАА спостерігається тенденція до автоматизації вступної кампанії: з 2525 заяв абітурієнтів 1303 подано в електронному вигляді.\n– У цьому році в нас з'явився новий напрям підготовки – маркетинг, на нього вже подали 97 заяв на 50 місць. Загалом на перший курс подано десь на 200 заяв менше, ніж торік, – додає Валерія Олександрівна. – Це всеукраїнська тенденція у зв'язку зі зменшенням кількості випускників.\nПодано усього 6840 заяв, із них 4286 – за освітнім рівнем бакалавр (повний термін навчання), половина з них – в електронному вигляді. Університет отримав державне замовлення на 361 місце.\n– Торік ми прийняли на 200 заяв більше, ніж тепер, але слід врахувати, що нині випускників шкіл маємо на 12 відсотків менше, тож принципового зменшення кількості абітурієнтів немає, – зазначає відповідальний секретар приймальної комісії Сергій Новописьменний. – За цільовою квотою маємо 114 місць для мешканців Полтавської області і два – для жителів Дніпропетровщини (згідно з договором). Заяв подано на одну менше, тож це місце перейде на загальний конкурс. Усього ж бюджетних місць у цьому році маємо менше, ніж торік – 361. Було 404, але їх кількість зменшили пропорційно до зменшення кількості випускників.\nПопулярністю, як і в попередні роки, користуються такі напрями підготовки: на першому місці психологія (подано 480 заяв), на другому – англійська філологія (434), далі йдуть дошкільна освіта (313), історія (252) і географія (239), українська мова і література (295), соціальна педагогіка (245). А от навчатися фізики охочих традиційно не так багато.\n– Це специфічний напрям підготовки, не кожному дано, тож таку ситуацію спостерігаємо щороку. На 13 місць держзамовлення маємо 40 заяв при наявності 50 місць ліцензованого обсягу, тож державне замовлення буде закрите, – говорить Сергій Анатолійович. – За напрямом здоров'я людини на 50 місць ліцензованого обсягу (без державного замовлення) ми отримали 68 заяв, але на екзамен з'явилися 23 особи. Вони ж і обрали цей напрям як пріоритетний, тож, думаю, усі будуть навчатися. Ліцензію на цей напрям ми отримали вже буквально на початку вступної кампанії, тож сподіваємося, що надалі він набуде популярності, адже наш університет єдиний в регіоні відтепер готуватиме вчителів з предмету основи здоров'я.\nЗа словами відповідального секретаря, цьогорічна вступна кампанія була складніша за минулорічну.\n– Було багато невизначеностей, нововведень, які невідомо як проявлять себе у майбутньому, – пояснює Сергій Анатолійович. – Наприклад, таке нововведення як пріоритет. Я спілкувався з багатьма випускниками, їхніми батьками. Переважно люди не розуміють, що це і як його виставляти у заяві. Часто-густо розподіляли пріоритети навмання. А їх система автоматично використає для вибору місця навчання кожного вступника за кошти державного бюджету. Серед позитивів – те, що не буде хвиль рекомендованих до зарахування. Тепер якщо абітурієнт подає оригінали документів, забрати він їх уже не зможе.\nПриймальна комісія вишу зареєструвала 8090 заяв, із них близько 5500 – від тих, хто бажає стати першокурсником.\n– Незважаючи на те що нині випускників шкіл менше, ніж торік, наш університет не відчув цього на собі. За деякими напрямами маємо конкурс по 60–90 осіб на бюджетне місце і загальний конкурс три-п'ять чоловік на місце, – говорить відповідальний секретар приймальної комісії ПНТУ ім.Ю.Кондратюка Людмила Давиденко.\nБюджетних місць в університеті найбільше серед полтавських вузів – 482. Як і в інших навчальних закладах, тут спостерігається збільшення кількості заяв, поданих в електронному вигляді.\n– Ця форма роботи має великі переваги: дітям не потрібно їздити у різні міста, витрачати на це гроші, вистоювати черги у спеку. Треба буде поїхати тільки один раз – відвезти оригінали документів. Полегшення відчуває і приймальна комісія, – зазначає Людмила Павлівна. – Цього року не буде хвиль зарахувань. Торік один абітурієнт міг одночасно вступити у кілька вузів, і поки він вибирав, де саме буде навчатися, решта дітей чекали, поки він визначиться, і не знали, куди вони пройшли. У цьому році цього не буде, абітурієнта рекомендуватимуть до вступу в один вуз за найвищим визначеним ним пріоритетом. Поки що не всі добре розуміють, як це працює, але коли розберуться, то це буде дуже ефективна система.\nТрадиційно найбільш популярні напрями: комп'ютерна інженерія, менеджмент, туризм, фінанси і кредит, нафтогазова справа, економіка підприємства.\nУсього до вишу подано 4930 заяв від абітурієнтів, з них 2550 – на освітній рівень бакалавра (повний термін навчання). Половина заяв подана в електронному вигляді, тоді як торік це було лише 20%. Безумовно, така форма подачі полегшує цей процес для абітурієнтів, та й для приймальних комісій, але має і свої недоліки, вважає відповідальний секретар приймальної комісії Полтавського університету економіки і торгівлі Ольга Куцевол.\n– Коли абітурієнти через інтернет розсилають заяви, вони не мають можливості ознайомитися з вузом, його матеріально-технічною базою, тому часто орієнтуються лише на бренд, розкручене ім'я навчального закладу. Коли ж приходять особисто подавати заяву, мають можливість на власні очі побачити потенційну альма-матер, – пояснює вона. – У нашому вузі ми надаємо можливість оглянути університет, його матеріально-технічну базу, показуємо гуртожитки, даємо можливість ознайомитися з навчальними планами, щоб скласти уявлення про те, які предмети, скільки годин будуть вивчати, де проходитимуть практику.\nПорівняно з минулим роком спостерігається помітне пожвавлення абітурієнтської активності.\n– За кожною спеціальністю у нас є конкурс. Ось, наприклад, на туризм подано 275 заяв, а місць 50, – зазначає Ольга Сергіївна. – Традиційно користуються популярністю напрями готельно-ресторанна справа, міжнародна економіка, харчові технології та інженерія. Стало більше охочих навчатися біотехнологій, нещодавно відкритій у нас спеціальності правознавство. Усього за тиждень до початку вступної кампанії ми отримали ліцензію за напрямом філологія (переклад), але попри це маємо 80 заяв на 60 місць. Для початку це дуже добре. Також у цьому році вперше набираємо студентів у магістратуру на спеціальність місцеве самоврядування, галузь знань – державне управління. Уже маємо десять\nНаталія Вісич, 10.08.2015, 11:33 3019


40 тисяч осіб приймуть участь у випробуваннях другої російської вакцини від COVID-19 | Велика Епоха\nУ Росії зареєстрували другу вакцину від нового коронавірусу. Вона називається «ЕпіВакКорона». Препарат розробив державний науковий центр «Вектор». Перший і другий етапи клінічних випробувань пройшли з липня по вересень. У них брали участь 100 добровольців.\n«Перші партії вакцини в обсязі 60 тисяч доз будуть проведені найближчим часом, і «Вектор» приступить до клінічних досліджень у різних регіонах Росії за участю 40 тисяч добровольців. Заразом «Вектор» планує провести клінічне дослідження серед 150 осіб старших 60 років», - сказала Тетяна Голікова, заступник голови уряду РФ.\nВакцину обіцяють ввести в обіг з січня наступного року. «ЕпіВакКорона» - це друга російська вакцина, зареєстрована без великомасштабних клінічних випробувань. Такий підхід неодноразово критикували вчені різних країн.\nПершу вакцину від COVID-19 створив науковий центр імені Гамалії. Вона отримала назву «Супутник V». Зараз препарат проходить післяреєстраційне масштабне випробування на 13 тисячах добровольцях у Москві і в деяких інших містах.\nВ стадії випробування знаходиться ще одна вакцина. Її розробив науковий центр імені Чумакова. 6 жовтня щеплення зробили 15-ти добровольцям. Побічних симптомів і ускладнень у них немає. 19 жовтня вакцину введуть ще кільком сотням людей.\nТим часом у Росії, як і в багатьох інших країнах Європи, зростає число хворих. За даними на 14 жовтня, було виявлено понад 14 тисяч нових випадків COVID-19. Це найвищий показник з початку епідемії.\nЗагальна кількість заражених перевищила один мільйон 300 тисяч, більше мільйона одужали, 23 тисячі людей померло.\nІмунітет після хвороби COVID-19 зберігається лише 4 місяці, — дослідження


Топ-5 найпопулярніших міфів про спорт - ЗНАЙ ЮА\nВиявляється, існує безліч міфів про заняття спорту\n28 жовтня, 01:16\nПортал "Знай.uа" зібрав топ-5 головних міфів про спорт.\n1. Щоб залишатися у формі, необхідно тренуватися один-два рази в тиждень. Це не так. Вчені стверджують, що необхідно тренуватися як мінімум три рази в тиждень.\n2. Заняття спортом - кращий спосіб скинути вагу. Спорт не допоможе спалити ситну вечерю. Для досягнення своєї мети необхідно переглянути свій раціон.\n3. Силові тренування тільки для чоловіків. Якщо вам подобаються силові вправи, то ваша стать не має ніякого значення. Проте вчені розповіли, що жіночий організм виробляє менше тестостерону, ніж чоловічий, надаючи значний вплив на результат тренувань.\n4. Спортивні напої - найкращий спосіб відновити водний баланс після тренування. По суті, все спорт напої складаються з цукру і води. Експерти радять замінити ці напої водою і снеками з великою кількістю протеїну.\n5. Чим більше часу ви проводите в залі, тим краще. Ваше тіло повинно відпочивати, особливо після інтенсивних тренувань, оскільки надмірні тренування не дають м'язам відновиться.\nРаніше портал "Знай.uа" розповідав про топ-5 міфів про навушниках.\nТоп-5 головних міфів про Японію


