Пролактинома на хипофизата - Предотвратяване 2021\nПролактинът се нарича доброкачествени новообразувания на предната хипофизна жлеза, срещащи се при хора на средна възраст, и жените са изложени на това до 10 пъти повече от мъжете.\nСлед 50 години туморът е еднакво често регистриран и при двата пола. Неоплазия произвежда хормона пролактин, необходим за правилното производство на мляко, докато се храни с дете, но повишените му концентрации причиняват различни ендокринно-метаболитни нарушения, безплодие и зрителни увреждания.\nСпоред статистиката, пролактином се среща при 2 души на 100 хил. Души. Това е третият най-разпространен мозъчен тумор, чийто дял е 20% от общия брой тумори на ЦНС. В някои случаи наличието на тумор не предизвиква симптоми и остава незабелязано, така че разпространението му може да бъде много по-високо - до 10% от световното население.\nКакво е хипофизната жлеза?\nХипофизната жлеза е ендокринна жлеза, разположена на долната повърхност на мозъка. Има вид на овална формация с размери до 13 мм и с тегло до 0,5 гр. Разположен е в нишата на клиновидната кост на черепа, наречена турска седловина. Жлезата е разположена в удължението на турската седловина - ямата на хипофизата, която отпред е ограничена от горната част на седлото, а зад - отзад.\nЧрез отвора в твърдата мозъчна течност хипофизната жлеза комуникира с хипоталамуса, с който има тясна функционална връзка. Тези две части на мозъка образуват хипоталамо-хипофизната система, която регулира функцията на ендокринните жлези.\nХипофизната жлеза се състои от две лопатки.\n1) Предната хипофизна жлеза е аденохипофиза, която е до 80% от жлезата. Аденохипофизата се състои от жлезисти клетки от различен тип, всеки от които отделя отделен вид хормон. В предния лоб излъчва:\n2) Задният лоб на хипофизната жлеза е неврохипофизата. Състои се от нервни клетки, нервни влакна и невросекреторни тела. Функция - производство и натрупване на хормони. Състои се от две части:\nОт хормоналния фон зависи от многото процеси, протичащи в организма. Когато хормонални жлези в ендокринните жлези развиват патологични нарушения, се случва хормонално разрушаване. Една от патологиите на ендокринната система е пролактином.\nЗа съжаление точните причини, които стават стимул за развитието на хипофизни пролактиноми, все още не са проучени. Но тази патология по-често се открива при жени с определени генетични заболявания. Например, ендокринната неоплазия тип 1, която се характеризира с наличието на множество тумори в жлезите на ендокринната система с прекомерно производство на хормони.\nПредложените причини за развитието на пролактиноми включват:\nпродължителна употреба на някои лекарства (антидепресанти, естрогени и др.).\nРискът от развитие на пролактиноми се увеличава на фона на излагане на провокиращи фактори:\nПредвид размера и локализацията, пролактиномите се разделят на:\nвътреклетъчни - имат размери повече от 1 cm, а не извън границите на турското седло;\nизвънклетъчен - диаметърът на тумора е повече от 1 см, излиза извън турското седло.\nСимптоми на пролактиноми на хипофизата\nНа фона на развитието на тумора се развива хиперпролактинемия, което води до потискане на образуването на женски полови хормони, отсъствие на овулация и в резултат на стерилност.\nТипични клинични симптоми на пролактинома на хипофизата:\nгалакторея (секреция на кърмата, която не е свързана с раждането на дете);\nгинекомастия (уголемяване на гърдите при мъжете);\nеректилна дисфункция, намалено сексуално желание и потентност (при мъжете).\nРастежът на пролактиноми, придружен от компресия на мозъчните структури, може да бъде придружен от появата на главоболие, нарушено съзнание и нарушения на зрителното възприятие.\nМакропролактиномите (големи неоплазми) често причиняват компресия на зрителните нерви, която се проявява чрез диплопия (двойно виждане), стесняване на зрителните полета и появата на проблеми с разпознаване на обекти, разположени отстрани. Ако такъв тумор окаже натиск върху оптичното зрение на хиазмата (оптичен хиазъм), пълна слепота е възможна.\nНеврологични симптоми на пролактими в голям обем:\nКомпресията на хипофизната жлеза води до нарушаване на производството на другите й хормони - соматотропна, тиротропна, адренокортикотропна, лутеинизираща и фоликуло-стимулираща.\nMRI е признат като най-информативен метод за откриване на пролактин. Ако се подозира, се препоръчва допълнителна контрастна тъкан с гадолиний. Солите на този микроелемент имат способността да се натрупват в области с високо кръвообращение.\nЯМР помага за откриване на малък аденом и определя степента на разпространение на пролактинома отвъд турското седло. Ако туморът е голям, може да се приложи КТ, което показва костната структура на турското седло, увеличаването му, контура на двойното дъно, разрушаване на гърба.\nЗа изследване на хормоналната активност на пролактиноми се препоръчва кръвен тест за пролактин. Диагностичната стойност има рязко увеличение на нивото (до 10 пъти). С по-малко значително увеличение е необходимо да се изключи:\nупотребата на лекарства, които могат да стимулират образуването на хормон;\nниска активност на щитовидната жлеза;\nАко MRT и определянето на концентрацията на пролактин в кръвта са получили съмнителни резултати, тогава на пациентите се поставя провокационен тест. Първо се измерва съдържанието на хормони, след което хипоталамусният тиролиберинов аналог се прилага интравенозно. Половин час по-късно се показват повторни изследвания. Оценявайте резултатите по следния начин:\nнивото почти се е удвоило - това означава нормален или повишен синтез на пролактин извън хипофизата;\nбез промяна или леко повишаване на съдържанието на хормона в кръвта - потвърждава диагнозата пролактином.\nВсички пациенти трябва да се консултират с офталмолог с определение на зрителните полета, както и с изследването на костната плътност.\nКак да се лекува пролактин?\nЗа лечение на пролактиноми при жени се използва група лекарства, наречени агонисти на допаминовите рецептори или допаминови агонисти. Те са предназначени да нормализират нивото на пролактин, да възстановят менструалния цикъл, да подобрят хипофизната жлеза. Благодарение на приема на тези лекарства е възможно да се намали размерът на пролактиномите и прогресията на заболяването. Намаляване на тумора се отбелязва след 6-12 седмици.\nГрафикът на лечение и дозировката на лекарството, което води до намаляване на концентрацията на пролактин в кръвта, се избират от специалист ендокринолог. При лечение на патология при жените е препоръчително да посетите гинеколог, лекарят може да направи корекции в метода на лечението.\nАко пациентът страда от странични ефекти на лекарства (гадене, слабост, замаяност, главоболие, объркване), тогава се предписва домперидон. Приема се по 10 mg (1 таблетка) един час след допаминови агонисти.\nМоля, имайте предвид, че изборът на лекарството и дозировката му трябва да се извършат от квалифициран ендокринолог. За да се контролира ефективността на лечението, е необходимо редовно да се проверява нивото на пролактин в серума.\nОперацията за отстраняване на пролактиноми се извършва в такива случаи:\nлекарствена непоносимост за нормализиране на пролактина;\nИма няколко метода за извършване на операция за пролактична хипофиза:\nTranssphenoidal - в областта на задната носната преграда направи разрез. Достъпът до хипофизната жлеза е през клиновидната кост. Операцията се извършва с ендоскопско оборудване. След изрязване на тумора тампоните се поставят в синусите и се отстраняват след няколко дни. Продължителността на операцията е средно 3-4 часа. Пациентът трябва да бъде в болницата за още 1-2 седмици. Благодарение на този метод на достъп с пролактином, рискът от хирургически грешки е минимален, а пациентите нямат козметични дефекти след операцията.\nТранскраниална - такива операции се извършват рядко и само при наличие на големи тумори. Интервенцията изисква трепаниране на черепа. Когато пролактиномът се отстрани, костта се поставя на място. Такава операция е изпълнена с редица усложнения, дълъг период на рехабилитация.\nПонякога за борба с пролактинома прибягват до използване на лъчева терапия, често протонна терапия. Извършва се в такива случаи:\nневъзможността да се извърши операцията;\nобостряне след лечение.\nТова лечение ви позволява да постигнете желания терапевтичен ефект в продължение на няколко години. Но с лъчева терапия често се развиват хипофизни провал.\nСлед лечението жената трябва да бъде преглеждана няколко пъти годишно от ендокринолог, гинеколог, неврохирург, а при необходимост и от офталмолог. Превантивната диагностика включва тестване на хормони на всеки 4-6 месеца и провеждане на динамична краниография 2 пъти годишно.\nПрогнозата за пролактинома се определя от величината, хормоналната активност и клиничното протичане на заболяването. Рецидив на пролактиноми и подновяване на хиперпролактинемия в 5-годишния следоперативен период се среща в 20-50% от пациентите. Постоперативно подобрение на макропролактиномите се наблюдава само в 10-30% от случаите.\nПролактинома лекарствена терапия е предназначена за дългосрочно лечение. При микропролактиноми, прекъсване на лечението се подрежда 1 път в 2 години за няколко седмици. При някои пациенти туморът изчезва за този период. При макропролактиномите се провежда многогодишно лечение, тъй като е възможно прогресирането на растежа на аденом по време на лечението. Прогностично неблагоприятни злокачествени пролактиноми.\nТъй като етиологията на развитие на пролактин не е дефинирана, превенцията включва, на първо място, превенция на туморната рецидив. Установява се диспансерен контрол при пациенти: компютърна томография и офталмолог се преглеждат ежегодно, а нивото на пролактин в кръвта се определя два пъти годишно.\nПролактинома на хипофизата: причини, признаци, лечение, прогноза\nВсеки онкологичен процес е тревожен и ужасяващ за човек, но ако този процес е в мозъка, тогава той се влошава няколко пъти.\nПролактинома - хипофизен аденом, възникващ при жени и мъже, причини, симптоми и признаци, методи на лечение, прогноза и последствия, пролактином и бременност - тази статия ще разкаже нашата статия.\nКолко ужасна е болестта, как да се справиш с нея и да излезеш победител, как да живееш - тези и други въпроси ще бъдат отговорени днес.\nПролактинома - аденом на хипофизата\nПовечето хора знаят, че с медицинска гледна точка краят на ома означава тумор, който води до ужас и страх при животните, предсказвайки болезнена смърт. Но малцина знаят, че този край означава доброкачествен тумор, който има бавен растеж, никога не метастазира и не се развива в съседни органи.\nПролактиномата е доброкачествен тумор на хипофизната жлеза, разположен в мозъка. Това обаче не означава, че не трябва да обръщате внимание на това и да оставите всичко да върви по своя път.\nНе забравяйте, че мозъкът е в твърда черупка - черепът, който не е каучук. Растежът на тумора, макар и бавен, може да доведе до компресия на мозъчната тъкан, което може да бъде опасно. Затова винаги имате време да започнете изследването и лечението.