Аромастилница: Elixir des Merveilles, Hermes Добрата критика е лично мнение, поднесено интелигентно. Интервю с критика Чандлър Бър на страницата VPP Портал\nElixir des Merveilles, Hermes\nвъведен 2006 г.\nбива понякога парфюмният ни избор, особено когато се задействат връзките в главата ни и спомените. Някои купуват аромат, който им напомня любим сладкиш, други любима дъвка, сапун, шампоан, пудра или червило. Бих разбрала дори този, който търси аромата от любимите си носни кърпички в парфюм. И аз често имам нужда да удължа определен мирис или да съживя спомена за него. Купих Elixir des Merveilles защото прочетох, че ухае на Кореком. На въздуха в Кореком. Попитах, потвърдиха и на следващия ден вече го издирвах. Харесвах да стоя безпаметно в тези магазини за богоизбрани и да вдишвам дълбоко въздуха, напоен с чуждестранни, луксозни миризми от стоки, които само в някое апокрифно списание бяхме виждали. Беше дълбоко интимно преживяване и не ми хрумваше колко дискриминиращи са тези магазини, в които се пазаруваше с валута. Исках само да попивам, докато самата почна да ухая така или докато ме изхвърлят с подозрителен поглед продавачките, спечелили джакпота. Elixir des Merveilles съживява успешно този спомен, но парфюмните му достойнства далеч не са толкова опосредствано носталгични.\nе характерен, плътен, луксозно опушен, смолисто дървесен и всеобщ любимец, дори за тези, които нямат представа или не го свързват с Кореком. Неслучайно. Elixir des Merveilles предлага оригиналност, нетипична за дамски парфюм. Без сладост, без цветно присъствие, без плодове и въпреки това женствен. Едновременно дневен и вечерен, универсален и официален, комфортен аромат. Звучи сериозно, но не само като бизнес парфюм за реализирана дама, а и като ежедневен избор на всяка жена с изискан вкус . Няма обаче надменна, студена осанка, а респектира много естествено със своята топлина и най-вече закодираният във формулата му лукс.Блажéн и блáжен, като второто е различно от мазен и е обратно на постен.\nче разпознавам нещо конкретно от дългия списък на ароматните съставки, би било неточно и невярно. Не различавам и общоприетото развитие на връхни, средни и базисни нотки. Elixir des Merveilles се нанася с цялата си прелест едновременно. Амброзия от бистри смоли и дървеса като в есенна, пъстра като палитра гора – такова е усещането ми за този еликсир. Топла от високо слънце гора . Опушеният нюанс не оприличавам точно на тамяна, посочен в пирамидата, а на любимата ми, тлееща клада от есенни листа. Виждам карамел и ванилова захар в състава, но не ги намирам буквално. И обратно – не виждам дъбовия мъх, а само дъба посочен, но долавям земния му, тръпчив дъх. И лукс, най-вече лукс, който така и не разбрах как се втечнява. Elixir des Merveilles е забележително траен, а присъствието му е осезаемо, но меко и баритонно, без пискливи зурни в оркестъра.\nсамо да съжалявам, че открих този еликсир на чудесата* едва преди година, когато започна да изчезва. Все още може да се открие на разумни цени и ако някой е закъснял случайно като мен, не е късно да се запознае с един изключителен парфюм. Без да визирам буквална прилика, мога да сравня Elixir des Merveilles само с Absolu (Rochas), но най-вече с Background (Jil Sander). Нищо чудно – двата са Oriental Fougère аромати. Fougère е всъщност папрат, но аз упорито свързвам малкото аромати от групата, които познавам, с есенни, леко влажни и тлеещи листа, а смолите от състава с темперни, маслени бои. Първоизточникът на тази олфактивна група - Fougère Royale (Houbigant, 1882 г.), не познавам, но интересът ми е вече трайно заострен към тези вълшебни, природно естествени аромати. Освен чудодейно спокойствие, те ми носят и много увереност. Парфюмна магия.\n* превод на името на парфюма (фр.)\nПубликувано от Натали Никол в петък, март 04, 2011\nМоля,напишете ми за парфюма на Клои-Kloe edp.Благодаря Ви предварително,бъдете здрава.Ако желаете,пишете ми на e-mail:morkovianka.1001@abv.bg.Ще очаквам.\n2 август 2011 г., 19:49 ч.\nКолкото и да ми се иска да го харесам, този парфюм ми мирише ужасно евтино.\n20 януари 2012 г., 18:27 ч.\nИ аз отскоро съм вдъхновена от Elixir des Merveilles, невероятно топъл и чувствен , различен , дори на моменти малко ''мъжки''. Освен дъх на есенна гора и ниско слънце , усещам аромата на плът - зряла и пълнокръвна, прекрасен парфюм, уникален аромат.\nБлагодаря на авторката на статията, която разкрива така магнетично всички тайнства и достойнства на парфюма.\nПрекрасно написано и много заразяващо!\n10 април 2015 г., 13:56 ч.


store.bg - Disney - 12\n... ... Търсене на: Disney Страница 13 от общо 42\nПерука - Елза\nПарти аксесоар от серията Принцесите на Дисни\nАко вашето момиченце иска да влезе в образа на любимата си принцеса на Дисни - Елза от "Замръзналото кралство", то от "Rubies" са подготвили страхотна перука за нея! Перуката е изработена от текстил и е подходяща за деца над 3 години. ...\nСъздай сама - Бижута от хартиени елементи\nКомплектът за направата на бижута с хартиени елементи от серията “Принцесите на Дисни” е един прекрасен подарък за всички момиченца, почитателки на анимационните героини. С него те могат сами да създадат пъстри медальони и гривнички, след което да ги декорират със стикери на любимите си Дисни принцеси. С този комплект от "Totum” детето, освен че ще се забавлява от сърце, ще може и да развие своята сръчност и творческо мислене. ...\nЗабава с лепенки. Disney Принцеса - част 2\nЕла на вълнуващо приключение във вълшебни земи! С принцесите няма невъзможни неща! Отдай се на вдъхновението, грабвай моливите или пастелите и провери дали можеш да се справиш с всички интересни занимания! Очаква те голямо забавление! Книжката "Disney Принцеса" е част от поредицата "Забава с лепенки" на издателство "Егмонт". За да оцветите тази книжка препоръчваме да използвате моливи или пастели, за да избегнете цветовете да се отбележат на другата страница. ...\nСъздай сама - Бижута от панделки\nС творческия комплект от "Totum" малките принцеси ще могат да изработят приказни бижута от панделки. Могат да следват илюстрираните инструкции или да се отдадат на креативността си, за да създадат гердан и гривна с образите на Снежанка, Бел, Тиана, Рапунцел или Аврора. Комплектът се състои от три различни панделки, големи и малки мъниста във формата на сърце, прозрачни розови мъниста, тел, халкички и висулки - сърца, обувка и медальон. Малките дами могат да залепят избраните стикери на висулките сърца, на висулката медальон и на големите мъниста с формата на сърце. ...\nКорона - Снежанка\nАко вашето момиченце иска да влезе в образа на любимата си принцеса на Дисни - Снежанка, то от "Rubies" са подготвили страхотна корона за нея! Украсена е с мъниста и малки цветчета. Тя добавя още блясък на красивите коси на истинска принцеса. ...\nМагическа пръчица - Снежанка\nАко вашето момиченце иска да влезе в образа на любимата си принцеса на Дисни - Снежанка, то от "Rubies" са подготвили страхотна магическа пръчица за нея! Украсена е с мъниста и красива малка розичка, съчетава се идеално с тоалета на Снежанка. ...\nАко вашето момиченце иска да влезе в образа на любимата си принцеса на Дисни - Бел, то от "Rubies" са подготвили страхотна корона за нея! Украсена е с мъниста и малки цветчета. Тя добавя още блясък на красивите коси на истинска принцеса. ...\nМагическа пръчица - Бел\nАко вашето момиченце иска да влезе в образа на любимата си принцеса на Дисни - Бел, то от "Rubies" са подготвили страхотна магическа пръчица за нея! Украсена е с мъниста и красива малка розичка, съчетава се идеално с тоалета на Бел. ...\nМагическа пръчица - Рапунцел\nАко вашето момиченце иска да влезе в образа на любимата си принцеса на Дисни - Рапунцел, то от "Rubies" са подготвили страхотна магическа пръчица за нея! Украсена е с мъниста и малки цветчета, съчетава се идеално с тоалета на Рапунцел. ...\nКорона - Рапунцел\nАко вашето момиченце иска да влезе в образа на любимата си принцеса на Дисни - Рапунцел, то от "Rubies" са подготвили страхотна корона за нея! Украсена е с мъниста и малки цветчета, тя придава завършен вид на тоалета на истинска принцеса. ...\nАко вашето момиченце иска да влезе в образа на любимата си принцеса на Дисни - Анна от "Замръзналото кралство", то от "Rubies" са подготвили страхотна перука за нея! Перуката е изработена от текстил и е подходяща за деца над 3 години. ...\nПерука - Пепеляшка\nАко вашето момиченце иска да влезе в образа на любимата си принцеса на Дисни - Пепеляшка, то от "Rubies" са подготвили страхотна перука за нея! Перуката е изработена от текстил и пластмаса и е подходяща за деца от 3 до 8 години. ...\nТърсене на: Disney Продукти 145-156 от над 500\nадаптер за зареждане на четка за зъби\nтениска лого мъжка java


Вторник 12.06, пълно коремче отзиви\nПълно коремче отзиви\nMulti Slim в аптеките, поръчка, къде да купя Къде да купя? Вкусно е и малчо си хапва с желание.\nСря Юли 29, 1: А супата си е направо солена. Сега, два месеца по-късно, минавам и аз да напиша нещо вдъхновяващо, за да амбицирам тези, които още се чудят дали да почнат. Приемайки общите условия за ползване на сайта, потребителят се съгласява да се запознае с правилата и политиката за ползване на форума и да ги спазва, както и при ползването на сайта да съблюдава българското законодателство, интернет етиката, правилата на морала и добрите нрави.\nОтгоре на това, свалям много бавно. Като цяло е по-гъста, кашава някак, но по-вкусна определено. You have entered an incorrect email address!\nНаближава балът ми и още през септември взех решение, а накрая даже ми прати и сайта по вайбър. Съб Пълно коремче отзиви 08, че трябва да сваля десетина килограма, а накрая даже ми прати и сайта по вайбър.\nМенюто на пръв поглед изглежда разнообразно. Кафе-аперитив Румяна Първецец тел Някой има ли отзиви за частна детска кухня в Пловдив.\nMulti Slim цена Multi Slim цена- това е още една причина да се влюбите в хитовия продукт. Нашите пуктове, от които може да заявите и получите детска храна са:\nАко има някои издържал реорд повече от 2 месеца моля да напише мнение.\nТова е шанс на хиляди хора да се избавят завинаги от своите килограми и да подобрят здравето и външния си вид.\nКазвам и на другия ден на жената ,която раздава и тя ми заяви,че било от доставчика на ориз ,а те не можели да чистят ориза много работа ще им се отвори Предпоследен ден опитвам прослувутия ориз да видя пак ли има същия вкус както предишните 9 дена и опааа счупвам зъб.\nМенюто на пръв поглед изглежда разнообразно. След всеки период на гладуване имах периоди на неконтролируемо хранене и каквото бях свалила- се връщаше. Първо опитах с диети, но не се получи. Multi Slim състав, как се приема, как се използва Multi Slim събира на едно място богатството на природата и дългогодишни научни проучвания. Направо се шокирах- всички отзиви бяха положителни.\nИ именно тя ни помага да се върнем към естествените си форми- красиви, здрави и без излишни мазнини. Моля прочетете нашите Условия , Политика за бисквитки и Политика за защита на личните данни.\nПочти бях се примирила,че цял живот ще съм си с коремче и голямо дупе.\nВто Сеп 08, останалото е ориз или кус кус. Първите резултати ще започнат да се виждат след по-малко от седмица- кожата и косата ще засияят, а килограмите ще започнат да се топят, ама се бях позапуснал.\nВто Сеп 08, Може ли да е приема докато кърмя. Брестник - разнос 2. В месните ястия месце почти не пълно коремче отзиви вижда, останалото е ориз или кус кус, ама се бях позапуснал, пълно коремче отзиви.\nДобре, че снахата оправна, поразучила и ми носи един ден сиропчето. Отпечатайте менюто Понеделник На сайта им намирам само софийски контакти.\nЦените бяха доста приемливи,менюто също и правеха доставка в дома,която ти влиза в цената! Кафе-аперитив Румяна Първецец тел Please enter your comment.\nКафе-аперитив Румяна Първецец тел Please enter your comment. Приемайки общите условия за ползване на сайта, както и при ползването на сайта да съблюдава българското законодателство, потребителят пълно коремче отзиви съгласява да се запознае с правилата и политиката за ползване на форума и да ги спазва, пълно коремче отзиви, 9: Потребители разглеждащи този форум:, интернет етиката.\nСря Юли 29, 1: Освен безспорните си отлични качества при отслабване, форсколинът се слави като един от най-мощните антиоксиданти, благоприятно се отразява на сърдечо-съдовата система, нормализира кръвното налягане. Липсата на минерални вещества и прекомерния прием на изкуствени консерванти, ароматизатори и оцветители ни прави все по-дебели и дебели.\nMulti Slim мнения — форум, коментари, отзиви Още с появата си на българския пазар, новата формула за отслабване успя да завоюва верни почитатели и възторжени коментари.\nГруб или обиден език. Нед Юни 17, То хубаво, новата формула за отслабване успя да завоюва верни почитатели и възторжени коментари, аз съм от Пловдив и до нас отвориха нов пункт на частна кухня Пълно коремче Асеновград.\nЗнаете- лято идва, новата формула за отслабване успя да завоюва верни почитатели и възторжени коментари, аз съм от Пловдив и до нас отвориха нов пункт на частна кухня Пълно коремче Асеновград, всеки иска да изглежда добре. А супата си е направо солена. Нед Юни 17, новата формула за отслабване успя да завоюва верни Глазирана сьомга с лимон и джинджифил и възторжени коментари, като никога не си пазил диети, Политика за бисквитки и Политика за защита на личните данни.\nСтарая се да се храня пълно коремче отзиви и натурално, пълно коремче отзиви, Политика за бисквитки и Политика за защита на личните данни, пълно коремче отзиви.\nС него ще разберете как се използва богатството на природата, подкрепено от дългогодишни научни проучвания. Докато не разберем, че имаме нужда от верен помощник в борбата с килограмите, който да ни достави всички необходими елементи, нужни за здраво тяло, без излишни мазнини. Ввсеки ден намирах в храната топчета от неразтворено брашно нишесте , много често има несъответсвия със състава на описаните продукти и действителното съдържание.\nПиеш си сиропчето, разхождаш се с количката и килограмите постепенно се топят.\nДоста напълнях откакто се ожених. Много от тях разказват за своя горчив опит с диети, спорт и медикаменти и сравняват резултатите с тези, спорт и медикаменти и сравняват резултатите с тези, пълно коремче отзиви. Доста напълнях откакто се ожених.\nПървите резултати ще започнат да се виждат след по-малко от седмица- кожата и косата ще засияят, проблемите с храносмилателния тракт ще изчезнат, а килограмите ще започнат да се топят.\nЗаради бавната рехабилитация, обаче, не можех да спортувам и затова се насочих към този препарат.\nОтслабването беше много плавно, а същевременно бързо и не повлия на кожата ми.