Головна Реферати українською Література РЕМБРАНДТ Харменс ван Рейн\nГолландія в 17-м сторіччі була однієї із самих багатих країн Європи. У столицю Амстердам стікалися товари з усіх кінців світу. Розбагатілі голландські купці і банкіри хотіли, щоб твори мистецтва відбивали все їхнє життя.\nЖивопис був у ту пору найбільше популярним і розвитим видом мистецтва. Кожний мало-мальськи заможний голландець вважав картину кращою прикрасою свого житла. За словами сучасника, у голландських містах «усе вдома були напхані картинами».\nНезважаючи на те, що одні художники писали в основному портрети, інші - жанрові сцени, треті - натюрморти, четверті - пейзажі, усі вони ринулися зображувати навколишнє життя реалістично: правдиво, просто, без прикрас. Це їм удалося, і багато хто з них прославилися на сторіччя.\nАле як ні високо була майстерність голландських малярів 17-го сторіччя, усіх їх перевершив своїм великим мистецтвом Рембрандт ванний Рейн. Він великий надзвичайною простотою і людяністю. Засобами живопису Рембрандт зумів, як ніхто до нього, розкрити внутрішній світ людини, його складні щиросердечні переживання.\nРембрандт народився в голландському місті Лейдене в сім'ї мірошника. Батько хотів, щоб він став вченим, але юнак знайшов своє покликання в живописі. Він переїхав в Амстердам, і незабаром до нього прийшов великий успіх. Йому замовляли багато картин і портретів. Але гучна слава ніколи не залучала Рембрандта. Він не ринувся догоджати багатим городянам. І чим серьйозніше і глибше ставало його мистецтво, тим менше подобалося воно багатим, самовдоволеним замовникам.\nВін писав те, що спостерігав у житті, і всіх, що він зображував, ставало надзвичайно поетичним. Це чудо чинила пензель великого майстра. У картинах Рембрандта панує півморок, і м'яке золотаве світло виділяє з нього фігури. Самі фарби, немов зігріті внутрішнім теплом, мерехтять , як дорогоцінні камені. «Вигнання торгуючих із храму" (1626 ДЕРЕВО, ОЛІЯ 43 х 33). було написано Рембрандтом у двадцятилітньому віці. Деякі риси цього твору говорять про недосвідченість починаючого майстра, хоча багато чого вже передвіщає його майбутні шедеври. Неважко зауважити в картині фахові огріхи: помилки в перспективі й у пропорціях. Проте вже самий вибір сюжету - свідчення незалежних устремлінь молодого маляра. Всупереч уподобанням більшості голландських малярів до побутового жанру, він обертається до історичної картини на біблійний сюжет і пише її з незвичним для "малых голландців" драматичним розжаренням пристрастей. Відтворені на полотнині крайні емоційні стани - страху, страхітливості, гніву - свідчення раннього інтересу художника до внутрішнього світу чоло сторіччя. Це декілька гротескне загострення щиросердечних проявів і було вихідною точкою у творчому шляху Рембрандта, що призвів його надалі до відкриття багатопланового життя людської душі. Нарешті, важливо і те, що вже тут молодий маляр ринеться до відтворення не тільки характерів, але і моральних проблем. Зображуючи біблійний сюжет вигнання Христом торговців і змінював із храму, Рембрандт відстоює думка про несумісність суєтної погоні за життєвими благами з високим призначенням людини.\nКухня" Рембрандта - найвидатніший малюнок голландської школи. З XVIII сторіччя до середини 1930-х років цей лист був відомий за назвою "Блинщица". Його нове визначення - Кухня" - запропонувала В. М. Невежина, що побачила в композиції інтер'єр кухні в будинку самого Рембрандта на вулиці Бестрат в Амстердамі, а в головних персонажах малюнка - зображення Хендрикье Стоффельс і її маленька дочка Корнелії.\nТвір зрілого Рембрандта, ця композиція розкриває його майстерність рисувальника, його індивідуальне бачення світу, його відчуття життя. Виконаний бистром у традиційній техніка ручки і размивки, лист побудований на сполученні деяких скупих ліній і тонких переходів світлотіні. Мерехтлива, глибока і прозора, вона перетворить прозаїчну сцену ліричнай уява.\nКартини і гравюри Рембрандта набагато ширше відомі публіці, ніж його малюнки, що залишалися протягом довгого часу предметом інтересів невеличкого кола збирачів і знавців. Тим часом фігура Рембрандта-малювальщика ні в чому не поступається Рембрандту-живописцю або офортисту. Малюнки майстра, що збереглися у величезній кількості - біля 1700 листів, складають автономну область його творчості. І однієї із самих чудових особливостей рембрандтовських малюнків є їхня спроможність робити глядача свідком і співучасником народження художньої думки геніального майстра. До числа таких листів ставиться і невеличка замальовка\n"Жінка з дитиною"(1650-е рр. )\nРеферат на тему: РЕМБРАНДТ Харменс ван Рейн


У Криму зберігають режим НС, світло обіцяють відключати на 3-4 години на добу\n15 Грудень 2015, 14:31\nУ Криму зберігається режим надзвичайної ситуації навіть після запуску другої нитки першої черги енергомосту з Росії на півострів, заявив 15 грудня російський голова Криму Сергій Аксьонов. Він зазначив, що відключення світла будуть, але не такі тривалі.\n«Пуск другої нитки дасть можливість розробити графіки роботи промислових підприємств і комерційного сектора. Але невеликий дефіцит залишиться», – сказав він.\n«Тому, на мій погляд, режим НС скасовувати не варто, хоча він у повному обсязі вже функціонувати не буде», – додав Аксьонов, зазначивши, що відключення світла зведуть до 3-4 годин на добу.\n«Можливо, енергетикам вдасться скласти таку схему, за якої дефіциту взагалі ніхто не відчує», – сказав Аксьонов.


Хорватський тенісист встановив рекорд за кількістю ейсів за кар єру | sun-nsk.ru\nХорватський тенісист встановив рекорд за кількістю ейсів за кар єру\nФото: Getty Images Іво Карлович\nІво Карлович побив рекорд свого легендарного співвітчизника Горана Іванішевича і став рекордсменом за кількістю подач навиліт.\nУ матчі з уругвайцем Пабло Куевас (6: 7, 6: 7) на турнірі в Пекіні Іво виконав 26 подач навиліт і випередив за загальним числом ейсів в Турі Горана Іванішевича. На рахунку Карловича стало 10237 чарівно поданих м’ячів.\n“Це класне почуття. Я знав, що це можливо, і сподівався, що це станеться цього року. Здорово, що це сталося в Пекіні.\nПодача – моє наймогутніша зброя, і я завжди намагаюся їй користуватися. Але я ще не закінчив. У мене попереду ще багато років – число ейсів буде тільки зростати “, – наводить слова 36-річного Карловича офіційний сайт АТР.


Ліквідація медіа безграмотності в Сумському НАУ | Новини СНАУ\nВ ООН предсказали Земле «климатический апартеид»\nМолодой специалист КБ «Южное» победитель Премии Европейских космических лидеров\nPublished on : 05.03.2019 17.04.2019 Published by : wizi4\nСучасний світ важко уявити без медіа-засобів масової комунікації, саме тому вміння знаходити достовірну інформацію, аналізувати її та робити висновки настільки потрібні молодій людині.\n5 березня в Сумському національному аграрному університеті стартував проект «Media School in SNAU». Організатором проекту виступив інформаційно-профорієнтаційний медіацентр СНАУ на чолі з директором Ксенією Блюмською-Данько за підтримки Сумського міського Центру дозвілля молоді.\nПротягом 10 «лекційних» днів Школа медійників буде навчати студентів основам життя медіа простору, формування власного бренду, роботі в соціальних мережах та ще багатьом цікавинкам, що э у досвіді запрошених для проекту спікерів.\nПерший спікер Школи Анна Валевська засновник та редактор порталу “СпецКор” поділилась з учасниками власним досвідом роботи на медіа-платформі та детально розглянула основні функції журналістики.\n«На сьогодні важливо розуміти процес створення інформації. З яких продуктів нам готують ту «кашу», яку виливають щодня через канали масової комунікації. Студентам важливо розуміти як це робиться, за якими принципами, якими інструментами, щоб знати, з чим ми маємо справу і виробляти власну «анти-отруту» – зазначила Анна.\nНагадаємо, що проект «Media School» проводиться в Сумському національному аграрному університеті вже вдруге. В минулому році ідейним засновником проекту була студентка нашого ЗВО Дар’я Кривуля, що організувала Школу за фінансової підтримки Чеського університету прикладних наук (Czech University of Life Sciences Prague), з яким СНАУ співпрацює вже декілька років.