\nУспокоява факта, че пролактиномите много рядко достигат до големи размери. Обикновено това са микроаденоми на хипофизата, които се лекуват успешно консервативно. Нека погледнем отблизо какво е това заболяване.\nКод на пролактинома за МКБ-10\nСпоред международната класификация на болестите, аденомът на хипофизата се кодира като D35.2\nСимптоми на пролактиноми при жени и мъже\nПролактиномата се проявява чрез автономно често разделение на лактотрофи - клетки на предната хипофизна жлеза. Тези клетки в големи количества произвеждат пролактин - хормон, който е от голямо значение в процеса на кърмене след раждане, но и други функции, които споменах в статията „Защо е необходим хормон пролактин“.\nТъй като пролактинома често е с много малък размер, може да няма признаци от мозъка. И тогава всички прояви ще бъдат свързани само с високо съдържание на пролактин в кръвта. Ще ви разкажа малко по-късно. При откриване на макропролактинома, което е по-често при мъжете, могат да се появят симптоми на обемния процес в хипоталамо-хипофизната зона.\nЗрително увреждане, особено периферно зрение. Притискането на зрителните нерви става нарастващ тумор. Екстремни повреди - загуба на зрение.\nПоявата на захарен диабет, защото има нарушение на връзката между хипоталамуса и хипофизната жлеза.\nКръвоизлив в тумора, който се проявява с остри главоболия и зрителни увреждания.\nИзтичане на цереброспиналната течност (гръбначно-мозъчна течност) от носа с разрушаване на стените на турското седло.\nНередовна менструация и безплодие.\nНамаляване на космата при жените и мъжете.\nНамалено качество на спермата.\nРазвитието на остеопороза и нарушен метаболизъм на глюкозата.\nНежеланият растеж на косата и промените в кожата (повишена мазнина и акне).\nДиагностика и лечение на пролактиноми\nПри идентифициране на признаци на повишени нива на пролактин и пролактиноми е наложително да се започне изследването. Само своевременното идентифициране на причината и започналото лечение допринася за благоприятна прогноза в бъдеще.\nСлед това изброявам основните методи за изследване, които ще са необходими за определяне на причината.\nКръвен тест за пролактин 3 пъти в различни интервали от време, независимо от деня на МС. Обикновено нивото на пролактин в кръвта на мъжете е 7 ng / ml (140 mU / l), а при жените - 12 ng / ml (240 mU / l), но в различни лаборатории може да има различни норми.\nЯМР или КТ на мозъка задължително с използването на контраст, тъй като микроаденомите без този метод не са видими.\nКръвен тест за естрадиол, тестостерон, FSH и LH на ден 3-5 на MC, за да се изключи PCOS.\nКръвен тест за тестостерон при мъжете, за да се изключи хроничния простатит.\nБиохимичен кръвен тест за откриване на чернодробно и бъбречно заболяване.\nИзследване на фундуса и зрителните полета за усложнения.\nДиагностика на остеопороза.\nСъщо така, за да се изясни диагнозата могат да бъдат извършени фармакологични тестове: с тиролиберин и церукул. Въвеждането на тези лекарства обикновено повишава нивото на пролактин с 5-7 пъти. Ако е аденом на хипофизата, то увеличението ще бъде незначително или изобщо няма. На подготовката за даряване на кръв за пролактин, прочетете връзката.\nОсвен това, за да се гарантира нарушение на хормоналния статус. Също така е необходимо да се визуализира туморът, т.е. да се види. И това може да стане с помощта на съвременна ЯМР или КТ. Трябва да има контраст, защото много малки аденоми могат да бъдат успешно пропуснати.\nЛечение на пролактинома\nЛечението е най-често консервативно, т.е. с лекарства. Но ако има макроаденома, може да се наложи хирургично лечение, особено ако вече има симптоми на компресия на мозъка. Но преди това все още се предписва лекарствена терапия, защото в този случай е възможно намаляване на размера на тумора и операцията е по-успешна. Macroadenoma се счита за тумор, по-голям от 1 cm.\nИ така, какви лекарства са предписани за пролактинома? Избраните днес лекарства са:\nДозите във всеки случай са индивидуални и се избират за известно време. Критерият за нормална доза е нормализиране на нивата на пролактин. Препаратите се приемат дълго време, поне 2 години. Всяка година се извършва повторна ЯМР или КТ, за да се оцени динамиката и размера на тумора.\nТранссфеноидална (през носа)\nТранкраниален (отваряне на черепа)\nИзборът на метод зависи от размера на тумора. Разбира се, за големи размери ще бъде избран транскраниалният метод. Успехът на операцията зависи от размера на тумора и от опита на хирурга.\nПонастоящем радиационният метод се използва много рядко и само при жени, които не планират бременност. Ефектът се развива бавно, след около 1-1,5 години. Хипопитуитаризмът винаги се развива, т.е. намалява всичките хипофизни хормони. Като цяло, прогнозата за пролактинома е благоприятна.\nПролактинома: ефекти и прогноза\nВъпросът често се пита: „Какво ще се случи, ако пролактинът не се лекува?“ Първо, ще има постоянно повишено ниво на пролактин, което разрушава половите жлези, а също така оказва отрицателно въздействие върху цялото тяло.\nВторо, туморът може да притисне околните деликатни тъкани на мозъка и да доведе до тъжни последствия. Например за слепота. Ето защо, прогнозата за живот без лечение не е успокояващо, болестта ще напредне.\nАко започнете лечение или оперирате с голям тумор, прогнозата е по-благоприятна. Човек може напълно да се отърве от болестта и да живее нормален живот.\nПролактинома, тумор на хипофизата, е доброкачествен тумор (наречен аденом) на хипофизната жлеза. Хипофизната жлеза е част от мозъка, която регулира дейността на различни ендокринни жлези - щитовидната жлеза, надбъбречните жлези, яйчниците и тестисите. В хипофизната жлеза се произвеждат редица хормони, включително пролактин, фоликуло-стимулиращ (FSH) и лутеинизиращ хормон (LH), адренокортикотропен хормон (ACTH) и тироид-стимулиращ хормон (TSH). С помощта на тези хормони хипофизната жлеза контролира индивидуалните ендокринни жлези: ACTH регулира работата на надбъбречните жлези, TSH регулира функционирането на щитовидната жлеза, FSH и LH регулират работата на яйчниците.\nПролактинома е един от най-често срещаните видове тумори на хипофизата. Резултатите от обичайната аутопсия, произведена след смъртта на човек, показват, че около една четвърт (25%) от населението има малки тумори на хипофизата.\nПролактин-секретиращите аденоми (пролактиноми) са най-честите хормонално активни тумори на хипофизата. Пролактинома възпроизвежда прекомерно количество хормон пролактин. Пролактинът е естествен хормон, който насърчава нормалния процес на производство на мляко при жените. Пролактинът стимулира гръдната тъкан по време на бременност. След раждането на бебето, нивото на пролактин в майката намалява, докато тя започне да кърми. Всеки път, когато бебето вземе гърдата, нивото на пролактин се повишава и насърчава размножаването на млякото. Обикновено пролактинът, LH и FSH регулират сексуалния живот и репродукцията. При жените те стимулират образуването на женски хормони - узряване на естроген и яйце, както и регулират менструалния цикъл. При мъжете тези хормони стимулират производството на мъжки полов хормон - тестостерон, както и подвижността на сперматозоидите.\nСимптоми на пролактиноми (тумори на хипофизата)\nВ резултат на повишена концентрация на нива на пролактин, първият симптом може да бъде нарушение на ритъма на менструацията (олиго- или опсименорея), до пълното им прекъсване (аменорея), тъй като повишеното ниво на пролактин нарушава образуването на FSH и LH, регулиращи менструалния цикъл. По същата причина може да се наблюдава безплодие, което, трябва да се отбележи, е доста успешно лекувано. Пациентите често страдат от главоболие. В допълнение, може да има освобождаване на мляко от млечните жлези (галакторея), което е следствие от физиологичния (естествен) ефект на пролактина. Галакторея не е проява на заболяване на млечните жлези, като рак. Рискът от развитие на рак на гърдата с GG не е по-висок, отколкото при липса на хиперпролактинемия, но хормоналния дисбаланс често води до мастит. При мъжете излишъкът от пролактин води до намаляване на нивото на тестостерон в кръвта, което води до намален интерес към сексуалната активност (либидо), развива се импотентност и безплодие или се появяват признаци на интракраниално обемно образование. Галакторея не е характерна за мъжете (тъй като клетките на млечните жлези на млечните жлези при мъжете не реагират на пролактин). Някои жени имат повишен растеж на косата на лицето и тялото (хирзутизъм). При голям тумор симптомите се появяват поради натиска на тумора върху околните тъкани, като главоболие и зрителни нарушения.\nХиперпролактинемията може да бъде причинена не само от тумора на хипофизата, но и от много други причини. По-долу са изброени причините за увеличаване на производството на пролактин:\n1. Заболявания, водещи до дисфункция на хипоталамуса\nб) грануломатозни и инфилтративни процеси (саркоидоза, хистиоцитоза, туберкулоза и др.);\nв) тумори (глиома, менингиома, краниофарингиома, герминома и др.);\nг) наранявания (разкъсване на мозъчния ствол, кръвоизлив в хипоталамуса, блокада на портални съдове, неврохирургия, радиация и др.);\nа) пролактином (микро- или макроаденома);\nб) смесен соматотропно-пролактин аденом;\nв) други тумори (соматотропином, кортикотропином, тиротропином, гонадотропином);\nг) синдром на празното турско седло;\nж) вътреклетъчен герминома, менингиома, киста или киста на джоба на Rathke.\nв) синдром на поликистозен яйчник;\nд) увреждане на гръдния кош: херпес зостер и др., стимулиране на гърдата.\n4. Фармакологични агенти\nа) допаминови блокери: сулпирид, метоклопрамид, домперидон, антипсихотици, фенотиазиди;\nb) антидепресанти: имипрамин, амитриптилин, халоперидол;\nd) адренергични инхибитори: резерпин, а-метилдол, алдомет, карбидоф, бензеразид;\nд) естрогени: бременност, вземане на контрацептиви, вземане на естрогени за терапевтични цели;\ne) Н2 рецепторни блокери: циметидин;\nЗа да се изключи хипотиреоидизъм, бременност и бъбречна недостатъчност, е достатъчно да се изследват и използват най-простите лабораторни тестове. Особено внимание се обръща на историята на наркотиците. Смята се, че употребата на орални контрацептиви не увеличава риска от образуване и растеж на пролактин.\nПрепоръчва се серумните нива на пролактин да се измерват три пъти в различни дни, за да се изключат случайни или свързани със стреса колебания в нивата на хормоните. Концентрацията на пролактин над 200 ng / ml почти винаги показва наличие на пролактиноми (обикновено мъжете имат ниво на пролактин по-малко от 15 ng / ml, жени под 20 ng / ml). Пролактиномите са с различни размери, но по-голямата част от тях имат диаметър по-малък от 10 mm и се наричат микропролактиноми. Много по-рядко се наблюдават пролактиноми с размер 10 mm или повече, които се наричат макропролактиноми. Симптомите на пролактином зависят както от пола на пациента, така и от размера на тумора. Нивото на пролактин корелира с размера на тумора, така че с микропролактинома хиперпролактинемията може да не е толкова изразена. Леко повишение на нивото на пролактин (до 30-50 ng / ml) може да се дължи както на микропролактиномите, така и на функционалните нарушения на хипоталамо-хипофизната система.