Илияна Дадарова 08 Април 2015 5438 видяна\nДокато повечето хора намират любимите ни анимационни филми за занимателни, отпускащи или просто приятни за гледане, ние улавяме онези моменти, в които се крие неподозирана мъдрост. Всички знаем, че не трябва да приемаме ябълки от непознати и че говорещите животни са най-добрите приятели на света!\nАла най-важното послание, което не трябва да пренебрегвате, е следното: любовта побеждава всичко! Съветите, които нашите анимирани приятели ни предоставят чрез собствените си трогателни истории (признайте си, и вие проронихте няколко сълзи за съдбата на Ариел), често пъти са по-ценни от думите на който и да е психотерапевт.\nИ така, нека си припомним какво означава истинската любов!\nОлаф от "Замръзналото кралство"\n"За някои хора си струва да се разтопиш."\nСнежният човек Олаф спечели сърцата на хиляди зрители с тези свои думи. Това е любовта, за която си заслужава да пренебрегнете собствените си желания, да направите компромис, да пренесете част от себе си в жертва. Същността на човека е такава, че рядко сме склонни да се себенараняваме в името на друг човек. Единствено онзи, който обича истински, може да бъде толкова всеотдаен и предан, че да загърби себе си, знаейки, че саможертвата си струва.\nГосподин Феноменален от "Феноменалните"\n"Ти си най-голямото ми приключение."\nЛюбовта – онази истинската, е приключение, което променя живота ви напълно. Тя ви разтърсва из основи, помита ви като ураган и всичко друго изглежда незначително и безинтересно. Тя е безкрайно пътешествие, в което преоткривате себе си и вашата половинка и се сблъсквате с нови и нови вълнения.\nРазказвач от "Красавицата и Звярът"\n"Тя го посъветвала да не съди по външния вид, защото красотата се крие вътре в нас."\nЕдна от най-нежните и вдъхновяващи любовни истории, разказвани някога, е тази на красавицата Бела и нейния любим Звяр. За тази любов мечтае всяка романтична душа. Любовта, която открива красотата там, където другите виждат единствено грозота; любовта, която не се страхува от привидната студена фасада и която успява да проникне зад високите стени. Красавицата и Звярът са символ на истинските чувства, които помагат да намерите диаманта, скрит сред калта на живота.\nХеркулес от "Херкулес"\n"Когато съм с теб, не се чувствам толкова сам."\nВ днешния забързан свят всеки се чувства поне малко самотен. Единствено любовта и доверието в другия имат способността да прогонят това константно усещане за самотност. Когато имате до себе си човек, който ви разбира и на когото можете да разчитате в най-трудните си моменти, тогава разбирате, че не сте сами.\nКристофър Робин от "Голямото приключение на Мечо Пух"\n"Ако някога дойде ден, в който не сме заедно, трябва да знаеш някои неща... Ти си по-смел, отколкото вярваш, по-силен, отколкото изглеждаш и по-умен, отколкото си мислиш. Но най-важното нещо е, че независимо дали сме разделени, аз винаги ще бъда там за теб и винаги ще те обичам!"\nМечо Пух е любимият анимационен герой на всички поколения. Заедно с най-добрия му приятел Кристофър Робин ни показват, че раздялата не означава край на обичта. Напротив, истинското чувство остава вътре в нас дори тогава, когато ни делят стотици километри. Обичащият човек вярва в своята половинка и й дава криле, за да полети – и никога не престава да обича.\nЛило от "Лило и Стич"\n"Охана означава семейство. А семейство значи, че никой няма да бъде изоставен."\nЛило и нейният дългоух приятел от едноименния анимационен филм ни научават на друг ценен урок за истинската любов и приятелството – когато обичате, никога не изоставяте любимите хора. Приемате ги такива, каквито са; не се опитвате да ги променяте и винаги се изправяте заедно пред предизвикателствата, които ви е отредила съдбата.\nИмператорът от "Мулан"\n"Цветето, което цъфти в нещастие, е най-рядкото и красиво от всички!"\nВсеки човек се нуждае от любов – и всеки човек я заслужава. Често онези, чийто живот е изпълнен с нещастия и страдание, изпитват най-голяма нужда да бъдат обичани и могат да ви предложат най-искрената и предана обич в замяна.\nДори от "Търсенето на Немо"\n"Поглеждам те... и се чувствам у дома. Моля те, не искам това чувство да изчезне."\nДомът е там, където се намира сърцето ви. Когато откриете онзи човек, с когото да се чувствате пълноценни, направете всичко възможно да го задържите до себе си, защото в противен случай светът ще бъде студено и самотно място.\nИстината е, че действителността често се разминава с онова, което ни разказват любимите детски приказки! Не всяка жаба се превръща в красива принцеса, а принцът рядко обикаля кралството, за да намери принцесата от своите мечти...\nАла любовта съществува – някъде и някога ще срещнете човека, който ще прогони самотата и който ще остане до вас в най-трудните ви мигове.\nфилми на дисни\nмечо пух цитати\nкрасавицата и звярът сюжет\nфилми за деца\nКак моята съседка мие зъбите на децата си всяка сутрин\nКакво прави децата ни щастливи?\nМедицинските грижи за вашето новородено\nДетето ни подражава на някого - добър метод на възпитание или робство?\nЛюбов като на кино: Жизел Бюндхен и Том Брейди


Новини от Бургас – Двама мъже са с опасност за живота, след като кола катастрофира и изгоря.\nПри произшествието има и трети пострадал - 17-годишно момче, което е със сътресение на мозъка, но животът му не е застрашен.\nДвама мъже пострадаха тежко при катастрофа на пътя между селата Камбия и Съединение. И двамата са настанени в бургаска болница, като за животите им се борят медиците от реанимационно отделение.\nИнцидентът е станал в сряда сутринта, около 3:50 часа, в района на км. 5+850 по пътя Кампчия – Съединение. По данни на ОДМВР - Бургас, катастрофата е самостоятелна. Водачът на лек автомобил с марка “BMW 330D” - 22-годишен мъж от село Съединение, изгубил контрол заради високата скорост и навлизайки в ляв завой колата се блъснала последователно в крайпътната мантинела и бетонов фундамент на водостока, а впоследствие и се самозапалила до пълно обгоряване извън пътното платно.\nВодачът и спътникът му, пътувал на предната дясна седалка - 20-годишен мъж от Съединение, са с диагнози “политравматизъм”. При произшествието има и трети пострадал - 17-годишно момче, което е със сътресение на мозъка, но животът му не е застрашен.


Съдова болест на мозъка. Всичко може да започне с главоболие - Апатия 2022\nКандидат по медицински науки Л. МАНВЕЛОВ, доктор на медицинските науки А. КАДИКОВ.\nЗа нормалното функциониране на мозъка е необходимо голямо количество енергия. Хранителните вещества и кислородът се доставят в клетките на нервната тъкан чрез кръвния поток. Природата се е погрижила да създаде висока степен на надеждност на кръвоснабдяването на мозъка. Тя се осигурява от четири мощни артерии на ствола: две каротидни и две прешлени. В основата на мозъка клоните на тези съдове образуват порочен кръг, наречен Уилисиан след английския лекар и анатомист от 17 век Томас Уилис, който го описва за първи път. Поради това липсата на кръвоснабдяване в един от основните съдове се компенсира от други. Случва се също така, че дори при сериозни нарушения на кръвния поток в три от четирите основни съда, човек се оплаква само от леко влошаване на благосъстоянието - компенсаторните възможности на мозъка са толкова големи. Страхотно, но, за съжаление, не неограничено. Човекът успява да „подкопае” тези съвършени компенсаторни механизми, създадени от природата. Всичко започва с най-честите оплаквания от главоболие, замаяност, загуба на памет и умора. След известно време пациентът разкрива по-сериозни неврологични симптоми, което показва множество мозъчни увреждания. Причината за това е хронична цереброваскуларна недостатъчност или „дисциркулаторна енцефалопатия“. Този термин е предложен през 1971 г. от известни руски учени, работещи в Научноизследователския институт по неврология на Руската академия на медицинските науки, академик на Руската академия на медицинските науки Е. В. Шмид и кандидатът на медицинските науки Г. А. Максудов и това означава промени в мозъка, свързани с нарушено кръвообращение.\nОстеохондрозата понякога допринася за развитието на дисциркулаторна енцефалопатия, тъй като при това заболяване, поради деформация на междупрешленните дискове, могат да се притискат гръбначните артерии, снабдяващи мозъка с кръв.\nНе забравяйте, че дисциркулаторната енцефалопатия увеличава риска от много сериозни заболявания на мозъка и най-вече от инсулт (остро нарушение на кръвообращението на мозъка) (Манвелов А., доктор по медицински науки; Кадиков А., доктор на медицинските науки. Инсултът е проблем социални и медицински // Наука и живот 2002, № 5.). В Русия инсултите се регистрират при повече от 400 хиляди души годишно. От тях 35% умират през първите три седмици от заболяването, а само половината от пациентите преодоляват годишния лимит. Не бива да се изключва възможността за поява на епилептични припадъци на фона на развиваща се дисциркулаторна енцефалопатия..\nЗа друг тип дисциркулаторна енцефалопатия - характерните са така наречените мултиинфарктни състояния - множество малки сърдечни пристъпи в мозъка (микро-инсулти). Това означава, че в определена област на мозъка поради запушване на съда се появява некроза на нервната тъкан. В този случай се засягат както повърхностните (сиво вещество), така и дълбоките (бяло вещество) мозъчни структури.\nДисциркулаторната енцефалопатия също се развива с увреждане на основните (каротидни и гръбначни) артерии, които не са вътре в мозъка, но осигуряват приток на кръв към мозъка. Лезиите могат да имат различно естество и причини - тромбоза, стеноза, завои и излишъци от различни етиологии.\nВ последния стадий на заболяването, грубите промени в мозъчната тъкан правят неврологичните симптоми още по-изразени, психичните разстройства се засилват до деменция (деменция). Пациентите напълно губят способността си да работят, престават да разпознават близки, извършват неподходящи действия, могат да бъдат изгубени при ходене на разходка.\n- артериална хипертония (кръвно налягане от 140/90 mm RT. Art. и по-горе);\n- сърдечни заболявания (коронарна болест, ревматична треска, нарушение на сърдечния ритъм и др.);\n- обременена наследственост за сърдечно-съдови заболявания (инсулт, инфаркт на миокарда или артериална хипертония при непосредствени роднини);\nПри мъже с бързо прогресираща дисциркулаторна енцефалопатия те обикновено имат анамнеза за психоемоционално пренапрежение, заседнал начин на живот, злоупотреба с алкохол, липса на редовно лечение и наличие на две или повече съпътстващи заболявания. При жените, в допълнение към тези фактори, наднорменото тегло често се свързва с неблагоприятен ход на заболяването..\nДори и малки неспецифични промени в електрокардиограмата могат да бъдат предвестници на сърдечно-съдови заболявания, проявяващи се в нарушена циркулация на мозъка. Между другото, нормалните електрокардиограми или ехокардиограмите не изключват наличието на заболяване, тъй като промените могат да бъдат забележими само в момента на миокардна исхемия (анемия) или пристъп на ангина пекторис. Важна информация се дава чрез електрокардиограма, направена по време на упражнение. Ежедневното наблюдение на сърцето също разкрива аномалии.\nСлед провеждане на предварителни изследвания пациентът обикновено се изпраща за рентгеново изследване на съдовете на мозъка - ангиография. Лекарите смятат ангиографията за „златен стандарт“, с който сравняват резултатите от други методи на изследване. След въвеждането на специален контрастен агент се получават рентгенови снимки на съдовете на мозъка. Ангиографията предоставя информация за продължителността и последователността на запълване на кръвоносните съдове, за образуваните "байпас" пътища на кръвообращението по време на запушване или стесняване на кръвоносните съдове на мозъка. Резултатите от изследването са важни при вземането на решение за осъществимостта на операцията.