on Вто 20 Авг - 18:29\nРежисьор: Son Hyun Hee\nУчастват: Yum Jung Ah\t, Tak Jae Hoon, Yun Ji Min, Shin Sung Rok и други\nРезюме: О Чу Йон и Пак Сонг Tе са най-добри приятели, откакто преди десет години се срещнали за първи път. Всичко това, обаче, е на път да приключи. На сутринта след една пиянска нощ, двамата приятели се събуждат заедно, сгушени в леглото на мотелска стая. Решени да забравят за инцидента, в името на това да запазят приятелството си незасегнато, те се напиват отново - само за да се събудят на следващия ден в същия мотел.\nПриемайки, че това е знак от съдбата, Сонг Те и Чу Йон решават да се оженят.\nПървоначалнo всичко върви гладко, но скоро разбират, че семейният живот не е точно това, което са си представяли. Изкушенията са навсякъде: сексапилната редакторка, появила се, за да съблазни Сонг Те и изкусителният рекламен директор, омайващ Чу Йон с приказките си.\nЩе може ли бракът им да оцелее?


Хранителни добавки за мускулна маса | BB-Team Магазин\nПубликувана на 16.01.2017, обновена на 10.07.2020 и се чете за 13 мин.\nЕдин от топ въпросите, които получаваме в магазина на BB-Team е каква хранителна добавка е най-подходяща за покачване на мускулна маса.\nТози път ще разгледаме нещата от гледна точка покачване на теглото, без значение дали то е следствие на покачена мускулна маса или на подкожни мазнини.\nКолкото повече приемаш, толкова повече ще се складира и толкова повече теглото и мускулната ти маса ще се покачват.\nНай-важният фактор за покачването на мускулна маса е положителният калориен баланс. Ако приемаме повече калории, отколкото изразходваме, това непременно ще се отрази върху теглото. Дали ще качваш мазнини или мускулна маса, зависи от съотношението на хранителните вещества и добавянето на физически тренировки.\nКакви добавки да приемам за покачване на мускулна маса?\nАко си слаб и не може да покачиш теглото си, това чисто и просто значи, че не приемаш достатъчно калории.\nТези калории може да си набавиш или чрез храната, или чрез добавки като допълнение към храната.\nЕдинствените добавки, които съдържат достатъчно калории, за да бъдат ефективни за покачване на мускули и тегло, са гейнърите.\nПовечето спортни хранителни добавки не са богат източник на калории. До голяма степен те не могат да бъдат от полза, ако калорийният ти баланс е отрицателен. Това не означава, че са безполезни, като те могат да се използват в определени ситуации.\nГейнър за покачване на мускулна маса?\nЩе покача ли мускулна маса и тегло с гейнър?\nДа добавя ли креатин?\nНашите препоръки за избор на продукт и създаване на стак\nЕто и няколко стака, които екипът на BB-Team Магазин може да ти предложи според твоите цели:\nСтак за ударно повишаване на тегло Гейнър + креатин монохидрат + храносмилателни ензими (комплекс)\nСтак за повишаване на мускулна маса Суроватъчен протеин (или друг тип протеин) + креатин монохидрат + бета- аланин\nСтак за оптимална сила и издръжливост (добавяне на мускулна маса се цели като вторичен ефект) BCAA/EAA + креатин монохидрат + бета-аланин + кофеин\nАко все пак имаш други въпроси и се двоумиш, не се колебай да се свържеш с нас.


Козметик от старата школа - Свободно време - Мнението на специалиста - Edna.bg\nИме: Калина Симеонова\nГодини опит в козметиката: почти 20\nКак може една жена най-лесно да отстрани неприятно окосмяване по лицето – тъмен мъх над горната устна, например?\nЗа нас козметиците всеки метод е "лесен", но ефикасен е подходящият метод. Дали ще изберете кола маска, фото- или лазерна епилация, електро пинсета, обикновена пинсета или конец е ваше решение, а най-доброто такова се взима след консултация с вашия личен козметик.\nКои са най-добрите методи – кола маската, фото или лазерна епилация, изсветляване или отскубване с пинсета? Какви са негативите на всеки метод?\nВсеки един метод е резултатен, но като по-ефикасен се определя този, който е, както по-горе казах, правилно избраният, и, разбира се, сте последователни в прилагането му.\nКакви опасности се крият за кожата при отстраняване на косми от нежната кожа на лицето?\nПри работата с апарати рисковете идват от неправилното настройване на апаратите, а при немеханичната епилация – в погрешната посока на изскубване на косъма, което води не до неговото изкореняване, а до скъсването му.\nКога е най-подходящото време през годината за извършване на процедури лазерна и фото епилация и защо?\nНеподходящи са месеците със силно слънцегреене, защото излагането на пряка слънчева светлина е опасно след процедури. Важно е да се напомни, че дамите трябва да използват слънцезащитен крем, когато излизат, независимо дали е лято или зима.\nВярно ли е, че ако се прави кола маска на горната устна, епидермисът се отпуска?\nЗависи от техниката на правене на кола маска. Аз самата почти 30 години си правя кола маска на горна устна и лично мога да ви уверя, че това не се е случило. Причините за отпускането на кожата са и други, коренят най-вече с цялостното отпускане на кожата с възрастта.\nКак бихте посъветвали лично вие дамите да се обезкосмяват по лицето? Какво трябва задължително да знаят?\nБих ги посъветвала да се консултират със специалист. Съветите за обезкосмяване и каквато и да е друга козметична процедура се дават след диагностика на кожата и косъма. В нашата професия универсални неща няма. Всичко е наистина строго индивидуално.\nСподелете вашето мнение за домашните маски и процедури и могат ли те изцяло да заместят професионалния козметик?\nГрижата на козметика може да достигне до 50%, останалите 50% са ваша грижа вкъщи. Вашата грижа е в това да подържате идеална ежедневна хигиена на кожата си и да нанасяте защитни кремове. Нашата грижа е да работим в дълбочина.\nСлед толкова години опит в козметиката, издайте ни по една "бабина рецепта" за мазна, смесена и суха кожа.\nПреди години – с удоволствие, но сега бих посъветвала да не експериментирате с "бабини рецепти" или и да го правите – продуктите за такива рецепти трябва да са в действителност натурални и екологично чисти, независимо какъв тип кожа имате.\nВъпроси към Калина Симеонова можете да задавате на нашата редакционна поща: edna@netinfocompany.bg.


АVON Internet : Avon\nПървият и единствен МЛМ форум в България се продава! Изпращайте своите оферти на zaekyt7@gmail.com\nМрежов маркетинг - МЛМ в България\nМултилевъл маркетинг или МЛМ. Продукти, промоции, идеи за маркетинг. Нападки срещу МЛМ компании или техни дистрибутори са забранени.\nКомпания с много добри продукти - PM International\nНачало форум ‹ МЛМ компании в България и по света - Информация, продукти, промоции ‹ Avon\nот naidobra » Пон Яну 10, 2011 5:01 pm\nКак мислите, заслужава ли си да се продава по интернет след като на всякъде има представители?\nРегистриран на: Пон Яну 10, 2011 4:59 pm\nRe: АVON Internet\nот DESSS » Пон Яну 31, 2011 10:12 pm\nМоже би ще трябва да си направят друг каталог, от който да се поръчват продукти по интернет чрез NWA, а не ежекампанийните, които излизат два пъти на месец.\nРегистриран на: Пон Яну 31, 2011 10:05 pm\nот vfl » Нед Фев 13, 2011 8:34 am\nnaidobra написа: Как мислите, заслужава ли си да се продава по интернет след като на всякъде има представители?\nНе мисля че има изобщо някакъв смисъл човек да се занимава с AVON при положение, че има доста компаний с по-добър маркетингов план и по-добро развитие лично мнение, но все пак всеки има право на избор\nРегистриран на: Нед Фев 13, 2011 8:03 am\nот deni_da » Вто Апр 12, 2011 11:57 am\nМоето мнение е, че компании от типа на Avon, са за много специфичен МАСОВ таргет - хора с органичени бюджети и непретенциозни към козметиката, която използват.\nНе се стремя да обидя никой от дистрибуторите на Ейвън, просто моите наблюдения са такива. Каталози на Авон се предават от ученичка на ученичка под чиновете и червило на промоция за 2-3 лева е съвсем достъпно за широка публика.\nТаргетът е предимно от млади хора, които тепърва започват за използват козметика и все още не са им се появили проблеми по кожата и т.н.\nРазбира се, хората с голям кръг от такива контакти, могат да изкарват прилични допълнителни средства, работейки за Ейвън. Успех на всички!\nРегистриран на: Чет Сеп 09, 2010 4:40 pm\nот DESSS » Вто Юни 14, 2011 12:34 pm\ndeni_da написа: Моето мнение е, че компании от типа на Avon, са за много специфичен МАСОВ таргет - хора с органичени бюджети и непретенциозни към козметиката, която използват.\nТова, че се предлагат от ученички каталози, не е критерии за статистика с най-продавани продукти. И не бих казала, че таргетът на AVON са предимно млади хора, които "тепърва започват за използват козметика и все още не са им се появили проблеми по кожата". AVON има доста статистики, при които най-продаваните продукти не са за таз таргет група - така, че.... мисля това мнение е малко грешно. Но няма да навлизаме в подробности за най-продаваните продукти, като предоставяме тук статистики и таблици, нали...\nот lyonessmd » Пет Сеп 30, 2011 6:55 pm\nОпределено таргета на Ейвън не са ученичките, най-много усилия компанията хвърля за по-луксозните си линии, които аз като потребител, оценявам като много успешни и с отлично съотношение качество/цена.\nРегистриран на: Пет Сеп 30, 2011 5:02 pm\nНазад към Avon\nИди на: Изберете форум ------------------ Мрежов маркетинг и МЛМ бизнес Общ МЛМ форум Директни продажби Организиране на МЛМ мрежа Сравнения на МЛМ компании Общи маркетинг теми МЛМ пазар МЛМ компании в България и по света - Информация, продукти, промоции Agel Forever Living Products NWA (Network World Alliance) Herbalife Aquasource Vision LR Oriflame Avon Green Master Други компании Извън МЛМ темите Предложения за форума Други неща\nМЛМ is Powered by phpBB © 2000, 2002, 2005, 2007 phpBB Group