\nЗа потвърждаване на тумора на хипофизата е необходим ЯМР на хипофизата.\nМедикаментозното лечение на пролактиномите е метод за избор при повечето пациенти с пролактиноми. Ерготните производни (бромокриптин, лизурид и перголид) надеждно инхибират секрецията на пролактин, елиминират галакторея и възстановяват функцията на половите жлези при повечето пациенти с хиперпролактинемия от всяка етиология. В допълнение, бромокриптин и подобни лекарства причиняват регресия на пролактин при 60-80% от пациентите (макар че обикновено туморите не изчезват напълно).\nПо този начин лечението с лекарства или избягва операцията, или прави операцията по-малко сложна (чрез намаляване на големите тумори).\nЛечението с бромокриптин обикновено започва с ниски дози: 1,25-2,5 mg / ден през устата (с 1/2 таб. Или 1 таб.), Преди лягане, с храна (за предотвратяване на гадене и ортостатична хипотония). Дозата се увеличава с 1,25 или 2,5 mg на всеки 3-4 дни, докато се достигне желаната дневна доза (обикновено 5-10 mg, в 2-3 дози с храна). Някои пациенти изискват дори по-големи дози. Това лечение помага да се намали освобождаването на пролактин от тумора, нивото на което в кръвта често спада до нормата в рамките на няколко седмици след началото на лечението. При жените, тъй като пролактинът се нормализира, менструалният цикъл и способността за зачеване се възстановяват. Бременността, между другото, може да дойде доста бързо, така че ако не планирате да имате бебе в този момент, трябва да обсъдите с Вашия лекар най-подходящия метод за контрацепция.\nПри мъжете, заедно с намаляване на нивото на пролактин, нивата на тестостерон се повишават, което нормализира качеството на сексуалния живот. Докато приемате parlodel, почти всички пролактиноми са намалени по размер и дори е възможно подобряване на зрението. На всеки 2-3 години се прекъсва бромокриптин и се оценява необходимостта от продължаване на терапията. При малък брой пациенти хиперпролактинемията изчезва няколко години след началото на лечението.\nQuinagolide (norprolac) се различава по структура от bromkriptin, в резултат на което тя се понася добре от тези, при които bromkriptin причинява странични ефекти. Norprolak се приема 1 път дневно през нощта.\nИма и друг наркотик - каберголин (Dostinex), който е специален по това, че се приема 1-2 пъти седмично.\nПоради ефективността на лечението на пролактиноми, те рядко прибягват до хирургична и лъчева терапия. Само малка част от пациентите с макропролактиноми, при които размерът на тумора не намалява поради лечението с лекарства, може да изискват операция, особено ако няма подобрение на зрението. Трябва да се отбележи, че понастоящем тази операция се извършва чрез малък разрез в близост до синусите, така нареченият транссфеноидален достъп. Ако голям пролактином постепенно намалява по размер в резултат на приема на хапчета, този метод продължава и в бъдеще.\nПонякога специалистите препоръчват лъчетерапия, която ви позволява да спрете приема на лекарството. Ефектът от облъчването се развива постепенно и се проявява напълно след няколко години, така че не се предписва лъчева терапия на млади жени, които искат да забременеят (именно тези жени преобладават при пациенти с пролактиноми). При микропролактиноми най-често се извършва селективна транссфеноидална аденомектомия, но при 20–50% от пациентите 5 години след операцията туморът се повтаря и хиперпролактинемията се възобновява. При макропролактиноми дори само краткосрочно начално подобрение след операцията се наблюдава само при 10-30% от пациентите.\nПо време на лъчетерапия или хирургично лечение може да се развие недостатъчност на хипофизната жлеза, водеща до развитие на вторична надбъбречна недостатъчност и хипотиреоидизъм, като е необходима заместителна терапия - глюкокортикоиди в присъствието на надбъбречна недостатъчност, L-тироксин при наличие на тиреоидна недостатъчност (хипотиреоидизъм) и, вероятно, полови хормони. (естроген за жените и тестостерон при мъжете) като заместителна терапия.\nКъм днешна дата няма доказателства, че употребата на бромокриптин преди или по време на бременност увеличава честотата на спонтанни аборти, мъртвородени и фетални аномалии. Ако се установи бременност, обикновено бромокриптинът се отменя, така че растежът на пролактином може да се възобнови. Независимо от факта, че излишъкът от естрогени по време на бременност причинява хиперплазия на лактотропните клетки на аденохипофизата, клинично значимо увеличение на микропролактиновия растеж е рядко (при 3-5% от пациентите). При бременни жени с макропролактиноми рискът от усложнения е малко по-висок. Ако по време на бременност има значителен ръст на тумора, придружен от главоболие и зрителни увреждания, прибягвайте до ранно раждане или възобновяване приема на бромокриптин. По този начин, жените с микроаденоми могат да забременеят, ако желаят, но трябва да са наясно, че съществува риск (макар и малък) от ускоряване на растежа на тумора по време на бременност. Не се препоръчва профилактично облъчване на хипофизата преди зачеването в микроаденоми; при големи тумори може да е безполезно. Лъчева терапия не повлиява ефективността на лечението с бромокриптин.\nЗа жени, които не искат да имат деца, и за мъже, радиационната терапия или хирургията могат да бъдат методът на избор. Намаленото сексуално желание и импотентност при мъжете, поради хиперпролактинемия, не винаги се лекуват с тестостерон. За да се нормализира нивото на пролактин, може да са необходими лекарства или други методи. Диспансерното наблюдение на ендокринолог при такива пациенти изисква цял живот.\nПролактиномия на хипофизата: симптоми, лечение и прогноза\nПролактиномата е доброкачествен тумор (аденом) на предната хипофизна жлеза. Характеризира се с хормонална активност, т.е. синтезира увеличено количество пролактин (лутеотропен хормон).\nВ структурата на туморите на пролактинома на хипофизата заема първо място. Делът на тези аденоми представлява повече от 30% от диагностицираните тумори на тази ендокринна жлеза.\nВажно: злокачествеността на пролактина е изключително рядка. Най-често тези аденоми се диагностицират при жени в фертилна възраст. При мъжете такива тумори се откриват почти 10 пъти по-малко.\nНеоплазмата се развива от пролактитофи - клетки на хипофизата, които синтезират "млечен хормон". В повечето случаи размерите на хормонално активни аденоми на хипофизата не надвишават диаметър 2–3 mm.\nПроизводството на пролактин се контролира от хипоталамуса. Допаминът, продуциран от неговите ядра, потиска секреторната функция на лактотрофите.\nОбърнете внимание: пролактинът е полипептиден хормон, отговорен за синтеза на майчиното мляко при жените в следродовия период. В допълнение, той има регулиращ ефект върху сексуалните и репродуктивните функции заедно с лутеинизиращите и фоликулостимулиращите хормони (LH и FSH). Тези биологично активни съединения са отговорни за менструацията, овулацията и синтеза на естрогените. Определено количество пролактин, LH и FSH обикновено се синтезира в тялото на човек. Гонадотропните хормони засягат производството на тестостерон и степента на активност на сперматозоидите.\nВ клиничната практика пролактинът се класифицира по размер и локализация по отношение на Sella turcica (“турски седло”) - формация в сфеноидната кост, в центъра на която е хипофизната ямка. Според нея тези аденоми са разделени на:\nIntrasellyarnye (диаметърът им не надвишава 1 cm).\nМикропролактиномите са по-характерни за жените, а макропролактиномите са за мъже. Тежестта на клиничните прояви зависи от размера на аденомите. Тактиката на лечение зависи и от вида на тумора.\nПонастоящем няма надеждна информация за истинските причини за образуване на пролактинома.\nГенетичната предразположеност има определена стойност; Някои пациенти с доброкачествени хипофизни тумори са диагностицирани с генетично заболяване - множествена ендокринна неоплазия тип I. Тази патология се характеризира с повишена секреторна активност на редица ендокринни жлези.\ngalaktoreeI (разпределението на майчиното мляко, което не е свързано с раждането на дете);\nСред ранните признаци на развитие на пролактиноми са удължаването на месечния цикъл или пълната липса на менструация. Намаленото производство на LH и FSH води до ановулация, което прави концепцията невъзможна.\nИнтензивността на галактореята е променлива. Млякото може да се появи само при натискане на зърното или спонтанно.\nВажно: освобождаването на млякото в тумора на хипофизата по никакъв начин не е свързано с патологиите на млечните жлези, но срещу фона им галактореята става допълнителен рисков фактор за развитието на мастопатия.\nХиперпролактимеята насърчава извличането на минерални компоненти от костната тъкан. В резултат се развива остеопороза, която често води до патологични фрактури.\nВажно: остеопорозата при пролактином се появява при жените и мъжете.\nЛипсата на женски полови хормони поради излишък на пролактин провокира метаболитни нарушения (задържане на течности и затлъстяване).\nВ някои случаи пролактиномът е придружен от хиперсекреция на мъжки полови хормони. В този случай пациентите развиват симптоми като акне и хирзутизъм (прекомерен растеж на мъжката коса).\nСимптоми, типични за мъжете\nХиперпролактимеята води до намаляване на производството на основния андроген - тестостерон и нарушаване на процеса на развитие на сперматозоидите, което води до безплодие. При мъжете либидото отслабва или изчезва и еректилната функция е нарушена. В повечето случаи пациентите са диагностицирани с гинекомастия.\nУвеличаването на гърдите може да бъде придружено от галакторея. В редица пациенти расте растежът на космите на лицето и процесът на атрофия на половите жлези - тестисите. Други характерни прояви включват мускулна слабост.\nДиагностика на пролактиноми\nПредполагаеми доброкачествени хипофизни тумори позволяват характерни клинични симптоми.\nНай-информативният метод за диагностика на пролактина е насочено магнитно-резонансно сканиране с предварително инжектиране на контрастно средство. Тази хардуерна техника ви позволява обективно да оцените местоположението и размера на тумора.\nКомпютърната томография може да се използва за идентифициране на макропролактиноми, които осигуряват ясна визуализация на структурите на клиновидната кост.\nЛабораторната диагностика включва трикратно определяне на нивото на пролактин в плазмата. Проучването се провежда в различни дни, за да се избегнат възможни грешки, свързани с психо-емоционалния стрес на пациента.\nНормални числа (в ng / ml):\nЕдин от най-честите проблеми на хипофизната жлеза е пролактинома: признаци, терапия\nАденомът на хипофизата възниква по причини, които не са напълно разбрани. При някои пациенти се наблюдава свръхрастеж и активност на клетките, които образуват пролактин в случай на генетично обусловено заболяване. Тя се нарича полиендокринна неоплазия. Изолирано е и наследяването на склонността към пролактинома.