ВООЗ надає рекомендації з підтримки психічного здоров'я та психосоціального стану під час пандемії COVID-19 - 10 Квітня 2020 - КНП "Центр первинної медичної допомоги м. Бахмута"\nГоловна » 2020 » Квітень » 10 » ВООЗ надає рекомендації з підтримки психічного здоров'я та психосоціального стану під час пандемії COVID-19\nВООЗ надає рекомендації з підтримки психічного здоров'я та психосоціального стану під час пандемії COVID-19\nРекомендації для тих, хто здійснює догляд за дітьми\nДопоможіть дітям знайти позитивні способи вираження турбують їх почуттів, таких як страх і смуток. У кожної дитини є свій спосіб вираження емоцій. Іноді допомагає творча діяльність, наприклад гри і малювання. Діти відчувають полегшення, якщо можуть висловлювати турбують їх почуття і говорити про них в безпечної та сприятливій обстановці.\nЯкщо це безпечно для дітей, розміщуйте їх поруч з батьками і сім'єю і намагайтеся по можливості не розлучати дітей і тих, хто про них піклується, без крайньої необхідності. Якщо дитину необхідно розлучити з основною особою, що здійснює догляд, переконайтеся, що організований відповідний альтернативний догляд і що за дитиною буде регулярно стежити соціальний працівник або аналогічний фахівець. Крім того, переконайтеся, що в період розлуки підтримується регулярний контакт з батьками та особами, які здійснюють догляд, наприклад два рази в день організовані телефонні або відеодзвінки або інше відповідне віку спілкування (наприклад, за допомогою соціальних мереж).\nНаскільки можливо, підтримуйте звичний розпорядок життя або придумайте новий режим, особливо якщо діти змушені перебувати вдома. Забезпечте для них цікаві відповідають віку заняття, включаючи навчальні. У тих випадках, коли рекомендується обмежити соціальні контакти, у міру можливості заохочуйте дітей до того, щоб вони продовжували грати і спілкуватися з іншими людьми, навіть якщо це можливо тільки всередині сім'ї.\nРекомендації для тих, хто здійснює догляд за людьми похилого віку\nЛюди похилого віку, особливо які живуть в ізоляції і мають когнітивні порушення / деменцію, під час спалаху або знаходження в карантині можуть проявляти підвищену тривожність, дратівливість, замкнутість і в цілому ознаки підвищеного стресу. Забезпечте їм практичну і емоційну підтримку через неформальні мережі (сім'ї) і за допомогою медичних працівників.\nПоділіться з ними простими фактами про те, що відбувається, і дайте чітку інформацію про те, як знизити ризик зараження, використовуючи слова, які будуть зрозумілі людям похилого віку як без когнітивних порушень, так і з такими. Повторюйте цю інформацію кожен раз, коли це необхідно. Інструкції повинні бути викладені чітко, коротко, з повагою і терпляче. Можна надати інформацію у вигляді тексту або малюнків. Залучіть сім'ю і використовуйте інші форми колективної підтримки - вони допоможуть донести інформацію до людей похилого віку і надати їм сприяння в реалізації профілактичних заходів (таких як миття рук і т. Д.).\nЯкщо у вас є проблеми зі здоров'ям, переконайтеся, що у вас є доступ до необхідних вам в даний період медикаментів. Активізуйте ваші соціальні контакти, якщо необхідно.\nБудьте підготовлені і дізнайтеся заздалегідь, де і як отримати практичну допомогу, якщо буде потрібно, наприклад, викликати таксі, замовити їжу або попросити про медичну допомогу. Забезпечте двотижневий запас необхідних вам медикаментів.\nМаксимально дотримуйтеся регулярної рутини і режиму або створіть новий режим, який підійде для нової ситуації, включаючи регулярні вправи, прибирання, щоденне спів, малювання або іншу діяльність. підтримуйте регулярні\nконтакти зі своїми близькими (наприклад, по телефону, електронній пошті, соціальним мережам або відеозв'язку).\nБільше інформації можна знайти на сайті ВООЗ


17 жовтня 2018 року у Будинку рад відбулась одноденна фахова майстерня на тему: «Інноваційні можливості для економічного зростання регіонів». Участь у заході взяли представники обласної та районних рад Хмельницької області, структурних підрозділів облдержадміністрації.\nМодератор заходу Ія Дегтярьова презентувала учасникам фахової майстерні інтерактивну лекцію «Інноваційні можливості для економічного зростання регіонів: приклади та підходи до використання».\nУ ході розгляду запропонованої теми всі бажаючі мали можливість обмінятися власними думками та проаналізувати роль і значення управлінських інструментів, які можуть забезпечити економічне зростання хмельницького регіону. Обговорили основні перешкоди щодо розвитку і впровадження інноваційних підходів у регіональному управління України.\nОкрім того, учасники фахової майстерні охарактеризували стан економічного розвитку регіону та висловлювали пропозиції щодо усунення наявних проблем, що виникають в економічному зростанні на місцевому рівні тощо.\nФахові майстерні проводяться в рамках проекту «Розробка курсу на зміцнення місцевого самоврядування в Україні», що вже кілька років впроваджується Асоціацією міст України у партнерстві з Українською асоціацією районних та обласних рад за фінансової підтримки USAID.\nПротягом 4 сезону проекту «Розробка курсу на зміцнення місцевого самоврядування в Україні», що вже кілька років впроваджується Асоціацією міст України у партнерстві з Українською асоціацією районних та обласних рад за фінансової підтримки USAID буде проведено 48 фахових майстерень на території 23 областей країни.


GreenNCAP вже перевірили перші 12 автомобілів на «сумісність» з природою - Автолюбитель\nin Автоновини, В світі, Екологія, Електромобілі\nЄвропейська організація EuroNCAP запустила в роботу нову ініціативу, яку назвала GreenNCAP. Її мета – визначити, які нові авто є найбільш «доброзичливими» до природи і найменше руйнують озоновий шар Землі.\nПід час випробувань GreenNCAP експерти не розбивають нові машини, як це робиться у випадку з EuroNCAP, а оцінюють їх за іншими критеріями. Автомобілі проходять випробування не тільки в лабораторії, а й на трасі та в умовах їзди по місту. Оцінки сумуються і в підсумку авто отримує п’ять зірок зеленого кольору.\nВипробування розділені на два етапи. На першому перевіряється рівень шкідливих викидів, таких як вуглекислий газ, оксиди азоту та тверді частинки. Таким чином визначається «Індекс чистоти повітря», а в цій категорії авто може отримати максимально 10 балів.\nДалі переходять до другого етапу випробувань, де визначаються енергетичні витрати автомобіля. В цьому випадку випробовують не тільки електромобілі та гібриди, але і машини, що працюють на бензині або дизелі.\nЕксперти ганяють авто по трасах, випробовують їх у міських умовах, дивляться на споживання ними палива в різних режимах. При цьому під час виставлення оцінки дивляться на розміри машини, заявлені автовиробником показники, оснащення тощо. Максимальний бал тут також 10, а машина отримує оцінку по «Індексу енергетичної ефективності».\nДля кращого розуміння оцінок кожного параметра GreenNCAP розділяє їх за кольорами:\nзелений колір позначає хороший параметр,\nжовтий – адекватний,\nпомаранчевий – незначний,\nкоричневий – слабкий,\nчервоний – поганий.\nНа сьогоднішній день по системі GreenNCAP вже оцінили п’ять машин. Найвищу оцінку в п’ять зірок отримали BMW i3 і Hyundai Ioniq.\nПоказники всіх 12 випробуваних автомобілів\nBMW i3 – 5 зірок\nHyundai Ioniq Electric – 5 зірок\nVolkswagen up! GTI – 4 зірки\nBMW X1 – 3 зірки\nMercedes-Benz A-Class – 3 зірки\nFord Fiesta (Euro 6D-TEMP) – 2 зірки\nAudi A7 – 1 зірка\nSubaru Outback – 1 зірка\nVolvo XC40 – 1 зірка\nFiat Panda – 0 зірок\nFord Fiesta (Euro 6B)\nVolkswagen Golf – 0 зірок


Жителі Татарстану підозрюються у мільйонних розкрадань у КамАЗа |\nЖителі Татарстану підозрюються у мільйонних розкрадань у КамАЗа\nСпівробітники одного з дочірніх підприємств ПАТ «КамАЗ» вивозили заводську продукцію і збували товар в Набережних Челнах. Порушено кримінальну справу за статтею «крадіжка в особливо великому розмірі, вчинена організованою групою». Правоохоронні органи затримали сімох жителів Набережних Човнів, які, за даними МВС по Татарстану, протягом більше півтора років вивозили з одного з дочірніх підприємств ПАТ «КамАЗ» комплектуючі до коробок передач тягачів, повідомляє МВС.\n«У числі затриманих виявилися співробітники постраждалого підприємства і кілька учасників одного з організованих формувань автограду. Саме останні розробляли схеми розкрадання заводської продукції, а вивозили її співробітники підприємства в схованках службових автомобілів або ж відкрито, домовившись з охороною підприємства. Збували товар в Набережних Челнах. За даним фактом порушено кримінальну справу за статтею «крадіжка в особливо великому розмірі, вчинена організованою групою», — йдеться в повідомленні.\nЗа інформацією МВС по Татарстану, в ході обшуків за місцями проживання затриманих і в одному з гаражних комплексів поліцейські і співробітники УФСБ вилучили частину викрадених з заводу комплектуючих. Загальний збиток склав понад 5 мільйонів рублів.\nКрім того, оперативники отримали інформацію, що один з передбачуваних лідерів даної організованої групи намагається продати креслення запасних частин до вантажівок «КамАЗ», викрадені ним раніше з підприємства. У ролі покупців становлять комерційну таємницю документів також виступили оперативники МВС і УФСБ. Сума відведеного збитку склала понад 150 мільйонів рублів. За фактами збуту документів порушено кримінальну справу за статтею «незаконне отримання і розголошення відомостей, складових комерційну таємницю, що заподіяли великий збиток».\nВ даний час затримані за рішенням суду поміщені під варту. На спеціалізовану стоянку поміщені їх автомобілі, на які накладено арешт.\nНазад Предыдущая запись: МДУ поки не отримав документи з суду по справі студентки Карауловой\nДалее Следующая запись: Справу порушено в Хабаровську за фактом затримання катафалка з ікрою