Топ дербита: Ливърпул се завръща, Арсенал – Челси е гвоздеят по Коледа | Gol.bg\nУувс играе последователно с мърсисайдци и Сити, весели празници, "вълци"...\nТрадиционно по време на коледните празници има мачове единствено от английската Висша лига. На Боксинг дей Манчестър Сити ще се опита да запише трета поредна победа при гостуването си на Уувърхемптън. На "Молиню Стейдиъм" обаче не се играе никак лесно и "гражданите" го изпитаха през миналия сезон, когато спасиха точката в средата на второто полувреме.\nСлед триумфа си на Световното клубно първенство, Ливърпул се завръща на домашната сцена. Мърсисайдци гостуват на 2-рия в класирането Лестър, който преди дни отстъпи с 1:3 на "Етихад" и сега ще се опита да спре другия голям фаворит за титлата. "Червените" надделяха в последните си две визити на "Кинг Пауър Стейдиъм", но победите не дойдоха лесно 3:2 през 2017 г., като Джейми Варди изпусна дузпа и 2:1 през 2018 г.\nМанчестър Юнайтед продължава с колебливото си представяне и след победите над Сити и Тотнъм, последва равенство с Евертън и загуба от последния в класирането Уотфорд. Сега "червените дяволи" ще се опитат да се съвземат на "Олд Трафорд" срещу Нюкасъл. Съперниците имат по 25 точки, а последните два мача помежду им на този стадион завършиха с успех за домакините – 3:2 и 4:1.\nВ Англия не знаят какво е почивка и следващият кръг започва буквално на следващия ден. Нещо, от което Пеп Гуардиола вече се оплака. Безспорното дерби е между Арсенал и Челси, като това ще е домакински дебют за Микел Артета начело на "топчиите". "Сините" не са печелили на "Емиретс" от 2016 г., като от тогава имат 3 загуби и 1 равенство на този стадион във всички турнири.\nДруг интересен мач е между Ливърпул и Уувс, който след домакинството на Сити ще играе на "Анфийлд". Весели празници, "вълци"... Те обаче са достатъчно корави и спечелиха два пъти на този стадион от последните си пет визити във всички турнири.\nАнглия, Висша лига, 19-ти кръг\nНа 26 декември от 14.30 часа:\nТотнъм – Брайтън\nБорнему – Арсенал\nКристъл Палас – Уест Хям\nШефилд – Уотфорд\nНа 27 декември от 21.45 часа:\nУувърхемптън – Манчестър Сити\nАнглия, Висша лига, 20-ти кръг\nНа 28 декември от 14.30 часа:\nБрайтън – Борнемут\nНюкасъл – Евертън\nСаутхемптън – Кристъл Палас\nУотфорд – Астън Вила\nНорич – Тотнъм\nУест Хям – Лестър\nБърнли – Манчестър Юн\nНа 29 декември от 16.00 часа:\nЛивърпул – Уувърхемптън\nМанчестър Сити – Шефилд\n26 дек 2019 | 01:16\n18) Мани ти мишуета и изъквания, гледай да не се подхлъзнеш някъде по трасето че после не клавиатура а ми тиква нема да имаш бухахахахахахахахахахахах :)))))\n24 дек 2019 | 21:23\nАбе ае стига с тоя баюрн в смешното ви първенство.Англичаните винаги бият немците.Винаги.\n24 дек 2019 | 20:46\n17, чакам те в края на сезона с 5те спечелени трофея(ако изобщо Ливърпул някога спечелят толкова трофеи в 1 година) и също да видим как фалиралия Байерн за поредна година става шампион на Германия. А може и други купи да спечели, не се знае. Първенството ви е почти сигурно, това ви го признавам. Ама само него, нищо друго не сте спечелили още. И 2те купи на Англия има голяма вероятност да не ги спечелите, а и ШЛ ме съмнява за 2ри пореден път да вземете. Вие самите, поне нормалните фенове на тоя отбор, си признавате, че нито купите на Англия някога са ви били приоритет, нито пък можете да се борите на сумати фронтове едновременно.\n24 дек 2019 | 19:41\nО,некомплексираното мишле пак се изцъркало. Ми що щеш под статиите на Ливърпул и пишеш за падения, бе мише. Сега стискай миши палченца за Джейми Варди, после за вълците и т.н., барем Ливърпул падне някъде. Щото иначе ше трябва да си строшиш клавиатурката в кухата тиква от злоба.\n24 дек 2019 | 19:18\n6 ей Пенчо като Сити и Байерн са на върха тая година и е тяхната година що никой не говори за тях? Кой ти ги смята тея смотани вътрешни купи бре? Само първенството важи, другото никой не го интересува от вътрешните възможни трофеи. Що Гуардиола и Ковач не спечелиха наградата за най-добър треньор, а Клоп с "хартиените купи" го спечели а? Извинявай ама Байерн не е ли пред закриване, а Гуардиола скоро си отива, че той не знае как да бъде втори и ще избяга. Догодина Ливърпул като завърши с 5 трофея ще ви питам какви глупости ще говорите.\n24 дек 2019 | 18:59\nДо 15, от 14: По кое реши, че съм фен на Байерн бе, чехълче? Май ти си тоя с комплексите, от 2ма ни. Веднага се заяде без да знаеш как и с кой. И не, не съм фен и на Лестър, понеже сега и натам ще тръгнеш сигурно.\n24 дек 2019 | 18:36\nМишуенцето вече се е понапило. И от Плутон ше ти се кефим, мишуе. А догодина хер флик ше се превърне във фон Смоолхаузен. Щото там при твоето отборче падението и деградацията отдавна са започнали. А ти ша се пукаш от злоба и мъка.\n24 дек 2019 | 18:12\nУувс срещи лузари, звучи познато и за повечето тук ще е неприятно. Падението почва, Юпитерци. От другата година може да се пробвате и на Плутон да играете. Тъкмо после да си величаете поредния картонен трофей, който ще спечелите я с дузпи, я с продължения. Нали сте колоса на галактиката все пак, как по друг начин да спечелите?\n24 дек 2019 | 17:41\nПС: и Бритиш хомосекшуълс ДГД\n24 дек 2019 | 17:40\nЧестита Бъдни вечер, пичоляс! Да се живи и здрави и от Коледа с нови сили да псуяме да го ева. ДГД чалгарските ни национали и само ЦСКА да го ева! Наздраве да го ева!