\nПациентите с дисциркулаторна енцефалопатия на фона на тежка хипертония не трябва да се стремят да понижат кръвното налягане до нормално (под 140/90 mm Hg), тъй като това може да доведе до лошо кръвоснабдяване на мозъка; достатъчно е да го намалите с 10-15% от първоначалното ниво.\nВ допълнение към лечението с лекарства за пациенти с хипертония, е необходимо да се спазват прости правила: ограничете употребата на сол (до 5 грама на ден - 1 /2 чаена лъжичка); дълго време, почти за цял живот, приемайте антитромбоцитни средства (лекарства, които предотвратяват образуването на кръвни съсиреци); приемайте витамини и витаминни комплекси, съдържащи аскорбинова киселина (витамин С), пиридоксин (витамин В6) и никотинова киселина (витамин РР).\nПри свързана с атеросклероза дисциркулаторна енцефалопатия, лечението има свои собствени характеристики и включва нискокалорична диета (до 2600-2700 ккал на ден) с ограничаване на животинските мазнини. При постоянни нива на общия холестерол в кръвта (над 6.2 mmol / L), продължили най-малко шест месеца на фона на строга диета, се предписват лекарства, които понижават холестерола (статини).\nЧесто дисциркулаторната енцефалопатия се проявява под формата на астенодепресивен синдром. Със своите симптоми лекарите предписват психотерапия, психологическа помощ, лекарствена терапия: антидепресанти, успокоителни. Но преди всичко трябва да се внимава да се създаде приветлива атмосфера в семейството и на работното място. В крайна сметка, друг изключителен лекар от Средновековието, Парацелс отбеляза: „Най-добрият лек за болести е доброто настроение“.\nГлавоболие - причини, диагноза, лечение\nИма много различни видове главоболие, които имат свои собствени симптоми, причини и лечение..\nНай-често главоболието е временен симптом, може да се елиминира независимо, като се вземе обезболяващо средство. Но някои видове главоболие може да са симптом на животозастрашаващо състояние..\nГлавоболието може да се появи в едната или в двете половини на главата, може да бъде само на определено място или да се разпространи по цялата глава.\nЧесто срещаните видове главоболие включват главоболие с напрежение, мигрена и клъстерно главоболие\nСтрес, умора, глад, умора на очите, шум или ярка светлина са чести причини за главоболие.\nПовечето главоболия са леки и преходни и не причиняват безпокойство. Въпреки това, силно или необичайно главоболие може да бъде симптом на основно заболяване или дори животозастрашаващо състояние, изискващо спешна помощ..\nГлавоболието се класифицира на първични и вторични. Първичното главоболие е най-често и се проявява самостоятелно, не е свързано с други причини. Вторичното главоболие е следствие или симптом на някакво патологично състояние.\nПървичните главоболия включват главоболие на напрежение, мигрена и клъстерно главоболие. Те са причинени от проблеми с чувствителни към болка структури в черепа, като кръвоносни съдове в главата и шията, мембраните, които обграждат мозъка, и нервите в самия мозък. Скалпът, синусите, зъбите и мускулите и ставите на шията също могат да причинят главоболие..\nСтресовото главоболие е най-често срещаният тип главоболие. Често тя е свързана със стрес, продължително пренапрежение на мускулите на раменете, шията, скалпа и челюстта. Типичното напрежение главоболие се описва като лека или умерена, тъпа, свиваща болка или стягане от двете страни на главата, понякога придружена от напрежение и болезненост на мускулите на шията и раменете.\nМигрената е по-рядка от главоболието при напрежение, но тази болка е по-силна и интензивна. Смята се, че мигрената се причинява от нарушения на нервите и кръвоносните съдове в мозъка и може да се задейства от определени задействания. Мигрените се провокират от липса на сън, дълги почивки в храненето, неприятни миризми, пиене на алкохол, пиене на сирене, шоколад, вино. Типичният пристъп на мигрена се описва като интензивна пулсираща болка по-често в едната половина на главата, придружена от гадене, понякога повръщане, свръхчувствителност към миризми, ярка светлина и силен шум. Понякога мигрените се предхождат от аура под формата на зрителни смущения, като огнища, зигзаги.\nКлъстерното главоболие е по-рядко от напрежението и мигренозното главоболие. Това са внезапни и много тежки пристъпи на болка, често в областта на едното око или от едната страна на главата, които се появяват на групи (гроздове, гроздове), ежедневно (често през нощта) или няколко пъти на ден в продължение на няколко седмици с периоди на затишие.\nДруги видове първично главоболие могат да бъдат болки от употребата на сладолед, болка по време на интензивни физически натоварвания, по време на полов акт.\nНякои първични главоболия могат да бъдат причинени от фактори на начина на живот, включително:\nЯдене на определени храни, особено преработени храни, съдържащи натриеви нитрати и мононатриев глутамат (MSG)\nГлавоболието, причинено от алкохол или вещества в определени храни, също е известно като токсично главоболие..\nВторичното главоболие е симптом на заболяване или здравословно състояние, което активира чувствителните към болка нерви на главата.\nИма много възможни причини за вторични главоболия, някои от които са:\nНенормално образуване на мозъчни съдове (артериовенозни малформации)\nЕнцефалит (възпаление на мозъка), менингит\nИнфекция на ухото (средно ухо), възпаление на синусите\nНякои лекарства, използвани за лечение на други заболявания\nПрекомерната употреба на болкоуспокояващи може да причини главоболие.\nНевралгия (болка поради раздразнени или увредени нерви), постхерпетична невралгия, свързана с херпес зостер\nТромбоза на церебрални вени\nТрябва незабавно да се консултирате с лекар в случаите, когато главоболие се появи внезапно, промени обичайния си характер, стана по-интензивно, по-често или не отшумява след приема на болкоуспокояващи. И също така, ако на фона на главоболие се влошат такива неврологични симптоми като нарушение на речта, слабост, изтръпване на крайниците, двойно зрение, походка. Трябва също да се консултирате с лекар с главоболие, което се развива след нараняване на главата..\nЛекарят ще събира оплаквания, ще проведе преглед, ще оцени неврологичните симптоми, за да се опита да определи причината за главоболието..\nМоже да Ви посъветват да направите MRI или CT сканиране на мозъка, за да изключите възможни сериозни причини за главоболие, като тумор или инсулт..\nСпешна помощ: главоболието може да е симптом на животозастрашаващо състояние, като менингит или инсулт, което изисква спешна медицинска помощ. Ако пристъпът на главоболие е придружен от следните симптоми, е спешно да се обадите на линейка:\nСънливост, летаргия или затруднено разбиране на речта\nИзтръпване или слабост в ръцете или краката\nБолка / скованост във врата, обрив по тялото\nПрипадък или епилептичен припадък\nПрепоръките за самостоятелна грижа, насочени към намаляване на честотата, продължителността или тежестта на главоболие, включват следното:\nИзбягвайте неща, които знаете, че могат да причинят главоболие (например алкохол, шоколад, месни продукти)\nПийте вода редовно, например пийте вода през целия ден\nНе пропускайте и не забавяйте приема на храна\nОпитайте да не пушите\nИзбягвайте да напрягате очите си, като например да гледате екрана дълго време\nВземете лекарства за болка без рецепта като парацетамол или ибупрофен\nЛегнете в тъмна, тиха стая\nРедувайте топли и студени компреси на челото или задната част на шията\nПомолете някого да масажира нежно врата, слепоочията, скалпа, тила и раменете.\nВземете топла вана, за да се отпуснете.\nНаучаването как да разпознавате и управлявате задействащи главоболие, управление на стреса, техники за релаксация, упражнения за дълбоко дишане, биофидбек, йога, акупунктура и физиотерапия също могат да помогнат..\nПриемът на нестероидни противовъзпалителни средства (НСПВС) като ибупрофен преди упражнения или полов акт може да помогне за предотвратяване на главоболие от физическо натоварване и главоболие от секс.\nМозъчен тумор: Защо не мога да издържам на главоболие\nАко главоболието нахлуе в живота на човек със завидна постоянство, тогава това е сериозна причина да вдигне тревога, предупреждават експерти от клиниката Майо. Те изброиха редица признаци на рак на мозъка, включително гореспоменатото заболяване..\nЛекарите са убедени, че трябва да се обърне внимание дори на едва забележими симптоми. В края на краищата усещанията, за които туморът може да уведоми, зависят от неговия размер, местоположение и темп на увеличение.\nТака че, постоянното главоболие, гадене и повръщане може да се дължи на преумора и проблеми със стомашно-чревния тракт. Те обаче посочват и наличието на онкология. Друга камбана са проблемите със зрението, когато обектите се виждат в разфокусиране, според „Последни новини“.\nПричината да отидете на посещение при лекар е загуба на слуха. Също така си струва да включите алармата, ако ежедневните процедури причиняват затруднения. Проваля езика, когато туморът притиска речевия център. Смъртоносното заболяване се сигнализира и от загуба на усещане в крайниците и дисбаланс в цялото тяло..\nПри най-малкия намек за горните симптоми, трябва без колебание да се консултирате със специалист. Болестта в ранните стадии все още може да бъде победена.\nМозъчните тумори имат собствена градация. Лекарите разпределят астроцитом, невробластом, глиобластом, аденом. Особено опасни са новообразуванията на зародишните клетки, които се образуват заедно с детето. Те могат да се развият във вид на тестисите или яйчниците..\nНаред със злокачествените има доброкачествени тумори. Последните, като правило, включват образувания в хипофизата. Това обаче не означава, че лечението трябва да се пренебрегва в този случай. Именно те действат върху цялото тяло, деактивирайки го.\nВ списъка на доброкачествена - акустична неврома, която се развива в слуховия нерв. Най-често в този „статус“ е и менингиом.\nВъпреки това, някои заболявания могат да нарушат функционирането на мозъка, поради което се появява неуспех в цялото тяло. Помислете за най-често срещаните заболявания на мозъка според ICD-10.\nНормализирайте метаболизма на мазнините в организма.\nСимптомите на заболяването имат неврологичен характер. Появата на това заболяване на главата се свързва с обичайната раздразнителност, слабост и нарушение на съня на пациента. След това се развива депресия, агресивно поведение без видима причина. Тогава има рязка промяна в повишена възбудимост към апатия. Пациентът страда от силно главоболие и нарушение на речта..\nТова е патологичен процес, в резултат на който има ускорено деление на клетките на самия мозък, неговите жлези, мембрана, кръвоносни съдове и нерви, отклоняващи се от него. Туморът може да бъде от два вида: доброкачествен и злокачествен..\nХората на всяка възраст са податливи на епилепсия, наранявания на главата, церебрална исхемия, алкохолизъм и др., Могат да станат предразполагащи фактори.При деца това мозъчно заболяване няма конкретна причина и се развива като първична епилепсия.\nАко имате следните симптоми, незабавно трябва да се консултирате с лекар:\nвсякакви наранявания на черепа, сътресение и др.\nтон на тилната част на главата, замъглено съзнание, състояние на треска;\nневъзможност за концентрация, за запомняне;\nиздути фонтанел при кърмачета.\nНачало Неврология Невроза Невроза: лечение, основни групи лекарства, нелекарствена терапияКакво е невроза?? Неврастения - състояние, характеризиращо се с прекомерно напрежение на нервната система.