Погода в Рівному та Рівненській області на вівторок, 17 січня | Новини по-рівненськи\nУ вівторок в Рівненській області очікується хмарна погода з проясненнями. У Рівному, Сарнах, Зарічному, Костополі, Кузнецовську, Дубно, Рокитному, Радивилові буде суха погода за даними Sinoptik.ua. Температура повітря вночі опуститься до -8…-7 градусів, удень стовпчики термометрів піднімуться до -3…-1. Вітер західний, південно-західний і північно-західний, 2-6 м/с. До середини тижня прогнозується хмарна погода з проясненнями, місцями – сніг.\nПогода в Рівному та Рівненській області на вівторок, 31 січня


Білорусь новини - У Лукашенка відкрили кримінальну справу проти опозиції - Главред\nУ Білорусі звинуватили опозицію в захопленні влади: прокуратура відкрила кримінальну справу\n20 серпня 2020, 15:06\nСанкція статті передбачає покарання до 5 років ув'язнення під вартою.\nКримінальну справу відкрили проти Координаційної ради Тихановської - прокуратура Білорусі / Скріншот\nБілоруська генпрокуратура порушила кримінальну справу стосовно Координаційної ради опозиції. Провадження кваліфікували за статтею 361 КК РБ - "Захоплення влади". Йдеться, в тому числі, і про заклики до захоплення або повалення влади за допомогою звернень до інших держав, а також використанні засобів масової інформації та інтернету.\nПро це розповів генпрокурор Білорусі Олександр Конюк, повідомляє Euroradio.\nЗа його словами, дії, які робляться у рамках Координаційної ради опозиції, спрямовані на захоплення влади у Білорусі і завдають шкоди нацбезпеці країни.\n"Створення та діяльність Координаційної ради спрямовані на захоплення державної влади, а також на заподіяння шкоди національній безпеці Республіки Білорусь", - сказав Конюк. читайте такожТихановська звернулася до ЄС з приводу Лукашенка і готова взяти владу у свої руки\nПідкреслюється, що санкція даної статті передбачає до 5 років ув'язнення під вартою.\nНагадаємо, 14 серпня кандидат на пост президента Білорусі від опозиції Світлана Тихановська зробила заяву про створення Координаційної ради, завданням якої є забезпечення мирного процесу передачі влади режимом Лукашенка білоруському народу.\nУ відповідь на появу Координаційної ради Лукашенко назвав опозицію "нацистами" і заявив, що така діяльність буде розглядатися силовиками як спроба "захоплення влади" в країні.\nЗараз ви переглядаєте новину «У Білорусі звинуватили опозицію в захопленні влади: прокуратура відкрила кримінальну справу». Інші новини світу читайте в розділі «Світ». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter


Тематична папка з природознавства для 2 класу\nУ тематичній папці зібран матеріал який допоможе учителю в роботі на уроках природознавства. Матеріал у папці є розкритим та насищеним змістом, а саме: вірші, прикмети, опис, пісні, традиції.\nТАК ПОЧИНАЄТЬСЯ ВЕСНА\nЗнов починається весна!...\nЗнов починаються дива...\nТо серед двору із-під снігу\nРаптово визирне трава,\nТо раптом лагідні веснянки\nЗасіють щоки та носи,\nЧи розщебечуться —\nЩе зранку! —\nПтахи на різні голоси!\nДражнило й задирака —\nНаталці проліски приніс!...\nІ зовсім це не дивина:\nТак починається весна!\nПора́ ро́ку (сезон фр. saison, від лат. satio — сівба, час сівби) — період у річному циклі розвитку природи. В помірному кліматі північної кулі, зокрема в Україні, розрізняють такі пори року: весна, літо, осінь, зима. Вони являють собою чотири рівних періоди, на які умовно поділено річний цикл розвитку природи.\nЗміна пір року на Землі обумовлена її рухом навколо Сонця та нахилом осі її добового обертання до площини екліптики. Для нас стали звичними певні ритмічні зміни в навколишній природі, які повторюються з року в рік. Ми називаємо їх порами року. Кожному добре знайомі природні ознаки весни, літа, осені, зими. Ми легко розрізняємо ці сезони в довкіллі, на фото чи картинах. Пори року впливають на нашу господарську діяльність, планування робочого часу і відпочинку, побут і стан здоров'я.\nУ більшості країн північної півкулі прийнято такі дати початку і кінця пір року:\nУ південній півкулі прийнято такі дати:\nТакож розрізняють астрономічні пори року, які тривають від точок сонцестояння (літо, зима) і рівнодення (весна, осінь).\nКожна пора року відрізняється характерними для неї світловими і температурними умовами, спричиненими обертанням Землі (навколо Сонця) та нахилом її осі обертання. Зміни пір року особливо виражені в помірних широтах.\nДля організації свого життя й діяльності ми послуговуємося календарем, пов'язуючи, скажімо, початок весни з днем 1 березня, а літа — з днем 1 червня. Проте реальні зміни в природі не завжди відповідають календарним межам пір року. В астрономії пора року — це проміжок часу між днями рівнодення і сонцестояння: астрономічна весна триває від весняного рівнодення (21 березня) до літнього сонцестояння (22 червня), літо — від літнього сонцестояння до осіннього рівнодення (23 вересня) і т. д. Кліматологи ж пов'язують зміну пори року з датами переходу середньодобових температур повітря через значення 0 °C і +15 °C.\nВ Україні пори року виражені досить чітко. Весна настає спочатку на Південному березі Криму — уже наприкінці лютого, натомість на північному сході країни — лише наприкінці березня. Для ранньої весни характерна нестійка погода: бувають різкі похолодання, до травня спостерігаються приморозки, іноді випадає сніг. У степовій зоні виникають пилові бурі. Навесні починаються грози і сильні дощі.\nЛіто — найтепліша і найвологіша (крім Південного берега Криму) пора року. На півдні воно настає на початку, а на півночі — наприкінці травня, закінчується приблизно у першій декаді вересня. В Українських Карпатах його тривалість значно коротша. Максимум опадів припадає на червень — липень, часто гримлять грози, ллють. зливи, іноді випадає град. У бездощові періоди, особливо у південних районах країни, бувають суховії, пилові бурі та посухи.\n- рання весна – поява проталин, зникнення снігу;\n- середня весна – триває до зацвітання черемхи;\n- пізня весна – триває до відцвітання яблунь.\nЗміна клімату - виклики людству\nКлімат — це усереднений погодний режим у певному регіоні упродовж тривалого періоду часу. Наприклад, весняний день у певному місці може видатися дощовим і вологим, проте мешканці цієї місцевості знають, що весна тут переважно сонячна й тепла: і хоча погода в окремо взятий день волога, клімат загалом або звична для місцевості погода — суха. Зміна клімату впливає на довготермінові режими погоди. Наприклад, упродовж років зими можуть поступово ставати теплішими, а літо спекотнішим і посушливим.\nЗміни клімату спричинює глобальне потепління, тобто підвищення загальної температури на планеті. Коли на Землі стає тепліше, змінюється дощовий режим і рівень води в морях, це також істотно позначається на існуванні тварин і житті людей. Говорячи про зміну клімату, вчені передусім мають на увазі глобальне потепління, спричинене парниковим ефектом. Вам, певно, відомо, що скляні стіни теплиці дозволяють сонячному світлу поникати всередину, але перешкоджають виходу тепла назовні. У результаті цього всередині теплиці стає дуже тепло й такі умови дозволяють легко вирощувати рослини, зовнішні погодні умови для яких достатньо холодні. Землю оточує атмосфера, яку наповнюють різні гази. Деякі з газів, зокрема, двоокис карбону (вуглецю), поводиться дуже схоже на скляну стіну в теплиці, перешкоджаючи виходу тепла назовні. Тому такі гази називають парниковими. Сонячне світло проникає в атмосферу й проходить крізь шар парникових газів. Далі енергію сонячного світла адсорбують поверхня Землі, водойми й живі істоти. Згодом ця енергія поступово повертається в атмосферу, і що вищим є шар парникових газів, то більше тепла він затримує. Це явище називають парниковим ефектом.\nПарникові гази утворюються природним чином і мають важливе значення для життя на Землі, коли їх співвідношення перебуває на належному рівні. Вони підвищують температуру на нашій планеті, без них умови життя були б дуже складними й холодними. Натомість, якщо парниковий ефект посилюється, температура на Землі підвищується дуже стрімко. Навіть незначні зміни температури можуть серйозно впливати на життя людей, тварин і рослин; через такі раптові підвищення температури, траплятиметься більше надзвичайних природних катаклізмів, а саме: ураганів, повеней, теплових хвиль, посух і штормів, а внаслідок танення полярної криги підвищуватиметься рівень води в морях. Зміняться дати початку і завершення пір року, що відчутно позначиться на всьому живому планети Землі.\nОдин зі способів вивчення зміни клімату — це спостереження за термінами прильоту мігруючих птахів — саме така ідея лежить в основі проекту «Весна прийшла!». Через зміни клімату птахи повертаються зі своїх місць зимівлі дещо раніше й зовсім незабаром після прильоту починають робити кладки яєць. А це означає, що декотрі з них зіткнуться з проблемою пошуку їжі, наприклад, комах чи насіння, яких ще просто не буде в наявності. Може також статися так, що звичні середовища гніздування птахів більше не будуть придатними для них — одні стануть перезволоженими, інші повністю висохнуть чи там буде занадто спекото. Це змусить птахів податися до нових середовищ.\nЩо ви можете зробити, щоб зменшити рівень парникових газів у атмосфері й таким чином уповільнити зміни клімату? Спробуйте:\nзаощаджувати енергію вдома та в школі (вимикайте світло, залишаючи кімнату, не залишайте увімкнутими електричні пристрої без потреби тощо); ця енергія виробляється переважно з викопного палива, яке продукує парникові гази,\nкористуйтеся громадським транспортом і велосипедами замість автівок; бензин і дизель, згораючи в двигуні, виробляють чималі об’єми парникових газів, висаджуйте дерева, які адсорбують із атмосфери двоокис карбону,\nсортуйте сміття та повторно використовуйте відходи, це зменшує витрати енергії на виробництво нової продукції, купуйте продукцію, яка допомагає заощадити та ефективніше використовувати енергію, розповідайте іншим про зміну клімату й про те, яким чином вони можуть допомогти її попередити та зменшити вплив.\nРаннійприлітжайворонків - натеплувесну\nЯкщозберезитечебагатоберезовогосоку - літобудедощове.\nШвидкоснігрозтанув - будемокреліто\nГрімнапочаткуквітня - будетеплеліто.\nЛастівкизаходилисялаштуватигнізда - насталостійкетепло.\nЯкщовеснабуламало вітряна, толітобудесухе.\nВесноюлітаєбагатопавутиння - наспекотнеліто.\nВесна всім красна.\nВесна красна квітками, а осінь - плодами.\nВесна багата на квіти, а хліба в осені позичає.\nВесна відмикає джерела й річки.\nРанні ластівки - щасливий рік.\nОдним з найцікавіших звичаїв стародавні слов'ян, а в першу чергу наших предків, є закликання весни.\nНародна уява створила поетичний образ весни у вигляді дівчини-"паняночки", що "десь у садочку шиє сорочку", аінколи і у вигляді молодиці, що вже має або повинна мати дочку. Вона, ця вродлива дівчина або молодиця, дуже багата, від неї люди сподіваються щедрих дарів, атому й виглядають її рано-вранці, до схід-сонця: вибігають на горби, стать на воротях, лізуть на дах комори чи клуні – і запрошують, закликають її піснями:\nПрийди весно, прийди,\nПринеси нам красок (квітів).\nЗакликають весну звичайно жінки, дівчатаідіти. Іноді це відбувається на "сорок мучеників", іноді – наТеплого Олекси, іноді - наЯвдохи, а той на передодні Благовіщення. Імовірно, що час закликання весни залежить від місцевості і від кліматичних умов року – ранньої чи пізньої весни.\nЗакликаннявесни - життя, поєднанезвигнаннямзими - смерті. Устародавніхслов'яннавеснівідбуваласьурочистатризназжертвоприношеннямначестьпомерлих. Щейдосізберігаютьсязалишкитогоурочистоговесняногосвята, колиоспівуєтьсякінецьзимиіприцьомупалитьсясолом'янеопудало. Цесвятовлужичантавчехіввідоме, яксвятозмореннязимиівідновленнявесни.\nВеснянки - це пісні на честь приходу весни. Веснянки - пісні молодості й краси; в них звучить оптимізм і світлі ліричні мотиви.\nІз стріх вода капле. (3)\nЗ Лубен у Прилуки, (3)\nЗа ним іде дівчинонька,\nУ чистеє поле, (3)\n- Не вернуся, забарюся,\nГордуєш ти мною, (3)\nБуде твоє гордування\nВсе перед тобою... (3)\n- Коробочку з веретенцями,\nА хлопчатам по батожку.\nОй весна, весна - днем красна,\n-Принесла я вам літечко,\nА вам, дівчата по вінку\nА вам, парубки, по кийку -\nГоніте товар на гірку,\nА вам, бабусі, по ціпку -\nПопід хатами ходити,\nМалих діточок глядіти.\nЩо ти, весно красна,\n- Принесла я вам літечко,\nЩе й маленьке телятко.\nВесняний цикл календарних обрядів українців дещо здеформований християнським календарем. Починається він від дня Євдокії і триває аж до Вознесіння.Своєрідним перехідним містком від зимового до весняного обрядового циклу є день Стрітення (15 лютого). До цього дня зберігалися в церквах різдвяні ялинки. Подекуди в Україні на Стрітення ще ходили ввечері переряджені з колядою. Вранці того дня з закосиченими свічками поспішали до церкви, щоб їх освятити. Потім тими свічками підкурювали хворих людей худобу. Влітку ці свічки засвічували перед образами під час грози - на її відвернення. Ось чому їх називали ще й «громничними». Удома, повернувшись з церкви, на хвилинку запалювали громничну свічку - «щоб весняна повінь не зашкодила посівам і щоб мороз дерева не побив». У цей день святили у церквах і воду, яку приносили додому і пильно берегли. Нею натирали хворі місця. Обов'язково «стрітенську» воду вживали від «пристріту» - хвороби, спричиненої «поганим» оком. Цією водою кропили худобу, вулики. Нею виряджали у далеку дорогу. В обрядових дійствах, ворожіннях, народних прикметах, приурочених до Стрітення, вже виразніше простежуються близькі селянинові весняні турботи. Увечері на Стрітення виставляли надвір миски зі збіжжям. Котре з виставленого насіння буде більше вкрите вранці росою, те краще й сіяти: дасть більший врожай.\nЩе відчутніші весняні мотиви у день Віднайдення голови Івана Хрестителя, Обретіння (9 березня). За народними повір'ями, з цього для перелітні птахи починають «повертати голови додому». Недаремно казали: «Діти - від хліба, птахи - до гнізда, а селяни - до плуга». Оскільки першими прилітали жайворонки, часом і до дня Обретіння, за їх польотом визначали врожай: якщо цей день жайворонки летіли високо над землею — на врожай, низько — на недорід.\nАле за народним календарем весна починалася від дня преподобної мучениці Євдокії (14 березня), або Явдохи. Цей день шанували в народі: не прали, не працювали кіньми і волами. На нього припадало багато прикмет про майбутній достаток: теплий сонячний день віщував урожай на пшеницю, льон і коноплі, похмурий — на гречку і просо. Справжні весняні мотиви, найповніше виражені в обрядах, приурочених до Благовіщення, Великодня, Юрія, звучали від дня Сорока святих мучеників (22 березня). У східних районах України у цей день молодь «розпочинала вулицю» — своєрідне весняне дозвілля, яке тривало до Семена (14 вересня). За традицією, з цього дня зачинали співати веснянки. У західних районах, де вплив церкви був значно сильнішим, веснянки виконували від Благовіщення, але найчастіше вони долучалися безпосередньо до молодіжних розваг на Великдень. Але чи не найважливішим обрядовим дійством цього дня була урочиста зустріч птахів, які повертали з вирію. У цей день пекли до сорока коржиків — «жайворонків». їх роздавали не лише дітям («щоб птиця велася»), а й усім членам родини. На Бойківщині ці коржики («коцики») кидали ще й бузькам у гнізда, якщо вони гніздились на подвір'ї.\nЧому так в Україні віддавна вшановують птахів, які повертають додому із вирію? Згадаймо: не лише птахи і відлітають у вирій. Вирій, за народними уявленнями, — це і «той», «інший» світ, куди «відлітають» душі покійних предків. Ці давні вірування властиві не лише українцям, а й багатьом іншим народам. Може, через те такою пошаною й користуються у нас перелітні птахи, особливо ластівки і лелеки. Недарма важким гріхом вважалося в народі зруйнувати їх гнізда. Відгомін цих вірувань зберігся у чудовій українській казці «Кривенька качечка», у сучасній пісні про журавлів на слова Расула Гамзатова, але найповніше — в українських похоронних плачах і голосіннях.\nУ такій урочистій зустрічі птахів найважливішим у давнину, очевидно, був мотив ушанування предків. А вже згодом на нього нашарувалися інші — те, що ми називаємо «проводами зими», «зустріччю весни» чи «закликанням весни». У цьому можемо переконатись на прикладі обрядових дійств у весняному циклі, які не мають точно визначеної за сучасним календарем дати. Це, передусім, стосується неділі, яку називали М'ясопусною. Вона залежала від того, скільки тижнів м'ясниць -— пори зимових весіль — випадало того чи іншого року. Після неї наступав тиждень, за яким починався Великий піст, що тривав сім тижнів — аж до Великодня. На перший день цього тижня майже скрізь в Україні влаштовували «ніжкові», або «гижкові», заговіни (запусти), обов'язковою стравою яких мусив бути холодець із свинячих ніг.\nЗ наступного дня починався сирний тиждень, або Масляна. Кожен день цього тижня був заповнений різноманітними звичаями, які нині вже дещо призабулися. Вранці першого дня Масляни заміжні жінки збиралися або в чиїйсь хаті, або в корчмі. Одна з них виймала поліно і клала на стіл, інші жінки сповивали поліно, як ляльку. Це означало — народився «Колодій». Після доброго частування, залишивши «Колодія» в шинку, жінки ходили від хати до хати, де були неодружені парубки чи дівчата, і прив'язували їм або їхнім батькам «колодки». Це могла бути цурпалка, кольорова стрічка, хустина — своєрідне покарання за те, що не одружилися протягом недавніх м'ясниць. Ту відзнаку ніхто не смів з себе зняти, поки не дасть викупу — почастує горілкою в останній день Масляни або подарує писанку на Великдень. Дівчата також ходили чіпляти парубкам «колодку» — кольорову стрічку чи хустину на рукав. Парубки давали викуп грішми, які використовували для влаштування гостини на запусти («пущанє») в останню неділю перед Великим постом. Наступного дня жінки «Колодія» хрестили — знову обходили хати з неодруженою молоддю, щоб бува хто не відчепив «колодки».\nУ середу, справляючи з жартами і сміхом «Колодієві похрестини», гуртом обходили хати, де гостилися варениками з сиром і горілкою. У четвер — день «Колодієвої смерті» — жінки збиралися в гурти, забавлялись і частувались — щоб «телята водились» і «масло не гіркло». У п'ятницю жінки влаштовували «Колодієві похорони», а в суботу — «оплакували Колодія», хоча і в ці дні, як і в попередні, тривали веселі сільські гостини, головною стравою яких були вареники з сиром та сметаною. Недаремно казали: «Масляна, Масляна, яка ти мала: якби ж тебе — сім неділь, а посту — одна!».\nУ західних областях України таку гостину влаштовували лише в останню неділю перед Великим постом і називали Сиропусною. Ці гостини знали на Бойківщині, Гуцульщині, Холмщині, Поліссі. Робили їх здебільшого сусіди і родичі до спілки. Основна їжа запустів — вареники, сир, масло і яйця. Супроводжувалися вони танцями, оскільки вже з наступного дня — аж до Великодня — танцювати було гріхом. Особливо любили потанцювати заміжні жінки. Танцюючи, вони намагалися якнайвище підскакувати — аби льон та коноплі росли високими. На Гуцульщині кожен парубок прагнув узяти до танцю усіх присутніх дівчат, бо в нагороду від кожної отримував писанку на Великдень. До наступного дня був приурочений звичай «полокати зуби»: чоловіки після вільних днів Масляни і запустів у перший день посту вживали горілку — «полокали рот» від скоромних страв. Потім сім тижнів тривав Великий піст. У церковній інтерпретації він мав завжди велике значення як період спокути, покаяння в гріхах чи негідних людських вчинках. В українців він сприймався як один з найважливіших засобів духовного очищення і підготовки до величного свята всіх християн — Воскресіння Ісуса.\nКожен з цих семи тижнів мав свою назву і свої звичаї. Так, гуцули перший тиждень Великого посту називали Федоровицею, або Федоровим тижнем. Упродовж нього категорично заборонялося прясти чи виконувати інші традиційні жіночі роботи. При порушенні цього звичаю людині загрожувала небезпека, навіть смерть. Перший день Федорового тижня в Україні називали Жилавим понеділком, або Чистим, оскільки цього дня жодних страв не готували. їли лише тертий хрін з буряковим квасом та житні коржі — «жиляники». У деяких місцевостях старші намагались взагалі утримуватися від будь-якої їжі, окрім пісних страв на вечерю. За гуцульським повір'ям тільки ті матимуть достаток у господарстві, хто, пропостивши цілий день, найшвидше приготує вечерю у Федоровицю.\nРізними дійствами супроводжували у ці дні приготування великодніх страв, в тому числі випікання пасок, виготовлення писанок і крашанок — неодмінних атрибутів Великодня. Як на Різдво кутя, так на Великдень яйце було основним ритуальним продуктом. Ним розговлялися на Великдень, у Провідну неділю чи до Вознесіння. Писанками і крашанками обмінювалися при зустрічі. Вони ж були основним об'єктом великодніх ігор та розваг. З-поміж усіх українських земель найвищого мистецтва писанкарство досягло на Гуцульщині.\nНа Великдень раненько, з укладеними ще в суботу до кошиків припасами, поспішали до церкви. Після «благовісту» відбувалося урочисте посвячення пасок. Відтак усі ледь не бігли додому. Гуцули, наприклад, заходили і до стайні, де заклинали худобу, щоб вона так швидко і щедро давала молоко, як швидко господар повернувся додому з усім свяченим.\nУ передвеликодню ніч майже не спали, заборонялося спати і після урочистого сніданку. Вважалося, що хто засне у перший день Великодня, той проспить своє щастя, або хотітиме спати під час косовиці, або йому пшениця виляже в полі, гадаймо, хто спалював на Свят-вечір надворі Солому, тому краще мала вродити яра пшениця. А якщо спатиме на Великдень, то пшениця, навпаки, виляже. Між цими обидвома науками дотримання звичаю є прямий зв'язок: вшанування чи невшанування покійних предків. У першому випадку живих чекала нагорода — добрий урожай пшениці, у другому — навпаки, покарання.\nНайпоширенішими забавами у великодні дні були дівочі хороводи у супроводі весняних обрядових пісень. У різних місцевостях їх називали по-різному: в східних районах — веснянками, в Галичині — гаївками, ягілками, гагілками. Давніше починали їх співати від так званої Збірної неділі, чи Благовіщення. Виконання їх припадало на період Великого посту, коли заборонялося влаштовувати громадські ігрища. Тому й веснянкові танки, хороводи «пристосовувалися» до святкових великодніх днів. Переважна більшість веснянок і гаївок нагадували драматизовану гру, своєрідний театралізований хоровий діалог.\nНайбільш поширеними у веснянках вважалися весільні мотиви. Головний їх зміст — залицяння, сватання, щасливе чи нещасливе одруження, протиставлення милого нелюбові тощо. Донедавна на Західній Бойківщині участь у веснянкових хороводах брали і старші жінки. Зберігся давній термін, яким позначали це обрядове дійство: «кликати вородай». Зміст його упродовж віків загубився. Але в тих місцевостях, де і старші жінки на сільському майдані «кликали вородай», вважалося, що чим більше членів сільської громади це робили на Великдень, тим більшого врожаю того року можна сподіватися.\nДеякі дослідники українських звичаїв та обрядів трактували це дійство як акт магічного заклинання врожаю. Але, мабуть, це не так. Якщо взимку основним місцем зустрічі з покійними предками була святкова хата, то навесні чи влітку обрядове дійство переносилося на сільський майдан, де разом з живими веселилися з нагоди весняного розквіту природи і «гості здалеку». Погостювавши за великоднім столом, побавившись на сільському майдані, вони, як вірили наші предки, сприяли кращому ростові збіжжя, городини в полі, приплодові худоби та ін. Згадаймо, що душі покійних предків верталися на свята, у Живний четвер. Заборону багатьох видів робіт, наприклад, сівби льону і конопель у цей день, слід розглядати як акт вшанування «непростих гостей». Слід згадати і цілий ряд поминальних мотивів, які мають місце у Великодні свята. Майже повсюдними в Україні були «гробки». Залежно від місцевих традицій, у якийсь з великодніх днів організованою процесією після церковного богослужіння люди зі священиком на чолі йшли на цвинтар. Сім'ями розміщувались навколо могил своїх кревних. Після парастасу, панахиди на могилах справляли своєрідні трапези, розговлялися спільно зі своїми покійними родичами. По всій Україні на цвинтарях відбувалися такі спільні обіди, в яких брало участь і місцеве духовенство. Тут же залишали частини свячених страв чи великоднє яйце — для пташок. Наділяли крашанками і паскою калік та жебраків. У різних місцевостях поминання покійних влаштовували у Провідний понеділок (на Поділлі) та у Провідний вівторок. Практично весь цей тиждень був сповнений поминальних молитов. За важливістю, звичайно, на першому місці була Провідна неділя, або «Проводи». Вже сама її назва мала б означати, що народ проводжав Великодні свята.\nУ цей день, як і на Великдень, сідали до святкового столу, на якому обов'язковими були посвячені на Великдень страви, зокрема яйця і паска. Але цим ще не завершувався Весняний обрядовий цикл.\nПрямий зв'язок з Великоднем у народному календарі мали ще два важливі дні — Преполовеніє, або Рахманський Великдень, і Вознесіння, або Знесіння, чи Ушестя. Обидва ці дні, як і Великдень, мають рухомі дати. Преполовеніє завжди припадає на середу. Як і «Хрестці» під час Великого посту, воно розділяє на дві рівні частини період від Великодня до Трійці, чи Зелених свят.\nЗгідно з повір'ям, шкаралупу зі свячених яєць можна було викидати лишень на третій великодній день і не будь-куди, а в річку чи потік. На Преполовеніє шкаралупа мала доплисти до місця, де живуть якісь блаженні люди — рахмани. В дорозі шкаралупа ставала цілим яйцем. Рахмани ділилися ним і розговлялися на свій Великдень.\nЗвичаї, приурочені до цього дня, найповніше збереглися гуцулів. Цієї середи вони постили. Хоч і не йшли до церкви, є вдома нічого не робили, хіба що біля худоби. Коли сходила вечірня зоря, сідали до вечері. Ритуальною стравою ставало яйце. Батько кликав усіх до столу: «Ходіть, діти, будем си всі сим яйцем ділити нині». Одне-однісіньке варене яйце він ділив на частинки: на одну частинку більше, ніж було членів сім'ї.\nКожен отримував по частинці яйця, а найменший у хаті — й ту зайву частинку. Після цього шкаралупу від яйця всією сім'єю виносили з хати і викидали у найближчий потічок. Отже, і тут вода виступає як рубіж між живими і «блаженними рахманами». Якщо вогонь свідчить про урочисту зустріч з покійними предками, то вода — про проводи до їх сталого місця перебування. Таким чином, маємо ще одну дату, до якої приурочено поминальні мотиви весняного обрядового кола.\nЗнайомство з весняними звичаями та обрядами було б неповним, якщо не згадати про ще два важливі весняні свята, які завжди мають точно визначену дату. Перше з них — Благовіщення Пресвятої Богородиці (7 квітня). З цим дуже важливим церковним святом пов'язано чимало різноманітних звичаїв та обрядів. Згідно з народними повір'ями, на Благовіщення прокидається земля, яка до цього часу відпочивала. Після Божого благословення пробуджується природа. Ось чому до Благовіщення на городах не веснували. «По Благовіщенню не ворож, а хліб у землю полож, то Бог уродить», — казали в народі. Вранці повсюдно в церквах відбувалися великі богослужіння, під час яких святили проскури. їх використовували як ліки хворим, закопували у землю, щоб град не нищив посівів. Розтерту на порошок проскурку пасічники додавали до весняного підкорму бджолам, щоб добре роїлися. У Карпатах існувало повір'я, що на Благовіщення, як і на Введення, відьми мають більшу здатність зашкодити худобі — «відібрати молоко» . Щоб заздалегідь знешкодити підступні дії чередільниць, худобу обкурювали зіллям, мастили хрестики на чолі, хребті, вим'ї. Вдосвіта на Благовіщення худобу добре годували отавою, яка стояла на святвечірньому столі.\nУ центральних і східних районах України після церковного богослужіння дівчата біля церкви починали весняні хороводи. Недарма дослідники народного побуту з минулого століття писали: «...на саме Благовіщення дівчат цілком охоплює якесь поетичне натхнення, навіяне пробудженням весни...». Турботою про сімейний достаток, врожай нив, приплід худоби і здоров'я членів родини сповнений день святого Юрія (6 травня), якого вважали покровителем хліборобства і скотарства. За народним календарем, від Благовіщення до Юрія — найкращий період для весняних робіт. Вважалося, що в того господаря, котрий до Юрія не підготує грядок під капусту, хтось з родини помре. З-поміж усіх святих саме Юрію народні повір'я доручають «відкривати» небо, випускати росу, тепло, закосичувати квітами землю. Про це часто співається і в колядках, і у веснянках. Важливими компонентами юріївської обрядовості були ритуальні вогні й трапези. Правда, їхня збереженість у різних місцевостях України була не однаковою. У Карпатах важливу роль відігравали вогні.\nНа Юрія намагалися добре годувати худобу. Вранці дійним коровам давали дрібно посічені квіти, посипані сіллю, яка була на святвечірньому столі; давали лизати сіль, закопану на Благовіщення в мурашник. Якщо худоба до Юрія вже виходила на пашу, то на Юрія її виганяли на найкраще пасовище. В окремих місцях у цей день плели віночки із зілля і закладали коровам на роги. Замаювання худоби на Юрія пов'язане з повір'ям, начебто закосичену вінками худобу не чіпає потім жоден хижий звір. До дня Юрія в Карпатах виготовляли з перших удоїв овечий сир (будз), який разом з юріївськими калачиками посвячували в церкві, а потім роздавали бідним, «щоб вівці добре доїлися». У низинних районах на день Юрія перевагу надавали традиційним обходам полів та влаштуванням трапез «на житах». Під час трапез співали, пританцьовували, часом качались по ниві. Всі ці дійства виконувались начебто для того, щоб забезпечити врожайність полів, зберегти посіви від граду, бурі і т. ін. Качання на житніх посівах по юріївськіи росі пов'язували також із забезпеченням здоров'я.\nЗавершувався весняний обрядовий цикл важливим церковним святом — Вознесінням. Воно припадає на сороковий день після Христового Воскресіння, щорічно у четвер. У народі а ним закріпилися різні назви. На Поліссі та в деяких східних регіонах його називали Ушестям, в Карпатах — Знесінням. На Полтавщині спеціально до цього дня пекли паски і фарбували крашанки, як перед Великоднем. Гуцули цього дня натще їли\nзасушену свячену паску, розмочену в молоці. Крихти з великоднього столу разом зі свяченою сіллю згодовували худобі. У східних районах України на Ушестя пекли обрядове печиво —«драбинки». З ним дівчата на відданні влаштовували дівочу гостину. Набравши сметани, яєць, вони йшли у чиєсь жито. Розстеляли хустину, розставляли «драбинки», вмощувалися навколо них і співали пісень — здебільшого з весільними мотивами. У поліщуків Ушестя пов'язане з проводами весни. Це був останній день, коли молодь виконувала веснянки. Пізніше цих пісень вже не співали. Ще один цікавий і, очевидно, давній звичай зберігся у поліщуків. Згідно з ним існувала заборона мити ввечері посуд, особливо ложки від Великодня до Ушестя. Як відомо, мити ложки заборонялось після святвечірньої трапези. Адже ними вночі мали користуватися предки. На Поліссі ця заборона протяглася в часі на весь сорокаденний період. Звідси можна зробити висновок, що свято Вознесіння служило ще однією датою «проводів» і завершення весняного обрядового кола. Зимовий цикл мав чіткіше виражену двочастинну святкову структуру. Основні обрядові дійства «зустрічі» припадали на Свят-вечір, «проводів» — на Водохреща. У весняному циклі ці межі розмиті. У цьому й полягає основна відмінність між звичаями та обрядами згаданих циклів.\nОчевидно, весняний період, сповнений повсякденними хліборобськими турботами, легше надавався до християнізації. Спричинився до цього і узаконений церквою Великий піст, який наче перетяв навпіл давнє святкове коло наших пращурів. Зате й приніс нам те, що маємо сьогодні. На сім тижнів стримавши гульбощі широкої, очевидно, прадавньої, Масляни, він ще рельєфніше окреслив нам радість Христового Воскресіння, а з ним — весняного пробудження природи і очищення наших душ. І в цьому поєднанні ще дорожчими і ближчими для нас мають стати весняні свята — жива історія нашого народу.\nДо верби підійде - ба! -\nДо блакитного простору -\nЯк зовуть їх — угадай.\nХай ростуть, не буду рвати, —\n(Матеріал для вступної бесіди)\n(Олександр Олесь )\nТануть сніги, біжать струмочки, починає пробиватися перша травичка, розпукуються бруньки, з'являються тендітні квіти, чути спів пташок... Це настала Весна — найпрекрасніша пора року, оспівана поетами за свою первозданну красу.\nВесна приносить із собою не тільки довгоочікуване тепло, вона приносить радість і надію, надію на краще. Після невблаганних морозів та лютих завірюх, після снігів, які вкривають землю пуховою ковдрою, після зимової сплячки, у яку, здається, впадають не лише деякі види звірів, а вся природа, нарешті настає Весна — прекрасна царівна у зеленому вбранні та віночку ніжних квітів.\nМабуть, немає нікого мудрішого за матінку-природу, бо інакше як пояснити, що щороку одна пора змінюється іншою та незмінно настає найочікуваніша з них — Весна. Вона пробуджує у душах людей щирі та ніжні почуття, бо Весна настає не тільки в природі, а й у серцях тих, хто здатен відчувати красу та спроможний милуватися навколишньою красою, яка, і справді, може залишити байдужими тільки кам'яні серця.\nРазом із потеплінням повітря відбувається потепління у душі, і так само, як ламається крига на річці, ламається крига, яка сковує людські серця. Весна обіцяє змінити все на краще, вона пророкує настання нових — кращих часів, і навіть найзапекліші скептики та песимісти починають вірити у те, що негаразди та неприємності залишаться десь у минулому, що їх забере із собою Зима, яка вже минулася, а весна разом із пахощами квітів принесе пахощі надій.\nВесною всі намагаються вибратися «на природу» — в ліс або поближче до річки. Щоправда, більшість «веселих компаній» не дуже роззирається навкруги, а захоплюється, здебільшого, «напитками та наїдками», залишаючи після себе бруд і спотворюючи галявину, на якій вони збиралися.\nЛюди, які не вміють та не хочуть бачити красу навколишнього світу, втрачають багато (вони й самі не розуміють, наскільки багато), бо яке ж це щастя — вдихнути у лісі свіже, прозоре повітря, дослухатися до співу безлічі пташок, які ховаються у гіллі, дивитися на тендітні квіточки, які щільно вкривають прекрасною та різнобарвною ковдрою теплу землю. Хотілося б, щоб усі бачили та відчували красу природи та на питання Павла Тичини:\n«Ви чули ж бо: так липа шелестить,\nВи знаєте, як сплять гаї?»\nКожній людині можна було б сказати: «Та ви вже знаєте, як сплять гаї»...\n1.Весна: Хрестоматіядляпозакласногочитання/ Уклад.Г.Ю.Рогінська.- Харків: Ранок-НТ, 2003.-128 с.\n2.ВоропайО. Звичаїнашогонароду. Етнографічнийнарис.- К.: «Велес», 2005.- 528 с.\n3.Закувалазозуленька: Антологіяукр. нар. поет. творчості.-К.: Веселка, 1998.- 510 с.: іл.\n4.Натихіводи, наяснізорі: Красаприродивукр..літ.:Зб- К.: веселка, 2002.- 230 с.: іл.\n5.Порироку: зима, весна, літо, осінь/ упоряд. тапередм. Г. Кипи.- К.: Школа, 2003.- 239 с.\n6.СкуратівськийВ. Українськийрік:розповіді .- К.: Веселка, 1996.- 238 с.\n7.Українськітрадиціїізвичаї: Длядітейсередньогошкільноговіку .- Харків: Фоліо, 2007.- 318 с.\nКобеляцька Олена Анатоліївна\nЩо змінилося у школі?\nЩо я хотів би змінити у своєму класі/школі?\nБезпечний рух від школи додому.\nДень 4. Безпечний рух від школи додому.


