Bang & Olufsen пуска високоговорител Beolab 17 с WiSA безжичен стрийминг - Новини | Юни 2021\nB&O се надява сертифицирани от WISA високоговорители Beolab 17 и 18 и субуфер Beolab 19 да „изобретяват безжично поточно предаване“ с поддръжка на аудио с висока резолюция\nBang & Olufsen разкри планове за разширяване на обхвата си, за да включва безжично стрийминг на музика за първи път, с пускането на съвместимите с WiSA високоговорители Beolab 14 и 18 и сабуфера Beolab 17. Независимо дали притежавате B&O телевизор или не, високоговорителите на WiSA ще ви позволяват да предавате 24-битови аудио файлове с висока разделителна способност или да възпроизвеждате безжичен 7.1 съраунд звук от свързващ Blu-ray плейър.\nНай- Beolab 17 ефективно замества съществуващите високоговорители на BeoLab 4000 като еталон за безжичен модел за всеки, който търси компактен, но мощен звук. Със 6-инчов драйвер за среден клас и 3/4-инчов куполен пиксел, всеки задвижван от собствения си усилвател клас D от 160 вата, Beolab 17 е невероятно мощен за своите размери, а освен това изглежда всеки вид толкова стилно, колкото очакваме да очакваме от B & O.\nПроектиран в партньорство с дизайнерския директор на David Lewis Torsten Valeur, всеки Beolab 17 е направен от полиран лист от неразрушен алуминий, който е боядисан и шлифован, за да му придаде вид на суров метал. Вътре, четири безжични антени, съвместими с WiSA, осигуряват силен сигнал, въпреки изцяло металния корпус. Решетките за говорители „Broken Ice“ със сигурност са привличащи вниманието, но могат да се заменят за по-малко показателни решетки от бял, черен или син плат, ако предпочитате.\nЕстествено за B&O продукт Beolab 17 е построен с монтиране по поръчка - може да се монтира на стена, да се постави отстрани и да се прикрепи към ниска подова основа или висока подова стойка. Всеки комплект ще струва 2590 паунда, когато стартира през ноември.\nКъм него се присъединява и Beolab 19, привличащ вниманието компактен субуфер, оформен като додекаедър. За разлика от по-общите дървени подложки, този изцяло метален вълнер е предназначен да бъде показан, а не скрит. Twin 8in драйвери са монтирани отзад и задвижвани от отделни 160 ватови усилватели, което отново го прави изненадващо мощен заради размерите си.\nАнодизирана метална решетка, заобикаляща всеки отворен шофьор, контрастира красиво с лъскавия боядисан шкаф, който е проектиран да седи на пода, но също така с радост ще заеме място на всякакви мебели, ако желаете наистина да го покажете. Той отново включва четири сертифицирани за WiSA антени за оптимално безжично покритие. Той ще струва 2195 паунда, когато стартира през ноември.\nИ накрая, B&O разкри и наследник с активиран безжичен достъп до легендарния си колонен 8000 колонен сериал. Най- Beolab 18 надгражда оригиналния дизайн, като добавя полумесец от ламели, за да покрие драйверите на високоговорителите, създадени специално за B&O от датски доставчик на мебели. Освен това заменя непрозрачната черна стойка с прозрачна.\nОригиналните 8000 колонки колони (вляво) до Beolab 18 (вдясно)\nДве драйвери от средния клас 4 инча, задвижвани от един усилвател с мощност 160 W, са сдвоени с 3/4-инчов пищял, вграден в горната част на устройството. Той има собствен специален усилвател, както и четири WiSA антени. Всеки Beolab 18 може да бъде монтиран на стена, както и да се използва като свободно стоящ колонен говорител. Това ще струва £ 3,990 за модел с черни ламелни фронтове или 4790 паунда за дървени фронтове на ламели.\nКАКВО Е БЕЗПЛАТНО БЕЗПЛАТНО WiSA?\nНеучудващо B&O съсредоточи старта върху дизайна на всеки говорител, а не върху хардуера вътре в тях, но за щастие, президентът на WISA Джим Венабъл беше готов да ни говори чрез технологията.\nПо същество безжичен стандарт, който използва диапазона 5.2-5.8GHz, за да избегне смущения от Wi-Fi, Bluetooth и други сигнали, WiSA оборудването не би трябвало да има проблеми с отпадане или смущения, които в противен случай биха могли да затруднят някои стрийминг системи, базирани на Wi-Fi. за разлика от Sonos, който използва свой собствен безжичен стандарт за безжична връзка, WiSA може да бъде включен във всеки хардуер - потенциално предлага алтернатива на стрийминг на базата на Wi-Fi. Веднъж сертифициран, продукт на WiSA от всеки производител ще работи с всяка друга част от WiSA оборудване.\nТъй като редовните Wi-Fi стандарти са проектирани да предават данни, отколкото аудио стрийминг, те често имат няколко секунди закъснение между възпроизвеждане на песен и започване на музика. Тъй като работи на собствена честота, която непрекъснато проверява за прекъсвания и автоматично променя канала, ако открие конфликт, WiSA оборудването никога не трябва да има повече от пет милисекунда закъснение между натискане на възпроизвеждане и звук, излизащ от вашите високоговорители.\nТова се отнася за звук на съраунд звук, както и за музика. WiSA предава всички осем канала от 7.1 саундтрак до всеки говорител, който след това възпроизвежда съответния канал въз основа на определеното му местоположение. Той има повече от достатъчна честотна лента и за некомпресирани 24-битови аудио файлове, което би могло да го направи системата за избор за почитателите на музика без загуби.\nЗа да покаже своята ангажираност към WiSA, Bang & Olufsen разкри, че всяка телевизия Beovision 11, продадена от този месец нататък, ще включва предавателна кутия, предназначена да позволи на клиентите да добавят незабавно WiSA високоговорители, без да е необходимо да купуват допълнителен хардуер. За съществуващите собственици или за всеки, който има телевизор от друг производител, ще бъде налична отделна предавателна кутия за добавяне на съвместимост с WiSA.\nВъз основа на това, което видяхме на анонсиращото събитие на B&O, WiSA има реален потенциал да съперничи на утвърдени марки като Sonos - ако може да накара повече производители на борда да включат технологията. Както изглежда, първоначалната гама от високоговорители на B&O е толкова скъпа, че е недостъпна за повечето хора. Засега просто ще трябва да завиждаме на всеки, който има пари, за да плюсне по безжична B&O система.\nмонитор dell s2409w\nbt home hub 3 преглед\nфрактално ядро 1000


Бойко Смелчагата на военно учение: Нали знаят, че сме тук, да не стрелят насам - ВИДЕО - izvanredno.info\nБойко Смелчагата на военно учение: Нали знаят, че сме тук, да не стрелят насам – ВИДЕО\nПоредно видео от пътуване в страната публикува на страницата си във Фейсбук министър-председателят Бойко Борисов. Този път то показва посещението му на Национално учение с международно участие „Ответен удар – 2019 г.“\nНа учебния полигон „Ново село“ заедно с премиера са министърът на отбраната Красимир Каракачанов и началникът на отбраната генерал Андрей Боцев, предаде новини.бг.\nСлед като започна учението, министър-председателят се пошегува: „Те нали знаят, че сме тук, да не стрелят насам“. Представители на Министерството на отбраната го увериха, че са взети всички мерки за безопасност.\nНа учебния полигон „Ново село“ военнослужещите ще отработват задачи в съвместни действия по отбрана и контранастъпление. В тактическото учение с бойни стрелби участват над 800 военнослужещи от въоръжените сили на България, Албания, Гърция, Северна Македония и САЩ.\n← С два месеца се удължава разследването на катастрофата с Лютви Местан\nАсен Йорданов: Има офанзива на диктатурата, с фалшив сигнал срещу нас се впрегна цялата репресия на държавата →


Помпео: Гърция е ключов играч на Балканите и Източното Средиземноморие - Труд\nСряда 02.12.20 / 06:17\nСряда / 02.12.2020 / 06:17\nГърция е ключов играч в Източното Средиземноморие и на Балканите. Това се казва в писмо на държавния секретар на САЩ Майк Помпео до гръцкия премиер Кириакос Мицотакис.\nНеотдавнашното посещение на Мицотакис в САЩ беше „ясно потвърждение на тесните връзки и сътрудничеството между двете държави”, се подчертава в писмото.\nАтина е ключов съюзник и основен играч в Източното Средиземноморие и на Балканите. Съединените щати ще продължат да подкрепят просперитета, сигурността и демокрацията в Гърция, пише Помпео и повтори позицията, че Вашингтон гледа на Атина като на лидер в Европа.\nСАЩ следят внимателно случващото се в региона и смятат, че всички, които имат интереси в Източното Средиземноморие, трябва да търсят мирно решение и „да се въздържат от каквито и да било действия или декларации, които могат да се приемат за провокативни”.\nПомпео потвърждава, че Съединените щати не искат ескалация на напрежението в региона, а диалог, който ще доведе до резултати, съобразени се с международното право.\nВ писмото си споменава и подписването на договора за сътрудничество в областта на отбраната между двете държави и повтори позицията на Тръмп, че отношенията между САЩ и Гърция са специални.\nПо време на днешния редовен брифинг говорителят на гръцкото правителство Стелиос Пецас съобщи, че писмото е отговор до всички онези, които „побързаха да дискредитират” посещението на Мицотакис в САЩ и от съдържанието му е видно, че отношенията между Гърция и САЩ се намират „в най-доброто си състояние от последните десетилетия”


Съюз на българските журналисти - Нелачените подробности в едно добро намерение\n24.03.2015 /18:50 | Автор : Розалина Евдокимова | Източник: СБЖ\t Големина на шрифт: a a Отпечатай:\nИ така: на 7 юни ще узнаем кой филм от десетката е No1\nНа шега или наистина, но седмото изкуство у нас вече навъртя век и идеята Националната ни телевизия да го отбележи подобаващо разбуни страстите киномански.\nИ така до третата финална вечер, когато бяха обявени десетте най-добри ленти, според мнението на зрителите, които дори забравиха за своите мъки и неволи и гласуваха за любимите си заглавия.\nТова е прекрасно, свършеното от БНТ също е за 6 с минус, защото наред с хубавите неща в окото се набиваха като че ли повече някои не дотам чак заслужаващи ура неща. Искам да кажа, че в това, което пиша, няма нищо лично и черногледо, защото и аз съм сред тези, които гласуваха за любимата си българска лента.\nЩе ми се първо да поздравя всички трудили се по интериора на студиото, което беше прекрасно и създаваше празнично настроение. Модерните осветителни тела, илюзията, че сцената е остров сред езеро, в което сякаш се оглеждат звездите, нямаше грешка. Нямаше грешка и Стефан Вълдобрев с неговите „Обичайно заподозрени” и изпълненията им. Идеята за предаването на Севда Шишманова също си заслужава да бъде спомената с добро. И все пак има едно\nИзборът на двамата водещи нещо понакуцваше. Параскева Джукелова, която според мен е добра актриса, някак не се вписваше в компанията на Стефан Щерев. Двамата като че ли, не знам защо, излъчваха една вдървеност и фалшивост. В много от разговорите им с поканените гости техните въпроси звучаха не дотам чак смислени и дори, простете за острите слова, но дори глуповати.\nЕнтусиазмът на Стефан Щерев да се покаже колко много е близък със седящите срещу тях понякога изиграваше неприятна шега на ко водещата Джукелова, която леко се стъписваше. Но както се казва, само това да е кусурът е добре. Разбирам, че организаторите са искали да намигнат леко към бляскавата атмосфера на „Оскарите”, обличайки водещите в лъскави дрешки, но си мисля, че те не се чувстваха в тях твърде удобно.\nНе им прилепваха като втора кожа\nДори в един миг си помислих, че Стефан Щерев ми напомня по-скоро на погребален агент, отколкото на водещ на такова близко до сърцата на зрителите предаване. Някак нелепо прозвуча изпълнението на певицата Рут Колева по време на третата вечер.\nОчевадно беше желанието на Стефан Вълдобрев по време на песента да се намеси и да спаси положението, защото почти не се чуваше гласът на изпълнителката, на която в последно време са й прикачили клишето „култова певица”(?). За сметка на това достойни български творци като акад. Людмил Стайков и писателят Алек Алексиев отново доказаха, че през последните години летвата в българската култура е вдигната високо.\nИзненадващо трудно и мудно вървеше разговорът с гениалния български актьор Ицко Финци. Той някак си като че ли беше блокирал и дори не можеше да си припхомни заглавия на филми, в които имаше негови участия.\nНе знам защо като че ли критиците се ядосаха на финалната десятка и типично по български започнаха да търсят кусури на избраните от драгите зрители филми. И това прозвуча не само във финалната вечер, но и на другата сутрин в предаването „Денят започва с култура”, което вече спечели много свои фенове.\nТа там някаква кинокритчика, за съжаление не й запомних името, дори има храбростта да каже, че в гласуването на зрителите за финалните ленти, освен някаква носталгия, се забелязвала и известна инфантилност.\nБлагодаря за комплимента!!!\nНо нали на нас, зрителите, се отреждаше доверието да преценим кои да се класират – какъв смисъл има тогава, ако за някои „критици” сме инфантилни? Ако ще я караме така, то тогава май и в тези класации, посветени било то на български филми, книги или друг вид изкуство, нека да постъпим по станалия толкова обичаен за нас българите стил през последните двайсетина години – всичко да се разделя на две – „красиви и интелигентни” и останалите.\nИ все пак си мисля, че не бива тази любов, с която организаторите на „Лачените обувки на българското кино”, БНТ и драгия зрител са се гмурнали в дебрите на прекрасното българско кино, да бъде вгорчена. Нека остане сладостта, че отново сме си припомнили култови ленти, незабравими герои и техните реплики, които са ни карали от екрана да се смеем и плачем, да се радваме и да се чувстваме, че и ние сме участници в даден филм.\nРадостно е, че и сега се правят все повече продукции, които ги не гледат само роднините на екипите, които са ги заснели, а и че благодарение на тях вече и по света хората знаят, че в България седмото изкуство все повече се изкачва по стълбата, за да застане редом до най-големите и най-добрите.\nВ анкетата гласуваха над 47 000 души\nЗрителите на националната телевизия имаха време от 1 до 18 март да гласуват за любимия си филм сред 100-те подбрани заглавия. В топ десетката по азбучен ред бяха класирани "Време разделно", "Всичко е любов", "Вчера", "Господин за един ден", "Козият рог", "Крадецът на праскови", "Лачените обувки на незнайния воин", "Опасен чар", "Оркестър без име" и "Осъдени души".\nЗа съжаление сред тях не попадна нито един правен след 1989 г. филм. Ленти като „Писмо до Америка”, „Светът е голям и спасение дебне отвсякъде”, „Аве” или „Дзифт”, които са отличени с награди от много фестивали, останаха извън призовите 10. Голям шум се вдигна, че филмът на Ники Илиев „Живи легенди” е извън десетте най-добри.\nВ реда на статистиката ще спомена, че най-младият зрител е само на 13 г. и е гласувал за „Всичко е любов”, а най-възрастният е жена на 88 г. и е предпочела за свой любим филм „Борис І”. Лентата, събрала най-много женски гласове, е „Всичко е любов”, а силният пол е предпочел „Инспекторът и нощта”. Любопитен факт е, че „Хитър Петър” е събрал най-много зрители за всички времена.\nДо 6 юни зрителите ще могат да гласуват за любимия си филм от челната десетка, като гласуването започва отново и предишните гласове няма да се зачитат. На 7 юни вечерта ще бъде обявен най-добрият български филм, който са определили зрителите. Десетте ленти ще бъдат излъчвани по БНТ всяка неделя, като преди тяхното начало ще има и кратък филм, посветен на творбата и нейните създатели.