\nСред всички тумори на тъканта на хипофизата пролактиномите водят и съставляват една трета от всички диагностицирани неоплазми. Те се считат за доброкачествени, в изключителни случаи са преродени в рак. Жените страдат десет пъти по-често от мъжете. Това се дължи на по-голямата роля на пролактина в женското тяло.\nПролактиномите в мъжкото тяло обикновено достигат много по-големи размери от жените. При прекомерно производство на пролактин:\nобразуването на естроген при жените и тестостеронът при мъжете намалява;\nбезплодие и намалено сексуално желание при двата пола;\nмъжете се оплакват от ниска ефикасност и увеличаване на млечните жлези, а жените се оплакват от неуспех на менструалния цикъл.\nСимптомите на заболяването зависят от размера на пролактиномите:\nмалки аденоми растат вътре в турски седло и се проявяват само чрез хормонален дисбаланс;\nза да се постигне размер 1 см, туморът излиза извън нормалното си положение и упражнява натиск върху мозъчната тъкан и зрителните нерви.\nОбщи симптоми на тумор при мъже и жени:\nстеснени зрителни полета;\nтрудности при определяне на странични обекти, удвояване на техните контури;\nотпадане на зрението, включително слепота;\nколебания в емоционалния фон;\nнарушение на образуването на хипофизни хормони поради компресия на тъканите.\nПри жените първото нарушение е удължаване на цикъла и намаляване на количеството на кръвта, секретирана по време на менструацията (те стават редки и оскъдни). Нарушен процес на овулация и способност за зачеване. Стимулира отделянето на капки мляко, когато натискате зърното или спонтанно. При продължително повишени нива на хормона е възможна мастопатията. Калцият е силно излужен от костите, което води до остеопороза и повишен риск от фрактури. Течността се задържа в тялото, увеличава телесното тегло. Косата расте по тялото и лицето, появява се акне.\nПри мъжете съдържанието на тестостерон в кръвта намалява, което се проявява със слабост на сексуалното желание, постигане и поддържане на ерекцията и образуването на жизнеспособни сперматозоиди. Мъжете също стават безплодни. Млечните жлези се увеличават и се появява секреция на мляко. Тестисите са намалени по размер, косата не расте по лицето, костите и мускулната тъкан са отслабени. Често на преден план излизат признаци на компресия от тумора на зрителните нерви или съседни области на мозъка.\nMRI е признат като най-информативен метод за откриване на пролактин. Ако се подозира, се препоръчва допълнителна контрастна тъкан с гадолиний. Препоръчва се кръвен тест за пролактин. Диагностичната стойност има рязко увеличение на нивото (до 10 пъти). Всички пациенти се нуждаят от консултация с окулист.\nТова е практически единственият аденом на хипофизата, който реагира на лекарствената терапия. Parlodel се предписва на пациенти, той възстановява нормалните нива на хормоните при почти 90% от пациентите през месеца. Достинекс не е по-малък по своята ефективност, но има по-малко нежелани последици при продължително лечение, достатъчно е да го приемате на всеки 7-10 дни.\nПри пациенти зрението се възстановява и малките тумори могат да изчезнат. На фона на наркотици се нормализират менструацията, сексуалната функция и бременността. Големите тумори изискват MRI контрол по време на целия курс на лечение.\nАко няма положителна динамика, то е показано отстраняване на аденом. Операцията може да се извърши през носните проходи или чрез трепаниране на черепа.\nИма случаи, когато се предписва лъчева терапия, тя дава възможност да не се използват лекарства при наличие на противопоказания, идиосинкразия или без резултат. Ефектът от облъчването се проявява изцяло в рамките на 2-3 години и продължава до 5 години.\nПрочетете повече в нашата статия за пролактинома на хипофизата.\nПричините за пролактинома на хипофизата\nПодобно на повечето туморни заболявания, аденомът на хипофизата възниква по причини, които не са напълно разбрани. При някои пациенти се наблюдава свръхрастеж и активност на клетките, които образуват пролактин в случай на генетично обусловено заболяване. Тя се нарича полиендокринна неоплазия.\nРастеж на аденома на хипофизата\nТова означава, че ендокринните жлези, поради неуспех в регулирането, излизат извън контрола на хипоталамуса и започват да произвеждат интензивно хормони. В такива случаи се увеличава функцията на паращитовидните жлези, панкреаса, хипофизната жлеза. В храносмилателната система се откриват множествени язви. Изолирано е и наследяването на склонността към пролактинома.\nИ тук повече за аденома на хипофизата.\nКак туморът влияе на тялото?\nСред всички тумори на тъканта на хипофизата пролактиномите водят и съставляват една трета от всички диагностицирани неоплазми. Те се считат за доброкачествени, в изключителни случаи са преродени в рак. Жените страдат десет пъти по-често от мъжете. Това се дължи на по-голямата роля на пролактина в женското тяло:\nотговорни за образуването на майчиното мляко след раждането;\nрегулира образуването на естроген;\nконтролира менструалната функция и способността за зачеване.\nПри мъжете нормалната кръв съдържа малко количество от този хормон. Той е отговорен за синтеза на тестостерон и осигурява активност на сперматозоидите. Пролактиномите в мъжкото тяло обикновено достигат много по-големи размери от жените.\nПри прекомерно производство на пролактин:\nмъжете се оплакват от ниска ефикасност и увеличаване на млечните жлези, а жените се оплакват от менструален неуспех.\nЧестите прояви на пролактин включват симптоми, които са свързани с неговия обем. Когато се появи голям тумор:\nПървото нарушение е удължаването на цикъла и намаляването на количеството кръв, отделяно по време на менструацията, те стават редки и оскъдни. Образуването на фоликулите в яйчниците, овулационният процес и способността за зачеване са нарушени. Пролактинът при жените стимулира отделянето на капки мляко, когато натискате зърното или спонтанно. В същото време, самата млечна жлеза не се променя, но с дългосрочно повишено ниво на хормона мастопатия е възможно.\nПоради липсата на естроген в организма, калцийът се промива интензивно от костите, което води до остеопороза и повишен риск от фрактури. Течността се задържа в тялото, увеличава телесното тегло. Тъй като няма възпиращ ефект на женските полови хормони, тогава мъжките функции започват да преобладават. Косата расте по тялото и лицето, появява се акне.\nСъдържанието на тестостерон в кръвта намалява. Това се проявява със слабостта на сексуалното желание, постигането и поддържането на ерекция, образуването на жизнеспособна сперма. Мъжете също стават безплодни. Млечните жлези се увеличават и се появява секреция на мляко. Тестисите са намалени по размер, косата не расте по лицето, костите и мускулната тъкан са отслабени.\nЧесто на преден план излизат признаци на компресия от тумора на зрителните нерви или съседни области на мозъка.\nЯМР на мозъка при аденома на хипофизата\nКонсултация с окулиста\nЛечение на пролактиноми на хипофизата\nТези лекарства водят до намаляване на пролактинома и прекратяване на неговата хормонална активност. При пациенти зрението се възстановява и малките тумори могат да изчезнат. На фона на наркотици се нормализират менструацията, сексуалната функция и бременността. Големите тумори изискват MRI контрол по време на целия курс на лечение.\nАко няма положителна динамика в размера на пролактиноми и синтеза на пролактин от него, зрителните капки, тогава се показва отстраняване на аденом. Операцията може да се извърши през носните проходи или чрез трепаниране на черепа.\nВиж видеото за диагностиката и лечението на аденома на хипофизата (пролатинома):\nИма случаи, когато се предписва лъчева терапия, тя дава възможност да не се използват лекарства при наличие на противопоказания, идиосинкразия или без резултат.\nЕфектът от облъчването се проявява изцяло в рамките на 2-3 години и продължава до 5 години. Ето защо, този метод не се препоръчва за жени, които планират да имат бебе. Усложнението на лъчетерапията е липсата на функция на хипофизната жлеза. За нейната корекция се прилагат хидрокортизон, еутирок, метилтестостерон за мъже и дивигел за жени.\nПрогноза за тумор\nМикроаденомите протичат най-благоприятно. Той може да се отърве от тях дори без операция. След отстраняването на средни тумори, рецидив настъпва за период от 5 години при една трета от пациентите. Големите тумори значително променят хормоните на организма, така че дори хирургичното лечение облекчава предимно признаците на компресия на мозъка.\nПериодът, за който настъпва клинична ремисия на фона на лекарствата, зависи от размера и хормоналната активност на пролактиномите. Обикновено лечението се извършва в продължение на няколко години. Ако пациентът го спре самостоятелно, тогава туморът бързо расте, може да има преход към злокачествено новообразувание.\nТъй като причините за развитието на пролактиноми все още не са известни, превенцията на нейната поява не е развита. Когато се открие тумор, пациентите се нуждаят от редовен мониторинг на ЯМР и изследване на главата на очите най-малко веднъж годишно, а анализът за пролактин се дава на всеки шест месеца.\nА тук повече за хроничната надбъбречна недостатъчност.\nПролактиномата се появява в хипофизната жлеза от клетки, които произвеждат пролактин. Този хормон е необходим след раждането за образуването на кърмата. При мъжете и жените той е отговорен за сексуалната функция, способността за зачеване. С прекомерен поток в кръвта води до оскъдна менструация и освобождаване на мляко от зърното при жените. При мъжете има импотентност, малоценност на сперматозоидите, увеличаване на млечните жлези.\nMRI и кръвен тест за пролактин са показани за откриване. Показано е лекарствено лечение с признаци на компресия на мозъчна тъкан.\nХроничната надбъбречна недостатъчност се проявява при продължително протичане на заболяването, инфекция с вируси, гъбички. Първичното се среща при деца и възрастни, има вторично и третично. Симптомите първоначално са скрити. Усложненията са тежки без лечение. Комплексна диагностика\nПредимно хипофизна недостатъчност се среща при възрастни, но може да бъде вродена или придобита при деца след раждането. Също така разпределят общо, частично, първично и вторично. Диагнозата на хипопитуирен синдром включва хормон, ЯМР, КТ, рентгенови и други. Лечение - възстановяване на функцията чрез хормони.\nКожни прояви на левкемия\nКакви храни предпазват от рак или увеличават риска?\nУспокоителни в онкологията\nСпинална хемангиома: причини, симптоми, лечение\nСолни превръзки за рак: ефективни или безполезни?\nСъдържание:Епидемиология (колко хора са болни)Истинската статистика за честотата на мозъка cavernoma не съществува, смята се, че това е около 0,5% от общото население на планетата.\nPHAM на млечната жлеза - какво е това и как се лекува патологията?


