Алкохолът kardimiopatiya се развива в резултат на сърдечно заболяване, което се дължи на факта, че хората в прекомерно количество на алкохолна напитка, те имат токсичен ефект върху миокарда. Заболяването се разпространява много много, до 30% от хората умират от алкохолна зависимост. Значително влияние върху развитието на заболяването, колко човек използва алкохол\nСимптомите на алкохолна кардиомиопатия\nПрогнозата за пациенти с алкохолна кардиомиопатия\n. алкохолни метаболитни започва, има дълбок ефект върху миокарда.\nПоради това, в сърце падащата енергия, а след това дефицитът на протеин в мускулните клетки, започва да се развива, и завършва процеса на дисфункция на сърдечния мускул, той не може да бъде напълно редуцирани. Когато тази стена в сърцето камерите на започне да се сгъстява, започнете да се превърне слабохарактерен и oslabevat.Na първия етап алкохолна кардиомиопатия нарушено кръвоснабдяване в коронарните съдове инфаркт на стената. Това е поради факта, че се увеличава пропускливостта на съдовата стена и microthrombuses се появяват в кръвта. Това нарушен белтъчната обмяна в черния дроб, това се отразява и кардиомиопатия. Често, дефицит на протеин е причинено от дефицит диета.\n1. Лице, се уморява бързо.\n2. Налице е обща слабост.\n3. Лицето, което започва да се поти много.\n4. появата на недостиг на въздух, което е свързано със сърдечни заболявания.\n5. Възникване тахикардия.\n6. Rose кръвно налягане.\n7. Тоновете са заглушени в сърцето.\nКогато заболяването започва да прогресира, преминаващ Разбира се, те са много студено. Дефектна работа в сърцето нарушава сърдечно-съдовата система, това до голяма степен се отразява на цялостната кръвообращението в системата на човешкото тяло. Трябва да се отбележи и тремор. Човек ще започне да се подува и погледнете измачкан. В прекъснато кръвоносните съдове микроциркулацията - почервенее лицето на кожата може да се образува започва да посинява. Пациентът е много атрактивно, тя започва да се тревожи и детайлност.\nСлед лекарят ще направи визуална проверка, той ще изпрати на пациента да ултразвука, ЕКГ сърцето. Сърцето на границите трябва да упражнява контрол, тестване на тяхната функционалност. Човек трябва да призная, че кога и колко е взел алкохол, така че ще бъде по-лесно да се направи правилна диагноза.\nПървото нещо, което трябва напълно да се откаже от алкохола. Ако това условие не е завършена терапия ще бъде неефективен. Също така е много важно да отидеш на лекар - Наркология. Необходимо е да се помогне на човек да се отърве от този лош навик, толкова дълго, колкото на курса на лечение не е бил излъган. Лечението трябва да бъде насочена към, за да се възстанови функцията на клетки на миокарда. Заболяванията Алкохолни кардиомиопатия е опасно, че може да се появи внезапна смърт.\nалкохолна кардиомиопатия, лечението трябва да бъде удължен, това се взема предвид всички етапи от лечението. Пациентът се определя на почивка и залежаване. Той може да продължи до 6 месеца. Целият комплекс на лечението се основава на оценка на симптомите.\nАко открита сърдечна хипертрофия се приписва б-блокери, като непрекъснато се увеличава дозировката, контрол на кръвното налягане и пулса. При прилагането на тези препарати суспендирани миокардна хипертрофия.\nАнаболни стероиди се използват в случаи на дефицит на протеин, различни аминокиселина смес. Много добра помощ, аскорбинова киселина, витамин В, защото това често се дължи на факта, че нарушена обмяна на веществата започва да прогресира недостиг на витамини. Ако детето ви има сърдечна недостатъчност може да назначи и гликозиди. C подуване справят диуретици.\nМного добра помощ и метаболитна терапия, която помага за възстановяването на миокардните клетки. За нея, тези лекарства са подходящи - фосфокреатин, триметазидин, L-карнитин.\nПри лечението е важно да се вземат под внимание диетата. Храната трябва да се състои с витамини и протеини, напълно да се откаже алкохола. Защото ако заболяването се лекува и непрекъснато се развива, могат да бъдат засегнати от други органи - черен дроб, дихателната система и бъбреците. Терапията има за цел да възстанови функционалността на тези органи.