Автор: Стойчо Генов 15:42 / 24.07.2019 Коментари (0) 1466\nСтела Пеева (ТК "Авеню", Бургас) и Катерина Димитрова (ТК "Пловдив 1981", Пловдив) се класираха за четвъртфиналите по двойки на Олимпийския европейски фестивал в Баку. Българките победиха с 6:2, 6:3 естонките Ива и Варул и вече са сред най-добрите осем на турнира. В следващия си двубой Пеева и Димитрова излизат срещу Ласкевич и Щецевич от Беларус в спор за място на полуфинала.\nЗа съжаление, Катя Димитрова отпадна във втория кръг на сингъл. Пловдивчанката отстъпи пред Гонзалес (Исп) с 3:6, 6:3 2-10.\nНа двойки при юношите Динко Динев (ТК "Авеню", Бургас) и Светлин Керемедчиев (ТК "Пловдив 1981", Пловдив) загубиха на осминафиналите с 3:6, 1:6 на Роденес и Мерида от Испания. Треньор на българчетата е Петър Рангелов.


Откриха тракийски гроб от IV век преди Христа във Велико Търново – bgnes\nна 27/10/2020 12:41\nТракийски гроб от IV век преди Хр., част от некропол, е открит при тазгодишните археологически проучвания в някогашния средновековен квартал на Търново „Френкхисар”.\nНа брифинг днес ръководителят на разкопките под Царевец проф. Хитко Вачев и Илиян Петракиев от РИМ- Велико Търново представиха резултатите от тригодишните проучвания в средновековния квартал, предаде кореспондентът на БГНЕС.\nНамерената урна от тракийския гроб е съдържала кремирани останки от мъж и жена, показва антропологичният анализ.\nВъв „Френкхисар“ археолозите са открили ранновизантийска базилика от V-VI век и в близост до нея некропол с три гроба. В единия от тях е погребана жена от знатен произход, която е била забрадена с покров с фини златни нишки. Подобна фина изработка на забраждане не е позната досега на историческата наука.\nПроф. Вачев коментира, че погребалните обичаи са едни от най-консервативните и трудно променящи се. В случая имаме кремация. Повечето гробове, които са открити с кремация са от Североизточна Тракия, т.е. на юг. Те не са характерни за този район, каза още той.\nНие вече имаме незатворен комплекс, едно продължително обитаване на това място на няколко хилядолетия. Става дума за обитаване от 4 в. пр. н.е. до 20 в., защото ромският квартал е премахнат във връзка с честването на 1300 години България. Така е едно непрекъснато обитаване на това място и натоварено със съответните сакрални ценности и функции, заяви от своя страна Илиян Петракиев.\nПо-ценните артефакти са урната от тракийско погребение, намираща се в чистов гроб, гроб, който е ограден с камъни. На нея попаднахме случайно. До нея намерихме още една частично запазена чистова гробница, подчерта още Петракиев. /БГНЕС\nIV век пр. хр., Велико Търново, тракийски гроб


Община Смолян продава календар с пейзажни снимки за благотворителност...\n16.11.2018 16:23 3507\nОт няколко дни е готов календарът, изработен с избрани след фотоконкурс пейзажни снимки и започнахме, условно казано, да го продаваме по пет лева с благотворителна цел, съобщи кметът на Смолян Николай Мелемов.\nКонкурсът „Да покажем красотите на общината в календар“ се проведе по средата на октомври месец. В него участваха 160 снимки, съдържащи елементи от градския пейзаж, природни дадености, разкриващи уникалната атмосфера и природа на региона през четирите годишни сезона. Условието бе да се изпращат максимум до четири кадъра.\n„Ние живеем в един прекрасен град, в прекрасен район и трябва да го покажем на всички“, заяви при откриването на изложбата със 70 фотографии от конкурса кметът на Смолян Николай Мелемов. Той награди 25-те победители, чиито снимки вече са част от календара на общината за 2019 година.\n„Като управление на община Смолян винаги сме се старали да привлечем и направим съпричастни нашите съграждани с управлението на общината. В този дух обявихме настоящия конкурс“, посочи градоначалникът.\nТой обяви, че инициативата не приключва с награждаването и направата на календар.\n„Календарът, който ще направим със снимките, ще го подаряваме на гости в общината, но и ще го продаваме на символична цена. Със събраните пари ще помогнем на нуждаещ се“, каза Мелемов.\nДнес вече съобщението на фейсбук страницата му е следното: „Новият календар на Община Смолян с фотосите на гражданите е вече готов. Предварително обявихме, че ще се продава с цел благотворителност. Неговата цена е 5 лв. и събраните средства ще бъдат дарени на нуждаещи се, като по този начин надграждаме добрата идея. Благодарим отново на всички, които изпратиха снимки и създадоха един прекрасен календар за 2019 г. Чрез вашите прекрасни фотоси ще бъдат популяризирани красотите, местностите и природните забележителности на Смолян и региона.“\nНа много места в областния град вече са раздадени дарителски кутии с определен брой календари. От местната управа обясниха, че имат доста заявки вече от търговски обекти, желаещи да помагат в благотворителната кампания.\nПланирано е благотворителната инициатива да продължи до февруари месец, тогава ще бъде обявена събраната сума и тя ще бъде дарена на човек в нужда.\nЕтикети: Смолян благотворителност календар


Как да напишем история на настоящето | Литературен Вестник\nКак да напишем история на настоящето\nРазговор с Вера Млечевска\nНа 10 февруари в Софийската градска художествена галерия Веселина Сариева, Вера Млечевска, Светлана Куюмджиева и Йоханнес Артинян (I-Creativ Studio) представиха двуезичния сайт за съвременно изкуство www.operartfiles.bg. Концепцията на сайта е измислена от Веселина Сариева в сътрудничество със Светлана Куюмджиева и Вера Млечевска, а I-Creativ Studio стоят зад дизайна и програмирането. Именно това е поводът за разговор с Вера Млечевска, която се явява куратор и главен редактор на съдържанието на сайта. Проектът Open Art Files: Теми, Хора, Пространства, Документи в българското съвременно изкуство на фондация „Отворени изкуства” е част от програмата на „Пловдив – Европейска столица на културата 2019”.\nOpen Art Files е чудесна инициатива. Тя дава наглед в полето на съвременните визуални изкуства в България, както и възможност да се проследят връзки, линии на влияние и взаимодействие, притегателни места. Сайтът е структуриран в четири прости рубрики – Теми, Хора, Пространства и Документи. Разработените статии дават вертикален срез в много различни сфери на съвременното изкуство. Това ли беше най-сложната част за обмисляне и концептуализиране?\nНе, тук трудността е в това, че някои от темите са основани върху развитието на една медия, каквато например е живописта или фотографията, а други теми са основани върху принципи на мислене и работа, каквито отразяват въвеждането на обекти или редуцирането на визуалното, трети пък са тясно свързани със социални измерения на визуалното като представянето на пола в изкуството. Всяка от тези теми обаче може да присъства в друга.\nТемата за архивирането те е занимавала в предварителната подготовка. Когато става дума за близкото минало или за настоящето, на което сме преки свидетели, се оказва, че поради липса на дистанция е особено трудно да се концептуализира в обща рамка, която да сговори автори и тенденции отвъд събитието на конкретните изложби, пърформанси, инсталации. Какви са най-големите препъникамъни при създаване на архив за съвременното изкуство у нас?\nТази платформа бе замислена да популяризира българското изкуство сред една по-широка аудитория, в страната, но и извън нея. Тя не е започната с идеята да бъде архив. Когато става дума за боравене с изображения обаче е важно да се запази някаква връзка с физическото копие, което може да не принадлежи на един и същ архив.\nНякои от авторите – художници и изкуствоведи – активни от 80-те насам, са съзнателни за това, че трябва да се погрижат за архивиране на тази история на изкуството и вече съществуват архиви и наченки на архиви. Като цяло това са едни фрагментирани архиви, каквато всъщност е и нашата арт сцена. Това, което поне може да направи платформата, без да претендира, че е архив, е да запази именно тази връзка с автентичността. Сам по себе си един архив е много трудоемка задача, което изисква огромен ресурс и компетенцията на различни специалисти.\nВ сайта има представени над 130 артисти (художници, куратори, галеристи, историци на изкуството и критици), а в раздел документи са описани общо над 1500 ресурса – снимки, видеа, статии, брошури от изложби, каталози. Това е огромна свършена работа. Какво те изненада, след като от идеята сте стигнали до тази солидна база данни?\nВсичко това е направено с много усилия на хората от екипа и на самите художници и куратори. Иначе не би могло да се случи. Това, което е важно, е платформата да устои във времето.\nСпоменаваш, че проектът цели една нелинейна история на процеси в българското изкуство от 1980-те до днес. Дали има някаква асиметрия по отношение на десетилетията – по-ясен наратив за това какво се случва на сцената на визуалното изкуство през 80-те и 90-те и по-неясен и несигурен по отношение на периода след 2000 година?\nПовечето колеги странят от това да правят анализи върху толкова близък момент. Първо, защото се смята, че трябва да има историческа дистанция от тези процеси, второ, защото повечето автори са действащи активни творци. Самите художници са много чувствителни относно какво се пише за тях, което поставя пишещия в една много некомфортна позиция. Това всъщност пречи и на критиката в днешно време. Смята се, че критикът трябва да е абсолютно безпристрастен, а един художник е свободен да прави каквото си иска заявление и то да бъде разчетено по точно определен начин. За това именно настоящето все не е демилитаризирана територия.\nИначе според мен има достатъчно интересни явления в съвременното изкуство, които чакат да бъдат артикулирани. Не трябва да забравяме, че на сцената навлезе цяло едно ново поколение художници.\nКак да четем определението „съвременно” изкуство в тази платформа? Ти си част от инициатива на фондация „Отворени изкуства” – „Въведение в съвременното изкуство”. Това е поредица лекционни курсове, които имат образователен характер и са насочени и към една публика от неспециалисти. Има ли мисионерски залог в опита да бъде представена сцената на съвременното изкуство извън тесните среди?\nИнициативата е на фондация „Отворени изкуства”, а Open Art Files е подкрепен от „Пловдив 2019”. Аз се опитвам да изпълня със съдържание тези платформи с познанията и волята на колегите. Иначе ние сме малко или много затворени в нашите изследователски проблеми, тесни познания и академични тези. С това рискуваме да се затворим и да се превърнем в сектанти. Затова е важно да припомним, дори и на нас самите, че всъщност изкуството не е просто някаква научна дисциплина. То е дълбоко свързано с обществото.\nДнес консумираме ежедневно образи, които приемаме за даденост. Обаче зад тях стои композиция, ритъм, постановка, време, послание, спекулация – изобщо десетки решения, които някой е направил, за да изгради един образ, независимо дали е предназначен да ни забавлява, да ни манипулира или да ни продаде нещо.\nХората на изкуството имат сетивност за тези неща и успяват да ги кристализират в една или друга форма. Затова изкуството говори за много повече неща, отколкото за себе си. Това остава сякаш на заден план, заради различните режими на строга професионализация. Затова тези платформи са полезни, защото създават едно поле на диалог.\nНакрая един по-абстрактен въпрос – как може да запазим, опишем и архивираме живото, непредставимото, протичащото, онова, което толкова често е в сетивността на съвременното изкуство?\nВсеки го прави по различен начин, с гледане, четене, слушане, снимане, колекциониране.\nПредишна статияМитологичните чудовища като брандове\nСледваща статияПрофесор Валентин Колев на 70 години (юбилейна изложба на „Шипка“ 6)


Велинград - online - Млади химици на изложение в Истанбул \nПубликувано 2012-05-22 09:04:14 от темпо\nОт 8 до 11 май в Истанбул, Турция за двадесет и първи път се проведе Международно изложение на ученически проекти по химия, физика и биология. Домакин на изложението бе MEF Okullari с организатор Ибрахим Аркан. В него взеха участие възпитаниците на СОУ “Св.Св. Кирил и Методий” единадесетокласничката Гергана Василева и ученикът от девети клас Димитър Ролев с ръководител ст. учител по химия и опазване на околната среда г-жа Боряна Пендарова.\nВ Международното ученическо изложение бяха представени 90 проекта от 23 страни. Проектът, с който нашите млади химици за отличното си представяне заслужено спечелиха сертификати, плакети и покани за нови международни участия е на тема “Вакуумректификационна колона за производство на чисти терпени”.