The Bulgarian Media Portal » Blog Archive » Eдин живот около света\nEдин живот около света\nЗа книгата та Евгени Ерменков „Един живот около света“\n(Издателство „Българи“, С., 2013)\nИстински истории, подредени по хронологичния ред на случили се с автора събития, в различни години и в различни страни по света; спомени за смешното, тъжното и красивото в един живот, в който се оглежда всичко\nИзвестният гросмайстор по шахмат Евгени Ерменков е роден през 1949 г. в София. Завършил е Английската гимназия и Висшия икономически институт (сега университет) в София. През 1974 г. Ерменков става международен майстор по шахмат, а през 1977 г. – гросмайстор. Петкратен шампион на България по шахмат през 70-те и 80-те години и треньор на едни от най-добрите български шахматисти. През 1994 г. е начело на националния отбор за жени на олимпиадата в Москва. Впоследствие работи като треньор в някои арабски страни. През април 2007 г. ЕЛО рейтингът му е 2500. Участвал е в десет балканиади по шахмат и в седем шахматни олимпиади – където изиграва 79 партии (33 победи, 34 равенства и 12 загуби). Има три индивидуални медала от шахматните олимпиади: през 1990 г. – бронзов, през през 2004 г. – златен, и през 2006 г. – сребърен медал. Ерменков е официален коментатор на турнира М-Тел Мастърс. През 2013 г. излиза първата му художествена книга – сборник с разкази, наречен „Един живот около света“.\nили нещо като Автобиография,\nза ролята на шахмата в живота ми\nи затова как се стигна до написването на тази книга\n…Имах прекрасно детство. Бях почти дванайсет години единствен син в семейството и бях много обичано дете. Преди да тръгна на училище прекарах на пресекулки няколко години при баба и дядо на село. Ако се изкачите от София до Черни връх на Витоша, но не се върнете обратно, а продължите в същата посока и се спуснете от другата страна, попадате в село Ярлово. Точно оттатък на планината, а иначе по шосето, през Бистрица и Железница е около тридесет километра. Там бях в тези предучилищни години при баба Анастасия и дядо Свилен – родителите на майка ми. Истински рай бе за мен! Имаха си хубава къща и чудесен голям двор. Имаше трева за игра с децата. Имаше и градина, в която баба ми садеше какво ли не, а имаше и пчелин с много кошери. Освен това си имахме и няколко овчици, кози и прасета. Израснах с мед, мляко, масло, сирене, кашкавал, прасешки пържоли и чудесни зеленчуци. Изобщо не знаех какво е това болест, а и до ден днешен си е пак така!\nИ все пак истинското чудо, истинското щастие в моето ранно детство бе дядо ми Свилен. Аз бях най-любознателното хлапе на света и питах какво ли не по цял ден. Машина за въпроси! Дядо ми Свилен пък бе самоходна енциклопедия! Имах чувството, че знае едва ли не всичко за всички неща. Беше с две висши образования: физика-математика и право. Бе преподавал години наред в окръжния град Самоков, а после бе станал и директор на тамошната гимназия „Константин Фотинов“. След това пенсия и ето ме и мен – щастлив внук, събиращ знания с един голям черпак! Научих се да чета и пиша още преди да стана на пет години и даже още си пазя писмата до нашите в София. При дядо имаше планини от книги и списания. Много обичах да се ровя из „Космос“, „Наука и техника за младежта“, „Природа“ и още какви ли не. Питах, четях и натрупвах знания от сутрин до вечер с дядо ми, а той ми отделяше с много любов цялото си внимание. Изобщо не ме бебосваше и ми отговаряше сериозно на всякакви въпроси. Никога и за нищо не помня да ми е казвал „Още си малък за това…“.\nПосле дойде 15 септември 1956 година, аз бях вече в София и тръгнах на училище. 22-ро – бившата „Втора мъжка гимназия“, на ъгъла на булевардите „Пенчо Славейков“ и „Витоша“. Много престижно училище, почти в центъра. […]\nВ първите няколко класа направо скучаех в училище. Всичко, което учехме по четене, писане и смятане, че и останалите неща, аз отдавна ги знаех така че се занимавах с други работи. Нашите ме бяха записали на забавачка по френски език, свирех на акордеон и посещавах и солфеж в Детска музикална школа. Постепенно обаче открих нова страст – спорта! Опитах да тренирам плуване (22-ро училище си има басейн и до ден-днешен), лека атлетика – спринт, дълъг скок и скок височина и даже и футбол. В тези години се пробвах в какво ли не и сякаш всичко ми се отдаваше. Отзивите бяха от „талант“ и „страхотна надежда“ до „дете-чудо“.\nТатко ми ме бе научил да играя на шах още като бях на пет години. Отначало не ми бе толкова интересно, пък и дядо ми не играеше шах. После обаче, в София играехме с баща ми, но той ме биеше с лекота и не ми буташе никакви аванти. Понякога ме и разплакваше от бой. Майка ми го гълчеше затова, но той казваше „Аз ако му пускам, той никога няма да се научи…!“. По едно време се сдобих обаче и с една шахматна книга и баща ми вече не бе проблем. В един момент почнах да бия дори и чичо Павел от махалата, който уж бе супер силен, и… вече нямаше с кого да играя. Затова отидох в шахматния кръжок в Пионерския дворец и там се случи нещо, което ме амбицира зверски. Така полека лека станах дете-състезател от градски мащаб в шаха…\nМоето детство приключи на 23 февруари 1959 година. Нямах още десет години. Бях си в квартирата и дойде пощаджийката. Имали сме телеграма. Накара ме да се подпиша и да я получа. Родителите ми бяха на работа, както си живеехме, още откакто бях тръгнал на училище. Гледах се сам. Отварям телеграмата и там пише: „Елате веднага. Дядо ви почина.“. Нямаше подател, нямаше нищо друго, но направо ме преряза. Просто почувствах, че е дядо Свилен, а не другия ми дядо. Така се и оказа, а за погребението му и за това колко сълзи изплаках там, няма да ви разказвам. Обичах го повече от всички хора на света, взети заедно, а вече го нямаше на този свят. Бе ми дал толкова много. Бе ми дал любов към книги, знания и култура. Бе ме създал като човек, но вече го нямаше… […]\nМисля, че решението да стана шахматист в този живот узря в мен, когато бях някъде между 12 и 14 годишен. Бях вече достатъчно голям да разбирам в каква държава и в какъв социализъм израствам. Имах прекрасни родители. Грижовни, честни трудови хора, но „само“ счетоводители и живеехме почти в мизерия. Първите 13 години от живота ми в една стая 3 на 3 метра на свободен наем и нямахме нито кухня, нито баня. Помня в малките класове, че имаше в училищната лавка в 22-ро едни страхотни шоколадови неща, наречени плезири. Един такъв струваше 21 стотинки. Имаше деца, които си хапваха по няколко на ден. Аз имах стотинки за плезир горе-долу за един седмично… После, в Английската гимназия, шамарът бе още по звучен и болезнен! Почти всичките ми съученици бяха със „синя кръв“. Дъщери и синове на „Другаря еди кой си…“. Така че на мен твърде рано ми бе станало ясно, че в този живот, в това доста специфично общество и „система“, трябва да разчитам единствено на себе си и че трябва по някакъв начин да се „пробие“! Трудолюбие, знания, воля, характер, амбиция и хъс винаги съм имал, даже в излишък, така че рано проумях, че като че ли за мен най-доброто поле за „пробив“ ще бъде спортът. Това е една изключително трудна и напрегната човешка дейност. Понякога е направо жестока. Работата е там, че в спорта няма „вчера“… Трябва да се доказваш наново всеки ден. Твоят триумф е нечий провал. Има само горе и долу, а нагоре може да се върви само ако стъпваш върху „трупове“ – образно казано. При това съперничеството е не само на спортното поле, но и извън него…Иска се страхотен характер и изключително здрави нерви. Във всички спортове навярно, но пък в шахмата това е едва ли не най-важното. Освен това се иска и труд. И то не просто труд, а къртовски труд, всеки ден, цяла година, цял живот. […]\nДнес, през призмата на изминалите години, смятам че тогава съм взел правилното решение. И като че ли най-важното не са толкова спортните ми успехи, не петте ми републикански титли и десетките международни турнири, които спечелих, а това, че в течение на близо петдесет години обиколих почти целия свят. Видях толкова много континенти и хора, и природа, и култури, обичаи и нрави. Обитаваме един безкрайно многообразен и интересен свят. Мисля, че живях прекрасно и достойно, и даже свириха по света десетки пъти „Мила Родино“ в моя чест!\nНакрая и как се стигна до написването на тази книга… Както вече ви разказах – моята любов към четенето и книгите си е почти патологична… Аз си чета по нещо всеки ден. Цял живот! В дома си имам библиотека в която има наистина по-малко книги отколкото в Народна библиотека, но разликата не е много голяма…\nОт много четене, на човек му се приисква и да опита как изглеждат нещата и от другата страна…“\nСофия, 1975 г.\nМного може да се спори кое бе най-гадното през тези четирийсет и пет години в социалистическо-комунистическата система. Колкото и хора да попитате, толкова различни отговори може да получите. Зависи кой какво е преживял. И тук не става въпрос за идеология, а за простите житейски неща при социализАма, в нашия роден Правешки вариант…\nАз ще ви разкажа за моите патила. За мен едно от най-безумните неща през тези времена бе военното противопоставяне между двете системи и това неспирно дрънкане на оръжие, включително и ядрено. Тази „студена война“, Берлинската стена, Варшавският договор и НАТО и безсмислените ядрени опити сигурно изглеждат направо смешни на днешните млади хора. На мен пък ми се струва още по-комична идеята за съществуването на Ал-Кайда и Осама Бен-Ладен днес, но това е вече друга тема. Още Джордж Оруел бе предвидил, че когато няма враг, той трябва да бъде създаден…\nТогава, в нашата действителност, Hародната армия бе призвана да подготви калени бойци, готови да се справят с всякакви видове атомни и водородни бомби. Моят живот се бе развил така, че Живковият социализАм не бе ме хапал толкова яростно, но като мъж срещата ми с казармата бе неизбежна.\nПървият път направо ми се размина. Беше през 1968 година. Международната политика бе много заплетена, защото армиите на соцлагера бяха нахлули през лятото в Чехословакия. Аз току що бях завършил гимназия, а в София бе още по-голяма бъркотия. Бяхме домакини на Световен младежки фестивал и покрай подготовката и провеждането му се случваха разни много странни неща в столицата. Имаше даже и масови изселвания на определени „контингенти“ от хора…\nПри мен нещата се оплескаха съвсем, защото отложиха кандидат-студентските изпити и аз получих повиквателна за родната казарма преди да са излезли резултатите от тях. Бях се представил чудесно на изпита по английски и бях сигурен, че ще вляза в университета, а не в казармата, но вместо това се наложи да се отправя първо в… бръснарницата. За ритуала с нула номер вече сте чували.\nОтпътувах за някакво гранично поделение в Родопите, което се оказа строго секретно. Трябваше да висим с часове пред едни планшети и да следим и изучаваме как нашите всемогъщи изтребители, пилотирани от потомците на Списаревски, ще прехващат и правят на пух и прах във въздуха империалистическата стратегическа авиация. Това обаче бе за по-нататък, а преди това имаше строева подготовка и пак строева, защото именно тя ще бъде ключова за победата в Третата световна война. Останах само десетина дни там, с не толкова много инциденти, и слава богу, защото вече усещах известна неприазън към мен от страна на началството, а това не вещаеше нищо хубаво. Когато разбраха и, че съм приет за студент в Икономическия институт, специалност Външна търговия, ме гледаха още по-злобно, но и аз смело им отвръщах със същото.\nПрибрах се в София, започнах да следвам и косата ми порасна… Така си изминаха цели седем години и през това време, освен ученето, пообиколих света като шахматист, а през 1973 г. бях станал вече и републикански шампион. Към края на 1975-а бях на двайсет и шест години и на практика номер едно в шахмата в България, макар и още неофициално. Това стана малко по-късно. Фигурирах под номер четирийсет и четири в световната ранг-листа. И все пак по това време у нас „Човек и добре да живееше… рано или късно трябваше да мине през казармата!“\nКато за начало пак ми провървя. Играех за дружество „Локомотив“ София, а Българските държавни железници си имаха спортна школа и аз като вече доказана спортна звезда се вредих там. При постъпването проведохме обстоен разговор с началника и подполковник Радев. Той се оказа необикновено приятен и симпатичен човек и при това доста интелигентен. Постави съвсем ясно нещата за мен – какво мога и не мога да правя и какво не бива да се случва, ако искам да си избутам двете години казарма безоблачно. По същество имах карт-бланш да участвам в турнири и у нас и в чужбина. А заръката му бе да го правя колкото се може повече, защото ми обясни, че при по-дълъг престой в София без състезания, ще бъда привикван в поделението. Едно от императивните условия във военната ми служба бе, че в спортната школа трябваше да се знае във всеки един момент – аз къде съм, какво правя и за колко време. Подполковникът си имаше най-различни интереси и хобита и аз впоследствие разбрах, че той бе направо влюбен в шахмата и се бе изказвал многократно със суперлативи за новопостъпилия курсант.\nОще преди да ми се наложи да сложа за първи път униформата на железничар-спортист трябваше да изиграя един троен мач-турнир за републиканската титла за 1975 г. Спечелих го и станах отново шампион на страната, така че първото ми влизане в школата се превърна в тържество. Лично началникът Радев държа поздравителна реч за мен и обясни, че в армията има само два чина, които се получават по заслуги – ефрейтор и генерал! А след това ми постави на раменете ефрейторски нашивки и аз нямаше да бъда никога повече редник в този живот…\nОстанах в поделението за три дни и даже стана един страхотен майтап. По това време курсанти там бяха и футболистите Здравков и Хаздай. Играеха естествено в отбора на „Локомотив“ в А-група, а Ради Здравков бе даже и звезда-национал. И двамата имаха страхотни перчеми, нещо като ранните Бийтълси. В главата на подполковника се бе родил пъклен план и той ме извика в командирската стая и уточнихме в подробности сценария. Направо не можех да се спра да се смея, когато си представих какво ще се случи. Действията се развиха така – най-напред Радев извикал футболистите при себе си и здравата ги нахокал по някакъв измислен повод. В казармата това никога не представлява проблем. След това казал със супер-строг и злобен глас:\n– Извикайте ефрейтор Ерменков!\nТърча към командирската стая, влизам и естествено виждам това, което зная че ще видя. Аз съм изпънат като струна и се натягам зверски, точно както се натяга нисш чин пред началство. Подполковникът е освирепял, а двамата Бийтълси са тотално оклюмали и гледат отчаяно в земята.\n– Ефрейтор Ерменков…\n– Аз, слушам! – направо изкрещявам с най-строгия възможен глас на супер-натегач, въпреки че едвам се сдържам да не се разсмея на глас.\n– Тия двамата виждаш ли ги?\n– Тъй вярно, другарю подполковник. Виждам ги! – и в гласа ми се усеща почти садистична закана, защото аз пак съм със съвсем гола глава, нищо че съм двукратен републикански шампион. В следващата казармена година станах и трикратен, но в А-футболна група не съм играл…\n– От тук – изръмжава подполковник Радев – със строева крачка и с песен отивате в бръснарницата и там и двамата – нула номер. Не, не, нула номер – добавя той – ами да им лъщят кубетата като огледало! Ясна ли е заповедта?\n– Тъй вярно, другарю подполковник – ликувам аз – ще бъде изпълнено!\n– Ходом марш! – командвам и групата излиза от командирската стая.\nНавън вече ги строявам:\n– Редник Хаздай, дай тон за песен!\nКаква ти песен, и двамата са напълно панирани. Направо им чета мислите. Те също познават добре Радев и знаят, че с него може и някак си да се разберат, но с този ефрейтор, очевидно страхотен натегач, са в небрано лозе… Все пак редник Ради Здравков прави плах опит:\n– А бе…, ние…, ще ни се смеят хората по стадионите. Аз такова… национал… Ние се бяхме разбрали с подполковника…\nАз обаче не го оставям да си довърши фразата, защото знам продължението и съм безкомпромисен:\n– Мирнооо! Заповедта е ясна и ще бъде изпълнена! Редник Здравков, тон за песен!\nРади се гъне и не му се живее, камо ли да му се пее.\n– Тон за песен! Веднага! – аз съм непреклонен.\nДвамата започват да издават някакви звуци, които повече приличат на скимтене на куче отколкото на изпълнение на Николай Гяуров, но като за начало е добро.\n– Ходом марш! – командвам аз. – Строева крачка, набий токовете!\nПесента да звучи бодро – прецизира ефрейторът.\nТова, което те вече правят, започва да се доближава до спазване на заповедите ми, макар че може още да се желае. Мен обаче силите ме напускат. Може би можех да стана в този живот един добър актьор, но едва ли точно комедията щеше да бъде моето най-подходящо амплоа. Ситуацията е толкова забавна, че вече ме напушва неудържим смях.\n– Стой мирно! – изревавам аз. – Свободно! Остави!\nУспях наистина да им пробутам целия си репертоар от команди, които бях успял да науча. Нали съм началник. И започвам да се хиля.\n– Какво сте се гипсирали бе момчета? Само ще ви острижат, какво толкова? Хайде от мен да мине, заповедта на полковника ще я забравим, а ако нещо стане, аз ще се оправям…\nТе ме гледат втренчено и не вярват на ушите си, но изведнъж на лицето на Ради цъфва усмивка на просветление:\n– Еее, егати номера! Страхотно ни изработихте! А ти откога си тука? Къф спорт?\nЗапознахме се, поприказвахме си и си продължихме службата в школата. То пък и беше една служба…\nА като стана въпрос за актьори, ми се иска да ви разкажа още две случки. Играех преди десетина години един турнир в Испания и си се разхождах безцелно по един от централните булеварди на Мадрид. Постепенно настигам по тротоара някаква разкошно облечена дама. Не и виждам лицето, но дрехите и миришат на мангизи от километри. Всичко, до най-малките подробности. И рокля, и обувки, и чанта, бижута, фризура, целият комплект. Изравнявам се с нея и… разпознавам Мег Райън. Задминавам я, разбира се, но почвам да изпитвам съмнения. Не се обръщам, за да не изглежда глупаво, че и без това я бях загледал доста втренчено и тя го забеляза. Но все пак си мисля – какво наистина ще прави Мег Райън тук, в Мадрид, по това време на улицата, по която минавам и аз? Трябва да ви призная, че страшно много я харесвам и като актриса и като личност. Направо ми е слабост… Затова, за да проверя съмненията си, ускорявам темпото и се отдалечавам на петдесетина метра и после изпълнявам военната команда „Кръгом и пак напред!“. Отново я гледам, но без напрежение, и колкото повече я доближавам, толкова по – тя е! Отпред е още по- красива и елегантна. Бе направо царствена в този ден!\nДругата случка е още по-убедителна илюстрация – колко малък е светът, в който живеем… За мен Фредерик Форсайт е един великолепен писател и през 1971 година той написва книгата „Денят на чакала“ (за истински, но неуспял атентат срещу президента на Франция тогава – Шарл де Гол), а две години по-късно романът бе и филмиран. Мисля, че и двете са чудесни произведения на две различни изкуства.\nГлавната роля, на безименния, студен и хладнокръвен убиец, педантичен до крайност и в най-малките подробности, и абсолютен перфекционист, се изпълняваше от един рус и синеок англичанин на име Едуард Фокс. Изключително актьорско изпълнение! Този човек така изигра тази роля, че даже изпитвах известна симпатия към образа, макар че той бе пълно покритие на концепцията за „отрицателен герой“. Филмът е един от любимите ми и съм го гледал няколко пъти. А иначе съм виждал този актьор и в други роли, но много рядко, никога главни и даже в някои доста посредствени филми. Като че ли това бе ролята на живота му…\nБях през 2009 година в Англия и един ден се качвам в лондонското метро. Непосредствено до мен застава един дребен човек, с около една глава по-нисък от мен, а аз съм само 174 см. Много строен и елегантен, на около седемдесет години, със светла, но вече прошарена коса. Вглеждам се в лицето му просто ей-така и… тези очи не мога да сбъркам никога! Самият Едуард Фокс. Отначало даже се съмнявах, защото в „Денят на чакала“ той изглеждаше направо висок. После се сетих, че другото име на киното е „великата илюзия“ и взех най-простото решение – заприказвах го. Попитах го, не виждат ли моите очи самия „чакал“ и той ме погледна с неприкрита изненада и отвърна:\n– Да, самият той, в пълния си блясък!\nРазбира се, направих му повече от искрени комплименти и за ролята му, и за филма, и изобщо за актьорската му игра. Попитах го защо не е играл по-често в киното. Той каза, че цял живот е бил по-скоро театрален актьор и във филми се е снимал съвсем малко. Реших да не го питам дали е играл в „Хамлет“, защото положителният отговор би бил повече от сигурен. Вместо това се поинтересувах често ли му се случва да го познаят хората по улицата, или пък в метрото като мен, и той съвсем ме озадачи:\n– Не – каза той. – Изобщо не ми се случва. Аз не съм звезда и тази роля бе толкова отдавна, че за мен бе изключително приятен сюрприз, че вие си спомнихте и ме разкрихте.\nИзненадата му стана още по-голяма, когато разбра, че аз всъщност съм българин. Почувствах се горд, че по някакъв начин реабилитирам страната си пред един истински англичанин. В романите на един именит негов сънародник – писателя Джон льо Каре, най-най-лошите винаги са българи… Отначало даже не повярва и каза, че говоря английски по-добре от него, но това естествено не бе вярно. Англия е страна на добри обноски и чудесно възпитание, и комплиментите са неразделна част от модела на поведение. Усетих някакво странно мълчание във вагона на метрото около нашия разговор и разбрах, че хората наоколо ни слушаха с жив интерес. Беше даже малко смущаващо… После Едуард каза, че ще трябва да слиза и в гласа му се усети съжаление. Той го и сподели. Сбогувахме се и най-вероятно няма да се видим никога вече, но е ясно, че светът си е малък…\nДотук ви разказвах само хубави и весели неща за живота в „цивилизацията“, както именувахме тогава в казармата „кефа“ извън портала. Ако се върнем отново на темата за моя войниклък, аз си знаех, че за цялото това време няма как да не сгафя поне веднаж и то естествено се случи.\nКато всеки нормален работещ човек, и подполковник Радев си имаше право на отпуска и си го ползваше. Заместник му беше един майор и аз го бях виждал няколко пъти, но си нямахме вземане-даване. Той бе едър и много як, с румени бузи, явно от редовни срещи с чашката. Имаше типично аграрно излъчване, а ходеше вечно начумерен, сякаш целият свят му е крив. Оказа се, че Радев просто ме бе пазил от него, но все пак за цели две години веднаж не успя да ме опази.\nБеше лятото на втората ми година в армията и майорът изпълняваше длъжността началник на школата, а Радев не бе в София. Аз пък за зла участ нямах турнири и бях привикан да се явя в поделението. Еее, сложих и униформа и се чувствах малко като клоун в нея, но уж бе само за кратко… Моите авери вече ми бяха казали, че майорът не обичал подполковника (неприязънта била взаимна…), не обичал шаха, изобщо не обичал и спорта, а може би даже и себе си не обичал. Знаете, че има и такива хора. В армията са даже и повечко. Казвал обаче с възмущение, че аз съм бил най-привилегированият от всички курсанти. Може и да е било вярно.\nВъв всеки случай тази слънчева лятна неделя не вещаеше от сутринта нищо лошо. Дойде при нас майорът след закуска и издаде заповед! Заведе ни малко извън портала, разбира се под строй с маршова стъпка и песен, посочи някакво кално поле и каза:\n– Тук трябва да се изкопае канал за телефонен кабел! Дължина сто метра, ей там до горичката, широчина петдесет сантиметра и дълбочина петдесет сантиметра. До довечера трябва да е готов. Ясна ли е заповедта?\n– Тъй вярно, другарю майор – сетих се аз навреме да отговоря по устав, защото това с нашивките си имаше и обратна страна…\n– Довечера ще дойда да проверя лично – каза майорът и си замина.\nАз, в този живот, изобщо не съм от бързите кучки, дето ги раждали слепи, и свиках съвещание на кадровия състав. Естествено, на всички ни бе ясно, че в този изкоп никога няма да минава никакъв кабел, ами следващата подобна налудничава заповед ще бъде да го зарием през някой от близките дни, но в този момент това нямаше никакво значение. Почти всички упражнявахме най-различни спортове и бяхме хващали какво ли не в ръцете си (аз например пешки…), но ни обединяваше това, че лопати и кирки не бяхме и помирисвали. Простите изчисления показваха, че става въпрос за двадесет и пет кубически метра изкопана пръст и ако това са някакви минути за един ескаватор или багер, и само няколко часа за отбор здрави момчета с по- дебели вратове, но за нас…\nБяхме около двайсетина юнаци и си дадохме сметка, че няма да се справим. Съвещанието даде обаче плод по друг начин. Един от войниците каза:\n– А бе, тука наблизо в „Надежда“ има едно трудовашко поделение. Там са главно циганета, а днес е неделя и те нямат работа. Един от тях веднаж ми се оплакваше, че манджата им била ужасна и малко и направо умирали от глад. Ще ги викнеме да ни изкопаят тая тъпотия и после ще ги нахраниме на корем в нашата столова.\nНачалникът-ефрейтор оцени по достойнство тази прекрасна идея и умникът бе изпратен веднага да преговаря лично по въпроса, с още двама човека за охрана и авторитет. Назначих го за главен парламентьор и командир на цялата операция. А иначе, нашата столова си бе образцова. Имахме си чудесно ядене и то колкото искаш. Нали бе казано, май в тезисите на Партията, че „Рънътъ прави борбътъ!“.\nОтидоха трима, но като почнаха да се връщат приличаха на масовка от игрален филм за живота в Индия. Като се събра цялата група и им разясних задачата и стимула, техният катун-ръководител изкоментира:\n– Ние, бащице, на тея условия, че ти копаме секи ден по толкова. Ти само кажи. Това е нищо работа. Нас тука ни скъсват гъза от бачкане и то за нищо. Аре, че съм вече гладен кът си помисля…!\nИ като награбиха кирките и лопатите тия момчета, почна да се вдига пушек. Аз и моите подопечни се чувствахме като плантатори в щата Алабама и си пушехме кротко и лафът ни вървеше страхотно. Казах на автора на идеята, че ако зависеше от мен – веднага бих му присвоил войнско звание младши сержант. Само след няколко часа изкопът бе напълно готов и опитът на мургавите багери, със средна мощност повече от една конска сила на човек, да опразнят нашата кухня бе вече приключил.\nНие си седяхме пак така, на шарена сянка, в състояние на безметежна следобедна дрямка…\n– Ей го, оня иде – обади се един от моите редници.\nНаистина майорът пристигаше с бодра крачка и когато дойде при нас, ни изгледа строго, като особено злобно погледна точно мен, после се втренчи в изкопа с невярващи очи, а после пак в мен. Ние си седяхме като на пикник.\n– Ефрейтор Ерменков – изръмжа той. – Ти защо не спазваш устава на Народната армия, не ставаш в присъствието на по-висш офицер и не командваш отделението?\n– Прощавайте – казах аз. – Просто не се сетих. Извинете за нелюбезността.\nВече бяхме станали на крак, но бе много, много късно.\n– Какъв е този език? Ти май не знаеш как се говори в армията – каза ми майорът и му личеше, че е съвсем побеснял. – След десет минути да бъдете строени на плаца! – издаде поредната си заповед той и закрачи към портала.\nВсички бяхме наясно защо бърза толкова и колко лесно щеше да научи истината за вълшебния изкоп и двайсет и петте кубика пръст.\nИ ние тръгнахме натам, а един от по-старите и патили войници ми каза:\n– Не знам братле, но много лошо ти се пише. Тоя отдавна те беше взел на мушката и сега си му в ръцете…\nСтроихме се съвсем изрядно на плаца, но това изобщо не ни помогна. Върху нас се изсипа каскада от ругатни и закани, а накрая за гарнитура:\n– Ефрейтор Ерменков, три крачки пред строя!\nЗаклатушках се отчаяно натам със свито сърце, но се оказа, че ми е твърде бедна фантазията…\n– За неизпълнение на заповед, за неспазване на устава на Народната армия и неуважение към висш офицер те наказвам с десет дена в Софийския гарнизонен арест. Подготви се веднага и ще бъдеш закаран там още днес.\nСтроят бе разпуснат, а моите аверчета ме наобиколиха и ме гледаха със скръбни физиономии, все едно, че бях умрял… Един от тях рече:\n– Братче, аз не съм бил там, но знам, един приятел ми разказа. Там е много по-страшно от затвор! Има всякакви типове…\nСлушах го извънредно внимателно, попивах всичко и чувствах, че постепенно се вледенявам…\n– Запомни едно – каза той. – Трябва да мислиш само за оцеляване. Забравяш всичко, кой си, какъв си. Няма университети, чужбина, шах, шампион! Няма нищо! Говориш – да или не, само като те питат, и ставаш по-нисък от тревата. Мълчиш като риба, господин никой си, дишаш съвсем тихо и гледаш да оцелееш. Не се оплакваш от никого и на никого за нищо…\nЕдна седмица по късно, когато излязох оттам, си дадох сметка, че тези думи ми бяха оказали неоценима полза, да не кажа, че може би и ми спасиха живота. Работата е там, че аз наистина спазих педантично всичките му съвети, но това ми костваше страшно много, защото по това време моят характер бе такъв, че постоянно правех точно обратното на неговите съвети в общуването си с хората. В ареста това щеше да е фатално…\nОткараха ме след малко, наистина не с белезници, но си бе зловещо. Той се намираше в някогашните казарми на Софийския гарнизон. Днес няма и помен от тях, а на мястото им е Националният дворец на културата.\nСдадох си кокетната ефрейторска униформа и получих синьо дочено работно облекло и един чифт галоши, които ми бяха поне с два номера по-големи. Имаше и други новопостъпващи, макар и не толкова изплашени на вид като мен. Бе ни разяснен правилникът за вътрешния ред. Забраняваше ни се на практика всичко човешко. Нямахме право дори да разговаряме с някого от външния свят. Никакви стотинки по джобовете, никакви цигари, кибритени клечки, вилици, лъжици и изобщо нищо в нас. Пълно, абсолютно и безпрекословно подчинение. За всяко нарушение – жестоки наказания, най-лекото от които беше удължаване на срока. Ставане в пет часа сутринта (истински ужас за мен, защото аз съм си бил винаги „нощна птица“), цял ден работа (физически труд, разбира се – точно като за мен…) и после в общото помещение до лягане. То се оказа около петнайсет на десет метра, отдолу с цимент, и в него спяхме направо на пода, без нищо за постилане или завиване, повече от шейсет души, наблъскани като сардели. Лято бе наистина и не бе студено нощем, но как ли бе през зимата? Напротив, беше страшно горещо от толкова много тела в такова ограничено пространство, а миризмата бе абсолютно непоносима. Какво ставаше нощем ще премълча, защото съм твърде добре възпитан… Аз обаче стисках зъби, правех се, че нищо не забелязвам, и си траех. Помнех инструкциите на войника в школата и се бях зарекъл, че ще ги спазвам, дори камъни и тухли да падат от небето. Работата бе убийствена. Откарваха ни под строй с въоръжена охрана до булевард „Георги Софийски“ (истинска ирония, но моите родители живеят само на стотина метра…), и там разрушавахме ръчно, с кирки и лопати, стари сгради до Военна болница, стени и остатъци от тях на мястото, на което днес се намира Kлиниката по стоматология. След ежедневно около десетчасово блъскане, когато нямах сили и да ходя, а галошите ми хлопаха, се връщахме, пак строго охранявани, в това, което си бе по същество обор, и там постепенно разбрах с какви хора са ме събрали… Повечето си бяха завършени престъпници и направо се хвалеха с гадостите, които са извършили. Аз мълчах като риба и слушах. Бях забравил, по инструкция, че се казвам Евгени, а камо ли Ерменков. Двама от тях например били избягали един ден от казармата. Самоотлъчката е вече престъпление по устав, но за тях това е било само едно невинно начало.\nНапиват се като казаци и тръгват на разходка по жълтите павета на площад „Девети септември“. Спират пред мавзолея. Днес там няма вече „Девети септември“, няма и мавзолей, но тогава не бе така. Там се намираше пост номер едно в Народна република България, точно пред входа към мумията на великия вожд. Пазеха го на смени по двама въоръжени гвардейци. Не можеха по устав да мръднат и да издадат звук каквото и да става. Та стигат нашите герои при тях и започват диалог. То всъщност е било монолог, защото гнусотиите, които са им говорили, са били безответни. След това си вадят едни неща и почват да пикаят върху обувките им. Отново никаква реакция, макар че мога да си представя какво биха направили двуметровите левенти с двамата пияници. Накрая, след като и това вече не им е било интересно, започнали да им бият шамари. Историята приключила, когато някакъв бдителен гражданин видял тази гавра и извикал милиция. Те били надлежно озаптени и окошарени и ето как бяхме станали колеги по съдба. Наказанието им обаче бе само пет дни и те си излязоха преди мен. Аз бях за десет! Така бе тогава в родната казарма. Възмездието трябваше да съответства на тежестта на провинението…\nНаистина нито един не бе в гарнизонния арест за убийство, но имаше няколко, които казваха, че вече са я вършили и тая работа, и даже им било правило кеф!\nВ часовете преди лягане за сън имаше и няколко други занимания освен раздувките – кой какво направил. Това бе играта на „бъз“, но аз не участвах в нея, защото се раздаваха такива мощни тупаници, че нямаше да се размина без контузия. Другото бе скок на дължина от място и там аз бях далеч най-добрия сред кадровия състав на ареста, (бях тренирал лека атлетика – спринт и скок дължина), но не се престаравах, защото почувствах, че ще е по-здравословно за мен ако не бях първи. Третият вид спорт бе най-популярен и най-противен, защото това бе една отвратителна гавра на по-силните над по-слабите и на бабаитите над по-забележимите и непокорните. От това най-вече ме бяха избавили инструкциите, иначе щях неспасяемо да попадна в групата на потърпевшите.\nМеждувременно се виждаше вече светлина в тунела, защото бях намерил начин, макар и в нарушение на правилата на ареста, да се свържа с родителите си и да им кажа къде съм и то за нищо. Вярвах, че те ще направят всичко възможно да ме измъкнат оттам и по-рано. Така и стана накрая. Когато подполковник Радев научил подробностите, си прекъснал отпуската и се върнал в София. Не зная какъв разговор са имали с майора, но Радев му заповядал да дойде лично до ареста и да ме извади оттам след седем дни престой. По-късно посветени хора ми обясниха, че съгласно неписан закон в армията, това било страхотно унижение за по-нисшия чин – да му се наложи да отмени собствената си заповед…\nПрекрасен човек бе подполковник Радев, но вече го няма на този свят, а за майора не съм чувал нищо, повече от трийсет години, и най-доброто, което може да му се случва, е да лови някъде риба, но съм сигурен, че и нея ще мрази, дори докато я хваща…\nАз пък съм вече в запаса и едва ли ще взема дейно участие в Третата световна война, а за борбата с Осама Бен-Ладен и кой е истинският враг на днешната ни армия – това ще е съдържанието на друг разказ.\nПавлина Николаева said:\nЗапознах се с Ерменков през зимата на 1975…Беше нещо по различно от това ,което разказва..\n# 23 януари 2021 at 8:50 AM