Начало Новини Любопитно: Уловиха рекордно голяма слънчевка, за световен рекорд\nСлънчевата риба стана обичаен обитател на водоемите ни. Слънчевката, както я наричат рибарите, е напаст и голям дразнител, тъй като постоянно кълве и сваля стръвта. Обичайно, размерът й е малък, най-много до педя. Ето обаче, че в САЩ са хванали истински гигант.\nВ езерото Хавасу в щата Аризона е уловена слънчева риба, с тегло почти 3 кг. Това дори и за критериите на янките е страхотно постижение, което достигна до медиите и доби известност. Взети са нужните мерки и е предоставена информация до Световната асоциация по спортен риболов IGFA. Въпрос на формалност е да обявят слънчевата риба за световен рекорд, информира Съюзът на ловците и риболовците в България (СЛРБ).\nСлънчевата риба (Lepomis gibbosus) е типичен обитател на затворените водоеми в Северна Америка. Тя нараства докъм килограм и дори влиза в разчетите на рибовъди, понеже намира добър пазар по рибарските магазини. Заради пословичната си лакомия във фермите, бързо трупа маса.\nСлънчевката е пренесена от Северна Америка в Европа някъде към края на XIX, за да я отглеждат в аквариуми. Попаднала обаче в дивата среда по водоеми, първо във Франция, бързо се приспособила, а след това започнала да превзема все нови и нови територии в цяла Европа.\nВ днешни дни я има навсякъде и изобщо не е сред любимите риби, понеже, освен че не расте много, нанася и щети с изяждането на хайвера на ценните риби. Остава това, че някои я използват като стръв за по-солидни хищници.\nПредишна статияКакви са сроковете и начините за плащане на данъците в Димитровград?\nСледваща статияОще един граничен пункт ще свързва България и Северна Македония


Венецуела е страна с много лица. Той има крайбрежни плажове на Карибите, андски върхове, влажни зони, изпълнени с пирани и анаконди и вътрешни пясъчни дюни. Това е тропическа страна, която има голямо биологично разнообразие. Това е и страната на износа на петрол, победителите в конкурса за красота и родното място на Симон Боливар, който освободи много от южноамериканските страни от испанското управление. Всъщност повечето градове, независимо от големината им, имат площад в чест на великия освободител. Преглед на най-популярните туристически атракции във Венецуела :\n10. Национален парк Морокой\nНационален парк Morrocoy се намира в североизточната част на Венецуела. В него има площ от мангрови гори и многобройни островчета и заливи с красиви пясъчни плажове. Кораловите рифове и тропическите риби се намират в изобилие във водите около Кайос. Делфините, морските костенурки и дори някои крайбрежни каймани живеят в отдалечените мангрови гори. Птиците включват пеликани, фламинго, бяла чапла и пъстроцветните ибиси. На островите растителността е рядка и обикновено се адаптира към сухата, солена среда.\nПясъчните дюни в национален парк Medanos de Coro са забележителна гледка, особено след като са разположени в една тропическа страна. Дюните, някои от които са високи 40 метра (120 фута), са в цветни нюанси на оранжево и жълто. Силните ветрове означават, че те винаги променят формата си. Районът е доста сух, така че има ограничена растителност и дива природа. Дюните са популярно място за качване на пясък и могат да бъдат разгледани на наети камили. До националния парк можете лесно да стигнете с автобус или такси от Coro.\n8. Национален парк Мочима\nНационален парк Мочима е разположен на североизточното крайбрежие и е предназначен да защитава морската среда, както и горите на планините Туримикюар. Вторият морски парк на Венецуела, създаден през 1973 г., поема бреговата линия от Пуерто ла Крус до Кумана, както и 32 офшорни острова. Пеликаните гнездят в залива La Ciena, докато делфините преобладават в Isla Cachicamo. Паркът, кръстен на близкия град, също е популярен с шнорхели и водолази с отлични подводни места, включително проучване на три корабни останки, в рамките на 30 до 40 минути с лодка от Пуерто ла Крус.\n7. Исла Маргарита Къде да отседнете\nИсла Маргарита, най-големият остров край североизточното крайбрежие на Венецуела, е чудесно място за плаж. С 50 плажа, разположени над бреговата ивица, популярните дейности включват ветро- и кайт-сърфинг, особено в Playa el Yaque. Исла Маргарита е популярна туристическа дестинация с венецуелци, отчасти поради пазаруване в безмитния порт. Той има няколко големи града, включително Ла Асунсион, столицата на венецуелската държава Нуева Еспарта. FYI: Христофор Колумб е първият европейски на острова, още от 1498 година.\n6. Планината Рорайма\nПланината Рорайма е планинска маса (или тепуй), отколкото седи на височина 2, 810 метра (9, 220 фута). Докато по-голямата част от Рорайма се намира във Венецуела, тя също така отбелязва мястото, където Бразилия и Гвиана се присъединяват към тази страна. Единственият начин, по който посетителите могат да се изкачат до платото, е от венецуелската страна. Той е и централен елемент на Национален парк Канайма, където геоложките образувания датират отпреди два милиарда години. Дъжд вали почти всеки ден на платото, където живеят редки растения и животни. Платото вдъхнови сър Артър Конан Дойл, когато е написал своя измислен роман, озаглавен "Изгубеният свят".\n5. Кабинков лифт Мерида Къде да отседнете\nЕзда на кабинковия лифт Мерида (наречен Teleférico) е нещо, което всеки посетител на Венецуела просто трябва да направи. Защо? Защото това е най-дългият и най-висок кабел в света. Маршрутът на кабинковия лифт е почти 12 километра (7, 5 мили) и се издига на повече от 4 700 метра във въздуха. Кабинковият лифт спира по пътя, така че посетителите могат да излязат и може би да направят малко преходи; спирките са кръстени на гледките и другите забележителности, които се виждат по пътя. От декември до февруари е най-доброто време да се возите, защото няма мъгла.\nChoroni е известен като един от най-добрите карибски плажове на Венецуела, въпреки че самият град всъщност е малко по-вътрешен и може да се похвали с някои прекрасни колониални къщи около тих централен площад. Чорони също е добра база за наблюдатели на птици, растения и диви животни, които искат да изследват облачната гора и низините в джунглите на националния парк Анри Питие. Освен маймуни, змии и елени, паркът има 500 вида птици и 200 вида пеперуди. Първият национален парк на Венецуела първоначално е бил известен като Ранчо Гранде, но по-късно името е променено на Анри Питие, в чест на учения, който го е предложил.\n3. Лос Рокес Къде да отседнете\nНационален парк "Архипелаг Лос Рокес" е създаден през 1972 г. от венецуелското правителство за защита на морска екосистема от изключителна красота и екологичност. Това е най-големият морски парк в Карибско море. Почти недокоснатите коралови рифове са част от най-красивата подводна фауна и флора на Карибите. В парка има изключително красиви плажове от бял пясък и многоцветни, кристално топли води, които го правят гмуркане, ветроходство и рай за риболов. Главният остров е Гран Роке, който има няколко малки вили стил хотели, които са малки, но удобни.\nLos Llanos, или The Plains, е огромно пасище, което обхваща Венецуела и Колумбия. Река Ориноко, която минава през нея, образува границата между двете страни и е основната река във Венецуела. По време на дъждовния сезон (от май до октомври) Лос Лланос обикновено наводнява, превръщайки се в рай за наблюдатели на птици. Понякога наричани Серенгети от Южна Америка, това е мястото да видите дивата природа в сухия сезон, когато животните се събират в зоните, които имат вода. Освен че е последната крепост на Крокодил Ориноко, в Лос Льянос има и анаконди, капибари, ягуари и каймани.\n1. Ангелски водопад\nАнгелският водопад е една от най-популярните туристически атракции във Венецуела, тъй като е най-високият непрекъснат водопад в света. Той е висок 978 метра (3208 фута) и пада от страната на планината Auyantepui в национален парк Canaima в Боливарската държава. Разположени на река Гауя, водопадите първоначално са били известни като Kerepakupai Vená, или „падане от най-високата точка“ от местните местни жители. Името по-късно е променено на Angel Falls в чест на Jimmie Angel, американски авиатор, който е първият, който лети над водопада. Водопадът е най-високият от юни до декември.


Забранена любов, по-ценна от брак: Изневерите на известните, които приеха, без да съдят - Жена на Върха\nHome > Cherchez la femme > Икони и легенди > Забранена любов, по-ценна от брак: Изневерите на известните, които приеха, без да съдят\nИзневярата руши покрива над семейното огнище, но когато става дума за голяма любов всички трябва да замълчат\nИзневярата дори в днешните модерни, разюздани времена е повод за голям скандал. Руши се покрива на дома, измамената съпруга плаче, децата страдат и обществото съчувства. Когато става въпрос за известни личности, шумът е още по-голям. Понякога обаче не се случва точно така…\nКатрин Хепбърн и Спенсър Трейси – 30 годишна любовна история и обществена тайна\nТя е рекордьорка по получени „Оскар”-и, симпатична дама с излъчване на хулиганка. Облича се в панталони, развежда се два пъти с мъжа си, не се омъжва за милиардера Хюз, има остър език и корав характер. Точно тя обаче прекарва тридесет от на-вълнуващите години на живота си до един краен мъж с проблеми, който показва особена почтеност към законната си съпруга.\nТе са Катрин Хепбърн и Спенсър Трейси – легендарните актьори, чиято връзка е известна на всички в Холивуд, но пресата никога не обсъжда. В гилдията не ги критикуват, папараците не ги преследват. Истината за всичко става ясна едва след смъртта на законната мисис Трейси – Картин я споделя в книга, но я публикува така, че да уважи паметта на любимия.\nКогато се срещат, те вече е на 35. Знае какво иска от живота и го получава. Всички в Холивуд са в краката й, а тя си знае, че от нея порядъчна майка и съпруга не става. Той е на 42, вече звезда и женен мъж с проблеми. Редовно прекалява с пиенето, не е близък с жена си, но синът им е глух и предан католик като него не може да напусне семейството, въпреки проблемите.\nПредстои им да снимат филм. Чепатата Кейт е получила това, което иска от студиото. Спенсър обаче я изненадва: „Как мога да работя с жена, която има мръсотия под ноктите си и която не разбираш от какъв пол е, защото винаги ходи в панталони?“\nЕкранното им партньорство обаче им се получава. Толкова си пасват пред камерите, че снимат заедно общо девет филма! Междувременно стават любовници и мисис Хепбърн не мами поне себе си. Той е нейният Мъж!\nСпенсър Трейси е алфа-мъжкар, буен, непрекъснато работи, но и обича забавленията. Той страда заради сина си и понякога попада в лапите на тежка депресия. За да не наскърбява майката на децата си, е категоричен, че няма да се разведе. Катрин приема всичко и е до него, когато страда или изпада в алкохолна криза. За да бъде негова опора дори, пет години не снима.\nВ крайна сметка любовната им история приключва, но не и връзката им. Двамата са заедно до сетен дъх. Снимат „Познай кой ще дойде на вечеря” две седмици преди смъртта на Трейси. На погребението му Луиза приема съболезнованията му, а Катрин оплаква любимия у дома. Двете никога не се сблъскват пред погледа на всички и трябва да минат много, много години преди всички да разберат, че Голямата любов на екрана е била такава и в живота.\nЕдит Пиаф и Марсел Сердан – Врабчето и Бомбардировача\nСветът все още не е спрял да говори за любовната история, която свързва Гласът на Франция и мъжът, запомнен като „Мароканският бомбардировач”. След тях куп певици изживяват романси с велики спортисти, но историята на Едит Пиаф и Марсел Сердан е тази, която ражда „Химнът на любовта”.\nДвамата са коренно противоположни…уж. Той здрав и гальовен, тя дребничка и грубовата. Тя прави шоу само със силата на гласа си. Той – като хвърля пот и кръв на ринга. Лесно е да се срещнат, да влязат в устата на хората, но двамата потъват в море от любов, което успява дори злите езици да млъкнат.\nСинът на боксьора по-късно разказва, че баща му е имал много истории, а тази с Врабчето се е запомнила само, защото любовницата се е наричала Едит Пиаф. Младият мъж брани семейната чест и достойнството на майка си. Той обаче не може да отрече истината – това тяхното е голяма любов.\nНикой не знае как „обикновен” боксьор успява да намери точните думи на пресконференция, с които да постави на мястото нахалните журналисти. Нито майката на децата му е оскърбена, нито любимата му унизена след изявлението му. Репортерите дори изпращат цветя на Едит Пиаф.