Показанията за изследване на пикочна киселина в кръвта - Медико-диагностична лаборатория ДЕЛПЕМ\nПоказанията за изследване на пикочна киселина в кръвта\n15.03.2017 15.03.2017 pamir\nПикочната киселина може да създаде проблеми, ако се натрупа в излишък. Причината са кристалчетата й, които са с остри краища. Отлагайки се най-вече в ставите, те причиняват болки при движение. Могат да се натрупат и като уратни кристали в бъбреците.\nКак се образува пикочната киселина в организма\nТова е продукт на обменните процеси в организма, който се образува при преработване на вещества, наречени пурини. Синтезира се в черния дроб. Изхвърлянето на пикочната киселина се извършва чрез бъбреците. Проблемите започват, когато започва да се образува наднормено количество или когато бъбреците не функционират нормално, за я да изхвърлят.\nНормално съдържание на пикочна киселина\nНормалното съдържание на пикочна киселина е различно при мъжете, жените и децата:\nза мъже – до 387 mcmol/l\nза жени – до 363 mcmol/l\nза деца – до 327 mcmol/l\nНивото на киселината е различно и в зависимост от времето през деня – сутринта е по-високо, а вечер намалява.\nКои храни и напитки създават риск от натрупване на излишък на пикочна киселина\nПурини се натрупват в организма при консумиране на бира, както и на черен дроб, боб, сух грах, скумрия и някои други храни.\nДруги причини за натрупване на пурини\nДругите източници на пурини са разпадането на стари клетки в организма, както и химиотерапия и лъчелечение като част от противоракова терапия.\nКак в Лаборатория „ДЕЛПЕМ“ ще изследваме съдържанието на пикочна киселина в организма ви\nПреди да направим изследване на нивото на пикочна киселина в организма ви в Лаборатория „ДЕЛПЕМ“, не трябва да сте приемали храна и течности в продължение на поне 4 часа. Може да сте пили вода.\nВажно е през последните 4 часа да не сте приемали алкохол, тъй като той води до понижаване на нивото на пикочната киселина.\nЩе извършим изследването след вземане на венозна кръв.\nКакво ще установим чрез изследването на съдържанието на пикочна киселина в кръвта ви\nПри камъни в бъбреците – дали съдържанието на пикочна киселина е високо и допринася за образуването на тези камъни\nАко имате диагноза подагра – контролиране на нивото на пикочната киселина\nАко сте на химиотерапия или лъчетерапия – контролиране на нивото на пикочната киселина\nАко имате бъбречно страдание – дали причината за него е натрупване на излишък от пикочна киселина\nАко сте на терапия с лекарства които понижават пикочната киселина – да установим дали терапията дава резултат\nЗа какво трябва да уведомите личния си лекар преди изследването\nТрябва да уведомите личния си лекар, ако приемате лекарства, дори витамин С и аспирин. Витамин С, аспиринът, ибупрофенът и някои други медикаменти могат да се отразят на резултатите и да не се получи надеждно изследване, отразяващо действителното ниво на пикочна киселина в организма ви.\nВажно е да знаете, че ако приемате аспирин само от време на време, това може да увеличи нивото на пикочна киселина в кръвта ви, а ако редовно приемате аспирин, това ниво може да се намали.\nНякои добавки също могат да се отразят на резултата от изследването, затова е важно да уведомите личния си лекар и ако приемате добавки.\nОще едно важно условие за получаване на реална стойност от изследването е наскоро да не са ви правили образно изследване с контрастни вещества. Тези вещества също се отразяват на резултата от изследването на пикочната киселина.\nКак да разпознаем желязо-дефицитната анемия – причини и кръвни изследвания\nКога се препоръчва изследване на ревматоиден фактор