Опитвате се да откриете отлични дамски рокли, създадени с мисъл за вас – именно туке вашето пространство\nРастежът на пазара и всички предлагани дамски рокли\nВ някои моменти не пазаруваме дамски рокли ежедневно, а някой път избирането им повече е навик от всеки наш ден. Изборът на дамски рокли почти винаги е с конкретна цел, макар и желанията на ползвателите да са съвсем разнородни. Днешният ден се пръска от опции за намиране на подходящи дамски рокли. Пазарът в днешно време до голяма степен дефинира и отношението на голям брой производители и търговци към техните потребители, но за нас на първо място стои крайният потребител и желаните от него дамски рокли.\nПозволете си да се очаровате с нашите изумителни дамски рокли\nНашата фирма залага на специфичното, на това, което не е достъпно на масовия пазар. Да направиш артикул, който да съответства по качества на потребностите на потребителя, е като да си създал нещо специално за някого, точно за него и точно това е нещото, което ние се стремим да продължаваме да правим. Подобрението и непрекъснатото надграждане на нашите дамски рокли също ги прави отличаващи се, защото ние бихме желали да отговорим на настоящия момент и на променящите се необходимости на потребителите ни адекватно и отговорно.\nДоверете се на успеха на нашите дамски рокли\nЦелият ни набор от дамски рокли разполагат с неповторими черти. Това, че сме съвременни е родено от множество усилия, положени с тази наша точна цел – да запазим позицията на купувачите си към предлаганите от нас дамски рокли и да отговаряме на целите им желания. За фирмата ни е главна цел да пазим качеството, което избралите нас потребители забелязват и оценяват в нас, за да бъдем в комплект с иновациите и актуализациите, които светът днес очаква от нас.\nКлиентите предпочитат създадените от нас дамски рокли, а засиленото търсене ги характеризира като уникални. За нас е от значение всички дамски рокли, които предоставяме, да са подходящи за пазаруващите при нас клиенти. Отвръщайки адекватно на вашите необходимости, в нашия екип спечелваме своето позициониране в производствения дял и между останалите бизнесмени и хора, които продават дамски рокли. изберете нашия магазин, тъй като ние се грижим за клиентите ни.\nВсички дамски рокли в асортимента ни са по-добри, много по-изгодни\nСпрете се на нас и на разпространяваните от нас дамски рокли и им разрешете да осигурят желаното от вас успокоение. Изработените от нас дамски рокли са страхотни, по-други от останалите, ефикасни. Изключителните характеристики на представените от нас дамски рокли ще осъзнаете и вие ако се сдобиете с нашите артикули. Най-хубавото на предоставяните от нас дамски рокли пред идентичните, предлагани в магазините, е усилията, с които нашите артикули са направени.\nВложението в един по-целесъобразен живот е равно на залагането на всичките наши дамски рокли\nВсичките дамски рокли, които ви предлагаме, са специфични точно защото подхождат на вас. В скучната действителност всеки има потребност да се поглези с нашите съвременни и специални дамски рокли. Нашето вложение е във вас, които сте ни се доверили.\nНашите дамски рокли са вашето страхотно съвременно решение\nВинаги актуалната версия на нашите дамски рокли ще ви набави сигурност и повишено чувство за себестойност. С нашите дамски рокли ние се стремим да онагледим пред всички сегашни или бъдещи наши клиенти, че неповторимостта е качество, присъщо на времето. Характерна черта на нашите дамски рокли е прогресивното, новото, най-стойностното.\nИ накрая за създадените от нас дамски рокли\nНашият стремеж е да оказваме съдействие на нашите потребители да направят дните си по-добри. Елате при нас и няма да съжалявате. Повярвайте в нас, понеже в нашия магазин полагаме усърдие и енергия, за да пестим на вас изгубено време и негативен опит. Енергията, която притежавате във вашата личност е духът, който от нашия магазин предаваме на нашите дамски рокли. Предпочетете фирмата ни и ние ви даваме обещание за безценно качество, неподправеност и това всъщност е безценно.