Маленьке Ріо-де-Жанейро на Тернопільщині (фото)Тернопіль НАЖИВО! Маленьке Ріо-де-Жанейро на Тернопільщині (фото) | Тернопіль НАЖИВО!\n21:10 Червень 20, 2019 рік Видрукувати допис\nГоловна » Новини » Маленьке Ріо-де-Жанейро на Тернопільщині (фото)\nФігури Христа Спасителя, подібні до всесвітньо відомої статуї в Бразилії, почали встановлювати і на Тернопільщині.\nАвтором ідеї та фундатором виступив відомий в краї аграрій, знаний господар, засновник компанії «Агропродсервіс» Іван Чайківський.\n«З нагоди 20-ліття з часу заснування нашої компанії, ми робимо такий подарунок в містах та селах, де компанія обробляє землю. – сказав на урочистій посвяті фігурок Іван Адамович. – Це наша вдячність людям за довіру та Богові за можливість працювати».\nПерші дві статуї освятили в Козові та на повороті на Настасівську дорогу. Загалом до кінця року має бути встановлено ще 10 таких фігурок.\nНебувалі зміни, або для аеропорту Тернополя настане час “Х”? Цим категоріям людей держава допоможе здобути вищу освіту згідно нового проекту Те, що знайшов в автомобілі таксист, шокувало його Тернополян закликають інформувати про насилля у сімях\nРубрика Новини, Суспільство Мітки: настасів, новини тернополя, тернопіль