Уилям Фокнър — Дървени плочки за господа — Моята библиотека\nДървени плочки за господа\nShingles for the Lord, 1943 (Пълни авторски права)\nТате стана много преди да съмне, яхна мулето и отиде долу у Килегрю да заеме дървения чук и топорчето. Трябваше да се върне с тях след четиридесет минути. Ала слънцето изгря, аз издоих и нахраних животните и вече закусвах, когато той се върна с мулето не само цялото в пяна, но и що не му излязла душата.\nЗа лисици — каза той, — за лисици. Седемдесетгодишен човек, с двата крака до коляно в гроба, да клечи цяла нощ на някаква си могила, да вика и да се ослушва дали тичат лисици, които той едва ли би чул, освен ако не дойдат до неговия път и излаят право в ушите му.\n— Дай ми да ям! — каза той на мама. — Уайтфийлд се е изстъпил там точно тази минута, на една крачка от онзи дънер, с часовник в ръка.\nИ наистина така беше. Яздейки, ние минахме покрай църквата. Там бе не само училищният камион на Соулън Куик, но и колибата на преподобния Уайтфийлд. Вързахме мулето за една фиданка, окачихме котелката с яденето на клонка и двамата с тате, той — помъкнал топорчето, чука и клиновете на Килегрю, аз — нашата брадва, тръгнахме към отсеченото дърво, където Соулън и Хоумър Букрайт със своите чукове, топорчета, брадви и клинове бяха седнали върху трупчета, а Уайтфийлд стоеше точно както каза тате — с колосана риза, с черна шапка и панталони, и с черна вратовръзка, с часовник в ръка. Часовникът беше златен и на сутрешното слънце изглеждаше голям колкото тиква.\n— Закъсняваш — каза той.\nТате пак разказа как старият Килегрю бил цяла нощ за лисици и че нямало никой вкъщи да му даде топорчето, освен г-жа Килегрю и готвачката, и че, естествено, готвачката не можела да даде нито един от инструментите на Килегрю, а колкото до г-жа Килегрю, тя била още по-глуха дори от самия Килегрю. Ако човек се втурнел у тях и кажел, че къщата им гори, тя просто щяла да продължи да се люлее на стола и щяла да каже, че и на нея така и се струва, освен ако не вземела да крещи на готвачката да пусне кучетата, преди гостът да е успял да си отвори устата.\n— Можеше да отидеш вчера и да вземеш топора — каза Уайтфийлд. — От един месец знаеш, че си обещал този единствен ден да посветиш на поставянето на покрив върху божия дом.\n— Само два часа сме закъснели — каза тате, — смятам Бог да ни ги прости. Него хич не го интересува времето, интересува го спасението.\nУайтфийлд никога не изчакваше тате дори да свърши. Стори ми се, че той стана сякаш по-висок, докато гърмолеше над тате като гръмотевичен облак.\n— Не го интересува ни едното, ни другото! Защо ще го интересува, когато ги притежава и двете? И защо му трябва да се обръща към жалките неверни човешки душици, които дори не могат навреме да заемат инструменти за препокриване на църквата му с дървени плочки, съвсем не зная! Навярно защото ги е създал. Навярно той просто си е казал: „Създадох ги, не знам защо. Но след като ги създадох, аз, Господ, ще запретна своите ръкави и ще ги повлека към величие, щат не щат“.\nНо величието го нямаше сега нито тук, нито някъде другаде и аз си мислех, че и той знае това, тъй както знае, че докато стои тук, нищо няма да бъде направено. Затова той сложи часовника си в джоба и махна на Соулън и Хоумър да станат. Всички ние, освен него, свалихме шапки, докато той стоеше с лице обърнат към слънцето, със затворени очи, веждите му — като голяма желязно сива гъсеница, залепнала на ръба на някаква скала.\n— Господи — каза той, — направи тъй, че тези хубави прави плочки да легнат гладко и нека се цепят лесно, те са за тебе!\nИ той отвори очи и отново ни погледна, най-вече тате, после отиде да развърже своята кобила, качи се върху й тромав, вдървен, както това правят старите хора, и си отиде.\nТате остави топорчето и чука, подреди трите клина в строен ред и пое брадвата.\n— Е, хора — каза той, — да почваме! Вече сме закъснели.\n— Аз и Хоумър не сме — каза Соулън. — Ние бяхме тук.\nСега той и Хоумър не седяха на трупчетата. Клечаха на пети. После видях, че Хоумър си остри някаква пръчка. Това не го забелязах преди.\n— Горе-долу — каза Соулън — от два часа и нещо.\nТате се бе все така попривел с брадвата в ръка.\n— Кажи-речи — от един — каза той, — ама да не спорим, нека бъдат два, що от туй?\n— Какво има да спорим? — попита Хоумър.\n— Добре — каза тате, — два да бъдат, що от туй?\n— Туй прави три човекоединици на час, умножени по два часа — каза Соулън, — или общо шест работни единици.\nКогато УСПР бе дошло най-напред в Йокнапатоуфа и започна да раздава работа, ядене и легла, Соулън отиде в Джеферсън да се хване там на работа. Той всяка сутрин караше училищния си камион по двадесет и двете мили път до града и обратно и се завръщаше вечер. Това прави в продължение на две седмици, докато разбра, че ще трябва не само да препише чифлика си на името на другиго, но че не ще може дори да притежава и кара училищния камион, който сам си бе направил. И тъй, върна се той една нощ и хич повече не отиде. Оттогава по-добре никой да не продумва пред него за УСПР, освен ако не иска да се бие с него, макар че от време на време той ще се появи с нещо, пресметнато в работни единици, както направи ей сега.\n— Шест единици по-малко.\n— Четири от които ти и Хоумър можехте да изработите, докато седите да ме чакате — каза тате.\n— Ама не сме — каза Соулън, — обещахме на Уайтфийлд две единици от дванайсет тройни работни часа за направата на някоя друга плочка за църковния покрив. Тук сме, откак се е подало слънцето и чакаме да се покаже третата единица, за да почваме. Ти, изглежда, не познаваш новите идеи за работа, които заливат страната през последните няколко години и създават подем.\n— Какви нови идеи? — попита тате. — Аз знам само една идея за работа, — докато не се свърши, не е свършена, а свърши ли се, значи е свършена.\nХоумър дялна от пръчката една дълга равна треска. Ножът му бе остър като бръснач.\nСоулън извади кутията си с емфие, сложи отгоре й една стиска и доближи емфието до носа си, после поднесе кутията на Хоумър и Хоумър поклати глава. Соулън върна стиската в кутията и я сложи в джоба си.\n— Тъй — каза тате, — заради туй, че трябваше два часа да чакам този седемдесетгодишен дъртак да се върне от лов на лисици, дето не е имал друга работа, ами цяла нощ в гората да седи, сега ние тримата ще трябва да идваме утре, за да изработим тези два часа, дето ти и Хоумър…\n— Аз не — каза Соулън, — за Хоумър не знам. Аз обещах на Уайтфийлд един ден. Тук бях при изгрев-слънце, за да започна. Щом се скрие слънцето, считам го за изработен.\n— Разбирам — каза тате. — Разбирам. Аз съм този, дето ще трябва да идва пак. Сам. Ще трябва да разкъсам цяла сутрин, за да наваксам за тези два часа, дето ти и Хоумър сте си почивали. Да дам два часа през идния ден за двата часа от предния ден, през които ти и Хоумър не сте пипнали нищо.\n— Няма да е само разкъсване на сутринта — каза Соулън, — ще да е пропиляване нацяло! Остават неизработени шест единици. Шест единични работни човекочаса. Де да знам, може да работиш двойно по-бързо от мене и Хоумър заедно, да ги свършиш за три часа. Ама не вярвам да можеш да работиш три пъти по-бързо и да свършиш за два часа.\nТате сега се изправи. Дишаше тежко. Чуваше се дишането му.\n— Тъй — каза той, — тъй. — Па замахна с брадвата, заби острието й в едно от трупчетата и го изправи върху плоската му страна, готово за разцепване. — Тъй, мене трябва да накажат с половин ден от собственото ми време, от моята лична работа, дето точно сега ме чака вкъщи, да работя шест часа в повече заради това, че вие, приятели, сте седели два часа и нищо не сте пипнали, и то чисто и просто, защото съм прост, отруден работник, който дава всичко що може, а не като някой проклет милионер, притежател на топори, дето се вика Куик или Букрайт.\nИ започнаха тогава да работят, да цепят трупчетата на кубчета, да разцепват кубчетата на плочки за Тул, за Споупс и за другите, дето бяха обещали утре да почнат да ги коват върху черковния покрив, когато свършат със смъкването на старите плочки. Те бяха седнали на земята в кръг, с крака разкрачени от двете страни на изправеното за цепене кубче, като Соулън и Хоумър работеха леко, равномерно и сигурно, като два цъкащи часовника, а тате всеки път удряше тъй, сякаш сечеше мокасини. Ако той само замахваше с чука два пъти по-бързо, вместо да удря толкова силно, щеше да издяла толкова плочки, колкото Соулън и Хоумър заедно, а той замахваше високо над главата си, държеше чука тъй, понякога кажи-речи по цяла минута и после го стоварваше върху петата на топорчето; така не само че при всяко замахване плочката отхвърча надалеч, но и острието на топорчето се забива в земята чак до дръжката. А пък тате си седи там и го тегли бавно, упорито, сякаш опитва да не би да има корени или да не се е хванало за някоя скала и да не може да мръдне.\n— Виж, виж! — казва Соулън. — Ако не гледаш, не само че утре нищо няма да направиш през шестте извънредни работни часа, но и през останалите.\nТате хич и не поглеждаше.\n— Махай ми се от главата! — каза той и Соулън млъкна. Ако не беше преместил кофата с водата, тате и нея щеше да разлее — плочката премина точно покрай пирона, дето беше закачена кофата. Този път тя мина въртеливо край пищяла на Соулън като острие на коса.\n— Най-добре ще направиш да платиш на някого да отработи тези допълнителни шест единици — каза Соулън.\n— С какво? — каза тате. — Не съм бил в УСПР и не разбирам от пазарлъци за работа. Махай ми се от главата.\nТози път Соулън се бе вече преместил. Тате трябваше да промени цялото см положение или някак да кара плочките да хвърчат накриво. Следващата за малко пак да улучи Соулън и тате се залови да изтегля топорчето бавно, упорито и с все сила.\n— Може би има и нещо друго освен пари, което ще можеш да смениш — каза Соулън. — Защо не използуват кучето?\nТочно тогава тате наистина бе спрял. Аз сам не бях видял кога, но го видях доста преди Соулън. Седеше с високо вдигнат над главата чук, острието на топорчето, опряно о трупчето, готово за следващото цепване, и гледаше към Соулън. — Кучето ли? — каза той.\nТо бе смесена порода куче, с малко примес от птичар, малко от шотландско овчарско и навярно с най-различни други примеси, но така ще се провре през дърветата, тихо, почти като невестулка, ще хване някоя диря на катеричка по земята и само веднъж ще излае, освен ако разбере, че ти си някъде, откъдето сам можеш да го видиш. После ще тръгне сякаш на пръсти по дирята и хич няма да шумне, докато не застане под самото дърво, и то чак ако разбере, че си го вече изгубил от очи. Кучето беше общо на тате и на Вернън Тул. Уил Вагнър бе го дал на Тул още като кутре и тате го бе отгледал за двамата. Той и аз го обучихме и то спеше в моето легло заедно с мене, додето стана толкова голямо, че мама най-накрая го изгони от къщата. От шест месеца насам Соулън правеше, струваше, искаше да го купи. Той и Тул се бяха спогодили за два долара за дела на Тул, но Соулън и тате ги деляха все още шест долара за нашия дял, защото тате каза, че то струва на всекиго от двамата по десет долара, и че ако Тул не си иска всичките пари, то той ще си ги иска.\n— Значи тъй — каза тате, — това хич не са били работни единици, ами кучешки единици.\n— Само едно предложение — каза Соулън, — само едно приятелско предложение, за да попречим на тези хвърчащи плочки утре да ти объркат частната работа за шест часа. Продай ми твоята половина от този хитър дърт пес и аз ще ти свърша плочките.\n— Само ако се включат тези шест извънредни единици в един долар — отговори тате.\n— Не, не — каза Соулън, — на тебе ще платя също два долара за твоя дял от кучето, както ние с Тул се разбрахме за неговия. Ти ела тука утре с кучето, а след това можеш да си идеш вкъщи или където те викат частните ти работи, та да забравиш за този църковен покрив.\nОще около десетина минути тате седя все тъй с чука, вдигнат над главата си, и гледаше Соулън. После за около три секунди не гледаше нито Соулън, нито нещо друго. После пак гледаше към Соулън. И като че точно след около две секунди и девет десети от секундата осъзна, че не е гледал към Соулън, затова го погледна пак, колкото може по-бързо.\n— Ха — каза той. След това започна да се смее. Това си бе смях, да, защото устата му беше отворена и се чуваше нещо като смях. Но той не отиде по-далеч от зъбите му, до никъде не отиде, не достигна дори до очите му. Този път тате хич и не каза „Виж кво“, само бързо се извърна, седна настрана и тупна чука о земята. Топорчето бе вече забито до дръжка в земята, а дървената плочка още се премяташе, за да цапне Соулън по пищяла.\nИ пак се заловиха за работа. До този момент аз можех да различа ударите на тате от ударите на Соулън и Хоумър, дори да бяха обърнали гръб, не защото бяха по-силни или по-неравни. Хоумър и Соулън също работеха, без да спират. Топорчето не издаваше някакъв особен шум, само дето се забиваше в земята и ударите му бяха доста нарядко. Можеше, да чуеш пет-шест от отмерените точни клъцвания на Соулън и Хоумър, преди да чуеш топорчето на тате да се забива: „клъг“ — и вече знаеш, че още една дървена плочка лети във въздуха. Но от този момент нататък татковите удари се чуваха също така леки, бързи и точни като на Соулън или на Хоумър, ако не и малко по-бързи и плочките се правеха на куп толкова бързо, че аз едва смогвах да ги подреждам. Вече имаше готови толкова много, че да стигнат на Тул и другите да препокриват за утре чак до пладне. Тогава чухме, че удари камбаната на чифлика на Арметил. Соулън остави своя топор и чук и погледна часовника си. Аз също бях попривършил, но когато настигнах тате, той бе отвързал мулето от фиданката и бе вече върху него. А навярно Соулън и Хоумър си мислеха, че са склонили тате. И аз може би замалко си го помислих, но ми се искаше само да видят лицето му тогава. Той се присегна за котелката с яденето и ми я подаде.\n— Върви и яж — каза тате, — не ме чакай!… Той с неговите работни единици!… Ако иска да разбере къде съм отишъл, кажи му, че съм забравил нещо и съм отишъл вкъщи да го взема. Можеш да му кажеш, че съм отишъл да взема две лъжици, да ядем с тях. Не! Не му казвай това. Ако чуе, че съм отишъл да взема нещо, дето ми трябва, било то вилица или лъжица, няма да повярва, че съм отишъл вкъщи, защото мисли, че там нищо нямам и че ще го взема от другаде.\nТате изви мулето и го ритна с пети в хълбоците. После отново го дръпна назад.\n— Като се върна, каквото и да говоря, не обръщай внимание. Каквото и да стане, не казвай нищо. Хич не си отваряй устата, чуваш ли?\nТой тръгна, а аз се върнах дето Соулън и Хоумър бяха седнали върху стъпалото на Соулъновия камион да ядат. И тъй излезе — Соулън каза съвсем същото, дето тате предвиди, че ще го каже:\n— Възхищава ме неговият оптимизъм, но той греши. Ако му трябва нещо, защото не може да използува дадените му от природата ръце и крака, той винаги ще отиде другаде, но не и в собствената си къща.\nБяхме се вече върнали при дървените плочки, когато тате се показа върху мулето, скочи от него и го върза за фиданката. После дойде, взе брадвата и засече мястото за следващото цепване.\n— Е, хора — каза той, — аз пообмислих онази работа. Все тъй не я считам за права, но за друго още не съм мислил. Някой ще трябва да наваксва за проклетите два часа, през които никой не е работил тази сутрин. И тъй като вие, другари, сте двама срещу мене, изглежда, че аз ще трябва да ги обработвам. Но за утре вкъщи ме чака работа. Имам за прибиране царевица, която плаче за мене още сега. Но да речем, че и за това лъжа. Може би ей тъй стои работата: нямам нищо против да призная на четири очи, че ме надхитрихте, ама куче да стана, ако утре сутрин седна тук сам, да ме гледат всички. В никакъв случай! Сега, да се спазарим с тебе, Соулън. Ти можеш да вземеш кучето.\nСоулън погледна тате.\n— Не зная дали да се пазаря сега — каза той.\n— Разбирам — каза тате. Брадвата стоеше още забита в зарезката. Той почна да я клати нагоре, надолу, за да я извади.\n— Чакай — каза Соулън, — остави тази брадва.\nАла тате държеше брадвата, вдигната за удар, гледаше Соулън и чакаше.\n— Ти правиш трампа с половин куче за половин ден работа — продължи Соулън. — Твоята половина от кучето за този половин ден работа, който ти дължиш за плочките.\n— И двата долара — каза тате, — за които сте се споразумели с Тул. Аз ти давам половината куче за два долара, а ти идваш утре и довършваш плочките. Дай ми сега долара, а аз ще ти доведа утре сутринта кучето тук и тогава можеш да ми покажеш разписката от Тул за неговата половина.\n— Аз и Тул вече се разбрахме — каза Соулън.\n— Добре — рече тате, — тогава можеш да платиш на Тул неговите два долара и да донесеш разписката без повече разправии.\nТул ще работи на църквата утре сутринта, ще сваля старите плочки.\n— Добре — каза тате, — тогава нищо няма да ти струва да вземеш от него разписката. Можеш да се отбиеш в църквата на минаване. Тул не се вика Гайър, не му трябва да ходи никъде да взема на заем лост.\nИ тъй, Соулън извади кесията си и плати на тате двата долара и те се заловиха пак на работа. Вече изглеждаше като че наистина са решили да привършат през този следобед, не само Соулън, но дори и Хоумър, който не личеше да е засегнат някак, а и тате, който вече бе продал половин куче, за да се отърве от работата, за която Соулън твърдеше, че му остава за доработване. Аз не се стараех да стоя при тях, просто подреждах плочки.\nПосле Соулън остави топора и чука на земята.\n— Е, хора — каза той, — не знам какво мислите вие, но аз считам, че за днес стига толкоз.\n— Добре — рече тате, — ти си този, дето ще каже кога да спрем, тъй като всичките там единици, дето според тебе са останали за утре, са си твои.\n— Така е — рече Соулън. — И понеже аз давам на църквата ден и половина вместо един ден, както бях започнал, мисля, ще е по-добре да си отида вкъщи и свърша малко моя работа.\nТой взе чука, топора и брадвата си, отиде до камиона си и се спря да чака Хоумър — и той да се качи.\n— Утре сутрин съм тук с кучето — каза тате.\n— Разбира се — отвърна Соулън.\nТова прозвуча тъй, сякаш бе забравил за кучето или то не бе вече толкова важно. Ала Соулън остана прав и гледаше тате спокойно и настойчиво в продължение на около секунда.\n— И бележка от Тул за продажбата на неговата половина. Както ти рече, нищо няма да ми струва да я взема от него.\nДвамата с Хоумър влязоха в камиона и Соулън запали мотора. Не можеше да се разбере какво точно става. Като че Соулън бързаше да си отиде, а тате нямаше защо да се прави, че върши нещо.\n— Винаги съм разбирал, че една от причините светкавицата да се казва светкавица, е дето тя не удря два пъти. А пък да бъдеш ударен от гръм е грешка, която се случва на всекиго. Грешката, дето изглежда вярна, е, че никога не разбирам навреме дали онова, което гледам, е облак. Ще се видим сутринта.\n— С кучето — рече тате.\n— Разбира се, с кучето — рече Соулън и пак все едно че това напълно му бе излязло от ума.\nПосле той и Хоумър отбръмчаха с камиона. След това тате стана.\n— Що? — попитах аз. — Ти му даде твоята половина от кучето на Тул срещу половината ден работа за утре, така ли?\n— Да — отвърна тате, — само че преди това аз вече продадох на Тул половин ден работа за утре по свалянето на онези стари плочки срещу неговата половина от кучето. Само че няма да чакаме до утре. Ще свалим тези плочки довечера и без много врява. За утре не ми остава нищо, освен да гледам как мистър Соулън Куик — работната единица, ще вземе разписка за два долара или пък за десет долара другата половина от кучето. А ние ще свършим работата довечера. Не ми се иска, като стане Соулън утре призори, чак тогава да види, че е закъснял. Искам да види, че е вече закъснял още когато си ляга да спи.\nИ тъй, ние се прибрахме вкъщи, аз издоих и нахраних добитъка, докато тате отиде у Килегрю да върне топора и чука и да вземе един лост. Но за чудо на чудесата, старият Килегрю да вземе, че да изпусне своя лост от една лодка в петдесет фута дълбока вода. И тате каза как за мъничко не отишъл при Соулън да вземе неговия, но се сетил, че Соулън ще подуши работата само като чуе за лост. Затова отишъл у Армстид и взел неговия. След като се върна вкъщи, ние вечеряхме, почистихме и напълнихме фенера, а мама все се чудеше и питаше какво сме си наумили да правим, дето не може да чака до утре.\nНие я оставихме да си говори чак до пътната порта и се върнахме при църквата, този път пеша: аз — с въжето, с лоста, с чука и фенера, още незапален. Уайтфийлд и Сноупс разтоварваха една стълба от фургона на Сноупс, когато преди мръкнало минахме покрай църквата на път за вкъщи, тъй че не ни оставаше друго, освен да подпрем стълбата на църквата. После тате се покачи на покрива и измъкна плочки, за да може да окачи фенера вътре зад дъските, откъдето той можеше да свети през цепнатините, но без да се вижда. След това аз се покачих с въжето, а тате го пое през дъските и го върза за една греда. После върза двата му края около неговия и моя кръст и започнахме. Заловихме се здравата за работа. Засвличахме старите плочки и те падаха кат дъжд долу — аз с теслата, тате с лоста; провираше го едновременно под цял ред плочки, после лягаше с тялото върху лоста и ако чаталът му за секунда се закачеше за нещо, повдигаше се сякаш целият покрив като капак на дървен сандък.\nТочно това стана накрая. Тате легна върху лоста и той се закачи о нещо. Не беше само ред плочки, а цяла част от дървения покрив. Така че като се друсна на него, тате откърти цялата тази част от покрива около мястото, където бе закачен фенерът, както би се забелил царевичен кочан. Фенерът висеше на един пирон. Той дори не закачи пирона — просто измъкна дъската от него тъй, че сякаш за минута аз гледах фенера и лоста да висят незакачени във въздуха всред падащи плочки, пирона, още втикнат в халката на фенера, преди всичко това нещо да рухне долу в църквата. То се удари о пода и отскочи, пак се удари и този път цялата църква лумна долу като яма на жълт играещ огън, а аз и тате бяхме увиснали над пламъците на двата края на въжето.\nНе зная какво стана с въжето, нито как се отвързахме от него. Не си спомням да сме слизали. Само дето тате крещеше зад мене и ме избутваше надолу към средата на стълбата, после ме прехвърляше през останалата й част, сграбчил в шепа останките от комбинезона ми, и накрая и двамата бяхме на земята и тичахме към варела с вода. Тате стоеше под улука отстрани. И Армстид бе вече там. Той случайно излязъл да отиде в гаража си преди около час и видял фенера върху църковния покрив. Това го поучудило и той най-сетне решил да се отбие да види какво става. Дошъл тъкмо навреме, за да застане до варела и да крещят с тате един срещу друг през него. Аз и сега си мисля, че ние навярно сме угасили огъня. Тате се обърна, приклекна с гръб към варела, хвана го и се изправи с него, макар че беше почти пълен. Той се затича покрай ъгъла по стъпалата на църквата, но си закачи палеца на горното стъпало и се прекатури заедно с варела, който се изля върху му и го отхвърли встрани мокър като плъх.\nИ тъй, първо ние трябваше да го измъкнем. Мама бе вече там и г-жа Армстид беше почти по същото време. Аз и Армстид се завтекохме с двете кофи до кладенчето. Като се върнахме, там се бяха вече събрали много хора, и Уайтфийлд също, с още кофи. Направихме що можахме, ала кладенчето бе на около двеста ярда и десет кофи вече го изчерпваха, а му трябваха пет минути да се напълни отново. И тъй, накрая всички бяхме просто застанали наоколо, където тате бе дошъл отново, и гледахме какво става. Църквата бе стара, отдавна просъхнала и пълна със стари карти и цветни картинки, които Уайтфийлд бе натрупал в продължение на повече от петдесет години. Падайки върху тях, фенерът ги беше запалил. Имаше един нарочен пирон, където Уайтфийлд окачваше една дълга стара нощница, която той обличаше при кръщене. Аз обичах да я гледам през цялото време, когато ходех на църква като ученик от неделното училище. Заедно с другите момчета понякога минавахме покрай църквата само за да надзърна и я видя, защото за едно десетгодишно момче тя не беше просто одежда или дори броня, тя беше самият Архангел Михаил гръмоотвержеца.\nДълго време нощницата не се запали, макар всичко вътре да гореше. Ние я гледахме да виси сред пламъците. Не че бе поела много вода, та да не може да гори, а като че се бе сговорила с дяволите и с цялата там пасмина още от много отдавна, за да гори сега в някакъв огън, който Рес Грайър е подпалил в стремежа си да надхитри Соулън Куик с половин куче. Ала най-после и тя пламна: в началото не тъй буйно, но все пак изведнъж, припращя някак и пламъкът тръгна нагоре, към звездите, към тъмното небе. И после нищо. Само тате дето беше на земята мокър и замаян и около него всички ние и Уайтфийлд, както винаги в колосаната си риза, с черната си шапка и гащи. Той бе застанал там с шапка на глава, като че много, много дълго се бе мъчил да спасява онуй, дето преди всичко не е трябвало да се създава. И ни оглеждаше изпод нея. Ние всички бяхме сега там, всичко онуй, което принадлежеше на тази църква и я използуваше да се ражда, да се жени и да умира — ние и Армстидови, и Тулови, и Букрайт, и Куик, и Сноунсови.\n— Сгрешил съм — рече Уайтфийлд. — Казах ви, че утре ще се съберем тук да покрием една църква. Утре сутринта ние ще се съберем тук, за да построим нова църква.\n— Разбира се, трябва да имаме църква — каза тате, — ние ще я направим, и то скоро ще я направим. Ама има някои от нас, дето вече са дали по някои ден тази седмица за сметка на своята собствена работа, което е право и справедливо, и ние ще дадем, и то с радост, ала не мисли, че отпада.\nУайтфийлд не го остави да довърши. Дори не помръдна. Само стоеше, докато тате най-сетне се изприказва и млъкна. Той седна на земята и от време на време поглеждаше към мама. Чак тогава Уайтфийлд отвори уста.\n— Ти — не! — каза той. — Подпалвач!\n— Подпалвач ли? — попита тате.\n— Да — отговори Уайтфийлд. — Ако има начинание, с което можеш да се заловиш, без да навлечеш огън, вода и разрушение, захвани се. Но ти и с пръст няма да докоснеш този нов дом, докато не ни докажеш, че можем да се доверим на твоите човешки сили и способности.\nИ отново ни огледа.\n— Тул, Сноупс и Армстид вече обещаха за утре — продължи той, — виждам, че и Куик има още половин ден, който мисли да…\n— Ще дам още един ден — каза Соулън.\n— Ще дам до края на седмицата — каза Хоумър.\n— И аз не съм много зает — каза Сноупс.\n— Това е достатъчно, за да започнем — рече Уайтфийлд. — Вече е късно. Да си вървим по домовете.\nТой пръв си тръгна. Не погледна назад към църквата нито веднъж, нито пък към нас. Отиде при старата кобила и я възседна — бавно, вдървено, властно. И си отиде. И ние си отидохме. Пръснахме се. Но аз поглеждах назад. Сега черквата бе останала като някаква черупка с червена, гаснеща сърцевина. Понякога съм я мразил, понякога съм се боял от нея и би трябвало да се радвам сега.\nОтидохме си вкъщи. Мама беше тъй набързо излязла, че лампата още светеше и сега ние виждахме тате. Той все още оставяше локвички, щом застане на едно място, подгизнал до кръста в примесена с кръв вода, с цепнатината отзад на главата, където го беше халосал варелът.\n— Махай тези мокри дрехи! — каза мама.\n— Не знам да ги махам ли, да не ги ли махам — отвърна тате. — Публично ме обявиха, че не съм годен да се меся с белите, а аз също публично заявявам на тези бели и методисти, да не се опитват да имат работа с мене, защото ще ги вземат дяволите.\nАла мама хич и не го слушаше. Когато тя се върна с леген, пешкир и шише с мехлем, тате вече бе в своята нощница.\n— Не ти ща тези работи — каза той, — щом тази моя глава не разбира от чукане, не заслужава превръзки.\nАла мама и на туй не обърна внимание. Проми му главата, изсуши я, сложи бинта и пак излезе, а тате отиде да си легне.\n— Подай ми емфието! — ми каза той. — А сега се пръждосвай оттук и стой вън!\nНо преди още да сторя това, мама се върна. Тя носеше чаша горещ пунш и отиде до леглото, застана там с чашата, а тате изви глава и я погледна.\n— Що е туй? — попита той.\nМама дори не му отвърна. Само седна на леглото и пое дълбок, смразяващ дъх — чак се чуваше. След около минута тате протегна ръка към пунша, поседнал, подържа го, въздъхна и накрая сръбна от него.\n— Подпалвач! — рече той. — Работни единици, кучешки единици, а сега и подпалвач! Ех, Грайър, що ти дойде до главата!\n УСПР — управление за строително-промишлени работи. ↑\n Мокасини — вид отровна змия. ↑