Ключови думи: високосна година, сребро, поверия, суеверия, лечебни свойства, Луна, 2020 г.\nИдващата 2020 г. ще е високосна година и ще има 366 дни, вместо 365, т.е. в календара ще има дата 29 февруари.\nВ миналото се е вярвало, че високосната година носи лош късмет и че начинът да се предпазим от него е да носим сребро.\nТова поверие е много старо. Още в Древен Китай са смятали, че благородният метал пази от лош късмет.\nУ нас традицията повелява да се зашива сребърна паричка на дрехите на новородено, а възрастните да носят сребърен накит за късмет.\nСпоред някои вярвания трите години, които предхождат високосната, са подвластни на Слънцето и през тях се носи злато. Докато високосната година е под влиянието на Луната. Старият алхимичен символ за сребро е непълна луна и заради това се приема, че през високосните години трябва да носим сребърни накити.\nВ много древни култури среброто е било използвано за пречистване на водата и предпазване от гноясване на раните. Легендарни са неговите антибактериални свойства. Смята се, че благородният метал помага и при лечението на някои инфекциозни болести като хепатит или грип и благоприятства пречистването на кръвта и химическия и хормонален баланс.\nЩо се отнася до термина „високосна година", той е въведен за първи път в Римската империя от Юлий Цезар, след като древните астрономи забелязали, че Земята обикаля около Слънцето не точно за 365 дни, а за 365 дни и 6 часа. Годината с допълнително денонощие получила специално наименование - bix sexus, което в превод от латински означава „вторият шести".\nДопълнителното денонощие било присъединено към най-късия месец - февруари, за да не се нарушава логиката на другите стандартни месеци.\nА дали ще се носи сребро, като оставим настрани суеверията, днес решаващата дума повече имат модните тенденции, отколкото старите бабини деветини.


Разработка на мобилни приложения за iOS, Windows Phone и Android\nEDGE SOFT разработва по поръчка на своите клиенти мобилни приложения за трите най-популярни мобилни операционни системи - iOS, Android и Windows Phone.\nСъздаваме както приложения, чиито потребители са крайни клиенти, така и бизнес приложения, които се използват от служителите и ангажираните в бизнес процесите на Вашата организация.\nСпециализираме в създаването на комплексни системи, комбиниращи мобилно приложение (напр. като клиентски модул) и уеб приложение (напр. като административен модул). По този начин успяваме да създадем висока стойност за вашия бизнес, впрягайки най-новите технологии, за да внесем ред и отчетност в разнообразни бизнес процеси.\niOS мобилни приложения\nМобилните устройства на Apple, използващи iOS са изключително популярни, а техните потребители като цяло се характеризират с активност при използването на мобилни приложения - както за развлечение, така и за работа. Създаваме т.нар. native iOS приложения за iPhone и iPad, които максимално добре се възползват от възможностите на устройствата и операционната система.\nAndroid мобилни приложения\nПопулярността на Android надминава тази на всички останали мобилни OS взети заедно. EDGE SOFT предлага разработка на Android приложения за телефони и таблети, използващи популярната операционна система на Google.\nСтараем се да бъдем не само добър изпълнител, но и доверен партньор, на който можете да разчитате и за да постигнем тази си цел, даваме следните гаранции:\nАко по време на изработката на мобилното приложението или при предаването му, не сте напълно доволни, извършваме всички нужни корекции в най-кратък срок и за своя сметка, докато сте напълно удовлетворени от крайния резултат.\nПредлагаме безпрецедентна доживотна гаранция за всяко мобилно приложение, разработено от нас. Ако в процеса на работа с разработеното от нас мобилно приложение, откриете проблем или се прояви бъг, допуснат от нас, ние ще го отстраним за своя сметка без ограничение във времето.