\nИстория като тази няма как да продължи дълго. За да остане вечна обаче ги разделя не съпругата, а смъртта. Марсел Сердан взима полет, за да изпълни моментно желание не Едит Пиаф. Самолетът се разбива заедно със смелото сърце на едно пораснало бедно момиче.\nВ паметта на поклонниците легендарната певица е жена с пороци, но единственият грях, за който никой не я съди е смелостта да обича и да изпее публично чувствата си.\nДжон Казале – Трагичната любов, която създаде Легендата Мерил Стрийп\nДжон Казале или както го наричат американците – Джон Кейзъл не успя да запише името си сред най-великите на своето поколение. Той обаче беше феномен и това е неоспоримо.\nВ краткия си живот игра едва в пет филма. Всеки от тях получи номинация за „Оскар”, три от тях бяха наградени. Най-ценното в живота му не е ролята на Фредо в „Кръстника”, която го направи разпознаваем, а влиянието върху най-великите актьори на съвремието ни.\nАл Пачино го приема за свой учител в занаята и актьорът, с който иска да играе до сетен дъх на сцената. Двамата се познават от тийнейджъри. Именно на Ал Джон Казале разказва, че се е влюбил като тийнейджър на 40 години.\nТой е семеен, но от пръв поглед попада в плен на едно момиче, което е с 14 години по-младо от него. Тя има финес, талант, интелект и обещава да стане голяма актриса. Нарича се Мерил Стрийп и всички й вещаят добро бъдеще в театъра.\nЗа радост на Джон, чувствата му са споделени и никой в техния кръг не ги осъжда. Мерил обожава всичко в него – от болезнено слабата фигура и тъжния поглед до дълбоката човечност. Заживяват заедно, мечтаят за общо бъдеще, но Казале по някаква причина не иска деца.\nЩастието им е помрачено скоро. След като решават да снимат заедно в „Ловецът на елени”, лекарите установяват, че Джон е тежко болен. Рак на костите в последен стадий слага край на всичко. Продуцентите го отхвърлят, той спира всички останали проекти, на Мерил Стрийп започва борба срещу всеки и всичко, за да спаси любимия си.\nС Робърт Де Ниро залагат хонорарите си от филма, за да се съгласят Казале да участва в него. Тя започва да работи стремглаво и дори се съгласява на раздяла от два месеца, за да снима в Австрия. Сериалът „Холокост” й носи награда, но тя предпочита да „избяга” с любимия. Двамата изчезват за пет месеца, в които черпят щедро от краткото им останало време.\nЩом се завръщат, Джон Казале е приет в болница. До леглото му бди вярната Мерил и остава до сетния му миг болка. След загубата актрисата започва да пише история в киното. Омъжва се след година и изгражда впечатляващо стабилен брак. Никой до днес не гледа на нея като на нечия любовница или крадла на съпрузи. Мерил Стрийп се превръща в кино легенда и символ на почтеност в изменчивия свят на шоубизнеса.\nTagged Ал Пачино Голяма любов Джон Казале Джон Кейзъл Едит Пиаф една любовна история Катрин Хепбърн любовни истории Мерил Стрийп Мишел Сердан Робърт Де Ниро Спенсър Трейси\nУроци по успех: Как едно 28-годишно момиче сбъдна мечтата си и спечели куп пари от нея\nPosted on 27.11.2015 08.06.2018 0\nПредстои в Откраднат живот: Любовта лекува – Мазов се изправя срещу Ина, Табаков и Огнянова попадат в неочаквана ситуация\nPosted on 12.03.2019 15.03.2019 0\nТой си пада по теб: 7 знака, че изпитва истински интерес, а не ти губи времето\nPosted on 11.05.2017 0\nКрасиви и известни: Топ 10 на най-преуспелите българки\nPosted on 10.05.2019 10.05.2019 0\n30 години след „Шатовалон”: Звездите живеят втори живот (Снимки)\nPosted on 08.12.2015 01.07.2018 0\nСупер десерт без печене: Торта – чийзкейк с карамелизирани банани


Малък диван в кухнята: 200+ (снимка) Как да сложим? - Украса - 2021\nКак да сложим малък диван в кухнята? 200+ (Снимки) Уютен кухненски интериор\nМалкият диван в кухнята ще допринесе за домашната атмосфера на стаята. Кухнята не е само място за готвене. Тук се събира цялото семейство, провеждат се разговори, се правят планове и се обсъждат наболели проблеми. Комфортът на кухнята означава много. За да създадете допълнителен комфорт, можете да поставите подходящ малък диван в стаята.\nДиван в кухнята: имате ли нужда от него?\nДиван за малка кухня\nОриентиран по тип\nОсновен материал, конструктивни особености\nИзбор на диван тапицерия: важни точки\nОбобщавайки: какво покритие е по-добро?\nБелият ли е толкова универсален, колкото се смята?\nЦвят и текстура\nПълнител: какво се крие под тапицерията\nМясто за диван\nРазгъва се обратно към кухненските мебели\nИзбор на модел диван в зависимост от стила на помещението\nМодерна - съвременна класика\nСкандинавски: бяло олово\nАрт Деко: цялото внимание върху себе си\nБарок е красота. Достойно за царския дворец\nHi-Tech: хромиран стил\nДиван или маса: какво да купите първо?\nОвална или кръгла маса\nВИДЕО: Модели на дивани, които определено ще ви харесат\nФОТО ГАЛЕРИЯ (повече от 200 снимки)\nПридобиването на нова мебел често започва с отговор на въпроса, необходимо ли е в апартамента?\nДиванът ще добави удобство, защото е много по-удобно от столовете и кухненските столове. Сгъваемият модел ще служи като допълнително легло, когато гостите пренощуват. А плюс може да се счита за ефектен дизайн и гарантирано създаване на домашен комфорт в кухнята.\nМалък диван ще придаде домашна атмосфера на стаята.\nсъветАко в дивана има места за съхранение, това може да се използва и при поставяне на церемониални покривки, рядко използвани кухненски уреди и чинии. Практическите ергономични опции за мека мебел ще са от полза за интериора.\nкапацитет на контейнерите под седалките;\nестетика - отгоре;\nбезусловна функционалност на такава важна мебел;\nкомпактност на повечето модели;\nнадеждност и дълъг живот на много модели;\nДиванът ще добави удобство, защото е много по-удобно от столовете и кухненските столове\nАко това ви подхожда, остава само да изберете модел, подходящ за конкретна кухня.\nЩе ви бъде интересно:ПРЕГЛЕД: Двуетажно легло с диван на долния етаж - Стилен и практичен (90+ снимки)\nУдобен вариант за малка кухня ще бъде многофункционален диван. Желани лаконични размери и форма.\nГарантирано създаване на домашен комфорт в кухнята\nНеобходимо е да се разгледа:\nБроят на местата за сядане. Най-често те са от 1 до 3.\nНаличност на съхранение. Това може да бъде например кутии под седалките.\nСпособност да се превърне в легло.\nСилата на конструктивните елементи.\nСъответствие на модела с дизайна на помещението и неговия размер.\nПрактическите ергономични опции за мека мебел ще са от полза за интериора.\nсъветДивани често искат допълнително да украсят с ярки възглавници. Не е препоръчително да правите това, тъй като текстилът бързо ще се замърси в кухнята и ще попие миризмите.\nНамирането на подходящ диван може да не е толкова трудно, колкото изглежда на пръв поглед. С една скромна стая можете да си купите ъглов модел на дивана, който е компактно монтиран, което ви позволява да поставите маса до него. Ако мястото е буквално "си струва в злато", тогава допълнителните системи за съхранение под седалките ще бъдат неоспоримо предимство.\nЗа малка кухня се препоръчва да изберете светли мебели, които да изглеждат светли и да могат да визуално разширяват пространството. Как да решим проблема с марката лека тапицерия, ще ви кажем по-нататък.\nИнтересен вариант е маса за хранене със стъклен плот. Тя няма да затрупва малко пространство.\nЗа малка кухня се препоръчва да изберете светли мебели.\nЗа голяма кухня полетът на фантазията може да бъде ограничен само от дизайна. Но за една малка стая изборът на диван трябва да бъде само внимателен и балансиран.\nАко кухнята е малка, тогава моделът на ъгъла може да вземе празен ъгъл. Предварително трябва да се направят внимателни измервания., Необходимо е той да се превърне в свободно пространство.\nМоделът с ъглов диван може да вземе празен ъгъл\nОригиналната полукръгла форма може да се избере за кухненски помещения със средни и големи размери. За малки кухни, полукръгъл модел с механизъм за сгъване може просто да не се побира в размер.\nсъветАко изборът е направен в полза на такъв дизайн, препоръчително е да се закупи компактен, който позволява съхранението на вещи под седалките.\nОригиналната полукръгла форма на дивана може да се избере за кухненски помещения със средни и големи размери.\nПравата форма на дивана - традиционната версия. За малка площ, която е пълна с мебели, е необходимо да се прецени дали ще се окаже място за спане или не.\nВ зависимост от наличието на пространство е избран подходящ механизъм за сгъване на дивана. Това може да е популярна книга в евро или устройство за кликване. Такива модели в повечето случаи издържат на многократно разгъване.\nПрави форма на дивана - традиционната версия\nС рядко разгъване, можете да вземете почти всеки механизъм, който е удобен.\nСъвременните модели са пълни с разнообразие. Едно от оригиналните решения е модулен кухненски диван. Възможно е да изберете опция, която комбинира няколко функции. Диванът може да се комбинира:\nсъветСъбирайки отделни елементи в групи и подреждайки ги, ще намерите много интересни решения за подреждане на свободното пространство и най-икономичното подреждане на мебелите.\nОригиналното решение - модулен кухненски диван\nВ такива модели материалът, от който е направен, и силата на цялата конструкция са много важни. Това ще позволи преместването на трансформиращите се части в кухнята.\nКогато предлагате диван с разтегателен диван, можете да организирате място за спане, за да пренощувате. Те са произведени в една версия, както и в двойна. Гърбът при такива модели не е задължителен.\nсъветПо-добре е да се даде предимство на модели на дивани с гръб, тъй като те създават по-голям комфорт.\nОпция с диван\nТова е прост модел, който няма механизъм за сгъване. Диванът е ориентиран само за сядане. Външният му вид е компактен и сбит.\nТя ще допълни трапезарията, ако я поставите близо до масата. Има модели с прибиращи се системи за съхранение.\nДиванът е ориентиран само за сядане\nЗа малка кухня е подходящ мини-диван. Тя трябва да е компактна. За да направите това, изберете тези модели, които са лесно включени в интериора и не отнемат цялото внимание.\nТакъв малък мек ъгъл може да бъде допълнен с два малки стола, които са прикрепени от двете страни. Ако е необходимо, допълнителните седалки могат да бъдат пренаредени или напълно отстранени.\nЗа малка кухня е подходящ мини-диван\nНай-добрата покупка за себе си може да се направи само чрез претегляне на всички плюсове и минуси и внимателно проучване на модела на пазара. Колко дълго дивана ще издържи, зависи от качеството на използваните материали за създаване на предметите.\nГърбовете и седалките на дивана могат да бъдат меки, твърди или комбинирани\nЗа рамката се използва:\nГърбовете и седалките на дивана могат да бъдат:\nНай-скъпо е мебелите, които са изработени от естествена дървесина от ценни породи.\nИзберете опция за покритие от практическа гледна точка.\nПо своята същност те не са сгъваеми или могат да бъдат оборудвани със сгъваем механизъм:\n"делфин" и др.\nНякои устройства не са много удобни за кухненско пространство поради сложността на механизма, процеса на сгъване и големия размер. Разгъването - не е компактно в разгъната форма, в него също няма кутии за съхранение.\nОбикновено кухненският диван не се сгъва\nВажна е тапицерията в кухнята.\nДо тапицерията за кухненски мебели са доста високи изисквания:\nустойчивост на избледняване;\nспособност да не абсорбира миризми и мазнини.\nНа бележкаЗа да отговорят на тези изисквания, производителите често използват изкуствена кожа.\nСилата е важно изискване за материал.\nТази мека тапицерия се смята за класическо решение. Може да се използва и:\nВелур със специално тефлоново покритие.\nАко се използват възглавници като аксесоари, препоръчително е да се изберат покрития от плат, който издържа на често почистване. Как бързо да почистите мека мебел в кухнята? А генераторът на пара ще се справи с тази задача.\nЧесто се използва изкуствена кожа\nТози материал е екологичен и красив. Продуктите от него изглеждат скъпи и солидни.\nДопълнителна обработка на материала позволява да се получат следните ефекти:\nмодели и т.н.\nЕстествена кожа - този материал е екологичен и красив.\nВ малка кухня е желателно да изберете светла кожа. Въпреки очевидната си мармантика, кожата се почиства добре и може да продължи много дълго време.