Нов хит от Р. А. Салваторе в САЩ\nНа англоезичния пазар вече е и новият бестселър на Р. А. Салваторе, “Road of the Patriarch”, трета част от поредицата “Sellswords” в света на Forgotten Realms.\nЕдин безсърдечен и студен убиец, за който всеки живот, включително собствения му, си има цена поема по път, по който ще трябва да провери колко висока може да е тази цена.\nЕдин самоуверен мрачен елф решава да предизвика един крал, опитвайки да си намери място в страшния свят над Подземния Мр...\nПрез тази седмица решихме да ви зададем винаги актуалния въпрос за най-великото фентъзи. Поради това, че нашата анкета не може да изглежда като протокол подбрахме 9 заглавия, които според нас са най-нашумели или пък са винаги актуални, оставяйки обаче опция за различно мнение с десетия отговор.\nНай-продаваната поредица на всички времена, с над 300 милиона копия в целия свят. Историята на малкия магьосник плени милиони и дори се пренесе на голям екран със засега 4 филма...\nПо-голямата част от вас смятат, че Люк Скайуокър е умрял от старост, показва нашата анкета. 33% от гласувалите над 30 човека смятат, че грандмайстора на джедаите е починал по естествени причини. 30% обаче са убедени, че ръката на коварния му племенник Джейсън Соло е отнела живота на синът на Дарт Вейдър. Архиврага на джедаите Император Палпатин е третия заподозрян, при все предполагаемата си кончина в “Empire’s End”. С цели 15% той изпреварва двама други Сити – Дарт Крайт и Люмая...\n« Previous 1 … 1,601 1,602 1,603 1,604 1,605 Next »


В Русия ще се появи шести флот - Арктически - Pan.bg\nВ Русия ще се появи шести флот - Арктически\nPan.bg 07 окт 2021 | 18:49 (1287) (0)\nРуското военно командване планира да създаде ново обединение на ВМФ Русия - Арктическия флот. Основната му цел ще бъде да гарантира сигурността на Северния морски път, което е много важно на фона на заплахите от редица държави да блокират достъпа до него.\n„В момента се разглежда въпросът за създаването на нова структура - Арктически флот на ВМФ Русия. Това ще бъде отделно формирование във ВМФ, чиято основна задача ще бъде да гарантира безопасността на Северния морски път и арктическото крайбрежие в зоната на отговорност на Северния и Тихоокеанския флот. Предполага се, че инфраструктурата за функционирането на новото обединение ще бъде отделена от състава на Северния и Тихоокеанския флот. В бъдеще тя ще бъде попълнена с кораби и специално оборудване в арктически вариант“,- каза източник в отбранителното ведомство на страната.\nВъзможността за създаване на ново обединение на руския флот беше разгледана по-рано, но днес този въпрос е повече от актуален. Появата на шести флот в допълнение към Балтийския, Черноморския, Тихоокеанския и Северния флот, както и Каспийската флотилия, значително ще укрепи позициите му на световната сцена.\nКъм момента не се съобщават подробности. Очевидно корабите и подводниците, които ще станат част от Арктическия флот на ВМФ Русия, ще бъдат оборудвани със съвременни хиперзвукови оръжия, включително хиперзвукови крилати ракети „Циркон“.\nБритански адмирал: Русия и Западът са на ръба на ядрена… 0 522\nThe Washington Post - Генерал Томпсън: Руските военни унищожиха… 0 1788\nВ Канада обещаха на Русия "обезкървяване" в… 0 3052\n413На линия в момента 14408Посещения Днес 235443Посещения тази седмица 115408Посещения този месец