Пътешествието на една сестерция разказано от италиански журналист | Акцент, Анализи, Коментар | Marginalia\nПътешествието на една сестерция разказано от италиански журналист\n19.09.2016 18.09.2016 Марта Методиева\t832Бежанци, Граждански права, Миграция, Расизъм, Религиозни малцинства\nПокрай битката на Класическата гимназия да остане в центъра, изразът „елитно училище” затвърди негативната си конотация и употребата му в тази кауза беше определена като лош и погрешен пиар похват. Като цяло отношението към него обедини всички предубеждения, неприязън и дори омраза, които често с основание са заслужени както от подобни учебни заведения, така и от учениците, които учат там. Едно от обобщаващите изречения, които добре изразяват позицията на голяма част от обществото към тази гимназия и борбата й да оцелее с един важен стратегически ход като преместването й в по-голяма близост до местоживеенето на мнозинството деца, стабилен процент от които идващи от Елин Пелин, Костинброд или Перник с влак, да не говорим за останалите „близости” до практически свързани с дейността на училището институции, беше: „Тези лигльовци няма ли да спрат да мрънкат, толкова ли са специални, че непременно трябва да учат в центъра?” Две години по-късно „лигльовците” продължиха да учат в един от най-отдалечените люлински квартали, далеч от бляна с кеймбриджки привкус за колеж на село, но близо до други реалности, които все повече тревожат плашливото и лесно подаващо се на пропаганда българско общество. В резултат на запазването на неблагоприятното местонахождение на НГДЕК и генералния спад на интереса към езиковите и хуманитарни училища, тази учебна година т.нар. „Класическа” за пръв път от създаването си стартира с три, а не с четири паралелки или с близо 25 деца по-малко. Вече всеки може да се досети, че това няма как да не повлияе неблагоприятно върху бюджета на гимназията и да доведе до още по-негативни последствия за нея. Без излишен драматизъм можем да уверим резервираните към т.нар. елитно училищно класическо образование заради неговата несмиреност, високомерие и самохвалство, че има всички условия в близките години то съвсем да изчезне, както се случва след 1945 г., когато комунистическият режим затваря всички класически гимназии в България със страшното обвинение, че те са опасни и ненужни за новия и „съвършен“ политически строй.\nЗащо обаче да страдаме за лошата съдба на едно единствено по рода си учебно заведение? Какво толкова ще загуби обществото ни, ако него го няма или какво всъщност печели от класическото образование?\nТъй като образованието не е продукт, чийто пряк резултат може лесно да се проследи, както благотворното влияние на ново лекарство или невероятните възможности на нов ИТ модел, е трудно да се отговори с конкретни параметри на тези въпроси. Достатъчно е обаче да припомним непрекъснатите оплаквания от лошата българска просвета, настървените реформи, които целят поне малко да я подобрят, за да отговорим на въпроса с риторичното питане: „След като обществото и институциите му са толкова притеснени от недостатъчно високото ниво на образованост на завършващите средното си образование, защо не опита да съсредоточи енергията си в запазването и бъдещото развитие на едно доказало качеството си национално училище, а с особено злорадство се присмиваше на опитите му да се пребори с лошите решения на министерството, на което е поверено …?” Понеже риторичните въпроси целят драматичен ефект, но по условие не получават отговор, ни остава да преосмислим изтърканите понятия и да се концентрираме върху същността им. Тогава ще е по-лесно да осъзнаем кое му е хубавото на класическото образование и защо е определяно с дразнещата характеристика „елитно”. За това ще ни помогнат чаровният италиански телевизионен журналист, палеонтолог и документалист, Алберто Анджела и книгата му: „IMPERIUM – пътешествието на една монета из Римската империя”(2010), предшествана от „Един ден в древен Рим”(2007). Нека тези, които не са чели тази книга, не бързат да въздъхват отегчено! Това не е поредният скучен исторически опус, който недоумявате защо да ви е интересува. Това е приключение, което започва в миналото, но завършва в настоящето и буквално, и ценностно. Станало е възможно да се случи на български език поради големия опит и майсторство на преводача му от италиански, преподавателката в НГДЕК по латински и италиански, Юдит Филипова.\nКакво е сестерция?\nТова е изключително разпространена в Римската империя бронзова монета със средно голяма стойност. Ако най-високата парична единица е златният аурей, то той отговаря на 25 сребърни денарии или на 100 сестерции. Има и по-дребни монети, но те не са толкова разпространени из цялата империя. Алберто Анджела разказва за обиколката на една такава монета, която тръгва от Рим, отива в Британия, връща се на континента, после се озовава в Африка, стига чак до Азия или в Индия и се връща обратно във Вечния град. Накратко, прави имперско пътешествие с глобален характер, защото минава през всички известни на древния свят територии: Атлантическият океан е краят на познатото, проходимото, възможното да бъде завоювано. Монетата, за която Анджела разказва, е от серия изсечена по времето на най-добрия римски император, optimus princeps, Траян. Една от нейните милиони „сестри-близначки” видях в музея на София. Други от „семейството” могат да се видят от посетители на музеи в райони стигащи чак до Япония, Китай и Индия, както стана ясно. Макар и италианският изследовател на древността да обръща крайно внимание на информацията, която самите монети могат да дадат, разбира се основни в книгата му са разказите за хората, през чиито ръце минава една конкретна сестерция. Това е дълга история, която обединява в себе си различни теми свързани с римския начин на живот по времето на Траян и често представя подробности и акценти, които няма как да получат място в учебниците по история, най-вече поради определени и категоризирани във времето факти, които са важни да се знаят, за сметка на други, които според авторите на учебните помагала, не са. С подхода си Анджело постига нещо, за което много ученици, а и всички, които имат отношение към историята, би трябвало да мечтаят: оживява я, доближава я до съвремието, използва знанието добито в миналото, което тя дава, за да се помогне на настоящето. Но най-вече, отговаря на въпроса, кое му е ценното на класическото, или по-смирено казано, на доброто хуманитарно образование. Просто е: чрез опита, който съхранява и предава то помага на човека да познае себе си, своята история и минало, за да подобри живота си като намери оптимални решения на проблемите, които среща. Защото нека признаем: високите технологии не намаляват тъгата и депресивните състояния на тийнейджърите, нито правят родителите им по-зрели граждани, нито помагат в справянето с глобални кризи като бежанските вълни, например.\nСвободата на журналист с класическо образование да прави смели паралели\nКолко често чуваме да се обговаря, дискутира, припомня, проблематизира отново и отново конфликта в Ирак от 2001 г., който доведе до варварското от римска, а и от християнска гледна точка, умъртвяване на Саддам Хюсейн, убиването на стотици хиляди цивилни, сред които неизброимо количество деца; унищожаването на една древна страна, с повечето й невероятни паметници на културата, с цел да бъде спасена? Май рядко или направо никак. Темите за Ислямска държава, случващото се в Сирия, бежанците и терористите тотално изместиха фокуса от едно от вероятните начала на всичко. Буш Младши след като пренебрегна позицията на ООН, възползва се от фалшиви доказателства за наличието на химическо оръжие и от подкрепата на коалиционните си партньори, започна „освободителната си инвазия” в Ирак. Оксиморон, за който в България рядко се сещаме и плахо бихме приложили като пример, с който да онагледим причинно-следствената връзка породила масовите трагични процеси бележещи последните 15 години. Анджела, уж комфортно потопен в античните потайности, любопитни факти, свръх интересни и неизвестни исторически и културни подробности, безопасно намиращи се на 1893 години от времето на написване на книгата му, изведнъж „зашлевява” модерните си читатели със сравнения като следните:\n„Това ще бъдат мрачни месеци с масови избивания и от двете страни. И ръцете на (императора) ще се изцапат с нова кръв, когато бъдат изравнени със земята градове като Низибия, Едеса и Селевкия. Войници, военнопленници, жени, старци и деца ще минат под меча без милост… Точно както войските на САЩ в началото на инвазията в Ирак, римляните са се „разпрострели” прекалено много, без да си осигурят тила в превзетите области.”\n„Необходимостта от все по-големи количества злато е водила дори до военни кампании за завладяване на нови територии. В нашата епоха това би означавало да се започне война за притежание на петролни кладенци. Или по-скоро за контрол над тях, за гарантиране на непрекъснати доставки. Което всъщност се случи с конфликта в Ирак. В периода на нашето пътешествие в Римската империя е станало нещо подобно – Траян неотдавна е завладял Дакия, сегашната Румъния, която е изключително богата на… златни залежи!”\nПрофесионалните историци не обичат подобни смели паралели. Вероятно веднага биха казали, че не могат да се уподобяват явления случили се в различни епохи, с различни характеристики и поводи на възникване, както и начини на протичане. Но Анджела не случайно не се определя като историк: неговият подход е интердисциплинарен. Обединявайки разкритото от археолози, историци, филолози и изкуствоведи, той дава образ, плът и живот на хората от миналото, както за да го направи по-познаваемо за настоящето, така и за да покаже, че в много аспекти то не е много по-различно в отношението си към живота от сегашното. Във всички епохи човекът е страдал за болното си дете, обичал е любимия или любимата, гледал е да печели пари, за да оцелява, отдавал се е на добри дела, бурни страсти, имал е постижения, както и падения. Раждал се е, раждал е и неминуемо е умирал. Просто в древността това е ставало доста по-рано, което е предполагало друга динамика на живеенето.\nРасизмът, религиозната търпимост и бежанците в Римската империя\nАлберто Анджела не е първият, който го разкрива, защото всеки запознат с древността може ясно да го осъзнае, стига да иска: той просто убедително синтезира и насочва вниманието на съвременния читател върху очевидното. Римската империя основава развитието си на един непоклатим принцип: етническият и расов произход на човека нямат никакво значение, ако той може с нещо да допринесе за добруването на държавата. Единственото условие за всички е да спазват законите й, а голямата им мечта и ценност е да бъдат или да станат, ако не са, римски граждани. А те не се определят с това, че са бели, произхождат от велики фамилии или че са родени в самия Рим. Единственото, което различава свободните хора, сред които все по-увеличаващият се брой освободени роби, е социалният им статус, който се определя от парите, които имат. А римският начин на живот и едно от основните граждански права, това на развиването на частен бизнес, предполагат печеленето им по всякакъв начин. Отношението към завладените народи е същото: те рядко са избивани, даже напротив. Водещата философия е била те възможно най-бързо да бъдат интегрирани във функционирането на държавната система. За разлика от по-късните християнски империи, в Рим представители на покорените етноси са можели дори да участват в политическия живот. Два от най-блестящите примери за това са именно най-великият принцепс, Траян, който е от покорената испанска провинция, и небезизвестният Септимий Север, който е с африкански произход, наречен от Анджела „Обама на древността”. Ето и политическата програма за казаното дотук, произнесена от император Клавдий през 48 г.сл.Хр., когато разрешава на знатните гали да стават сенатори и да седят в сената заедно с римските си колеги, въпреки техните протести:\n„На каква причина трябва да отдадем провала на спартанците и атиняните, макар и силни във военно отношение, ако не на факта, че отблъскваха победените като чужденци…Галите вече са възприели нашите обичаи и култура, сродили са се с нас. Носят ни и златото и богатствата си, вместо да ги държат за себе си!”\nОсвен тези думи Анджела припомня и още един крайно „модерен” аспект на Римската империя: религиозната търпимост. Тя е била основен гарант за съжителството между различните етноси в империята и до идването на християнството е създавала климат на верски плурализъм, който често е бил спасителен за хора, които населяват една и съща политическа и административна единица, но може да живеят разделени от цели континенти.\n„В областта на религията обаче подходът на римляните е внимателен и изпълнен с уважение, тъй като вярата много лесно може да се превърне в сериозен проблем… Римляните не налагат нищо, те прилагат интелигентен подход, който позволява на местните религии да продължат да съществуват с предишните си ритуали и церемонии. Достатъчно е да се извършват така, че да изглеждат „римски”.”