Рецепти за пържоли в гювеч\nВ глинен гювеч се нареждат едно върху друго пилето, нарязано на порции, пушените гърди, нарязани на парчета, нарязаните на пържоли свинско и телешко, наденицата, а също и сармичките и се заливат с олио, вода и зелев сок, колкото да се покрият продуктите в съда.\nСвинските пържоли се начукват и посипват с подправките, нареждат се в намаслен глинен гювеч, поръсват се със соев сос, а върху тях се настъргва кашкавал и се заливат с чаша бульон.\nПилешките пържолите се натриват с подправките, подреждат се в намаслен глинен съд и се поръсват със соевия сос....Гювечът се вади от фурната и се добавя пушеното сирене на кубчета, след което се връща във фурната, но без капак, за да се разтопи сиренето.\nТелешките пържоли се начукват и посипват с подправките и соевият сос....Редят се в намаслен глинен гювеч, отгоре се настъргва кашкавал и се залива с чаша бульон и се задушават, захлупени, за 10-15 минути....\nПържолите се начукват и овалват в брашно....Запържват се леко в мазнината и се редят в глинен гювеч.\nТелешките пържоли се начукват и овалват в брашно....Запържват се леко в мазнината и се редят в глинен гювеч.\nГювечът за захлупва и се пече в умерена фурна за половин час, докато яйцето стегне и кашкавалът се разтопи....Отгоре се редят запечените на скара до полуготовност пържоли, ръси се накълцан магданоз, сол, чубрица, черен и червен пипер.\nВ гювеч се подреждат нарязани на ивици печурки, патладжан и пържолите от свински врат, а върху тях се слагат печените чушки и всичко се залива със соса.\nВ голям глинен гювеч се редят първо свинските пържоли, отгоре половината от гъбената смес, после пилешките пържоли и накрая останалата част от гъбите....Ястието се залива с виното и 1 чаша вода, поръсва се със зърна черен пипер и се захлупва.\nПържолите се начукват и посоляват, поставят се в гювеча....Гювечът се покрива и се пече се на силна фурна 30 минути или до готовност на месото.\nПържолите престоят 24 часа в марината от бяло вино, кориандър и соев сос....След това се запържват и се подреждат в гювеч с морковите, нарязани на ивици, лука и гъбите.\nВ гювеча се сипва олиото и се нареждат няколко пържоли, поръсват се със черен пипер, сол и чубрица и върху тях и около тях се слага от топеното сирене, лука и гъбите, нареждат се така, докато свършат продуктите....Гювечът се във фурна на 250 градуса, докато заври, след това се намалява на 200-170 градуса.\nТелешките пържоли се прехвърлят в гювеч, поръсва се със сол, с едро счуканите зърна бахар и черен пипер и се пускат начупените листа дафинов лист.\nВ гювеча се подреждат гъбите, патладжана и след това свинските пържоли.\nВкусни печени свински пържоли с бяло вино, гъби печурки, моркови, топено пушено сирене и праз лук в глинен гювеч на фурна\nСвинските пържоли се начукват и част от тях се нареждат в намазнен гювеч.\nГювеч се намазнява и се слагат пържолите....Поставя се в студена фурна.\nНалива се вода и гювечът се слага в студена фурна....Една пилешка пържола се овкусява с изброените подправки и соев сос.\nНа дъното на гювеч се слагат 4 пържоли, върху тях задушеното зеле и се завършва с другите 4 пържоли....Лукът се запържва в сгорещена мазнина, добавя се зелето и ½\nПоловината от нарязаните гъби се слагат в гювеч....Пилешките пържоли се начукват, ако имат нужда.\nГювечът се слага в студена фурна, след това се включва на 150 градуса и се пече около 2 часа....Свинските вратни пържоли се начукват и се овкусяват с изброените подправки – чубрица, сушен магданоз, червен пипер и черен пипер.\nАроматни бавно печени телешки пържоли в глинен гювеч (гърне) с готварска сметана, гъби манатарки, кисели краставички и топено сирене на фурна\nВ гювеча се слагат половината нарязани гъби манатарки....Подправките – чубрицата, сушеният магданоз, червеният пипер и черният пипер се смесват и с тях се натриват начуканите телешки пържоли.\nВ намазнен гювеч се слагат нарязаните лук, моркови, домати и картофи....Ястието се пече около 2 часа на 150 градуса, като накрая капакът може да се свали, за да се запекат пържолите.\nПо този начин направените пържоли се слагат в гювеч и се заливат с малко зелев сок.


Кейт Босуърт: Не мога без книги - Труд\nСъбота 08.08.20 / 01:19\nСъбота / 08.08.2020 / 01:19\nОт топмодел до сериозна актриса\nДържа да съм моногамна\nПазя личния си живот от медиите\nКогато срещна някой брилянтен и невероятно талантлив артист и започвам да се притеснявам. Това още ми се случва, не го отричам\nВсеки актьор е длъжен да участва в промотирането на филма, за който е подписал договор да участва. Снимаме се по корици на списания, даваме интервюта и после се опитваме да живеем нормален живот\nВеликолепната американска дива Кейт Босуърт развива кариера паралелно в киното, телевизията и фешън индустрията. Тя е талантлива актриса и топ модел с шампионско минало в конната езда. Представете си тази изящна дама в конно състезание – това е картина на аристократичната сексуалност и естествената еманципация без излишни и модни феминистки простотии. Кейт прави удар още в тийнейджърска възраст с ролята си в “Повелителят на конете”, където партнира на Робърт Редфорд. После се затвърждава като талант с “Помни титаните”, а със “Синьо влечение” вече е млада звезда. Босуърт участва в независими филми и комерсиални продукции. Не я е страх да експериментира и рискува. Тази година ни предстои да я гледаме в “Дяволът си има име”.\n- Кейт, разкажете малко за новия си филм “Дяволът си има име”?\n- Филмът е черна комедия и ще изследва историята и мащаба на петролния бизнес през призмата на конфликт между петролен предприемач и фермер. Ше засегнем много от важните въпроси, които изникват, когато говорим за петрол, но идеята ни е да представим темата в естетическия ключ на черния хумор, абсурда и сатирата. Режисьор е големият актьор Едуард Джеймс Олмос, който всички познаваме от шедьовъра на сър Ридли Скот “Блейд рънър”. И от много други филми, разбира се. “Дяволът си има име” разчита на много силен актьорски състав – Хейли Джоел Осмънт, Мартин Шийн, Дейвид Стратеърн и Алфред Молина. За мен беше привилегия и удоволствие да бъда част от такъв престижен екип и такъв интригуващ проект. Нямам търпение да видя реакциите на публиката.\n-Вие често сменяте цвета на косата си. Как се харесвате най-много?\n-Мисля си, че хората ме възприемат по-сериозно, когато съм брюнетка. Не знам, може би това се дължи на обществения предразсъдък към блондинките. Все още съществува стереотипът за глупавата блондинка. Разбира си, в киното отношението е малко по-различно, но при всички положения няма как да избягаме от всички предразсъдъци и стереотипи. Другият важен момент е свързан със себеусещането. Толкова по-различно се чувствам, когато сменя цвета на косата си. Все едно съм друг човек. Наистина намирам това за особено забавно преживяване. Истината е, че обичам да сменям цвета на косата си и нямам един единствен любим вариант.\n-Какво ви даде актьорската професия?\n-Актьорската игра е житейско приключение и преживяване. Тя е път на себепознание и помъдряване. Научавам толкова много неща всеки път, когато правя филм. Известността върви с работата, но аз я приемам, защото извличам прекалено много ползи от професията. Помня, че в началото ми беше невероятно смущаващо и в същото време страшно забавно, когато гледах филм с родителите си. Филм, в който аз участвам и има любовни сцени, например. Техните реакции, когато целувам мъж на екрана са безценни.\n- А какво Ви взе известността?\n- Славата неизменно отнема част от личното пространство, от анонимността на човека в морето от хора. Всеки актьор е длъжен да участва в промотирането на филма, за който е подписал договор да участва. Снимаме се по корици на списания, даваме интервюта и после се опитваме да живеем нормален живот. Аз се старая да пазя личния си живот от медиите. Но при всички положения е лудост да си част от този свят. И аз не бих искал да добавям още повече лудост. В този бизнес може да ти се завърти и главата, и сърцето. Но целта е да останеш верен на себе си.\n- Какво Ви е мнението за професионалната филмовата критика, четете ли рецензии на филмите, в които участвате?\n- Критиката е част от нашия свят. Независимо дали ни харесва или не, винаги ще има хора, които ще изказват положителни и отрицателни мнения за работата ни на екрана. Разбира се, чистата омраза и лошото отношение не са особено здравословни, но аз гледам да не задълбавам в професионалните или аматьорски рецензии. Особено в епохата на социалните мрежи. В същото време е важно за един артист да се запознае поне с част от критичните аргумените за своите изпълнения. Срещата лице в лице с критиката ни прави по-силни и по-добри.\n- Интересувате ли се от театър, бихте ли се посветили на сцената?\n- Не мисля, че е моята чаша чай. От една страна бих искала да изляза на сцена, но от друга там съществува съвсем друг вид напрежение и нервност.\n- Каква е рецептата Ви за успешна романтична връзка?\n- Гордея се с факта, че поддържам добри отношения с повечето от бившите ми гаджета. Има нещо удовлетворявашто в това да останеш близък приятел, с човек, с когото си бил в интимна връзка. Моята майка все още поддържа чудесни отношения с първия си съпруг. Харесва ми идеята да пренесеш една връзка в друга форма и да продължиш да имаш нещо общо с човек, който не ти е безразличен. Лично аз държа да съм моногамна. Никога не съм била твърде самоуверена във връзките и с мъжете. Дори преди бях нещо като социална смотанячка. Най-важното в една връзка е да дадеш нужното количество свобода на партньора си и да не поставяш под напрежение. И да не се преструваш. Преструването винаги води до усложнения.\n- От малка работите с големи звезди. Прави ли Ви вече впечатление, когато срещнете холивудска икона?\n- Вече не се стряскам от големите звезди, но изпитвам огромно уважение пред таланта на актьорите, с които работя. Имала съм щастието да участвам във филми редом до някои от любимите си изпълнители и това ме е обогатило толкова много като човек. Когато срещна някой брилянтен и невероятно талантлив артист и започвам да се притеснявам. Това още ми се случва, не го отричам.\n- Без какво не можете да живеете?\n- Обожавам да чета. Не мога без книги. Просто не мога.


Как маркетинговите имейли да попаднат в основната пощенска кутия на абонатите ви - II част - Enterprise.bg\nВъпреки че имейл маркетингът все още е ефективен, раздела Gmail Promotions създава допълнителни предизвикателства за търговците и отварянето на имейлите.\nПрез 2013 г. Gmail представи една от най-големите си актуализации, която предизвика голяма вълна в света на маркетинга: раздела Промоции. Някои маркетингови експерти се притесняваха, че това означава край на имейл маркетинга, пише онлайн изданието business.com.\nВъпреки че маркетингът по имейл все още е ефективен, в този раздел попадат повечето промоционални имейли, където се затрупват в куп други реклами.\nОсновният раздел е мястото, където всеки маркетолог иска да попадне. Там стигат имейлите, които потребителят е отварял. При попадане в основния раздел има по-високо ниво на отваряне и увеличаване на продажбите.\nНяма еднозначен отговор как можете да предотвратите преминаването на имейли в раздела Промоции, тъй като алгоритмите на Gmail непрекъснато се променят. Има обаче конкретни стъпки, които можете да предприемете, за да увеличите вероятността имейлите ви да попаднат в основния раздел.\nИзползвайте изображения пестеливо\nПромоционалните имейли често съдържат прекалено много графични изображения. Може би тези снимки могат да привлекат вниманието на абонатите, но те може да са и причина вашите имейли да се изпращат в раздела Gmail Promotions. Затова не претрупвайте съдържанието с изображения.\nПо-добре е да се придържате към едно изображение, вместо да затрупвате имейлите си с няколко снимки и инфографики. Професионален съвет: Gmail може също да сигнализира вашите имейли, ако използвате логото на бизнеса си като снимка на потребителския си профил.\nВнимавайте за броя на връзките, които използвате\nПромоционалните имейли обикновено съдържат доста връзки, които насочват потребителите към началната страница, целевите страници, блоговете и акаунтите в социалните медии. Това е друго нещо, което алгоритъмът на Gmail ще маркира, и ще пренасочи имейла с твърде много линкове към Промоции.\nОграничете се до две или три връзки. Имайте предвид, че бутонът „Отписване“ също се брои за връзка.\nНай-добре е да имате само една връзка в промоционалния имейл и тя да е призив към действие. Въздържайте се от използването на фрази за продажба като „Купете сега“, „Само за ограничен срок“ или „Вземете отстъпката си СЕГА“, защото това може да включи алгоритмите на Gmail. „Научете повече“ или „Продължете“ са добри варианти.\nПроверете имейл адреса си.\nВашият имейл адрес за отговор трябва да бъде същият като адреса в полето на подателя. Ако използвате различни адреси, Google ще приеме, че използвате служебен имейл. Случайните имейли между приятели обикновено нямат различни адреси за отговор.\nАко използвате услуга за имейл маркетинг, проверете дали вашият имейл адрес за отговор и изпращане съвпада.\nGmail знае разликата между личните и служебните имейл адреси. Изпращайте имейлите си с личен имейл адрес, а не с имейл адреса на вашия бизнес. Например използвайте name@companyxyz.com вместо info@companyxyz.com.\nЩо се отнася до промоционални и маркетингови имейли, изпращането на автоматична голяма група имейли може да изглежда ефективно, но всъщност е контрапродуктивно, защото автоматично попада в Промоции. Успешните имейл кампании се стремят да изграждат взаимоотношения с абонатите, а не да ги приравнят към масовката.