\nОсновният недостатък на тази тапицерия е високата цена\nЧисто визуално, този материал е много подобен на естествената кожа и може да бъде представен в различни цветове. Можете да намерите много висококачествена изкуствена кожа, която по своето изпълнение е само малко по-ниска от предишния тип тапицерия.\nИзползвайте качествена кожа\nСъставът е смес от компоненти:\nПодходящ е за тапицерия, тъй като има устойчивост на влага, В допълнение, той е лесен за почистване и не се страхува от слънчева светлина.\nArpatek - има добра влагоустойчивост\nВъншно този материал е подобен на кожата.Върни се в менюто\nТази материя има висока плътност, която осигурява устойчивост на износване на дивана. Цветовата гама от жакардови тъкани е доста голяма. Това ви позволява да изберете желания цвят.\nПредимствата на тъканта включват дълъг експлоатационен живот. В допълнение, жакард е податлив на почистване с битова химия и използване на парогенератор.\nТази тъкан има висока плътност.\nПокритото с тефлон стадо е модерно решение на проблема с тапициращите столове, табуретки и дивани във вашата кухня. Външно стадото прилича на кадифе и има приятни тактилни свойства. В стадото - памук и синтетика, което осигурява необходимата сила.\nМодерно решение на проблема с тапицерия\nОтличителните качества на тази тъкан са прилична сила и способност да не абсорбират миризмите в кухнята.\nВ състава на материала:\nТази материя е издръжлива и хипоалергенна.\nНе е имало и недостатъци: шенилът не е водоустойчив и може да бъде повреден от остри предмети.\nКато цяло, естествената кожа се счита за ясен лидер сред тапицерията. Изкуствената кожа и арпатек също са се доказали добре.\nТъканта, особено естествена, може да бъде много приятна на допир, но ниската производителност не позволява да се използва в кухнята. В някои интериори се предпочита лен или памук. Как да бъдем в този случай?\nПодвижните капаци могат да бъдат добър вариант за диван в кухнята\nОтговорът на този въпрос е много уместен, например за декорацията на маслините. Можете да излезете от тази трудна ситуация, като изработите мебелни калъфи. Или използването на смесени тъкани, съчетаващи естествени и изкуствени влакна.\nПодвижните капаци могат да бъдат добър изход. Те ви позволяват да актуализирате интериора без значителни финансови инвестиции.\nБелият диван несъмнено е красиво решение, което може да се наслади на смелостта си. Но дали е толкова практично, колкото е необходимо?\nТапицерията на тапицерията или кожения диван изисква по-сложно и цялостно почистване\nсъветЗа малки кухни, в които се приготвя храна и семейните вечери, бял диван може да доведе до трудности. Ако има малки деца и животни в къщата, тогава е препоръчително да си купите диван с тапициран цвят.\nДори и за големи стаи, бял модел рядко се избира, тъй като е трудно да се поддържа. Препоръчително е да го поставите далеч от плочата.\nБял диван - това е несъмнено красиво решение.\nТапицерията на тапицерията или кожения диван ще изисква по-сложно и цялостно почистване, отколкото цветните модели.\nЩе ви бъде интересно: ПРЕГЛЕД: Как да изберем разтегателен диван с ортопедичен матрак за ежедневна употреба? 180+ снимки\nЪгловите джанти, комплектите и индивидуалните интериорни елементи са много разнообразни. Печат и цветове могат да избират почти всички.\nЦялостната хармония на интериора трябва да се спазва.\nУместността на цветовете, свързани със стила. В зависимост от това могат да се избират различни текстури. Колкото по-далеч от печката и мивката ще бъде разположен мек ъгъл, толкова повече свобода се дава при избора на необичайни и не винаги практични текстури. Става дума за довършителни работи с дълъг купчина, маркови покрития и такива, които не са устойчиви на влага и мръсотия.\nНе е лесно въпросът с избора на цвят. Цялостната хармония на интериора със сигурност трябва да се спазва. Но как да бъдем с ярки нюанси?\nЗа характерни кухни, изработени в черни и бели комбинации\nТук е желателно да се ръководи от едно просто универсално правило: да се допълни една малка кухня стая с най-доброто от всички с предмет на неутрални светли цветове.\nТова могат да бъдат такива тонове:\nразлични бежови нюанси;\nкремообразен и др.\nЗа характерните кухни, изработени в черни и бели комбинации, дивана е избран бял или черен. Собствениците на просторна трапезария имат повече свобода, тъй като могат да изберат светла тапицерия с богати нюанси на червено, жълто, оранжево или друг цвят.\nЗначението на цветовете, свързани със стила на кухнята.\nТака че такава яркост не изглежда като дисонанс, интериорът трябва да бъде допълнен с други предмети със същия ярък цвят. Това може да бъде например купа с плодове, престилка за работната зона или нещо друго.\nЩе ви бъде интересно: ПРЕГЛЕД: Дивани в интериора на дневната (200+ снимки): основните точки за избор за създаване на уют\nПри избора на хубав диван, не забравяйте за пълнеж материал. Зависи от него:\nспособност за запазване на формата;\nМека или твърда? Сега можете да намерите тежки дивани, които са оборудвани с допълнителни подвижни меки седалки.\nПри избора на хубав диван не забравяйте за пълнеж материали\nНо повечето от тях имат уплътнения, най-вече от изкуствени материали.Най-често това е полиуретанова пяна, която добре поддържа формата на продукта и му придава средна твърдост. Използват се и други пълнители.\nИзползването на натурална плънка за кухнята не е желателно.Връщане в меню ↑ връщане в менюто\nАко има възможност за пермутации и избор на най-доброто място, тогава можете да разгледате няколко варианта.\nРазположен непосредствено под прозореца, вляво или вдясно от него, диванът ще привлече вниманието. Най-добре тук ще изглежда прав или полукръг.\nНамира се точно под прозореца\nТози вариант за настаняване може да се отдаде на традиционния, Поставен по протежение на една от свободните стени, прав диван няма да наруши хармонията на пространството. Дизайнът му трябва да съответства на стила и дизайна на помещението.\nТрадиционен вариант за настаняване до стената\nЗа да заемете ъгловото пространство, ви е необходим подходящ модел. За да привлечете вниманието и да направите модела не скучен, можете да използвате ярки възглавници или да използвате ярки цветове на тапицерията.\nМоделите на ъглите могат да имат извита форма, подчертавайки нестандартния дизайн в интериора на помещението, По този начин се постига ефектът на изглаждане на ъглите и се създава мека атмосфера на домашен комфорт.\nЗа да може да се постави диван навсякъде, дори в центъра на кухнята, стаята трябва да бъде просторна. Тази опция е подходяща за студийни апартаменти, в които е необходимо да се разграничи пространството и да се проведе зониране.\nВъзможност за студия\nТази опция е подходяща само за просторни стаи. Можете да използвате нетривиалната инсталация на дивана в кухнята с остров в центъра. В същото време диванът може да се постави близо един до друг.\nСамо за просторни кухни\nТакива модели са снабдени с слушалки, които са неразделна част. Обикновено тези дивани са комбинирани с гардероб, който включва хоризонтални рафтове и чекмеджета.\nТази опция е компактна. Външно, композицията изглежда много органична, тъй като добрата комбинация от всички елементи е гарантирано да бъде известна.\nПрактичността и функционалността създават цялостно възприемане на дизайна, връщане в менюто ↑ връщане в менюто\nСтилът на стаята трябва да се поддържа от всички обекти, които са в него. Хармоничното съчетание на всички елементи ви позволява да организирате комфортна стая. В него всеки член на семейството ще се чувства много удобно.\nТози стил благоприятства заоблени заоблени форми. Диванът Provence трябва да е направен от дърво или кован, Ако е направена от дърво, тя може да има конец на краката, подлакътници.\nсъветТапицерия е желателно да се избере с флорални щампи в естествени нюанси. Или можете да използвате сменяеми капаци, които съответстват на стила.\nнаправени от памук или лен;\nима отпечатана снимка.\nПредпочитание се дава на малък цветен печат на светлина и по-често на бял фон. Но тя също може да бъде карирана или райета.\nТози стил благоприятства заоблени форми.\nОт предпочитаните цветове:\nбежово и други.\nТапицерия е желателно да се избере с флорални щампи в естествени нюанси.\nКованите модели на провансалските дивани трябва да бъдат оборудвани с удобни възглавници и седалки\nТози диван има традиционен вид. Моделът е избран да бъде строг, симетричен, направен в класически спокойни нюанси с използването на благородни материали.\nТук можете да използвате дърворезба и цялостно полиране на дървени повърхности.\nТози диван има традиционен вид.\nВ строгите английски интериори се допуска наличието на позлатяване, монограми и монограми. Текстилният декор може да бъде допълнен от грандиозни шнурове, ресни, надолу пискюли.\nНадуто и много елегантно, този стил е подходящ за просторни стаи с високи тавани.\nДиванът в стил Ампери може да се постави в кухнята само ако цялата стая е проектирана в тази посока.\nСтил на ампир - надут стил\nИмперията е крещящ луксозен лукс, който не винаги е подходящ в кухнята., Елегантният диван, който привлича вниманието към себе си, ще бъде органичен в стилните стаи, съчетаващи кухня с трапезария. Луксозните зони за живеене или за хранене биха били най-подходящи. Тя ще позволи да се отдели мястото за обяд от плоча, както и работните повърхности.\nИмперията е крещящ наперен лукс\nПрост еко-приятелски, този стил е включил цветовете на природата и удобството, създадено от обикновените неща. Мебелите в провинцията имат прости форми и са изработени от естествено дърво.\nДиванът може да бъде обичайна пейка, която за удобство се доставя с мек матрак или няколко възглавници.\nПрост и екологичен стил\nЗа кухнята в модерен стил, можете да изберете диван с опростена форма и строг поглед. Тапицерията се избира най-често от кожата.\nТази посока се отнася до модерен и популярен. Изпълнението му е съвсем просто - използва се естествена светлина. Тапицерия - текстил.\nНай-кратко от всички представени стилове, минимализмът не изисква сложни декорации и допълнителни аксесоари. За кухнята в стила на минимализма се избира прост правоъгълник.\nГледайте видеоклипа: ЗОРА СТИЛ - гардероб с плъзгащи врати (Юни 2021).\nCopyright 2021 \_ Онлайн списание за дома и стила \_ Как да сложим малък диван в кухнята? 200+ (Снимки) Уютен кухненски интериор


Пловдивската епархия оглавена от най-младия митрополит - Mediapool.bg\nПловдивската епархия оглавена от най-младия митрополит\n15:12 | 11 февруари 2007 | 21 коментара\nНай-младият митрополит на Българската православна църква – роден през 1969 г ., оглави Пловдивската епархия. Знеполският епископ Николай, който бе викарий на патриарх Максим, е бил избран с гласуване от архиереите на Българската православна църква след литургия в централния синодален параклис "Св. Цар Борис", съобщиха от Светия Синод в неделя.\nДругият претендент за високия сан бе Деволският епископ Теодосий.\nДвамата епископи получиха най-много гласове на 4 февруари на първия тур за избор на владика на Пловдивската епархия.\nСега епископ Николай е събрал 13 гласа от пуснатите от патриарха и митрополитите 14 гласове. Вотът на Плевенския митрополит Игнатий е бил обявен за невалиден, защото е бил предаден без подпис.\nВ гласуването в София са участвали патриарх Максим и 12-те митрополити от страната. Включени са били и гласовете на Западноевропейския митрополит Симеон и на Американския и Австралийски митрополит Йосиф, обясниха от Светия синод.\nЗнеполският епископ Николай е завършил гимназия в София и едногодишен паралелен курс в Софийската духовна семинария "Св. Иван Рилски". След дипломирането си в Богословския факултет на СУ "Св. Климент Охридски" продължава обучението си в Московската духовна академия, където получава научната степен "кандидат на богословските науки".\nМитрополит е висша административна длъжност в Българската православна църква и той задължително трябва да бъде епископ - най-висшата духовно-йерархична степен. Кандидатите са от бялото духовенство, имат обет за девство и не трябва да се женят.\nПловдивската епархия е най-голямата от всички 13 български епархии. Тя се състои от 9 духовни околии - Пловдив, Пазарджик, Асеновград, Хасково, Карлово, Панагюрище, Пещера, Смолян и Ивайловград.