\nНа много места в книгата си Анджела дава примери и информация за отношението на Римската империя към нещо, което сега се нарича „проблем”, „криза”, понякога „трагедия”, но в повечето случаи се определя като негативно явление с крайно отрицателни и опасни последствия. Бежанците и тяхното настъпление в Европа… Тук само доброто образование може да послужи за смяна на гледната точка към настоящето и за създаване на благоприятни перспективи за бъдещето. Ако не беше бежанецът Еней, който е един от малкото оцелели троянци след Троянската война, Рим въобще нямаше да бъде създаден. А какво би било европейското на Европа без него?! Без да забравят как е било поставено началото на онова, което по-късно Ромул ще превърне в Града на седемте хълма, римските императори гледат на бежанците, често отново сирийски, не като на проблем, а на възможност. Те са нова работна ръка, нови потребители, нови участници в мощния икономически процес, който представлява функционирането на такава огромна империя. Нови ръце, през които да мине една сестерция…\nКласическото образование: принадлежност към кода на търпимостта и единството в името на знанието\nАлберто Анджела започва разказа за пътя на неговата монета от Виндоланда (днешният Честърхолм), където тя първо попада след Рим. Там, в далечните британски земи е открито домашното на сина на главнокомандващия римския легион в района, Цериал. Вероятно диктовка на стих от „Енеида” на Вергилий, написан с грешки, типични за едно дете. Една от последните дестинации на сестерцията е Египет. Там изпод пясъците на Фаюм, на хиляди километри от Британия, изниква папирус, който отново представлява домашно. Пак върху стих от „Енеида”. Двама ученици от съвсем различни краища на света са обединени от общата мъка по четенето, писането и запаметяването на произведението, което разказва за римската история от премеждията на родоначалника й Еней, до идването на божествения Август, първия принцепс на Империята.\n1899 години след залягането над латинския на тези двама ученици, други като тях продължават да четат и да се трудят над стиховете на римския класик. Една група го правеше дори през лятото на 2016 г., в Черноморска Атия или древна Антия. Членовете й бяха обединени от любовта си към класическото образование, според тях най-добрият спътник в пътя към себе си. Близо до Бургас, те участваха в международна лятна школа по латински и старогръцки, а общото между различните участници беше опитът да говорят помежду си единствено и само на езика на древните римляни. Понякога успяваха.\n← Леонардо ди Каприо призовава за спасяване на морските екосистеми\nИван Бакалов спечели в дело на Петя Славова срещу него →\nКакво е постфашизмът? Втора, последна част.\n18.01.2018 18.01.2018 Миклош Тамаш\t141Граждански права, Диктатура, Расизъм, Свобода на изразяване, Тоталитаризъм\nИма ли война в Афганистан?\n05.12.2016 04.12.2016 Теодор Спасов\t354Етнически малцинства, Расизъм, Религиозни малцинства, Свобода на изразяване, Социални права\nОтнеха ми детето, защото съм трансполова\n28.04.2016 27.04.2016 Дарина Шевченко\t388Граждански права, ЛГБТИ, Малцинства, Права на децата


Сряда, 12 февруари - Предаванията за деня\nпубликувано на 11.02.20 в 14:05\nЦърковните събори – факти и загадки: Вселенските събори\nТук, там и навсякъде – 1 част\nПесенни стихове и текстове на Пол Макартни, Матей Стоянов, Майкъл Джексън, Джейкъб Колиър, Клер Лафю, Евтим Евтимов, Клиф Магнес, Глен Балърд, Робърт Плант\nГордостта и смирението.\nКак притчата за митаря и фарисея може да ни послужи за размисъл? Да не забравяме, че като влизаме в храма заставаме пред лицето на Бога, ето защо да го правим с искрена вяра и благоговение, а не като фарисея – с убеденост за своята праведност и презиращ останалите. Гост Белоградчишки епископ Поликарп, викариен епископ на софийския митрополит и патриарх български Неофит.\nПредставяне на книгата „Жажда за вяра“ на ставрофорен иконом Дончо Александров.\nФолклорна музика и уърлд от величествените Анди. Изпълнение – Патрисия Салас, „Килапаюн“, Чико Трухильо, „Колахуара“, Дамарис и др.\nИзпълнения на Младен Койнаров, Христо Косашки, Ваня Дженезова и други.\n„Златният ключ“, автор: Тери Джоунс\n- За илюзиите и живота – спомен за Мистер Сенко в коментар и звукови хроники.\n- Археологически сензации: гробницата на Тутанкамон – коментар и откъс от интервю със световноизвестния египтолог Захи Хауас от последното му посещение в България.\n- Наградата „Сирак Скитник“ и номинацията на програма „Христо Ботев“ за предаването „Познати и непознати“ – с участието на Цвета Николова.\n• Педагогическото образование в България: перспективи и предизвикателства през ХХI век или кой може да бъде успешен и адекватен учител и/или директор днес – с участието на проф. Сийка Чавдарова, председател на Постоянната комисия по педагогически науки и социални дейности към Националната агенция по оценяване и акредитация, и на експерта по училищна психология Панайот Рандев.\n• Главен герой: Фотографът Вихрен Георгиев – за People of Sofia / Хората на София, снимките от пръв поглед, шоколада и любовта като начин на живот.\n• Генералният почетен консул на Кралство Тайланд в България Виктор Меламед с продължение на първата си книга „Сънища“.\n• Дискусия: За и против квоти за българска музика в тв- и радиоефира? С участието на: изпълнители, музикални редактори, директори на частни радио станции, политици и директно включване от пресконференцията на Музикаутор по темата.\n• Йоанна Драгнева и Калин Вельов се завръщат с втори съвместен сингъл – „Безгрижни“;\n• Оперната прима Гергана Николаева разкрива подробности около старта на новия ѝ авторски проект без аналог в музикалната и артистична среда на България, наречен „Всеки може да пее... с Гергана Николаева“;\n• Финалистката от Гласът на България Виктория Динкова – VICK стартира годината с концерт и с нов сингъл - „Eternal Eyes“;\n• Христина Белева и Димитър Горчаков ни показват, че гъдулката и пианото освен нестандартна комбинация, могат да бъдат и много красив дует с Untraditional Duet – проект, в която можем да чуем техния прочит на популярни фолклорни мелодии, авторски пиеси, джаз мотиви и др.;\n• Милица Гладнишка и Михаил Йосифов секстет оживяват истории и персонажи от игрални и анимационни филми в проекта „Живот като на кино“.\n• Европейско турне на „Групата от Севр“. Гостуват френските художници Жан-Пиер Дюриез, Гийом дьо Бодюс и италианският скулптор Клаудио Куомо преди съвместната им изложба в галерия „Нова“ в София.\n• Между болката и нежността: Милена Нейова и Роза Радичкова представят новите благотворителни инициативи на ателие „Прегърни ме“ в помощ на талантливи деца в неравностойно положение. Покана за поетичното четене на Белослава Димитрова и Радослав Чичев.\n• Премиера на „Осъдени души“ от Димитър Димов в Нов театър - НДК. Разговор с режисьора на спектакъла Бойко Илиев.\n• Прожекциите в Ново студийно кино в Българския културен център в София. Разговор с режисьора Красимир Симеонов за избраните филмови заглавия от българското и световното кино през новия сезон.\n• Нощта на моето раждане: Зиятин Нуриев, Ангел Станев и Станислав Памукчиев за творбите им в съвместната изложба на съвременни български художници в памет на Стоян Цанев в столичната галерия „Арте“.\n• Изложби на дипломираните магистри от Националната художествена академия в галерия „Академия“.\nКаузата „Успешна България“ – гост: холандецът Патрик Смитьойс, създател на безплатно компютърно училище в Самоков и на платформата „Свободните“, която събира историите на успели българи, представящи своите проекти, свързани с бъдещето на България.\nЗапис от концерта в Софийската опера посветен на 100-годишнината на Руслан Райчев.\nСензациите в историята – мистификации, провокации, фейк нюз или находки?\nИзданието е продължение на броя на предаването „Премълчаната история“ от 5 февруари 2020 г. „Премълчаната история на фалшивия Яворов“, но разгърнато в един по-широк исторически и в по-дълбок културологичен план. Разговор с историка на изкуството д-р Пламен Петров, литературния историк проф. Пламен Дойнов, доц. Ружа Маринска, изкуствовед, и д-р Тони Николов, колекционер и публицист.\nМаската – история и легенда: Маската като ритуал\nПод знака на българското кино – с музика\nФилмовата музика на Борис Карадимчев – втора част.\nПредаването е посветено на Световния ден на Радиото. С прекрасни записи, изпратени ни от Еврорадио – компилация с фолклор на интересни, малко познати етнически малцинства от различни европейски страни, включително и наша каракачанска песен – изпълнение на Величка Чаушева със солисти от ОНМ на БНР. Сред чуждите етноси, с които ще се запознаем звуково в предаването, са кримските татари, якутите и саамите (населяващи крайния Север на Стария континент). А сред изпълнителите – прекрасният грузински хор „Рустави“, Енвер Измайлов – китара, формация „Кил Саха“ от едноименната област Саха в Сибир. И очарователната „жена-глас“ Мари Бойне, пресътворяваща традициите на саамите от Северна Норвегия в наши дни – ще я чуем в неин майсторски, темпераментен уърлд-концерт, състоял се през август 2019 г.\n„Големият лакомник”, по грузинска приказка\n• „Поезията на местата“ – компактдиск на американската пианистка Надя Шпаченко със световни премиери на творби, вдъхновени от различни места. Дискът получи „Грами“ за 2020 в категорията „best classical compendium“\n• „Сафар-е-дарун“ – нов албум на ванкувърския изпълнител на Уд Гордън Грдина и неговата група „Дъ мароу“ с Марк Хелиас на бас, Хенк Робъртс на чело, Джош Зубот на цигулка и Хамин Хонари на близкоизточни ударни като томбак, даф и бендир.\n„Поручик Бенц“ от Димитър Димов – 8 част\n• Драма пакт – платформа за съвременна драматургия. Александър Мануилов и Ясен Василев за настоящите и предстоящи проекти и инициативи на платформата.\nПесни за любовта и виното от световната хорова съкровищница през вековете. В концертната версия на предаването са включени изпълнения на италианските състави La Rossignol и Concerto Italiano, на френския вокално-инструментален ансамбъл Les Arts Florissants, белгийския ансамбъл Concerto Vocale, английските вокалисти от The King’s Singers и други прочути формации.\nИзбрано от програмата от 0.30 до 1.00 часа „1001 защо – Ефир знание”: Радиоенциклопедия Тайните на човешкото тяло: Необятната вселена на човешкото тяло от 1.00 до 2.00 часа Музиката, която обичам Музика от балета „Пепеляшка“ от 2.00 до 3.00 часа Покана за пътуване • Соня Момчилова за Гватемала • Теодор Борисов и Светослав Марков за паметника на..\n"Да спрем вируса, а не хората – е принципът на действие и той се прилага последователно в Южна Корея. Има ясни, логични мерки, които се прилагат прозрачно...


1 Царе Глава 10 - Bulgarian Bible\n1 Царе 9\nТогава Самуил взе съда с миро та го изля на главата му, целуна го и каза: Не помаза ли те Господ за княз над наследството Си?\nКато си заминеш днес от мене, ще намериш двама човека близо при Рахилиния гроб, във Вениаминовата земя у Селса; и те ще ти рекат: Намериха се ослиците, които ти отиде да търсиш; и, ето, баща ти престана да се грижи за ослиците, та много скърби за вас, като казва: Какво да правя за сина си?\nИ като идеш по-нататък, от там ще дойдеш до дъба на Тавор, и там ще те посрещнат трима човека, които отиват към Бога във Ветил, от които един носи три ярета, а друг носи три хляба, а друг носи мех с вино;\nи те ще те поздравят и ще ти дадат две хляба, които да приемеш от ръцете им.\nПосле ще стигнеш до Божия хълм, гдето е филистимският гарнизон; и като стигнеш там, в града, ще срещнеш дружина пророци, слизащи от високото място, предшествувани от псалтир, тъпанче, свирка и китара, и те пророкуващи.\nТогава ще дойде Господният Дух върху тебе, та ще пророкуваш заедно с тях, и ще се промениш в друг човек.\nА когато тия знамения дойдат на тебе, прави каквото случаят позволява; защото Бог е с тебе.\nПосле слез ти пред мене в Галгал; и, ето, аз ще сляза при тебе, за да принеса всеизгаряния и да пожертвувам примирителни жертви; чакай седем дена, докато дойда при тебе и ти кажа що да сториш.\nИ когато обърна гърба си да си замине от Самуила, Бог му даде друго сърце; и всички ония знамения се сбъднаха в същия ден.\nКато дойдоха там на хълма, ето, дружина пророци ги посрещнаха: и Божият Дух дойде със сила върху него, и той пророкува между тях.\nИ като видяха всички, които го познаваха по-напред, че, ето, пророкуваше между пророците, тогава людете казваха едни на други: Що е станало с Кисовия син? и Саул ли е между пророците?\nА един от ония, които бяха от там, проговори казвайки: Но кой е техният баща? От това стана поговорка: И Саул ли е между пророците?\nИ като свърши пророкуването си, дойде на високото място.\nИ стриката на Саула рече на него и на слугата му: Къде ходите? И той каза: Да търсим ослите; и когато видяхме, че ги няма, отидохме при Самуила.\nИ Сауловият стрика рече: Я ми кажи що ви рече Самуил.\nИ Саул рече на стрика си: Каза ни положително, че ослиците се намериха. Но не му яви това, което Самуил беше казал за царството.\nСлед това Самуил събра людете при Господа в Масфа\nи рече на израилтяните: Така говори Господ Израилевият Бог: Аз изведох Израиля из Египет, и ви избавих от ръката на египтяните и от ръката на всичките царства, които ви притесняваха.\nА вие днес отхвърлихте вашия Бог, Който сам ви избави от всичките ви бедствия и скърби, и рекохте Му: Непременно да поставиш цар над нас. Сега, прочее, застанете пред Господа според племената си и според хилядите си.\nИ когато Самуил накара да се приближат всичките Израилеви племена, хвана се с жребие Вениаминовото племе.\nИ като накара да се приближи Вениаминовото племе според семействата си, хвана се семейството на Матри; и хвана го се Кисовият син Саул, но като го потърсиха, той не се намери.\nЗатова, допитаха се пак до Господа: Човекът дошъл ли е вече тук? И Господ отговори: Ето, той се е скрил между вещите.\nТогава се завтекоха та го взеха от там; и като застана между людете, беше по-висок от всичките люде от рамената си и нагоре.\nТогава Самуил каза на всичките люде: Виждате ли онзи, когото Господ избра, че няма подобен на него между всичките люде? И всичките люде извикаха, казвайки: Да живее царят!\nПосле Самуил съобщи на людете как ще се реди царството, и като го написа в книга, положи я пред Господа. Тогава Самуил разпусна всичките люде, всеки у дома му.\nСъщо и Самуил отиде у дома си в Гавая, и с него отиде един полк силни мъже, до чиито сърца Бог беше се докоснал.\nНо някои лоши човеци рекоха: Как ще ни избави той? И презираха го, и не му принасяха дарове; а той се правеше на глух.\n1 Царе 11


Задигнаха 250 метра от тролейбусната мрежа в Русе. Освен откраднатите - Новини 24/7\n2019-09-23 / 08:16:54 / Русе / dariknews.bg\nЗадигнаха 250 метра от тролейбусната мрежа в Русе. Освен откраднатите ...\nЗадигнаха 250 метра от тролейбусната мрежа в Русе. Освен откраднатите медни проводници, повредени са и част от електрическите стълбове. Крадците опитали да изкопаят и подземен проводник, но ударили на камък, информира .