Да направим от старото ново | Blum\nСлед 30 години Руди Пфайфър реши: Дойде време за нова кухня\nКато аптекар, Руди Пфайфър от Форарлберг (Австрия) знае, колко е важно полезното пространство за правилното съхранение и за структурираните процеси - също и в кухнята. Хубаво, че неговият тъст е проектант на кухни. Досегашната кухня на семейство Пфайфър съответно беше модерна и функционална. Но след три десетилетия беше малко излязла от мода. Ще Ви покажем модерните решения, които той вложи в новата си кухня.\nПреди: След 30 години кухнята на Руди Пфайфър е малко остаряла.\nСлед: Зад красивите фронтове се крият иновативни решения.\nИнвестиция за следващите 30 години\nИзискването на Пфайфър беше голямо: Изискваше основен ремонт със съвременни решения и най високо качество. Интензивно се интересуваше от актуалните тенденции в кухнята и си състави план. Специалистите от Blum му помогнаха.\nТой посети шоурума за функционален обков на Blum в Дорнбирн и от сърце и душа изпробва механизмите. Дори неговата бъдещата кухня можеше да бъде проследена чрез тест-драйв с мобилни шкафове. Руди Пфайфър е безусловно убеден в резултата. “На всеки мога да препоръчам това”, казва той. “Сега съм готов за следващите 30 години.”\n“С помощта на кухненския тест имах възможност да проследя бъдещата си кухня с мобилни шкафове.”\nПоглед зад фронтовете\nВижте тук интелигентните решения, приложени в новата кухня на Руди Пфайфър.\nШкаф за мивка от Blum\nБлагодарение на U-образното чекмедже отгоре и високия изтеглящ механизъм отдолу, шкафът за мивката изисква много по-малко място и е по-ефективен от стария модел с две врати.\nСистема за вътрешна организация AMBIA-LINЕ\n“Нищо не се смъква, нищо не тряска”, казва Пфайфър за новия ред в чекмеджетата. Ножовете, вилиците и лъжиците се подреждат и нареждат безшумно, благодарение на специалното Softtouch-покритие за прибори.\nAVENTOS-повдигащ се сгъваем механизъм\nНе рядко аптекарят трябваше да си изкривява врата в старата си кухня поради тясното пространство. Сега AVENTOS-повдигащи се сгъваеми механизми се грижат за свободните движения на главата.\nТолкова широка, толкова голяма: Шкафът за запаси придава на кухнята напълно нов нюанс. “Непрекъснато се радвам на този шкаф.”\nБез дръжки, благодарение на SERVO-DRIVE\nТой е безкрайно доволен от електрическата система на движение SERVO-DRIVE: “Това е една напълно нова перспектива и педантична точност в новата ми кухня.”\nЕкспертни съвети от Blum\nДобрата кухня се отличава преди всичко с качеството си: Тя задоволява индивидуалните Ви потребности. “Реализирането на потребностите и желанията, когато става въпрос за модернизиране, отнема много време” съветва Мириам Витцеман, експерт за DYNAMIC SPACE в Blum. “Как изглеждат Вашите ежедневни процеси? Кои неща трябва да намерят място в кухнята? Къде се храните? Най-добре е да заявите отговорите си за проектиране на кухня писмено.”\nЕкспертът за DYNAMIC SPACE Мириам Витцеман предлага на Руди Пфайфър 3 варианта за проектиране на нова кухня.\nВариант 1: Усещане за повече пространство\nРуди Пфайфър е фаворит на подобно разпределение: Разпределението на пространството подчертава модерен кухненски дизайн и предлага два пъти по-голямо място за готвене.\nВариант 2: Повече полезно пространство\nПространството за складиране е индивидуално. Според навиците за готвене и пазаруване за Руди Пфайфър и неговата съпруга беше проектирана кухня с още по-голямо полезно пространство.\nВариант 3: Място за хранене в близост\nБлагодарение на широкия ъгъл за хранене, включен в този проектен вариант за кухня с централна комуникационна платформа, семейство Пфайфър имат своя трапезария.


С дъх на Липа - Зелен Свят\nПреди да пристъпим към ползите от този природен дар, искам да ви разкажа нещо, което събужда в мен носталгични и топли спомени.\nЕдинствената ми мотивация да ставам толкова рано и денят да започне с усмивка в гимназиалният ми период, бяха липите. Не знам колко от вас знаят, но Силистра е град, в който има много липи. Ранните майски сутрини бяха белязани от галещи кожата ми топли слънчеви лъчи в унисон с посипалият се из целият град аромат. Това ме зареждаше с усмивка за целия ден. Някаква естествена аромотерапия се получаваше.\nПосле вече, когато настъпваше лятото и този аромат ставаше тежък и упойващ, вече не беше същото. До ден днешен чаят от липа има тази магическа способност да ме пренася в едно време, когато хората все още си бяха по родните места, когато не бяхме толкова овълчени и безпардонни. И така, ето малко и фактология.\nЛипата е дърво, което расте в умерени географски ширини. Често се среща в паркове, в гората или край пътищата. Може да достигне до 30-40 метра височина. Широколистно е. Нашите прадеди високо са ценели полезните свойства на липата, чайовете от листата и дървесната кора за лечение на много болести.\nВ древните славянски народи, липата е смятана за дървото на богинята Лада, покровител на красотата и любовта. Имало е много обреди, свързани с това дърво. Жителите на Западна Европа смятат, че липата е свещено дърво, посветено на пролетната богиня Фрей, пазителка на огнището. Липа е била засаждана по градски площади и в дворовете на замъци, под него са се провеждали срещи и са се решавали държавни дела. За липата се споменава още в произведенията на Вергил, Овид, Плиний, в руските народни песни, които го наричат ”златно дърво”.\nАроматната напитка е чудесно средство за лечение на нервни разстройства. Успокоява, повишава настроението и подобрява качеството на съня. Чаша горещ липов чай с мед и лимон е чудесно лекарство за безсъние. Етеричните масла от липов цвят улесняват депресивните състояния и подпомагат общата мускулна релаксация.\nЛиповият чай също намалява вискозитета на кръвта, премахва токсините от черния дроб, активира жлъчния мехур, стомаха, пикочния мехур, бъбреците и червата.\nЕкстрактът се използва в традиционната медицина за производство на лекарства за отравяне с хранителни продукти. Инфузиите от липов цвет и кора, притежават мощен отхрачващ ефект и се използват за подпомагане лечението на продължителен бронхит, възпалено гърло, хронична кашлица.\nДоказано е, че липите са много полезни за жените. Поради високото съдържание на фитоестрогени в липовият чай, които са сходни по състава си с женските полови хормони, нормализира менструалния цикъл и облекчава заболяванията по време на болезнени периоди.\nВ дългите зимни вечери, може да пробвате магията на чаша липов чай. Обещавам ви, че няма да съжалявате.\nTagsаромат Липа токсини чай


Metal Hangar 18 « Solstice\nПубликации с етикети Solstice\nДуумаджиите SOLSTICE с първи запис от близо 15 години\nБританската дуум банда SOLSTICE е завършила своя първи запис от 1998 година насам, когато излезе албумът им „New Dark Age“. Новото творение на групата ще бъде мини албум от четири парчета с обща дължина 27 минути. По-долу можете да чуете съвсем готов нов материал. SOLSTICE са: Paul Kearns – Vocals Richard Walker – Guitars Andy […]\nОЗИ ОЗБЪРН ще бъде отличен с наградата „Глобална икона“ (0) Той е мултиплатинен артист и рок звезда! Той е член на Рок енд рол залата на славата. Той е […] преди 7 години\nWarbringer пуснаха и клип (0) Warbringer пуснаха и официален видеоклип към песента „Shattered Like Glass“ . Можете да го видите по-долу. Подробности около албума […] преди 10 години


Имоти Сливен Sliven imoti недвижими имоти обяви продава наем - imoti.net\nПартерен магазин на оживена улица с голям човекопоток в близост до ДКЦ 2, състоящ се от зала и санитарен възел. Подходящ за всякаква търговска дейност. За удобство на клиентите агенцията разполага с..\tЦена на кв.м.:\nБоксониера, близо до центъра. Състои се от стая, баня и санитарен възел, тераса, която е обособена на кухня.(http://www.yavlena.com/75362)\tЦена на кв.м.:\nЦена по договаряне!\tЦена на кв.м.:\nСклад, Производствено помещение с площ от 1000 кв.м Подходящо за склад или производство!!! с тир достъп, рампа, трифазен ток с мощности, големи врати,..\tЦена на кв.м.:


Автор Тема: Дневник на Станислав (Stan73) (Прочетена 7837 пъти)\n« -: 15-07-2016, 14:51:07 »\nВчера почнах да правя пречистване на черният дроб и жлъчката.\nСутринта пих чаша много топла вода. След около половин час изпих около литър портокалов фреш с малко лимон (направен с моята бавнооборотна мачкащо/дъвчеща сокоизтисквачка), за обяд ядох копривена супа, вечерта си направих така наречената от мен "Вълшебна салата", която съдържа: червено цвекло, моркови, зеле, чесън, лук, магданоз, целина, пиперки, ябълки, зехтин и малко лимон.\nДнес сутринта пак чаша гореща вода, а за обяд - изпих около литър фреш от червено цвекло, моркови, ябълки, краставици и малко лимон. Довечера обаче ще трябва грубо да прегреша, че ще ходим с приятели на палатки с барбекю и т.н., но следващите дни съм решил да бъда много стриктен за да съм готов за пълнолунието.\n« Отговор #1 -: 15-07-2016, 16:05:37 »\nПо написаното разбирам, че не си готов ментално за такива неща, приятелю. Непоследователен ми се струваш.\n« Последна редакция: 15-07-2016, 16:07:36 от Тихия »\n« Отговор #2 -: 16-07-2016, 21:10:17 »\nПрав си в някаква степен, но не напълно...\n« Отговор #3 -: 17-07-2016, 14:46:18 »\nПреди около година и 4 месеца правих пречистване на черният дроб и жлъчката. Системата ми беше много подобна на тази:\nТогава изхвърлих камъни с обем около 250 милилитра (около 15 големички колкото лешници, а останалите малки). След това се почувствах доста по-добре и почнах да спя по-дълбоко например.\nА иначе за тези пречиствания знам от моят Сенсей по Айкидо от преди около 5 години.\nТогава майка ми получи много силна жлъчна криза, след като повикахме бърза помощ я взеха веднага в болницата, направиха и ехограф и установиха, че жлъчката и е пълна с камъни го пръсване и е запушила и черният дроб. Майка ми беше почнала и да прежълтява. Искаха да я оперират по-спешност, но тя е с един бъбрек и няколко други заболявания и отказа (даже я накараха да се подпише, че отказва). Прибрах си я в къщи. Тя береше душа, а аз се чудих какво да правя. Та тогава моят приятел и сенсей ми каза по скайпа, че може да се оправят нещата и без операция. И тогава и приложихме процедурата, и тя изхвърли камъни с обем около 250мл. После правихме пак ехограф и камъни нямаше, преди това тя имаше и един камък в бъбрека - и той беше изчезнал. Обаче се оказа, че жлъчката и била пресукана и щяла да задържа така или иначе. Та оттогава всеки ден я карам да яде поне по една или 2 ябълки. Но след около половин година пак направи криза и пак правихме процедурата - тя пак изхвърли камъни с обем около 250 мл. Чак на третата процедура изхвърли камъни с обем наполовина. (а предната година правихме процедурите заедно)\nА относно моят дневник - вчера се тъпках с ябълки, а вечерта като се прибрахме от срещата на фото клуба на палатки на Шкорпиловци се натъпках с огромна вълшебна салата (описана приблизително по-горе). Няколко часа след това имах много бурно очистване (ако мога така да се изразя). Аз редовно ям салати от този тип, но съм забелязал, че ако не съм ял скоро някакви от много вредните храни си ходя нормално по-голяма, а супер бурното очистванее следва ако ям от вълшебната салата след хапване на доста вредни вкусотии (като мариновани свински карета на барбекю (петък вечерта)).\nДнес до сега съм на: рано сутринта голяма чаша много топла вода, после сокът от половин лимон + още толкова зехтин, после около литър и двеста портокалов фреш (моята машина го прави повече като нектар, а не сок, но пък и така ми харесва повече). По късно мисля да изпия около 2 литра ябълков сок, а може и малко греипфрут...\nП.П. Сега правя процедурата по принцип, но и също имам вече някакъв дискомфорт в областта на дроба и жлъчкатата (а скоро при едни упражнения и ме заболя), та мисля, че така проблемите ще се решат. Ехограф не съм си правил. Ще видя дали ще ми дадат направление...\n« Последна редакция: 17-07-2016, 15:00:16 от stan73 »\n« Отговор #4 -: 19-07-2016, 06:27:38 »\nВчера пак прегреших с една от вкусотиите на майка ми (маджичка с картофи и лук), но няколко часа след това компенсирах с яденето на много ябълки и пиенето на лимонов сок.\nДнес ще ми правят ехограф и ще стане ясно вероятно имам ли видими проблеми.\nПо-късно възнамерявам да наблегна мноого на ябълките и най-вече на фрешът от тях, че пълнолунието "тропа"...\n« Отговор #5 -: 22-07-2016, 14:52:38 »\nНищо не ми откриха на ехографа. (но и казаха, че нямат видимост над целият дроб и жлъчка). Отдадох го на това, че съм пълен, или, че машината им не я бива много... Интересното, че майка ми е по-пълна от мен, а нейните камъни ги видяха преди (но нея я гледаха, на друг ехограф). Бате Бино е на мнение, че ми е пресукана жлъчката и вероятно е прав...\nПредните няколко дни се тъпках със салати и пих много литри фреш от ябълки, моркови, червено цвекло, портокали, грейпфрути и лимони.\nСутрините (както и днес) започвах с голяма чаша гореща вода, а после сокът от един лимон и още толкоева е.в. зехтин. Днес продължавам да се наливам със сокове, довечера в 18 и 20 часа мисля да пия английска сол, а в 22 да изпия фреша от 2 греипфрута и един лимон + същото количество е.в. зехтин. Предният път като правих процедурата количеството се получи около 800 милилитра и беше мноого гадно, но ще трябва да го направя. Приготвил съм и електрическа възглавниица.\n« Отговор #6 -: 23-07-2016, 08:48:45 »\nСтан , съзирам сериозни отклонения от ( досега ) точният ти ,инженерен подход на излагане на информацията\nПо отношение на твоята жлъчка - казах, че вероятно се касае за ДИСКИНЕЗИЯ ( нарушена функция, нарушен отток на жлъчен секрет ) , а не за "ПРЕСУКВАНЕ" . ( Още повече, че тази дума не е в моя речник , не е грамотно и да се употребява в медицината. Използва се думата "прегъната" )\nДискинезия може да има и без да е прегъната жлъчката.\n"Прегъването на жлъчката" , освен това, е много спорен термин като цяло! Точно както и "хиперациден гастрит" ( гастрит с повишена киселинност)\nСпоред един от водещите гастроентеролози у нас - проф. Григоров от 2ра Гр.Болница в София, такова понятие било архаично и абсурдно! Нямало "прегъната жлъчка"\nА според д-р Вл. Драганов , шеф на гастроотделението в Раковата болница, София ( аз съм тотално възхитен от него, ако ви трябва специалист в тази област - той е човекът! ) - същото важи и за "хиперацидния гастрит" , както и за "каскадният стомах" - все понятия и ДИАГНОЗИ, широко използвани в научната Медицинска литература! ( Каскадният стомах, според д-р Драганов, бил само временно "каскаден" според различното положение на стомаха в различните моменти, тоест - състояние , което ненужно се медикализира и патологизира)\nИмаме късмета да живеем в славно време , гъмжащо от предизвикателства, които да ни вадят от скуката на злободневието - освен всичко друго, се налага да се оправяме сами и с Медицината , след като самите доктори не могат да се разберат помежду си\n« Отговор #7 -: 23-07-2016, 10:02:11 »\nБате, Бино, уважавам много мнението ти !\nА под пресукана - имах предвид прегъната, останах с впечатление, че това си имал предвид...\nОбаче или ние грешим някъде или апаратурата/задапаратурното устройство (имам предвид изследванията ми с ехограф) не са в час.\nИзкарах една мноооооооооого неприятна нощ, но за сметка на това много резултатна. До тук от сутринта насам ходих по голяма около десетина пъти и вече камъните, които излизат много намаляха. Но дотук са с около 300 милилитра обем. По цвят са 3 вида. Първо имаше само 2 вида - много тъмнозелени (доста по-тъмни от грах) и светложълти (приблизително цветът е като на жълтъкът на сварено купено яйце). А сега към края вече излизат и с цвета на грах. Тъмнозелените сякаш са най-твърди. И от трите вида има и малки и големи. Малките преобладават. Големите достигат до около 12 мм. С различна форма са. Запазил съм няколко - доста са противни на вид - но ако иска някой - мога да ги снимам и да ги покажа. А уж според ехографа нямах конкременти (камъни). Така, че или тях не ги бива, или тези камъни се генерират, заради приетите неща по време на процедурата. На мнение съм, че тях не ги бива, защото и при първата процедура и при тази усетих когато камъните тръгват. Първият път беше по-неприятно и болезнено, даже тогава усетих и нещо като спукване (тогава имах и по-големи камъни, а може и някъкво запушване да е имало). "Тръгването" на камъните" го усещах еднократно през нощта при притискане в областта на дроба и жлъчката, а после след болката и дискомфотра следваше нещо като леко облекчение. Снощи изпих в около 10.20 часа сокът от 2 големи грейпфрута (жълт и розовочервен) - 600 мл. + сока от един голям лимон - около 70мл. + около 400 милилитра е.в. зехтин. (май е прекалено много ?) Беше много неприятно. Около 1 часът усетих, това, което предполагам , че е излизането на камъните. Потих се няколко пъти. После ми стана още по-неприятно и ходих до тоалетната, тогава обаче и ми се зави свят, имах и зверски киселини (още докато лежах, гушнал електрическата възглавница и сериозно завит), в банята седнах и ми се догади много силно и се наложи да повърна 3 пъти доста обилно. Опитах се да го задържа, но не се получи. После ми поолекна, но пък се притеснявах дали ще е успешна проседурата, след като повърнах полкова много от поетите сок и зехтин. По-късно пак имах киселини, но малко по-слаби. Успях и да спя на няколко пъти. Снощи си правих клизма 1 път, а днес 3 пъти. ;( Сутринта пих и на 2 пъти по половин пакетче анл. сол (2 по 15 гр.), както и около 4 или 5 литра вода.\nВсе пак дотук резултатът май е доста добър с изхвърлени камъни с обем около 300 мл...\nНякой от Вас изхвърлял ли е 3 вида камъни, очаквах да са само 2 ? И по описанието - дали е ясно кой камък какъв е ?\nП.П. Сега съм леко отпаднал и ме боли главата и леко в областта на жлъчката и дроба.\n« Последна редакция: 23-07-2016, 10:39:50 от stan73 »\n« Отговор #8 -: 23-07-2016, 15:34:29 »\nБлагодаря , Стани.\nБраво и за смелостта!\nПрочистването на черен дроб, знаем, не е обикновена и лека процедура. ( Не е като да си почистиш петичката след като си сял арпаджик )\nЩом ти е станало лошо - значи процедурата е успешна! Първият път е нормално да се почувстваме много зле!\nИ аз не успях да направя изключение - реших, че ще се умира.\nНо следващите пъти вече почти нищо не се усеща!\nВсички, т.нар "камъни" , които излизат от нас , не са били складирани в тази си форма вътре в нас.\nГоляма част се образуват по време на самото прочистване!\nБлизко е и до акъла : някои хора при 3-4 последователни прочиствания вадят по няколко буркана с камъни! Понятно е , че такова количество няма как да се побере в жлъчен мехур с обем колкото два големи ореха Нито пък в черния дроб.\nМного важен момент е загряването с грейката. Ти си го спазил.\n400 мл зехтин е малко множко, за твоите килограми -200-300 мл са достатъчни.\nИма една интересна препоръка , която дойде през годините откъм школите на Надежда Семенова , (лауреат в масовите прочиствания на черва и дробове ) - известно време след изпиването на съставките , се изяжда една шепа стафиди.\n« Последна редакция: 23-07-2016, 15:37:01 от бате Бино »\n« Отговор #9 -: 23-07-2016, 15:58:36 »\nБлагодаря отново за подкрепата и полезните данни !\nА всъщност килограмите ми не са малко за съжаление. Така и не можах да ги намаля през годините (до края на студентските ми години бях около 72 кг), а напоследък даже съм ги увеличил, въпреки, че съм около 60 до 70 процента суровояден (имам предвид, че много наблягам на салати и фрешове, но понякога не мога да се сдържа и си хапвам стандартните доста вредни храни).\nА теглото ми - 126 кг, изобщо не е малко за ръстът ми - 180 см (акумулаторът ми (коремът е доста голям )).\nАз килограмите си досега тук не ги бях споменавал, та затова е възможно да си бил подведен от профилната ми снимка. Тя е от преди няколко години, а тогава бях поне с 20 кила по-малко, но тогава се занимавах активно с Айкидо, Йога, Ци Гун, Тенис на корт, Колоездене, фитнес и Латино танци (освен останалите неща). За съжаление преди почти три години получих 2 дискови хернии и приключих почти с всичко това.\nП.П. Това със стафидите (от школата на Семьонова), някак си не ми звучи правилно. Препоръчваше се даже пулпата от греипфрутеният фреш да се маха и изведнъж - стафиди. Няма да прилагам и това, другото до сега е достатъчно гадно и работи поне примен (а и при много други)...\n« Отговор #10 -: 23-07-2016, 21:26:48 »\nКилограмите са такива, защото си тип "Кафа" и натрупваш лесно. Спазването на аюрведичните препоръки може да намали тази тенденция до минимум.\nВъзможно е също да има проблем с щитовидната жлеза в посока хипофункция.\n« Отговор #11 -: 24-07-2016, 09:00:28 »\nСтаниславе, изглежда си като мен и мнозинството (или всички) хора: искаме хем пен**а до края, хем място в Рая.\nВ концлагерите през Втората св.война със сигурност е имало хора от всички доши. Да си видял някой по-дебелшък??\nПочти всички, които изучаваме и практикуваме здравословен живот, сме започнали чак след изпитване на големи страдания. Не сме учени като малки (поне тези, които познавам).\nТова означава, че имаме доста на брой вредни за здравето ни хранителни, пиителни, движителни, мисловни и др. навици. Което пък означава, че ни трябват повече, по-продължителни и старателни усилия. Но, решение има, не спирай.\n« Отговор #12 -: 25-07-2016, 12:57:57 »\nЦитат на: бате Бино в 23-07-2016, 21:26:48\nИ ние имахме съмнения за работата на щитовидната жлеза, така, че предният вторник ми взеха кръв за изследвания на TSH, а резултатът ми (който си получих в петък) е 1.28mlU/ml (референтни стойности - 0.34 do 5.60), та вероятно не е тя.\nМога ли да получа повече информация за аюрведичните препоръки ?\n« Отговор #13 -: 25-07-2016, 13:01:53 »\nЦитат на: Vov в 24-07-2016, 09:00:28\nБладодаря, продължавам да се старая да живея все по-здравословно, но наистина не ми е лесно...\n« Отговор #14 -: 25-07-2016, 15:18:55 »\nСтани73, след като питаш само за Аюрведа, вероятно считаш въпроса за жлезата за решен ли ?\nНе искам да те разстройвам, но за човек с научен и инженерен подход ( като теб) би трябвало да е леко подозрително бързото й изключване като възможна причина..\nКой те консултирва по отношение на щитовидната?\nТой не знае ли , че важни са стойностите на Т3 и Т4 ? И че без да се измерят те, измерването на TSH е безпредметно?\nА знае ли също по кое време на денонощието се измерват тези хормони?\nЯвно не Проспал е урокът, в който ( вероятно ) са му споменали, че тази жлеза е активна м-у 8 и 10 вечерта! Което значи, че ако искаш достоверни резултати - трябва да я изследваш в този интервал!\nОще нещо май също не знае - че тази жлеза е извънредно сложна и едни тъпи кръвни изследвания въобще не са достатъчни за да се прецени в какво състояние е ! Може да не работи добре , а хормоните да са в норма! ( Този някой, който те е консултирал, чувал ли е , че може да има ЕДНОВРЕМЕННО и хипофункция и хиперфункция? Които да се взаимнокомпенсират. И привидно жлезата да изглежда здрава, а всъщност да не е ?\nКакво още да направиш ако искаш да знаеш за жлезата си:\n1. Измервай си температурата сутрин след събуждане. Ако е под 36.4 - 36.5 - значи отива към хипофункция!\nАко е около 37 и повече - хиперфункция.\n2. Направи си термовизуална диагностика. Там ще се види дали жлезата функционира нормално.\n3. Ехограф също трябва - за да се види дали няма някакви промени в тъканнта, в размера.. които още не са довели до промяна в показателите.\n4. Ирисова диагностика при опитен диагностик. \_например при Никола Алексиев в Плевен\_\n5 Направи си домашната проба за недостиг на йод .( С намазване върху ръката. Чети в нета, има инфо. Или за 80 лв в лаборатория ) Ако имаш такъв - не чакай здрава жлеза.\n6. Компютърна диагностика също може, но не при всекиго! ( препоръчвам д-р Пенева в София biokabinet.com )\nАко всичките 6 теста са отрицателни, само тогава можеш да считаш жлезата си за здрава.\nНе търси бързи препоръки, трябва леко задълбочаване в материята\nКупуваш си или тази книжка\nМатерията е лесна ( за теб със сигурност, за други - не чак толкова ) и интересна .\nДействай и споделяй дали по случайност не съм бил прав\n« Последна редакция: 25-07-2016, 15:22:52 от бате Бино »\n« Отговор #15 -: 25-07-2016, 16:59:14 »\nНе само по случайност, а почвам да си мисля и, че по-принцип си прав.\nКръв за изследването ми взеха около 9 и половина сутринта. С ендокринолог не съм се консултирал, но пък и няколкото, които познавам бегло също назначават изследвания само на ТСХ (скоро правиха на приятелката ми и на майка ми (придружавах ги) ) . Аз не знаех мнооого от нещата, които си написал (пак благодаря много за ценната информация ! ), но пък и не знам лаборатория, която да изследва за хормони и през нощта, освен това не ми се иска пак да ме дупчат, а и не разполагам с много средства... Мога лесно да направя теста с меренето на температура сутрин например (ще проверя как се прави и другият за йода). Ако е от значение също и доста се потя...\n« Отговор #16 -: 25-07-2016, 17:50:44 »\nВ лаборатория няма как наистина. Вариант е само - престой в болница. Там правят профил - изследват жлезата на определени интервали. Стараеш се единият от тях да е именно м-у 8 и 10 вечерта Все има лекари , които са запознати, че навремето в СССР тестовете за щитовидна жлеза са се правили именно вечерта! А в СССР имаха вероятно най-добрата официална медицина.\nДругите тестове, които ти изброих, също не ги подценявай. Този орган е много сложен и много важен!\n« Отговор #17 -: 26-07-2016, 17:14:07 »\nвчера и днес си правих голяма "вълшебна" салата (тунингована метла (по моя доработка)), която обаче този път се изхитрих да разбивам в Нутри Мюлер-ът (пълен клонинг на Нутри Булет Про). Интересно след разбиването по такъв начин на зелето - то почва доста да люти. Иначе салатата разбита по този начин ми понася много добре, само на вкус не ми допада съвсем...\n« Отговор #18 -: 29-07-2016, 21:52:27 »\nЦитат на: stan73 в 26-07-2016, 17:14:07\nБате Бино имам един въпрос лично към теб, и ако успееш да ми помогнеш за това,ще ти бъда вечно благодарна. Всъщност знам ,че ти си човека за тази работа.И така.Аз съм веган-суровояд от 9-т години,но напоследак ме е осенила една идея, мисля да започна да се храня по законите на Аюрведа,чета за това,заспивам с идеята за това, но незнам какво точно трябва да направя.Аз съм тип Кафа,но ми трябва помощ.Аз все пак съм веган-суровояд,незнам как да подходя,мислех си ,да ми дадеш някаква идея или да ми дадеш примерно меню,какво трябва точно да се яде,и как да се яде,и дали въобще ще мога да мина към Аюрведа.Това ме измъчва в момента,моля те за съвет или помощ.\n« Отговор #19 -: 31-07-2016, 09:34:34 »\n« Последна редакция: 31-07-2016, 09:38:01 от бате Бино »