\nПри тежки случаи, е необходима операция, която се състои в изрязване на хипертрофирано миокарда, или трансплантация на сърце. Но тези методи се считат за едни и същи радикални, защото това може да доведе до няколко усложнения от различно естество.\nАко заболяването няма симптоми и могат да бъдат открити в ранен етап, прогнозата може да бъде благоприятно. Практиката показва, че кардиомиопатия е най-често причинено от факта, че човек пие много алкохол, защото това започва в нарушение на дихателната система, сърдечно-съдовата система и влачи няколко различни заболявания.\nАко не се лекува алкохолна kardimiopatiyu и да отидете на употребата на алкохол, живота на дадено лице може да бъде в опасност. Опасността от това заболяване е, че поради хипертрофична кардиомиопатия Внезапна смърт настъпва. Основната причина - една сърдечна недостатъчност. В случаите на алкохолно прогресия кардиомиопатия, пациентите могат да умрат в рамките на 3 години. До 50% от пациентите умират поради факта, че не е камерно мъждене. Понякога има случаи, че пациенти с алкохолна кардиомиопатия живеят до 10 години. Ако времето да избират правилните продукти за лечение, да направи навременна операция може да се спаси човек и в същото време ситуацията е не по-лошо.\nПо този начин, лечението на алкохолна кардиомиопатия трябва да бъдат индивидуално за всеки пациент, избрано специални лекарства и терапии. Назначава се от необходимите тестове, очаква рискове и смъртна опасност. Тъй като това е толкова важно да се откаже от алкохола и веднага се подложи на лечение. Не забравяйте, алкохол значително застрашава човешкия живот!\nbg.zdorovguru.ru » Лечение на заболявания » Сърдечно заболяване » Алкохолна кардиомиопатия, причини, симптоми, лечение


Вие сте тук: Home » Анализи » Mорето и летните инфекции\nПубликувано 06:15, 01/08/2018 Публикувано от: Пациентски вестник\nЛятото, макар и доста по-хладно и валежно от обичайното, вече е в разгара си. Ниските температури и облаците не могат да стреснат много хора, които с нетърпение очакват да отидат на море или да си починат няколко дни край басейна. Сезонът и щуротиите във водата често предразполагат към неприятни инфекции при дамите, а понякога и при господата. Точно за тях, разговаряме с доц. Красимира Жекова, началник на родилното отделение в УМБАЛ „Света Анна“ – София.\nПочти 75% от жените поне веднъж в живота си са имали някаква вагинална инфекция. През летния сезон обаче сериозно се повишава честотата им. Това е времето, в което страстите се разгарят. Хората често се отдават на ласки дори без предпазни средства, оправдавайки се че нищо не може да се случи след кратък любовен флирт. „В този сезон зачестяват възпалителните инфекции на влагалището. Много жени допускат грешки в личната си хигиена или забравят за основните правила за безопасен секс. За да не се стигне дотам, дори през лятната отпуска, когато всеки разпуска, не бива да се забравят презервативите – идеалното средство за предпазване от полово-предавани болести и стриктната лична хигиена. Избягвайте да носите мокър бански продължително време. Поддържайте много по-добра хигиена по време на менструация. Това са елементарни неща и всеки мисли, че ги знае, но доста често се пропускат. Здравето не бива да се пренебрегва за сметка на летните емоции“, съветва доц. Жекова.\nОсвен мокрите бански и незащитеният секс, продължителното седене на едно място, обилното изпотяване, лошото бельо и дори обезкосмяването могат да са сред причините за възникването на подобни проблеми. През горещите летни дни тялото се изпотява, за да се охлади, а това включва и външния отвор на влагалището, а гъбичките най-добре се развиват в тъмна и влажна среда. Обездвижването, освен че допринася за появата на болки в долната част на гърба, увеличава риска от появата на инфекции, категорични са специалистите. Когато се добави и изкуственото синтетично бельо, положението става още по-тежко. Малко хора знаят, че копринените тъкани, макар и много красиви, задържат повече влага. Ето защо е най-добре да се носи бельо, което ще позволи на кожата да „диша“ – като памук например. Честото му сменяне пък ще ви гарантира тази област да бъде суха, с което ще се намали и възможността за развитието на неприятни проблеми.\nЕдин от първите симптоми на всяко възпалително заболяване най-често е т.