Истанбул - градът от "1001 нощ" - Туризъм - Стандарт Нюз\nИстанбул - градът от "1001 нощ"\nот Оля Ал-Ахмед | агенция Стандарт Туризъм\nЧетири велики империи се срещат в магическия мегаполис\nРазположен на два континента и столица на четири велики империи, Истанбул е град, в който винаги се завръщаме, за да преоткрием нещо ново. Градът на контрастите - две култури, две религии, два континента. Изток-Запад, Ислям-Християнство, история-модернизъм, море-хълмове. Истанбул не е просто град, той е живот! Сега обаче е по-различен от всякога. Дали се дължи на обтегнатата политика или на студеното време е въпрос на гледна точка. Но неговият чар не може да бъде заличен. Великият Константинопол, империи, владетели, султани и везири, джамии и църкви - всички тези контрасти го правят много специфичен и неповторим. За идеален център се счита площад "Таксим", от където започват всички бунтове и революции. Паметникът на Кемал Ататюрк в центъра на площада се смята за опорна точка на негодуващите. Таксим и излизащата от него търговска улица Истиклял /„Независимост"/ са едно от най-оживените места в града. В петък и събота там преминават над 30 хиляди души дневно. Винаги е препълнен с хора, които се движат хаотично във всички посоки. Но този път там имаше повече гълъби от хора. Патрулките и бронираните джипове са нещо напълно нормално за градския интериор напоследък. Заедно с потока от туристи улиците кръстосват въоръжени с автомати военни, които бдят денонощно за сигурността. Засилена е охраната пред руското и гръцкото консулство, както и пред католическата катедрала „Св. Стефан", намиращи се точно в средата на улицата. В делничните дни впечатляващо се набива на очи нетипичното спокойствие и рехавост на търговската улица. Цените са два пъти по-високи от преди две години, но по това време на годината може да се хване голям "indirim"- демек разпродажба. Нещата коренно се променят в мига, когато слънцето залезе. Ярките светлини и красивите витрини мамят посетителите, като пеперуди от светлината. Съблазнени от богатата цветова гама на най-модните световни тенденции магазините се пълнят с купувачи, които не могат да устоят на шопинг-манията от 70% намаление. Продавачите вече не говорят на руски, всички са превключили на арабски. Повечето собственици са наели евтина работна ръка - сирийски бежанци. Клиентите също са предимно от арабския свят, и най-вече от Залива. От тази клиентела най-печелят златарите, които\nпродават бижутата направо с килограми\nна жените в бурки. Освен безкрайно многото магазинчета и търговците седнали на улицата и предлагащи своята стока, из града щъкат безброй щарлатани, носещи стоката по себе си. Находчиво следват минувачите, опитвайки се да пробутат чорапи, часовници и парфюми ментета. Иновация в пейзажа са уличните музиканти, които напоследък са буквално на всеки ъгъл. Най-весели и атрактивни са сирийските бежанци, които пеят и свирят великолепно и то само весели песни. Около тях тълпата не стои безучастно, а танцува. Каква ирония на съдбата – най-изстрадалите да се веселят. Просяци няма, има бедни, които нещо продават, та било то и носни кърпички. От главната улица „Истиклял" плъзват няколко тесни преки, в които човек трудно може да се размине с насрещната тълпа. Тези местенца са истинския колорит на града. От двете страни са наредени сергии с прясна риба, скариди, екзотични плодове и зеленчуци. Ако искате да си купите хубав локум – това е мястото. Денят започва най-добре с чаша фреш от нар, турско кафе на пясък и баклава. Това хич не е трудно, тъй като на всеки няколко метра ви чакат количките със съблазнителните червени нарове. Ароматът пък на турско кафе и наргилета омайва всеки минувач денем и нощем. В никакъв случай не подминавайте продавачите на уникалния турски сладолед – "дундурма" от натурална бита сметана. Многобройните ресторантчета по стъргалото буквално се вплитат едно в друго, надпреварвайки се за клиенти. Алкохолът се е превърнал в лукс. Не е забранен, но е толкова скъп, поради покачването на акциза, че не всеки вече може да си позволи чаша турска „ракъ" или вино. Ще бъдете поставени пред дилемата - едно питие или 6 пуловера! Във всички заведения в Истанбул хората пият чай или айран. Айран се пие предимно вечер. А иначе прясната риба в капанчетата под Босфорския мост е хит. Напоследък са на мода сандвичите с прясна пъстърва или печена скумрия на жар. Те са евтини, само 8 турски лири или 4 лв. Навсякъде из града има продавачи на царевица и на печени кестени. Впечатляващи са не само джамиите, които доминират в силуета на града, наблюдаван от лодка по Босфора, а и многобройните турски знамена, развяващи се от сгради, мостове, лодки и яхти. Бидейки заобиколена от червеното знаме с полумесеца все повече се убеждавам, че турците са доста горда от себе си нация. Със знаменца са окичени дори сергиите за гевреци в градинката между Синята джамия и Света София. На входа на Синята джамия ни посрещна прецизна проверка с четири скенера. След като охраната се убеди, че сме безопасни, ни допуснаха вътре. Това е единствената джамия в света с 6 минарета. Историята разказва, че когато Султан Ахмет заръчвал на архитекта да конструира джамията,\nтой казал, че иска куполите й да са от злато (altın). Архитектът обаче чул altı (шест)\nи преценил, че това значи минаретата на джамията да са шест... При влизането всички се събуват, а жените покриват главите си с небесно сини шалове. В близост до изхода се намира пано на най-големият мюсюлмански град в света - Мека, а под него - макет от втория по големина град - Медина. Вътре в джамията се говори тихо, както е правилно за всеки Божий храм. На излизане всеки може да си вземе напълно безплатно по няколко броя от преведеното на всички езици Тълкувание на Корана. На български обаче нямаше. След джамията продължихме към Света София. Решихме, че „Bir mısır" – печена на жар царевица или печени кестени поднесени в обикновена пергаментова хартия, ще ни се отразят добре преди да влезем в култовия храм на двете религии. През 6-ти век Света София е конструирана с цел да бъде най-големият християнски храм на Византийската империя. По-късно, когато Константинопол пада под Османско влияние, османците искат разрушаването на църквата. Султан Мехмед II Завоевателят влязъл вътре и бил толкова покорен от мощта й, че отсякъл:\n"Никакво рушене! Добавете 4 минарета и я направете джамия!"\nКазват, че Ислямът е продължение на Християнството. В мюсюлманската религия няма икони, нито каквито и да било изображения на светци - това е забранено и се смята за идолопоклонничество. Именно затова всяка икона в Света София била заличена от мюсюлмански надписи от Корана. Единствено серафимите в четирите ъгъла на храма остават, като на лицата им биват поставени златни звезди. Остава и образът на Света Богородица с младенеца. Доста по-късно, когато Ататюрк идва на власт, възниква спор между турците и гърците, живеещи в Истанбул. Гърците искат Света София да бъде техен, християнски храм, докато турците настояват да остане джамия. Ататюрк не дал преимущество нито на едните, нито на другите. Света София става музей. От тогава започва изтриването на пластовете мюсюлмански знаци над християнските, за да се открият уникалните византийски златни мозайки. Някои от ислямските калиграфски надписи остават, за да може Света София да събира в себе си едновременно двете религии: Исляма и Християнството. Сега до златната мозайка на Дева Мария и Младенеца стои пано, изработено от камилска кожа и изписани със златна боя върху него „ Аллах е най-милостивият и милосърдният" и „Мохамед е неговият пророк".\nПродължихме нашата обиколка към двореца Top kapı (top -оръдие, kapı - врата), който е бил обитаван от 36 султана. "Топкапъ" е построен през 1460 г. от завоевателя на Истанбул султан Мехмет II (Фатих султан Мехмет) и е служил за резиденция на турските султани и приближените му до средата на XIX в. Фатих построява най-напред "Чиниената резиденция", а впоследствие дворецът и го нарича "Сарай-и Джедит" (нов дворец). В градината на лалетата може да се види добре запазената вана за кръщенета, останала от византийския период. Това е показателно за позитивното отношение на османската власт спрямо културното наследство на предшествениците си. Трите страни на двореца "Топкапъ" са заобиколени от море. Към морето са изградени дворцови стени, а на сушата обсадни стени, дълги 1400 метра, наречени "Сур-и Султани". Построен на площ от 700 000 кв. м, дворецът се състои от три основни части - бирун, ендерун и харем. "Топкапъ" има три врати: Баб-ъ Хюмаюн, Баб-юс Селям и Баб-юс Саде - главна врата, 4 двора, харем, голяма градина "Гюлхане" и други градини. Султанската хазна, свещените реликви и императорските архиви са останали на съхранение в "Топкапъ". През 1924 г., след отхвърляне на османското управление през 1922 г., дворецът се превръща в музей.\nВ него са изложени 12 000 експоната от китайски порцелан, 900 - японски порцелан, единствена по рода си колекция от турски платове от XVI и XVII в., килими, колекции от оръжия...В библиотеката се съхраняват 22 000 ръчно написани книги. На арабски, персийски, турски език, славянски, гръцки, арменски, латински и унгарски език...Мястото, където е живял Фатих султан Мехмет, е превърнато в съкровищница. В тази част на двореца, до османския трон е изложен и тронът, подарен от Иран, различни подаръци от Индия от епохата на Бабурите, свещени реликви от времето на византийците, безброй скъпоценности, както и рядко срещан вид елмаз. Едни от най-интересните помещения на османския дворец са неговите кухни. Тук могат да се видят и няколко султански каляски от сарайския двор. Най-високата сграда в двореца е Кулата на справедливостта, където се е събирал Султанският съвет (Imperial Consul). На заобиколения от тези сгради среден двор веднъж на три месеца се организирали церемонии, на които в присъствието на чужди посланици еничарите получавали паричните си възнаграждения. Харемът е мястото, където са се подготвяли подбрани за двореца млади момичета. Тук те се обучавали на четене, писмо, мода и музика. Харемът е прочут със своя порцелан и блестящи шедьоври на османската калиграфия.\nДворецът е изпълнен с духа на поезията и музиката. Тук хората на изкуството винаги са били удостоявани с награди. Всеки султан е имал творчески заложби. Селим III е бил композитор, Ахмед II - изящен калиграф, Махмуд II - калиграф и музикант, Сюлейман Великолепни - златар, Абдюлхамит II - дърводелец, Мурад IV - спортист и изкусен калиграф, Мехмет II - хуманист от ренесансов тип, който знае гръцки и пише стихове на персийски език. След толкова много история събрана на едно място, мечтаехме за разходка с яхта по Босфора - това, което всъщност чакахме най-дълго.\nКачихме се на корабче само за 12 лири, което е 6 лева\nПотеглихме от фериботното и яхтено пристанище „Кабаташ". От корабчето виждахме същите квартали, но в друга светлина. Маршрута бе покрай няколкото величествени красиви двореца по крайбрежието на Босфора, построени за султанските дъщери в стил „Рококо" и „Барок". Първи влиза в кадър двореца Долмабахче, а после и накацалите като малки гларусчета къщички в Европейския Истанбул. Минахме под моста над Босфора - Галата, висок 64 метра, дълъг почти 3 километра.\nКапълъ-Чарши, където се отбиваме по-късно, е едно истинско ориенталско вълшебно кътче с вещи за продан от „1001 нощ". Пазарът е затворен с доста еднотипна стока- предимно кожени изделия, шалове, сетове за чай, сувенири. Всъщност това е един огромен битак, в който може да се намери всичко – от маркови стоки до антикварни ценности на безумна цена. Една малка сребърна табакера се продаваше за 500 долара. Впечатляващи са сервизите за чай и съдовете от синя глина с типичните небесно-розови шарки. По-впечатляващо е, че целият град е една огромна Капалъ-чарши и от всякъде ти предлагат стока, а продавачите буквално дърпат минувачите за ръкавите, за да си купят нещо. Уличните търговци са най-впечатляващите полиглоти, които съм срещала. Могат да завържат разговор поне на 6-7 езика. Към българите са много приятелски настроени. Викат ни: „ комши, комши, ела тука, как си комши". Забаламосват майсторски.\nНе забравяйте да се отбиете и на Истанбулската гара в любимият ресторант на Агата Кристи. Там писателката е отсядала да похапне след пътешествието си с „Ориент Експрес".\nМного може да се напише за това място, обитавано от четири велики империи. Истанбул – е една приказка без край или по-скоро завършваща всеки път по различен начин. Този град е бездънен извор, незалязващо слънце, неугасващ вулкан, забулена в бурка ханъма и танцуваща съблазнителка. Всичко това се побира в една-единствена дума – Истанбул.\nПотребител · 10:13 · 14.02.2017\nТия се ебат в гъза и пак се дупят за ебане.\nПотребител · 17:36 · 11.02.2017\nПрекрасно е.Били сме навсякъде,където е описано и на още много други места.Красота.