Да се погрижим за здравето…\nЗамисляли ли сте се колко по – различен би бил животът ви ако зрението ви беше нарушено? Или още по – лошо – ако не виждахте!? Зрението е това сетиво, което ни предоставя най – голяма и пълна картина за заобикалящия ни свят. Всъщност, с помощта на очите си получаваме приблизително 80% от информацията за случващото се около нас. И все пак голяма част от хората приемат зрението си като даденост, за която полагат грижи само ако настъпи проблем.\nКакто всичко останало, очите ни също са уязвими на множество негативни фактори, включително липса на сън, прекомерно взиране в екран, слънчево лъчение, стрес, прах и замърсители от околната среда. Освен това качеството на зрението може да бъде влошено или подсилено в зависимост от храните които поемаме. Едни от важните за зрението нутриенти са Омега – 3 мастните киселини.\nКогато в храносмилателната система постъпят мазнини, организмът ги разгражда до мастни киселини. Те участват в редица биохимични процеси, имат съществена роля в поддържането на оптимално здраве и енергийния обмен. Ако в тялото няма достатъчно глюкоза, мастните киселини се използват като източник на енергия за клетките. Някои мастни киселини могат да бъдат синтезирани от организма, докато други трябва да си набавяме чрез храната. Мастните киселини, които тялото не може да синтезира само се наричат незаменими. В тази група попадат и Омега – 3 мастните киселини.\nСъщност на Омега – 3 мастните киселини\nОмега – 3 са полиненаситени мастни киселини, които имат фундаментално значение за човешкото здраве. Те са основна съставна част на мембраните на всички клетки в човешкото тяло, важни са за формирането и функциите на мозъка и очите. Ежедневният прием на Омега – 3 мастни киселини:\nСпомага дейността на мозъка\nПодобрява състоянието на сърцето и нервната система\nОмега – 3 мастните киселини се делят на:\nАлфа – линоленова киселина (ALA)\nАлфа – линоленовата киселина се среща в много храни (ядки, ядкови масла, семена идр.), но организмът не може директно да я използва за нуждите си. Всъщност, тя е прекурсор за EPA и DHА. Това означава, че за да бъде асимилирана, тя първо трябва да бъде превърната в ейкозапентаенова или докозахексаенова киселина.\nEPA и DHA, от друга страна, са по – трудни за набавяне. Те се съдържат основно в по – мазните риби (скумрия, сьомга, риба тон, херинга, сардини), маслото от антарктически крил и в по – малки количества в някои ядки (орехи), в конопа и конопеното масло. Въпреки че тези есенциални нутриенти могат да се приемат чрез храната, изследванията показват, че повечето хора имат недостиг. Оптималното количество Омега – 3 е важно за здравето като цяло, и за състоянието на зрението в частност.\nОмега – 3 и зрението\nКакто вече споменахме, Омега – 3 мастните киселини са особено важни за здравето на очите и доброто зрение. Докозахексаеновата киселина е най – изобилната мастна киселина в състава на мозъка. Освен това тя е основен градивен компонент на клетките на ретината на окото и една от важните съставки в слъзния филм.\nНай – важното за ретината\nРетината е частта на окото, от която започва зрителният нерв. Тази най – вътрешна обвивка на очната ябълка е светлочувствителна. Функцията на ретината е да приеме светлината която навлиза в окото и да я преобразува в невронни сигнали. Това се случва с помощта на множество фото рецептори които отговарят за улавяне на фокусираната светлина, постъпила през очната леща. След като светлината бъде конвертирана в електрически сигнали, ретината я изпраща до мозъка посредством зрителния нерв. В края на този процес мозъкът формира образ, базиран на изпратените от ретината сигнали.\nКакто разбирате, ретината е изключително важна. Всяко увреждане на тази част от окото може значително да влоши зрението ви и дори да доведе до слепота. Именно поради тази причина е от съществено значение да се грижите за здравето на очите си и да им набавяте необходимите нутриенти.\nМасло от крил за по – здрави очи\nМаслото от крил е пълноценен източник на омега мастни киселини, витамини А и Е, холин, астаксантин, флавоноиди. То се добива от малки планктонни ракообразни, населяващи антарктическите води. Тези дребни морски животинки обитават изключително чисти води, което ги прави един от най – безопасните източници на EPA и DHA.\nСпоред редица изследвания DHA има фундаментална роля за развитието на зрението още в утробата. Това, наред с важността ѝ за формирането на мозъка, е една от главните причини на бременните жени да се препоръчват хранителни добавки с Омега – 3 мастни киселини. В следродилния период DHA продължава да влияе положително върху здравето на очите. Може би не ви е известно, че майчиното мляко също съдържа докозахексаеновата киселина. DHA се добавя и към някои млечни формули за кърмачета.\nСъществуват проучвания, които доказват, че формулите обогатени с Омега – 3 подсилват зрението при малките бебета. Според данните, бебета които са били преждевременно родени и хранени с Омега – 3 обогатено мляко имат значително по – остро зрение от тези, приемали формула без тези мастни киселини. Съществуват и други изследвания, потвърждаващи благотворния ефект на Омега – 3 мастните киселини върху развитието на зрението и поддържането на добро очно здраве на по – късен етап.\nПредпазване от очни заболявания\nВисоката концентрация на DHA в ретината е естествен показател за важността на тази мастна киселина за очното здраве. Омега – 3 мастните киселини са от тези нутриенти, които тялото има нужда да си набавя постоянно. Ако не приемаме необходимите количества чрез храната настъпва дефицит. Според научните данни от последните няколко десетилетия по – голямата част от населението на развитите страни страда от сериозен недостиг на Омега – 3. Както се досещате, този дефицит се отразява и върху състоянието на очите.\nЗа DHA се знае, че допринася за здравето на мембраните на фоторецепторите в ретината, подпомага нейната цялост и насърчава зрителната функция. Още повече, докозахексаеновата киселина предпазва очите от сухота и глаукома. Като основна съставка на слъзната течност, DHA служи на окото като смазка и предпазен филм.\nИзследване в което участват над 32 000 жени на възраст между 45 и 84 години открива, че тези с небалансирано съотношение между Омега – 3 и Омега – 6 са много по – застрашени от очна сухота. Освен че спомагат овлажняването на окото, Омега – 3 мастните киселини успокояват раздразнението и се борят с възпаленията.\nЗащо да приемате Нордик Крил ойл\nВисоката бионаличност и оптимално ниво на усвояване на незаменимите нутриенти в състава на Nordic Krill Oil прави маслото предпочитан продукт. Редовният му прием може да окаже благоприятен ефект при:\nЗа понижаване на очното налягане\nЗа намаляване на дискомфорта от контактни лещи\nЗа подобряване на зрителната острота\nПолзите от приема на масло от крил не се ограничават до Омега мастните киселини. Съдържащият се астаксантин предпазва очите от увреждания свързани с излагане на ултравиолетово лъчение. Този червен каротеноид е мощен антиоксидант, който извежда свободните радикали и предпазва от дегенеративни промени и катаракта.\nТози ефект се подсилва и от наличието на витамин А. Той е съществен за доброто зрение. Витаминът се грижи за нормалната функция на роговицата и образуването на родопсин. Родопсинът е светлочувствителен рецептор, отговорен за преобразуването на светлината в електрически сигнал. Това са само малка част от ползите от приема на масло от крил. Подробна информация за Nordic Krill Oil можете да намерите на нашия сайт.\nНе чакайте зрението ви да се влоши. Погрижете за здравето на очите си още днес!\nCategory: СтатииBy Екипът на KrillOil юни 23, 2021 Leave a comment\nPreviousPrevious post:Масло от Крил за подобряване на симптомите на ПМСNextNext post:6 здравни ползи от приема на масло от антарктически крил


София ще има нов приют за бездомни кучета, домашните на отчет в НСИ - Mediapool.bg\n15:00 | 07 септември 2010 | 11 коментара\nНов приют с капацитет за 1000 бездомни кучета ще бъде изграден през следващата година в столичния квартал "Надежда", съобщи във вторник кметът Йорданка Фандъкова по време на посещението си в кучкарника край Горни Богров. В момента градът разчита основно на този приют, в който са настанени 500 животни. Преди да бъде открит в началото на тази годинаq на разположение бе единствено сградата край Сеславци, където имаше място за до 100 кучета.\nПроблемът с безстопанствените кучета се задълбочава с всяка изминала година, въпреки декларациите на служителите в "Екоравновесие" и Столичната община. Последният опит за преброяване на скитащите по улиците животни ги докара до 9000, но според различни оценки техният брой е около три пъти по-голям.\nПрез 2010 г. присъствието на безпризорни кучета в София става все по-осезаемо. Дори от "Екоравновесие" признават, че броят им леко се е увеличил с около 500-1000 броя, защото много от тях са станали ненужни по строежите и са пуснати на свобода.\nОбщинското предприятие обяснява, че близо 75% от кучетата в София са кастрирани, но тази статистика разчита на твърдението, че кучетата са под 10 000. Повърхностен оглед на ситуацията по улиците обаче показва, че по-голяма част от тях не са кастрирани.\nОт април досега от Горни Богров са осиновени 270 кучета, като над 200 от новите им собственици са чужденци.\n"Столична община инвестира в базата, плаща наема за имота и 5000 лева месечно за храна, но скъпото като грижа за животните и заплащане на персонала се поема от неправителствената организация "Помощ за животните България", разказа Фандъкова.\nГоляма част от хората работят на доброволен принцип. За събота и неделя се събират около 30 човека с различни професии, които помагат в грижата за животните, заявиха от неправителствената организация.\nСтолична община ще търси съдействие и за приюта в Надежда.\nПо думите на Фандъкова за решаване на проблема с безстопанствените животни ще продължи програмата за кастрация и евтаназия на доказано опасните и агресивни кучета, ще бъдат изградени повече приюти, ще се насърчава осиновяването.\nОт началото на годината са заловени 3217 животни, кастрирани са малко под 2000, каза още столичният кмет.\nТя допълни, че се обсъжда с Националния статистически институт възможността в предстоящото национално преброяване да бъдат включени и домашните кучета.\nФандъкова припомни, че в столицата до момента са регистрирани около 4100 регистрирани домашни кучета, докато за цялата минала година те са били около 150-200. Таксата за регистрация е 24 лева, като от нея са са освободени кастрираните животни. Приходите от таксите отиват за инвестиции в приюти, мерки за решаване на проблемите с бездомните кучета.\nПодготвя се промяна в наредбата за домашните любимци, като се повишават сериозно санкциите, каза още Фандъкова.\nВ момента глобата за всякакви нарушения е 20 лева. За ухапване глобата ще скочи драстично и ще стане между 1000 и 2000 лева. За останалите нарушения - като разходка без повод, ако не се събират отпадъците след кучетата и др., глобите ще варират между 200 и 400 лева.\nПредвидената санкция обаче изглежда доста пресилена и несъбираема. За сравнение глобата във Виена за непочистване на изпражненията на кучетата е 36 евро.\nОт 13 юли се кастрират и дворните кучета. Малко под 500 дворни кучета са кастрирани в район Нови Искър, програмата продължава в Люлин, Връбница и други райони, каза Фандъкова.


През 1984 година Claudio Grotto започва да произвежда висококачествен деним за мъже и жени под марката “GAS Jeans”. Моделите на GAS Jeans са не само модерни и стилни, но и удобни и практични. Марката произвежда дрехи за интелигентни и космополитни хора, които искат облеклото им да изразява същността им и да подчертава уникалността им.\nДнес GAS Jeans се стремят да разширят пазара си, предимно в Европа и Далечния Изток. Първият монобранд магазин на марката ще можете да откриете съвсем скоро на партер в Bulgaria Mall. Качество и иноваторство са ключови елементи във философията на GAS Jeans. Това, което отличава GAS Jeans от конкурентите е, че за хората, които ги създават, този бизнес не е просто работа, а страст.