детоксикатор- уред за извличане на токсини отрови от организма\nБг магазин Ви предлага йонен детоксикатор на изключително ниска цена, с който ще засилите кръвообращението и ще подобрите функцията на черния дроб. Той от своя страна ще помогне за пречистването на кръвта, изхвърлянето на токсините и премахването на затлачванията. Този вълшебен уред ще възтанови жизнените Ви сили и ще подобри качеството на съня. Благодарение на йонния детоксикатор и неговите благотворни влияния върху организма, процесите на стареене се забавят, а възстановяването на колагена става по изключително бърз начин.\nживот изпълнен със здраве. Купете йонен детоксикатор и го използвайте винаги, когато имате нужда.\nБлагодарение на положителните и отрицателни йони и инфрачервения колан, Вие не се нуждаете от допълнителни начини за стимулиране на пречиствателните процеси в организма. Уредът винаги ще Ви е под ръка, за да се възползвате от невероятните му свойства.


„Поетичен Никулден“ без Федя Филкова, но с много поезия - Публикации - ArtSofia\n„Поетичен Никулден“ без Федя Филкова, но с много поезия\nЗа първи път „Поетичен Никулден“ – традиционно събитие в памет на прекрасния поет Николай Кънчев, беше отбелязан без създателката му поетесата Федя Филкова, която си отиде миналата година на 16 декември.\n15-тият „Поетичен Никулден“ мина под надслова „Четем и помним Николай Кънчев и Федя Филкова“. През 2007 година, 40 дни след внезапната смърт на съпруга ѝ Николай Кънчев, Федя Филкова събра във Военния клуб приятели на премиера на двутомника му, който излезе посмъртно под надслова „Четем и помним Николай Кънчев“. На следващата година тя и съмишлениците ѝ поканиха да дойдат едни от най добрите поети да четат стихове на Николай Кънчев. Партньори на празника бяха чуждестранни културни центрове в София – на Чехия, Полша, Франция. От 2012 година в рамките на „Поетичния Никулден“ Федя Филкова започна да присъжда наградата за нова поезия „Николай Кънчев“. Не знам дали сме си давали сметка и си даваме сметка какво къртовско усилие беше това и каква отговорност. Но тя го направи. За тези десет години бяха номинирани 45 книги на 41 поети, а 12 от тях бяха отличени с наградата „Николай Кънчев“. На 6 декември в галерия „Средец“ се събраха лауреати и номинирани за наградата, за да са в главна роля на вечерта. За първи път нямаше микрофон, за да се чуват чистите гласове. Както отбеляза традиционният водещ на празника – актьорът Милен Миланов, съосновател и дългогодишен председател на Фондация „А`Аскеер”, имащ специално присъствие и участие в традиционното събитие в памет на Николай Кънчев.\nМиналата година заради пандемичната ситуация и предприетите от държавата мерки нямаше празник, но Федя Филкова беше определила номинациите и наградения Александър Байтошев, който я получи онлайн. Федя пусна същия ден съобщението за наградата към нас. Както се полага, отговорихме ѝ с благодарност и вярата, че следващата година отново ще бъдем на живо на церемонията на това прекрасно събитие, посветено преди всичко на поезията. Странно за нас, тя не отговори. След 10 дни отлетя в отвъдното след злокачествено заболяване… Малко повече от месец преди това - в Деня на Народните будители - Федя Филкова беше удостоена с Голямата специална награда на Портал “Култура” за „приноса ѝ към българското слово и самоотдаване на истината, изразено с езика на поезията“. Последните ѝ снимки са от тази празнична церемония, направени от Стефан Джамбазов за „въпреки.com”.\nМилен Миланов покани литератора проф. Пламен Дойнов, ректор на НБУ – три пъти номиниран и два пъти носител на наградата „Николай Кънчев“ – да произнесе слово. /Припомняме, че традиционно на „Поетичния Никулден“ преди връчването на наградите се произнасяше слово „Апология на поезията“, но за това малко по-късно в текста./\nПламен Дойнов не чете предварително подготвено слово, а сподели, подвластен на болката, за Федя и за други лични преживявания, преди всичко свързани с българската съвременна поезия и личностните ѝ контексти: „Уважаеми личности, които четат и помнят Николай Кънчев и Федя Филкова. Тази вечер ще се опитаме да направим нещо непостижимо. Всички ние тук, които излизаме отпред пред вас, ще се стремим да опишем една неописуема липса. Знаем предварително, че това е обречено на един краен неуспех. Само че в самия опит да опишем тази неописуема липса се състои и същността, смисъла на общуването в името на поезията. Искам да говоря за общността точно днес, за общността на българските поети, част от които бяха фасцинирани от респектиращото присъствие на Николай Кънчев през годините. Същата тази част плюс неколцина пък бяха привлечени от магнетичното присъствие на Федя Филкова, особено в онези години, когато тя реши след 2007 година да поддържа чрез този „Поетичен Никулден“ паметта и четенето на Николай Кънчев. Защото всичко това тя го правеше в името на идеята да съществува една друга специална общност на български поети. Много често в последните месеци по един или друг повод ми задават въпроса и аз задавам въпроса на други, взаимно си задаваме въпроси от рода на: „Можем ли да направим така, че поетичните никулдени да продължат да съществуват и дали ще се дава отново наградата за нова поезия „Николай Кънчев“. Кой ще прави това, как ще го прави? Само знаем кога ще го правим, винаги на 6 декември.“ Отговорите на тези въпроси, боя се, че никой не знае. Аз самият, участвайки в организацията на този „Поетичен Никулден“ се опитах чрез моите усилия в организирането да стигна до отговорите поне на част от тези въпроси. И в момента съм несигурен отново в тези отговори, защото големият въпрос е, за да има българска поетична общност, която иска да има своя „Поетичен Никулден“, трябва ли да има такива раздори между поетите в нея и тези раздори да правят така, че на поканите за участие в „Поетичния Никулден“ да отвръща една голяма тишина. Благодаря на всички вас, които сте тук, особено на онези, които отговориха на поканата да участват днес и се съгласиха да прочетат стихотворение на Николай Кънчев и Федя Филкова. Защото това заглавие е отвъд обичайна куртоазия и отвъд традиционната суета на това да се изправиш пред публика и да произнесеш текст. Знам, че отвъд всичко това, разбирам как на някои от вас им се е наложило да преодолеят различни предразсъдъци, прегради, наслоили се недоразумения между нас, които организираме този „Поетически Никулден“. Благодаря на всички онези, които по една или друга причина отказаха поради невъзможност да присъстват днес тук и да участват. Те също отговориха и любезно отклониха поканата, наистина, твърдя, че по уважителни причини. Няма да правя сега инвентаризация колко са хората, които отговориха или не отговориха. И не искам да правя, по никакъв начин, интрига от това мълчание или отказ, защото това означава да тръгна срещу собствените си думи тази вечер. А те са затова можем ли всички ние, които смятаме, че искаме да запазим духа на „Поетичния Никулден“, на този нов празник на българската поезия, да преодолеем всички натрупани недоразумения между нас и така да можем да продължим да си говорим, да продължим заедно да правим този празник. Кой има нужда от „Поетичния Никулден“, кой има нужда от общуването между съвременните български поети? Отговорите на тези въпроси предстоят. Нали знаете как е – обикновено учителите се карат на всички ученици, които присъстват за сметка на тези, които отсъстват. Не искам да влизам в тази роля да ви се карам защо ги няма останалите. Правя тази уговорка, защото усетих, че отивам натам. Искам да ви благодаря и след тази вечер – нека всеки насаме отговори на тези въпроси, а може би и на други, които все още не сме си задали. Защото най-важното е, няма да кажа, че най-важното е българската поезия, най-важното е да бъдем чисти пред паметта на Николай Кънчев и Федя Филкова. Искам всеки персонално да си отговори на този въпрос: „Как мога да продължа да общувам с поезията на тези двама и да си спомням за тях?“. Отговорите са абсолютно персонални, не ги дължим на никого друг освен на самите себе си, защото такива поети като Николай Кънчев и Федя Филкова правят от българската поезия така, че тя да разговаря на български с всички останали народи. На добър час на“Поетичния Никулден“ и дано да продължим да се събираме на 6 декември!“, заключи Пламен Дойнов апела си, не без тъга.\nМилен Миланов прочете последователно няколко стихотворения на Николай Кънчев и на Федя Филкова. След него присъстващите, номинирани за наградата „Николай Кънчев“ или наградени, прочетоха по личен избор по едно стихотворение от двамата поети. Всеки от тях много развалнувано, почти през сълзи, се опитваше да каже и своето изречение за тях двамата, особено за Федя…Амелия Личева каза: “Федя умееше да прави общност, умееше да ни събира…“. И прочете едно от най-прекрасните ѝ стихотворения.\nПрегръщам скулата ти в шепа.\nКоричка кръв дланта ми драще.\nИ връхчето ѝ се забива като свредел\nДо дъното на ужаса,\nче ще те няма.