У Гавані почалися переговори Рауля Кастро з Бараком Обамою - портал новин LB.ua\nГоловна — Світ — 21 березня 2016, 17:57\nАмериканський лідер анонсував угоду між Гаваною і Google\nКубинський лідер Рауль Кастро і президент США Барак Обама проводять в понеділок переговори у Гавані у Палаці Революції.\nОбама і Кастро вже тричі зустрічалися раніше, однак нинішня зустріч має стати найзначнішою. Очікується, що американський лідер вимагатиме від свого кубинського колеги проведення економічних і демократичних реформ.\nПеред переговорами в палаці відбулася офіційна церемонія привітання Обами. Лідери обох країн потиснули один одному руки і обмінялися кількома репліками.\nРауль Кастро і Барак Обама в Гавані\nРаніше в понеділок президент США поклав вінок до пам'ятника національному герою Куби Хосе Марті.\nОбама прибув з історичним візитом на Кубу у неділю в другій половині дня за місцевим часом (у ніч на понеділок за київським часом). Він став першим за останні 88 років президентом США, який відвідав Кубу.\n"Одна з речей, які ми оголосимо, - це угода, згідно з якою Google почне налаштовувати широкосмуговий доступ і Wi-Fi на острові", - сказав президент США в інтерв'ю ABC News.\nЙого адміністрація сподівається, що зміни можуть також прийти на з'їзді Комуністичної партії наступного місяця, але сумнівається в тому, що будь-яке політичне відкриття буде зроблено.\nКастро, у свою чергу, заявляв, що Куба не відступить від ідей своєї 57-річної революції. У Гавані кажуть, що США мусять припинити економічну блокаду Куби і повернути військово-морську базу в Гуантанамо Кубі перш, ніж між країнами відновляться нормальні відносини.\nТемы: США, Куба, Google, переговори, Барак Обама, Рауль Кастро\n20 березня 2016, 10:59