"Homegrown": Нийл Йънг издаде един от най-търсените си албуми • © Меломан.бг\nМеломан.бг 18.05.2020 18.05.2020\nПриблизително 46 години след оригиналния запис, Нийл Йънг анонсира издаването на един от най-историческите му и търсени албуми някога – „Homegrown“.\nЧесто смятан от феновете за един от мистериозните, велики „изгубени албуми“ на Йънг, 12-те студийни трака ще бъдат издадени във всички формати на 19 юни чрез Reprise Records.\nПредварителните поръчки на албума вече започнаха и включват незабавно теглене на неиздаван преди трак от албума – „Try“.\nНийл Йънг описва „Homegrown“ като “Този, който се измъкна” и публикува следното писмо в сайта си Neil Young Archives:\n“Извинявам се. Този албум „Homegrown“ трябваше да бъде при вас няколко години след „Harvest“. Това е тъжната страна на любовна афера. Щетата е нанесена. Болката в сърцето. Просто не можех да я слушам. Исках да продължа. Затова го запазих за себе си, скрит в трезора, на рафта, дълбоко в съзнанието ми…но трябваше да го споделя. Всъщност е красив. Затова и го направих първоначално. Понякога животът боли. Знаете какво имам предвид. Това е този, който се измъкна.\nЗаписан аналогово през 1974 г. и ранната 1975 г. „Homegrown“ е миксиран по време на оригинални стерео аналогови касети. Тези оригинални миксинги са възстановени с любов и грижа от John Hanlon и мастерирани от Chris Bellman в Bernie Grundman Mastering, превръщайки „Homegrown“ в напълно оригинален албум.\nLevon Helm барабани в някои тракове, Karl T Himmel в други, Emmylou Harris пее в едни, Robbie Robertson свири в други. „Homegrown“ съдържа разказ, няколко акустични соло песни, никога дори публикувани или чути до това издание и някои велики песни са свирени в банда с приятелите ми, включително, Ben Keith – хавайска стоманена китара – Tim Drummond – бас и Stan Szelest – пиано. Така или иначе, идва при вас през 2020, първото издание от нашия архив в това ново десетилетие. Елате с нас през 2020 г., за да ви отведем в миналото“.\nАлбумът се състои от 12 песни, от които седем са неиздавани преди – “Separate Ways”, “Try”, “Mexico”, “Kansas”, “We Don’t Smoke It No More”, “Vacancy” и “Florida” (разказ с изговаряни думи). Също така са включени наистина първите записи на “Homegrown” и “White Line”. “Little Wing”, “Love Is A Rose” и “Star Of Bethlehem” – различни миксове, всички от които по-късно се появяват в други албуми на Нийл Йънг, запазват оригиналната си форма в „Homegrown“.


Истината за парфюмните тестери | Sliven.NET новини\nИстината за парфюмните тестери\n24 юли 2019 15:29, Людмила Калъпчиева\nИзлъчване: Без източник преди около 1 година, брой четения: 203\nТози тип продукти представят аромата. Обикновено не се продават, но в последно време преимуществено се увеличава производството им, за да бъдат предлагани в търговската мрежа. Има хора, които се отнасят скептично към тази възможност. Според тях тестерът е продукт "второ качество", изгубил от стойността си поради многократно използване. Отговаря ли това мнение на истината? Категорично не!\nПреди да решим заслужава ли си покупката на тестер, е необходимо да знаем различава ли се и доколко от оригинала. Нека ви помогнем за точната преценка.\nРазличията между тях са само три. Уверяваме ви, далеч не толкова значими, колкото изглеждат от пръв поглед.\nПървото е в цената. Тя е доста по-приемлива. Това улеснява бюджета. Сдобивате се с любимия аромат, без да го надхвърляте.\nВторото е в количеството. То е по-малко. Обяснимо е. Представя се марката. В зависимост от честота на употреба стига за около 1000 впръсквания.\nТретото е в опаковката. Тя е картонена – сива или бяла. Това не значи, че тестерът е фалшив и некачествен.\nИ едно уточнение от особена важност. Тестерът е версия на оригиналния парфюм. И двата продукта се създават на едно място, по една и съща формула.. Произведените с пазарна цел са чисто нови. Политиката на марките да се доставят в транспортна опаковка не ги прави нееднакви с оригинала.\nПарфюмите тестери за жалост не могат да се намерят навсякъде. Срещат се в специализирани магазини и големи търговски обекти.\nВ Testeri-bg.com има в наличност тестери на водещи марки с гарантирано качество. Цените са ниски и без конкуренция. Следете нашите промоции и нови продукти. Няма да ви разочароваме. Благодарим ви, че ни се доверихте!\nCopyright © 2001-2014 Sliven.NET. Всички права запазени. Time: 847.5 ms. Queries: 8 (std: 0, db: 8)


Ару Шах и краят на времето - Бисерче вълшебно\nЧаст от Роман за Пандавите поредица:\nАру Шах забърква страхотна каша!\nВ отчаян опит да впечатли надутите си съученици и засрамена, че живее в музея, където работи майка й, тя запалва прокълнатата Лампа на Бхарата.\nОбаче лампата няма как наистина да е прокълната… нали?\nСлед като по погрешка пуска на воля древен демон, а съучениците и майка й остават замръзнали във времето, сега Ару трябва да се справи с цялата тази бъркотия, преди богът на разрушението да се събуди.\nЗаедно с устатия гълъб Бу и собствената си полусестра, за чието съществуване дори не е подозирала, тя трябва да открие онези, в които са се преродили петимата братя Пандави от индийската митология, и да извърши опасно пътуване през Царството на смъртта.\nЩе успее ли Ару да развали проклятието и да върне времето? Все пак тя е само едно обикновено момиче. Или може би не съвсем...\nСлучвало ли ви се е да четете книга и да си помислите: „Ех, как ми се иска аз да я бях написал!?“\nЗа мен Ару Шах и краят на Времето е една от тези книги. В нея има всичко, което обичам: хумор, екшън, страхотни герои и разбира се, невероятна митология! Ако не сте запознати с индийската митология – леле, тогава ви предстои истински празник!\nРошани Чокши е американска писателка, автор на младежки романи (young adult). Тя е бестселъров автор на "Ню Йорк Таймс" с цели три книги, сред които и "Ару Шах и краят на Времето". Работата й е номинирана за наградите "Локус" и "Небюла", а книгите й се появяват в няколко списъка с най-добри книги на годината.\nЧокши живее в Джорджия, САЩ, но има индийски и филипински корени.\nБорис Стоилов е роден през 1962 г. в Пловдив. През 1989 г. завършва Националната художествена академия – София със специалност графика. Работи като художник на свободна практика. Участва в общи художествени изложби, както и няколко самостоятелни. Негови графични творби се намират в частни колекции в България, Германия, Канада, Полша и Швеция.\nВалентина Рашева - Джейвънс\nМечтатели 2019 (11-13 г.), митология, приключенски, фентъзи\nКлубът на мъфините. Четири приятелки и едно приключение на осем лапи


Пияните студенти – вън от общежитията! - inews.bg\nПияните студенти – вън от общежитията! 05.04 | 18:06\nНеадекватните студенти няма да бъдат пускани в общежитията. Мярката приеха ректорите на висшите училища в България на днешния си съвет, предаде БТА. Тя ще залегне в новия единен правилник за реда в сградите, където живеят студенти. Външни хора ще се допускат в общежитията само до 22 часа.\nСлед този час вратите ще се заключват, а в сградите ще се допускат хора само след като бъдат "идентифицирани" от охраната. А тя на свой ред ще бъде "въоръжена" с паник-бутони, за да алармира полицията в случай на пиян студент или нарушител.\nНаетите охранителните фирми в общежитията, които не изпълняват задълженията си, ще бъдат съобщавани на министъра на вътрешните работи с предложение за отнемане на лиценза им. Забранява се вдигането на шум по всяко време на денонощието. Проф. Ваньо Митев, ректор на съвета, коментира, че общежитието не е място за веселби, а за учене и затова не трябва в него да има шум и купони. "Който иска да се весели, да излиза на квартира", категоричен бе той.\nЕтажен отговорник ще регистрира нарушенията в студентските блокове. Студентите ще бъдат предупреждавани и при повторно провинение – гонени от общежитие. Въпреки новите правила проф. Митев е на мнение, че проблемите в Студентския град могат да се решат радикално, само ако се затворят всички заведения или ако се построи нов студентски кампус.