\nБелослава Димитрова, носител на наградата през 2019 г. за книгата си „Месо и птици“ на издателство за поезия „ДА“ (последната година, когато празникът на поезията беше на живо), успя тихо да промълви: „Да даваме спомена и на другите поколения, живеем през маски, почти не можем да се познаем, но ни е нужна точно тази поезия“. Когато тя получи наградата, сподели за „въпреки.com”: „Ако нямаше поезия, животът ми нямаше да има смисъл, щях да се впусна в друг вид живеене. И щях да загубя до голяма степен това, което получавам през поезията. Тя всеки ден е с мен и с хората, които обичам и уважавам. Тази книга затваря един етап от живота ми. И трите ми книги оформят едно голямо книжно съществуване, в което аз се опитвах да спася себе си и хората, които обичам чрез поезия. Донякъде успях…“.\nПоследваха Бистра Величкова, Йордан Евтимов, Мирела Иванова, Надежда Радулова с прочувствени думи на обич и благодарност.\nМилен Миланов припомни, че от 2012 година слово с постоянна тема и постоянно заглавие „Апология на поезията“ се произнася преди връчването на наградите, за което споменахме по-горе в текста. Според Милен тези слова във времето ще се превърнат в част от историята на българската литература. Интелектуалци като проф. Михаил Неделчев, проф. Божидар Кунчев, проф. Георги Гочев, както и носителите на наградата Пламен Дойнов, Екатерина Йосифова, Ани Илков, Александър Секулов и Мирела Иванова, са прочитали това слово. И допълни, че човекът, произнесъл първото слово, негова е и идеята за това слово, верен приятел и на Николай и на Федя, е проф. Михаил Неделчев. А той, присъстващ на този необичаен „Поетичен Никулден“, с присъщия си артистизъм и задълбоченост, каза: „Не мога да говоря за Николай и за Федя в минало време, в никакъв случай. Те за мен съществуват. Когато Федя ме покани да произнеса това слово, за мен беше голяма чест и реших, че истинското заглавие на това слово е „Апология на поезията“, сподели именитият ни литератор. В том втори в две книги на неговите съчинения „Как работи литературната история“, посветени на българската литература, той е отделил специално място на имената на Федя и на Николай като литературно семейство и литературни любовници, както се изрази той. Извън историческия литературен контекст, Мишо Неделчев внесе и свежест със забавните си спомени за мъжкарските им щуротии с Николай Кънчев. Но и подчерта онова време на талантливата и неприемана от политическата соцконюнктура поетична тройка Константин Павлов, Николай Кънчев и Биньо Иванов. Отбеляза и че тогава се създало приятелството, братството между поети и критици, доста необичайно за родните ни нрави…\nА Георги Гочев, класически филолог, преподавател по класически езици и антична култура, преводач и публицист, сподели, че майка му и Федя Филкова са родени в една година. Според него Федя е неформална майка на млади поети. Майките събират… и тя събира хора, които не могат да се понасят, прекарват една вечер заедно, естествено в поезията, както всички. И още нещо - майките се грижат всички да са нахранени. И тя после обира коричките, останали на масата. Коричката е тема в поезията на Федя „коричка кръв“, „душата ми хвана коричка“…Майките събират и гледат отстрани. Вижда се това събиране при Федя. Нейните събирания тя правеше, без да се натрапва…Помним.\nНа „Поетичния Никулден“ през 2019 година словото „Апология на поезията“ беше произнесено от поетесата Мирела Иванова. Цитираме малка част от него, защото смятаме, че е важно и днес да се припомнят думите ѝ: „Поезията е синоним на свободата, затова и не избира времената, избира само своите пророци и мъченици, безсребърници и бездомници, своите посветени и надарени свещенослужители, които да сътворят светове от думи и памет. Поезията е призоваване на невъзможното, приютяване на безграничното, приласкаване на страданието, преобразяване на нищетата, вместилище на милостта, принадлежност към самотата, проумяване на лудостта, провиждане на трагизма и прозрение на отсам и отвъд, на сега и някога едновременно. Изричам го, за да припомня, че поезията съществува и когато е притисната, прихлупена и смазана от режими и диктатури, задушена от тягостната тежест на една стена, която падна преди трийсет години. Когато днес някой оригиналничи и казва „преди трийсет години се случи нищо“ или „ние не заслужихме свободата си“, то той пропуска цели отломъци от съдбовност, които са съхранени в могъществото на достойното, несъблазнено от всевъзможни предателства поетично слово. Процепите и пукнатините в стената и съзнанията, глухите тътени на недоволството и духовното брожение, разломили основата на стената, разобличаването на лъжата и цинизма, на притворството и подлостта бяха отгледани и заплатени с огромната болка на почтения и озарен поетически стоицизъм. Дългите страдални замълчавания на Николай Кънчев, Иван Радоев, Константин Павлов и другите, заплатили и заради нас високата цена, днес са по-безценни дори от времето преди падането на стената.“.\nСлед двамата, произнесли в годините „Апология на поезията“, отново се включиха номинирани и наградени поети, всеки избрал „своето“ стихотворение от Николай Кънчев и Федя Филкова. Надежда Тричкова, Николай Боев, Петър Чухов, който каза, че това е най-хубавият поетически празник и пожела той да продължи - независимо дали с награди или без, Цветанка Еленкова, Яница Радева…Почти на финала на този „Поетичен Никулден“ без Федя Милен Миланов припомни, че тя е и преводач на немска поезия и проза. Превела е творби на Гьоте, Ингеборг Бахман много други немскоезични автори. Голямо е и преводаческото изкуство на Николай Кънчев. Преводите за него са били начин за препитание, когато му е било забранено да публикува своя авторска поезия. За преводаческата им дейност говориха проф. Мая Разбойникова-Фратева и проф. Анна Димова, като прочетоха техни преводи, между които и съвместни. Те информираха, че на 16 декември - в деня на годишнината от смъртта на Федя Филкова - в Къщата за литература и превод срещата ще бъде посветена на нейните преводи.\nТози „Поетичен Никулден“ беше много различен, доста тъжен не само заради безвъзвратното отсъствие на Федя Филкова. А събра в топка на болка личните ни загуби, така чувствено описани в стиховете и на двамата поети. Но прекрасната поезия е по-силна от личните сантименти, както е написал Николай Кънчев:\nТова е. И четете поезия. Тя спасява душите ни.\n1. Федя Филкова на Поетичния Никулден 2018, снимка: Стефан Джамбазов\n2. Милен Миланов, снимка: Стефан Марков\n3. Федя Филкова с Голямата специална награда на Портал “Култура” на 1 ноември 2020, снимка: Стефан Джамбазов\n4. Милен Миланов /л/ и Пламен Дойнов /д/, снимка: Стефан Марков\n5. Пламен Дойнов, снимка: Стефан Марков\n6. Амелия Личева, снимка: Стефан Марков\n7. Болеслава Димитрова, снимка: Стефан Марков\n8. Йордан Евтимов, снимка: Стефан Марков\n9. Мирела Иванова, снимка: Стефан Марков\n10. Надежда Радулова, снимка: Стефан Марков\n11. Михаил Неделчев, снимка: Стефан Марков\n12. Георги Гочев, снимка: Стефан Марков\n13. Петър Чухов, снимка: Стефан Марков\n14. Яница Радева, снимка: Стефан Марков\n15. Наградата на Поетичния Никулден, снимка: Стефан Джамбазов\nНДФ „13 века България“ празнува сред картини на Найден Петков Национален дарителски фонд „13 България“ отбеляза през декември 40 години...


Патриоти с рецитал, вдъхновени от поемата „Изворът на Белоногата” | Sakarnews – новини, анализи, коментари от Югоизточна България\nПатриоти с рецитал, вдъхновени от поемата „Изворът на Белоногата”\nОт Милена Митева октомври 25, 2017 09:10\nКакви услуги предлага ОСП Ивайловград от януари 2019? 0 03.фев.\nГрупата за патриотични песни към пенсионерски клуб от първи квартал в Харманли изнесе рецитал по поемата на П.Р. Славейков „Изворът на Белоногата”.\nВъзрастни хора този път насочиха полето си за изява към две социални институции – Домът за стари хора и ЦНСТ (Център за настаняване от семеен тип). Във вторник, 17 октомври, в следобедните часове радостта първи получиха настанените в дома за възрастни. Те изслушаха с внимание поемата за един от символите на Харманли. Към скромното тържество се присъедини известният певец от Доситеево – Георги Куртев, а Златан Иванов, най-новият член на дома, му акомпанира с акордеон. Така потребителите изпълниха една от потребностите в дома да имат социални включвания с обществени инициативи.\nПо-късно, в ЦНСТ самодейците представиха същата програма. Децата за пореден път бяха зарадвани от вече познати лица, които им поднесоха и подаръци. Момичетата получиха копринени шалчета, а момчетата – прожектори. Почерпка за потребителите на центъра също бяха приготвени от добродетелите. Баници и тиквеници подсладиха децата в есенния ден. Една от самодейките, леля Мата, подари букет от „Градината на Гергана” на социалния работник от ЦНСТ.\nГрупата за патриотични песни към Пенсионерски клуб на първи квартал в Харманли започва петия си проект – изучаването на поемата на П.Р. Славейков. Причините за това са няколко. Първата е, че тъгата им за състоянието на Изворът на Белоногата, до който редовно провеждат занятията си за изучаването на поемата.\nСред другите са 190 години от рождението на П. Р. Славейков, 144 години от написването на поемата балада „Изворът на Белоногата”, 122 години от смъртта на твореца. На 17 ноември по случай патронният празник на Центъра за специална обществена подкрепа (бившето ПУИ ”П. Р. Славейков”).