Лікарі винайшли щеплення від ожиріння - dt.ua\nЛікарі винайшли щеплення від ожиріння\n9 липня 2012 в 17:47\nНауковці створили вакцину від ожиріння для мишей. Щеплення змушує імунну систему боротися з набиранням зайвої ваги. Лише за чотири дні після єдиної ін’єкції піддослідні гризуни скинули 10% маси тіла, повідомляє The Daily Mail.\nПротягом експерименту науковці годували мишей жирною їжею. Отже, є надія, що диво-щеплення діятиме й на людей, яким несила дотримуватися дієти.\nВакцина "дурить" імунну систему та змушує її виробляти антитіла проти гормону соматостатіну. Між тим саме він, взаємодіючи з іншими гормонами, відповідає за уповільнення метаболізму та збільшення ваги. Коли ж антитіла нейтралізують соматостатін, метаболізм прискорюється. На інші гормони вакцина ніяк не впливає.\nПотрібно ще чимало досліджень, препарат може з’явитися в ринку десь за 7-10 років. Читайте также:


До 80-річчя від дня народження Анатолія Паламаренка.\nДо 80-річчя від дня народження Анатолія Паламаренка\nП'ятниця, 12.07.2019 09:06 За матеріалами сайту ЦДКФФА України імені Г.С. Пшеничного та сайту Україна молода.\nНародного артиста Анатолія Паламаренка, Героя України, лауреата Шевченківської премії, 12 липня шанувальники вітають із 80-літтям. Народився він у містечку Макарові Київської області в родині колгоспників Єлизавети Оксентіївни та Нестора Тимофійовича. У родині підростало четверо дітей, найменшим був Анатолій.\nШлях у велике мистецтво для Анатолія Паламаренка розпочався ще зі школи. Учнем полюбляв читати вірші, гуморески і копіювати мову однокласників, учителів, знайомих. А після закінчення десятирічки юнак вирішив стати артистом. За Анатолія Паламаренка приймальна комісія Київського театрального інституту ім. І. Карпенка-Карого проголосувала одностайно.\nСтудентом найбільше полюбляв заняття зі сценічної мови. Після закінчення інституту Анатолій Паламаренко одержав призначення на роботу до Хмельницького обласного драматичного театру ім. Г. І. Петровського. Пропрацювавши один рік, повернувся до Києва. Велика любов до мистецтва художнього слова взяла гору над театром — артист звернувся до Київської (нині Національної) філармонії з проханням зарахувати його читцем.\nНа відео - дружня пародія на актора Миколу Яковченка.\nУ репертуарі Анатолія Паламаренка велика кількість класики української літератури: від "Фата Моргани" Михайла Коцюбинського і "Кайдашевої сім’ї" Івана Нечуя-Левицького до Шевченкового "Кобзаря".


Компактна сушарка для білизни у ванну кімнату - відмінне рішення для міських квартир\nПоява пральних машин-автоматів не позбавила домашніх господарок від процесу сушіння білизни. Знайти в невеликій квартирі придатне для цього місце не так вже й легко. Тому головні характеристики, якими повинна володіти зручна сушарка для білизни у ванну, це компактні габарити і місткість. Сучасні виробники постійно розробляють і випускають все нові моделі виробів для просушки. З їх допомогою можна знайти оптимальне рішення для конкретних побутових умов.\nПідлогова сушарка для білизни у ванну\nЗа конструктивними особливостями такі вироби поділяються на горизонтальні та вертикальні моделі. Однакові в плані місткості і за якістю виконання, вони відрізняються лише розташуванням струн і ярусів, а також механізмами розкладання. Горизонтальна сушарка своєю формою нагадує гладильну дошку. На ній зручно розміщувати штори, покривала тощо. Такі вироби можуть мати одну площину або мати кілька ярусів. Вертикальна модель набагато компактніша і займає менше місця. Втім, це єдина її перевага перед горизонтальною сушаркою. За своїм зовнішнім виглядом вона схожа на багатоярусну полицю, а розміщувати на ній речі великих розмірів не надто зручно.\nСтельова сушарка для білизни у ванну\nЦе найкращий варіант для маленьких кімнат. За допомогою подібних виробів економиться простір, оскільки кріпляться вони до стелі. Використання таких моделей досить зручно. По-перше, чим вище розташована білизна, тим швидше вона висохне. По-друге, завдяки своїй рухомій конструкції така сушарка може опускатися і підніматися, коли це необхідно. Крім того, стельова конструкція здатна вмістити набагато більше речей, ніж підлогова або настінна.\nНастінна сушарка білизни інерційна\nЦя модель також економить простір у ванній кімнаті. Вона розташована на стіні під стелею. Завдяки спеціальному механізму випрана білизна може підніматися і опускатися після сушіння. При бажанні виріб можна зняти зі стіни і перемістити в інше приміщення. Єдиний недолік - така сушарка не призначена для розміщення великих важких речей. Часто цей варіант розглядають як доповнення до підлогової моделі.\nКонсольна сушарка для білизни у ванну\nЦя модель являє собою металеву гармошку і найчастіше служить для розміщення рушників та іншого банного приладдя. Виріб розсувається в довжину до 1,2 метра. Найкраще встановлювати таку сушарку біля радіаторів опалення.\nСушилка для білизни електрична\nЦей компактний виріб дуже зручний у використанні завдяки системі конвекції. Випрані речі обдаються потоком гарячого повітря і швидко висихають. Подібну модель можна встановити навіть у найменших приміщеннях. Залежно від конструктивних особливостей таку сушарку можна монтувати на стелю або стіну. Необхідно заздалегідь передбачити системи кріплень, які повинні витримувати велику вагу.\nВсі види сушарок для білизни виготовлені з металу. Однак при виборі даних виробів слід уважно поставитися до матеріалу, з якого вони виконані. Конструкції з алюмінію швидко окислюються і залишають на свіжовистиранній білизні плями. Емальовані вироби набагато практичніші, проте варто врахувати, що з часом емаль може зруйнуватися. Найкраще вибирати моделі з хромованого металу або нержавійки.