Здр. Искан парцел от мен е някаде около 20 кв. близко да е до новата църква , която построи една възрастна жена точно началото до църквата има поляна\nИсканият от вас имот е с площ 231 кв.м.и е с КИ№ 70737.28.108 по кадастралната карта на с. Сини връх. Същият е с предназначение "Пасище, мера" - публична общинска собственост. Тези обекти не подлежат на разпореждане. Що се отнася за отдаването му под наем, Ви уведомявам, че на този етап имота няма да се отдава, тъй като Общината ще го използва за участие в проект за отпускане на финансова помощ.\nНадя Иванова, _Дирекция "Управление на общински активи и транспорт", 16.11.2015\nЗдравейте! Аз живея в Русия. Аз съм на 17 години, но през следващата година аз ще се наложи в 18. регистрация в България, български адрес за получаване на лична карта, . какво документ трябва да има за него пред Моя 18 и след 18 ми?\nКолко струва? Мога ли да получа адресна регистрация в България изпращане ми пълномощно?\nДениза Хасан, 12.10.2015\nУважаема госпожо Хасан,\nАдресната регистрация на български граждани се извършва в общинските администрации,служба "ГРАО".Вие следва да се явите в Общината с български документ за самоличност и документ за собственост на жилището,в което желаете да се регистрирате. Вслучай, че жилището не е собствено, следва да се яви и собственика, за да попълни деклация за съгласие.\nЕли Пехливанова, _Дирекция "Управление на ресурси и бази данни", 16.11.2015\nИмам следния въпрос.Сега 6 наследника на баба и дядо имаме наследствена къща от тях.Наследниците бяха 4 дъщери, като двете са починали и съответно техни наследници са децата им.\nИСКАМ ДА ПОПИТАМ, ЗА ДА ИЗВАДИМ УДОСТОВЕРЕНИЕ ЗА НАСЛЕДНИЦИ НА БАБА и ДЯДО , ТРЯБВА ЛИ ВСИЧКИ НАСЛЕДНИЦИ ДА СИ ИЗВАДЯТ УДОСТОВЕРЕНИЯ ЗА НАСЛЕДНИЦИ ИЛИ САМО ТЕЗИ , НА КОИТО МАЙКИТЕ СА ПОЧИНАЛИ ( Т.С.2 ДЪЩЕРИ НА БАБА И ДЯДО). И какви документи трябва да се носят? Не живея в Асеновград.Не съм наблизо, иначе щях да дойда на место. БЛАГОДАРЯ ВИ ПРЕДВАРИТЕЛНО.\nНИНА ЦОЛОВА, 05.11.2015\nУважаема госпожо Цолова,\nУдостоверение за наследници се издава на един от преките наследници, след подаване искане за издаване на удостоверение за наследници по постоянен адрес на наследодателя.Ако Вашите баба и дядо са били жители на Асеновград, то следва един от преките наследници да се яви в Община Асеновград, стая № 202 и попълни искането.Ако някои от починалите наследници са били жители на други населени места, извън Община Асеновград, то за тях следва да се представят копия от удостоверения за наследници.\nЕли Пехливанова, _Дирекция "Управление на ресурси и бази данни", 13.11.2015\nДобър ден ! Искам да попитам за общинска земя на Белинташ има ли вариант да си взема под наем и изобщо продава общината защото до колкото разбрах маи е общинска става вапрос за парцел до църквата новата .\nВ района на м.Белинташ, има земя - общинска собственост. Отдаването или продаването на земя - общинска собственост става след провеждане на публични търгове или публично оповестени конкурси, но за целта е необходимо да конкретизирате точно искания от вас имот.\nНадя Иванова, _Дирекция "Управление на общински активи и транспорт", 10.11.2015\nДобър ден!Искам да попитам по закон детето ми(на 3г.2м.не говори и е с памперс)има ли право да посещава детска градина?\nРумяна Христева, 08.09.2015\nУважаема г-жо Христева,\nСъгласно Чл. 18. от Закона за народната просвета, (Изм. - ДВ, бр. 36 от 1998 г.) (1) Детските градини са за деца от 3-годишна възраст до постъпването им в първи клас. В закона не се коментира дали детето е на памперс и дали може да говори. При условие, че детето е с увреждания може да му бъде назначен и ресурсен учител по ред, определен от закона.\nВеличка Стойчева, _Дирекция "Хуманитарни дейности", 07.10.2015\nЗащо не е валидно едно и също правило за всички детски градини. Децата в едни остават да повтарят групи за да вървят с набора си, а в други градини въобще не са чували подобно нещо. Юристите, които тълкуват наредби и разпоредби не са ли езни и същи.\nАнонимен. Въпрос принципен, 20.09.2015\nХубаво е, че задавате принципни въпроси, но смятам, че и принципните въпроси се задават от конкретни лица. Отговарям на всякакви въпроси - принципни и не до там принципни, но под отговорите стои винаги истинското ми име.\nСъгласно Чл. 18. от Закона за народната просвета(Изм. - ДВ, бр. 36 от 1998 г.) (1) Детските градини са за деца от 3-годишна възраст до постъпването им в първи клас. Същият въпрос се коментира и в чл. 26 от Правилника за прилагане на Закона за народната просвета.\nПовтаряне на група в детската градина се налага ако директорът не е спазил горецитираните членове на закона и е взел в първа група дете, което не е навършило 3 години -разбира се това става по молба и при настояване на родителите. В услуга на родителите! За съжаление благодарността на тези родители се изразява в злепоставяне на директора и оплакване от това, че той насоява детето да повгори групата /обикновено I група/.\nДете, което е постъпило 1 година по-рано ще излезе от ДГ пак една година 1 година по-рано ако не повтори група. Всяко дете преминава през ДГ за 4 години /от I до IV група/. В III и IV група не може да се повтаря - обучението е задължително и децата не повтарят тези групи по закон. Остава възможността детето да повтори I или II, за да излезе от ДГ и постъпи в I клас с набора си.\nНа ул.Искра 15 в Асеновград живее Златка Величкова Стефанова.Същата нееднократно и не за първа година получава помощи от соц.грижи. С лъжа и измама от нейна страна пред служителите на Соц.грижи , които без проверка я облагодетелстват / последно получи парични помощи преди близо месец/ , а сега кандидатства за парична помощ за отопление при условие, че взима пенсия и в същото време и заплата от хотел "Колор", където работи/ не зная дали с договор или без такъв/ - в кухнята и като камериерка. По настоящем подала молба за отопление и с фалшиви бележки , че не получава доходи от кооперацията в село Леново. Същата живее със сина си.\nНека господин Кирил Димитров да не разпитва самите кандидати за помощи, а да ги проверява.\nНа вниманието на отговорника за Социални грижи от Община Асеновград.Надявам се , че ще бъдат извършени съответните проверки в най-кратък срок.\nМаргарита Иванова, 26.09.2015\nПомощите, за които говорите се отпускат от Дирекция "Социално подпомагане" Асеновград. Общинска администрация няма правомощия да следи и инспектира тяхната дейност. Ако сте убедена, че има измама при отпускане на социална помощ на Златка Величкова Стефанова, можете да се обърнете към Агенцията за социални помощи /АСП/.\nЗдр. Имам един въпрос към дирекция хуманитарни\nг-н Иванов, 07.09.2015\nПГ "СВ П. Евтимий" Асеновград не е общинско училище.За сега е държавно училище. Тези въпроси можете да зададете на началника на Регионалния инспекторат по образованието в гр. Пловдив\nВеличка Стойчева, _Дирекция "Хуманитарни дейности", 06.10.2015\nИскам да попитам всеки когато доиде време за избори обещава,а за спорта и децата нямам думи.Тогава може ли да ми обясните защо при набор 2000 на Асеновец нямат никакви средства за едни гети и облекло.Тези деца от общината не са получили досега нищо,къде са тези отпуснати средства\nсветла богданова, 26.09.2015\nУважаема г-жо Богданова,\nС Решение№ 1812 на Общински съвет Асеновград от 18.02.2015г. са предвидени целеви финансови средства в размер на 6 000 лв. за всеки един от детските отбори на ФК „Асеновец 2005”. Тези средства основно са предназначени да подпомагат дейността на футболния клуб, като се поемат разходите за пътуванията на отбора, съдийски такси, картотекирането на футболистите и ПО ВЪЗМОЖНОСТ ЕКИПИРОВКА.\nВ ответ МАРИИ САМБОРСКОЙ /Михайлюк/, УКРАЙНА\nАдминистратор Община Асеновград, 01.10.2015\nУважаемая Самборская Мария,\nНапишите нам Ваш е-маil, что бы послать адрес Вашей подруги.\nЛидия Янакиева, отдел "Информационно и материално-техническо обслужване", 01.10.2015


ICE лазерна епилация - безболезнена космена лазерна епилация\nICE лазерната епилация е сравнително нова технология. Възможно е да се премахне окосмяването с ICE лазерна епилация през четирите сезона. Това е водещ метод за премахване на космите от 2014 г. насам.\nКакво представлява Ice лазера?\nICE лазерната технология е най-малко болезнената и най-бързият метод на всички техники за лазерно отстраняване. Тя пряко засяга корените на косъма с 810 mm диоден лазер.\nПри традиционното лазерно космиране корените на косъма се изгарят. ICE лазерната епилация използва същите принципи, но замразява корените на косъма след изгарянето и поради това осигурява безболезнено изживяване.\nВъзможно ли е за всякакъв вид кожа?\nЦветът на кожата или типът на кожата не са от значение. Дори и наскоро дъбената кожа успя да го получи. Тя може да се прилага на всеки, по всяко време.\nИма ли някаква болка?\nНе. С ефекта на замразяване е напълно безболезнено.\nВъзможно ли е да се приложи върху лицето?\nДа. Основната причина, поради която конвенционалното лазерно отстраняване не работи правилно на лицето е, че космите са много тънки и светли. Въпреки това, ICE лазерите са по-прецизни от конвенционалните лазери; Следователно, те могат да дадат очакваните резултати по-правилно дори на тънките косми на лицето.\nКой не може да получи лечение?\nБременните жени, раковите пациенти и хората със светлинна чувствителност не могат да получат ICE лазерна епилация. Специалистите ще проведат необходимите тестове и ще определят възможността за операцията.\nИма ли специален период от време за операцията?\nТъй като тази техника за премахване на космите е напълно безболезнена и безобидна, тя е без никакви странични ефекти. Това означава, че може да получите ICE лазерна епилация по всяко време, всеки сезон.\nКакви са ползите от тази технология?\nНай-голямото предимство на тази технология е, че тя е безболезнена и няма странични ефекти. Този метод може да се приложи на всеки и е много удобен. Тази технология също спестява време, тъй като може да бъде приложен в рамките на 30 до 45 минути на сесия.\nСлед премахването на космите\nЗа разлика от конвенционалните лазерни епилатори, ICE лазерната епилация не изисква специално лечение след операцията. Пациентът може лесно да продължи ежедневието си.