Ученикът, който има амбиции, но отказва да репетира\nИ така... Ученикът пристига на урок. Наспал се е, разпял се е, хидратиран е, концентриран е. Води си бележки, задава своите въпроси, с охота пробва нова техника или прилага съветите на педагога. Представя произведението, върху което е работил, следвайки предварително изготвения план. Отбелязва си коментарите и съветите. Тръгва си с ясна идея върху какво следва да работи до следващия урок и каква вокална хигиена следва да спазва, за да поддържа гласа си във форма...\nЕх, само ако можеше това да е реалността с всички ученици ;)\nВ реалния живот вокалният урок често не протича по този начин. Ако очакванията им са различни, това може да бъде много фрустриращо и за двете страни.\nАз съм от щастливите преподаватели – повечето от моите ученици знаят колко е важно да тренират и да репетират между уроците, виждат ползата и нямат нужда да ги подканям. Защо използвам „тренират“ и „репетират“ ли?\nАми защото ние сме вокални атлети.\nТренировката на гласа е задължителна, за да видим смисъл и добри резултати от репетицията на репертоара.\nЗа съжаление, се срещат и ученици, при които няма значение какво количество мотивация, окуражаване, или примамливи награди прилагаме – те ще продължат да идват на урок неподготвени, без да виждаме някакво развитие в гласа и пеенето им. И не, не говорим за случаи, в които ученикът е имал седмица, изпълнена с ангажименти, настинал е, преживява тежки емоции или си дава заслужена почивка със семейството си. От време на време, дори и най-отдадените вокалисти, имат нужда от време „извън пеенето“.\nВ тази статия ще си говорим за онзи тип ученици, които казват, че имат голямо желание да са страхотни вокалисти, но не правят нищо по въпроса. Обикновено отлагат всичко за последния момент, намират оправдание за бездействието или неуспеха си, и решават, че нещо няма да им се получи, преди дори да са пробвали.\nЧесто с колеги обсъждаме практиките си и един от въпросите, до които стигаме е именно този:\nКакво правим с учениците, които са амбициозни, но очевидно не влагат старание?\nПродължаваме ли да работим с тях, въпреки липсата на ангажираност от тяхна страна и липсата на резултати? Или спираме да влагаме време и енергия, за да я вложим в работата с учениците, при които амбициите и полаганият труд се покриват?\nРазбира се, трябва да правим разлика между различните типове ученици.\nИма хора, в ученическа възраст и по-големи, които искат да пеят за разтоварване и удоволствие, нямат амбиции за професионално развитие. Те искат чисто и просто да използват гласа си по-уверено. Няма как изискванията ни към тях да бъдат толкова високи, колкото са към учениците, които са заявили, че искат да задълбочат музикалното си образование, или имат амбиции за професионално развитие като вокалисти.\nЗа съжаление, всички преподаватели се срещаме с ученици, които на думи имат огромното желание да бъдат много добри певци, но така и не успяваме да ги мотивираме за редовна работа. Най-често урокът с тях протича така:\nУченикът идва в студиото без да се е разпял и по-важното, без да е работил по задачите от предния път\nПреподавателят се опитва да скрие разочарованието си и да влезе в положение\nУченикът почти никога не носи завършена домашна, но винаги има оправдание\nПреподавателят обяснява защо домашната е важна и как е свързана със задачите, по който ученикът работи. Най-често домашната остава за следващия път, или се прави на момента\nВ ежедневието си ученикът игнорира съветите за вокална хигиена и подходяща постановка за пеене, което води до занижени певчески способности\nПреподавателят се старае да обясни защо определени лайфстайл избори не са някакви "лишения", а задължителни условия за вокалистите, и как влияят пряко върху способността да се пее добре\nУченикът не е организиран – няма текст / ноти на песните, по които работи, не си води бележки, забравил си е флашката/ конспекта/ помагалото/ вокалния дневник...\nПреподавателят се старае да обясни защо е важно да се учи организирано, да са под ръка всички необходими материали по песента и как това влияе директно върху ефективността на репетициите\nУченикът започва да прави техническите упражнения от предната седмица, но прави същите грешки, които е правил и тогава\nПреподавателят показва отново правилния начин и отново предлага ученикът да си запише упражненията, за да може да ги прави у дома\nУченикът отказва да запише упражненията, понеже "ги знае"\nУченикът отказва да пробва нова техника или отказва да приеме, че прави грешка\nУченикът се разстройва и заявява, че от него "нищо не става" или че иска "просто да пее с чувство", и няма желание да става "техничар"\nПреподавателят се опитва да го успокои и да му даде кураж да опита отново\nУченикът започва песента, по която работи, но след няколко фрази спира, реагирайки емоционално – със сълзи или гняв, на невъзможността да изпее фразата така, както иска. Това започване и прекъсване се повтаря няколко пъти в рамките на урока, и води до още по-емоционални реакции, защото показва нагледно несъответствието между амбициите на ученика и неговите реални възможности към момента. Такъв тип ученици много рядко успяват да изпеят една песен от начало до край.\nПреподавателят се опитва да успокои ученика, да стигне до психологическия източник за неговото нежелание да вложи нужното от себе си като старание и постоянство. Повтаря колко е важно да се репетира редовно и да се следват указанията, търси начин да мотивира ученика да промени отношението си. Насочва го към специалисти, които могат да му помогнат с психологическата нагласа.\nУченикът продължава с оправданията или обещава, че ще въведе нужната промяна. Тръгва си, минава седмица и, за съжаление, всичко се повтаря наново.\nКакъв е резултатът от всичко това – повишена тревожност у ученика, повишена раздразнителност у преподавателя, негативна нагласа у двамата и неприятно усещане преди всеки урок заедно. Често преподавателят успява да разреши трудността за момент, като предложи ново произведение или забавен начин да се разгледат трудни упражнения или пасажи, но проблемът в основата – това, че ученикът не отделя време, за да репетира самостоятелно, си остава.\nКогато се сблъскат с ученик, който не репетира, много преподаватели, първоначално влагат невероятно много енергия в търсене на начини да го мотивират – с награди, обещания, поучителни истории. В част от случаите финансовата мотивация работи – припомняйки на ученика, че плаща, за да учи и че ако не си създаде време, за да работи по пеенето си между уроците, не може да очаква развитие, преподавателят може да постигне някакъв успех.\nВ случаите, в които за уроците заплаща някой друг обаче – както е с децата, тази мотивация не винаги може да се използва. Затова е много важно още от първия урок да се разбере защо е дошъл ученикът? Защото той иска да учи или защото родителите му искат да учи? Защото усеща, че има нужда от помощ и развитие, или защото някой възрастен е решил да го запише „на конкурс“?\nКакво можем да пробваме?\nКогато ученикът сподели, че има желание да учи и сред целите му са именно развитието на гласа, и пеенето, аз винаги посочвам ползата от водене на Вокален дневник и редовно записване (аудио и видео).\nЦелта не е ученикът да се чувства виновен, когато се случи да пропусне репетиция или забрави домашна, а да се установи навика, постоянството. Като всяка друга тренировка е нужно редовно да се правят упражнения. От полза е обаче и да се водят бележки по песните, да се планират дейности във връзка с ангажименти и участия, да се отбелязват трудности и постижения – това са все неща, които носят чувство за удовлетворение, отговорност, подотчетност и повишават самочувствието на вокалиста. Когато човек ежедневно вижда, че постига своите цели, у него се утвърждава нагласата на Победител.\nНе е нужно целите да са награда Грами или 10 000 000 слушания въс видео платформите. Целите може да са малки, примерно:\n10 лицеви опори днес\n30 секунди планк всеки ден\nвсяка сутрин разпяване с липтрил в средната част на гласа.\nВажно е целите и задачите да са съобразени с нивото на ученика и посоката, в която иска да се развива.\nКогато ученикът е дете е важно да можем да работим заедно с родителите – да усетим доколко те приемат насериозно заниманията, доколко разбират особеностите на детския глас и растеж, и доколко могат да бъдат от помощ на детето да организира своя режим. "Режим" в случая включва всичко, свързано с дейностите на детето – от това колко часа спи, какво яде и пие, през вокалната хигиена, графика и съдържанието на репетициите. Винаги подчертавам колко е важно тренировките и репетициите да\nса обмислени, а не хаотични\nса по план, а не импулсивно каквото му се пее на някого днес\nобхващат обсъдените точки, а не само „лесните“ пасажи\nса чести и постоянни, 45-60 минути на ден всеки ден, а не един ден 3 часа и след това нищо в следващите две седмици\nзапочват със загряване и да свършват с охлаждане\nУченикът, който има амббиции, но отказва да репетира...\nЗащо тази ситуация е трудна за добрия педагог?\nЗащото професионалната ни етика изисква от нас да даваме стойност, да показваме как знанието да бъде приложено на практика, и да помагаме на ученика да постига целите си. В много случаи преподавателите продължават да работят с подобни ученици с надеждата, че ще успеят да ги „спасят“ от вредните им навици, особено, ако ученикът показва музикалност и добри вокални данни. Ние постоянно се срещаме с хора с доста скромен природен талант, работата, с които е трудоемка и сложна. Предполагам затова реагираме с всичката си всеотдайност, когато срещнем някой наистина талантлив вокалист. Често сме склонни да си затваряме очите за неговите недостатъци, да правим компросмиси, в името на това този талантлив ученик да има шанс за добро вокално образование. Често преподавателите споделят притеснението, че щом не успяват да мотивират един ученик да репетира и да е постоянен в заниманията си, може би те самите са се провалили като преподаватели.\nЗа себе си знам отговора на въпроса "Какво да правя с учениците, които от една страна са амбициозни и искат да се изявяват, но отказват да репетират самостоятелно?". Имаше време, в което влагах двойно повече старание в работата си с такива хора, опитвайки се да бъда техния „тренер“; човекът, който вярва в тях и ги подкрепя. Прилагах всичките си познания, влагах от личното си време и средства, за да достигнем първопричините за този самосаботаж, да намерим разковничето, да успее ученикът да се измъкне от този коварен цикъл. С времето видях, че това са, с много рядки изключения, безмислени усилия. Промяната на поведението, на отношението към себе си и таланта, не може да дойде отвън. Промяната идва с подходящата вътрешна нагласа, за която е отговорен само конкретният ученик.\nМоето решение е да не работя с такива певци. Не мисля, че мога да съм им от полза, а и такава комуникация не ми носи нищо позитивно. Вероятно от финансова гледна точка това е изключително неправилно – може би, особено в сегашната ситуация, преподавателите трябва да приемат всеки, който е готов да плати за урок, без да се интересуват дали обучението има резултати или не.\nНо за мен резултатите - удовлетворяващи и за мен, и за ученика, са важни.\nАко ученикът е дошъл да пее за разтоварване, удовлетворяващ резултат ще бъде той или тя да си тръгне с усещането, че е пял с удоволствие и свобода.\nАко е дошъл, за да се подготви за изпит, трябва в края на обучението да е усвоил материала и да си вземе изпита с възможно най-висок резултат.\nАко ученикът е дошъл, за да научи песен, с която да поздрави бъдещата си съпруга на сватбения им ден, той трябва да успее да изпълни песента по най-добрия възможен за него начин\nАко е дошъл, защото иска да пее по-добре и да се развива професионално като вокалист, трябва старанието и пеенето с разбиране да си личат във всеки урок и във всяко публично представяне\nСпоред мен е важно винаги да обръщаме внимание на личната си мотивация – причините, поради които сме станали преподаватели. Важно е да търсим и намираме подкрепа в това, че не можем, а и не е нужно да бъдем някакви Супер-Учители, които се харесват на всички, прелитат като супер герои, и „спасяват“ всички от вокални беди.\nМожем да сме от помощ само на тези, които са готови да поискат, приемат и оценят помощта ни.\nИнтересно ми е, какво мислиш ти по въпроса?\nАко си вокален преподавател или студент по педагогика, имаш ли опит с ученици, които от една страна са амбициозни, но не можеш да ги мотивираш да репетират редовно? Как процедираш – продължаваш да се стараеш, или спираш да работиш с тях?\nИли може би ти си такъв ученик? За теб проблем ли е това, че имаш амбицията да си много добър вокалист, да се изявяваш, но нямаш навика да репетираш между уроците? Как приема това твоят преподавател?\nin Музикантска нагласа, Музикантски начин на мислене, Вокално здраве, Вокална педагогика


Преговорите между конгресмени в САЩ за сигурността по границите забуксуваха - 24chasa.bg\nПреговорите между конгресмени в САЩ за сигурността по границите забуксуваха\nhttps://www.24chasa.bg/novini/article/7291375 www.24chasa.bg 10.02.2019 19:17; 24 часа онлайн\nСенатор Ричард Шелби СНИМКА: туитър/SenShelby\nПреговорите между американски конгресмени по проблеми за сигурността по границите, водени с цел избягване на ново спиране на дейността на правителството, забуксуваха по въпроса за политиката за задържане на имигранти, съобщи републиканският сенатор Ричард Шелби, цитиран от Ройтерс.\nУсилията в Конгреса на САЩ за решаване на безизходицата по въпроса за финансирането на сигурността по границата се увеличиха в петък и продължиха през уикенда. Специална работна група се очаква да постигне споразумение до утре, предава БТА.\nЕдна от пречките е искането на демократите да се финансират по-малко легла за настаняване на задържани от имиграционните и граничните власти, отколкото иска администрацията на президента Доналд Тръмп. Републиканците искат да увеличат този брой, като част от усилията си да ускорят депортирането на имигранти.