нар. бяло течение. „То се съпътства с дразнене и сърбеж по външните полови органи, болка при полов контакт. В днешно време лечението не е трудно, но зависи изцяло от това кога ще се диагностицира проблемът. Трябва да се открие и причинителят на инфекцията, да се изследва и половия партньор и след това да се съобрази начина на лечение. Има колеги, които пренебрегват изследването на партньора, но ако той остане нелекуван, то двамата ще си предават инфекцията като пинг-понг. Става порочен кръг“, обяснява лекарката. Доц. Жекова е категорична, че дори след приключване на лечението пациентките трябва да вземат мерки, за да възстановят нормалната влагалищна флора. „Това не винаги се прави, въпреки че има много добри препарати на пазара. А понякога именно нарушението на влагалищната флора може да доведе до хронифициране на проблема“, допълва още тя.\nОсвен честите вагинални инфекции като кандидата, обаче лекарите се сблъскват и с една доста неприятна и дори опасна болест – хламидията. Хламидиалната инфекция се причинява от вътреклетъчен паразит наречен Chlamydia trachomatis (Хламидия трахоматис). Тя се предава по полов път и засяга както мъже, така и жени. За съжаление в много голям процент от случаите тя няма симптоми и трудно се открива. „Може да се появи засилено влагалищно течение, но не е задължително. Именно поради това заболяването е толкова коварно. То атакува маточната шийка и маточните тръби и може да бъде с тежки и непредвидими последствия“, предупреждава доц. Жекова.\n„Сред най-тежките усложнения е запушването на маточните тръби. В определени случай това може да доведе дори до стерилитет и тогава единственото решение за жените да забременеят е изкуствената репродукция. Ето защо хламидиалната инфекция трябва да се търси активно и да се диагностицира навреме особено при жените, които срещат трудности със забременяването, такива, при който има чести вагинални течения или пък партньорът им е с доказана инфекция. По правило заболяването трудно се поддава на лечение и изисква много търпение и усилия от страна както на лекаря, така и на пациента. В повечето случай това става с антибиотици, както и със средства, които да покачат имунитета“, допълва още лекарката.\nTags: Mоре,болест,Здраве,летните инфекции,Лечение


годишни музикални награди за планета - 1 - store.bg\nКакво е турнир без награди? Ами, не е турнир, точно така! Точно затова комплекта от " Schleich " ще се хареса на малчуганите. Той е част от серията "Клуб по езда" и се състои от награди за конна езда - статуетка, рамка със снимка и лента. Елементите са изработени от здрава пластмаса и са подходящи както за деца, така и за колекционери. ...\n3D пъзелът "Магазин за музикални инструменти" на " Thinkle Stars " е част от колекцията " Моят магазин " и е чудесен подарък за вашето дете. В комплекта ще откриете елементи от картон и експандиран полистирен за сглобяване на магазин, както и аксесоари, с които да го декорирате. Освен това в него са включени и 2 фигурки от същия материал, с които малчуганът ще може да разиграе различни истории. Височината на всяка от фигурките е 7.5 cm. ...\nОбожава света на вълшебствата и все съчинява приказни истории с герои, но и често си мечтае самата тя да бъде като героиня от приказка и да има свои "вълшебни" аксесоари в стаята. Познато, нали? И твоето малко момиче иска подобни придобивки. Е, в "работилничката за чудеса" на френската компания " Djeco " създават един подходящ аксесоар - музикалната кутия "Песента на сърничката", която може да бъде едновременно практичен и приказен подарък за малката принцеса. Да започнем с практичната "черта". Създадена да съхранява детски бижута , кутията разполага с предостатъчно ...\nДа има свои "вълшебни" аксесоари в стаята. Познато, нали? И твоето малко момиче иска подобни придобивки. Е, в "работилничката за чудеса" на френската компания " Djeco " създават един подходящ аксесоар - музикалната кутия "Песента на зайчето", която може да бъде едновременно практичен и приказен подарък за малката принцеса. Да започнем с практичната "черта". Създадена да съхранява детски бижута , кутията разполага с едно основно отделение за тях, което "се крие" под капака. Кутията разполага и с едно чекмедженце от предната страна, което е с удобна метална ...\nБлизки съвпадения: музикален, музикалната\nМузикалната играчка "Къщичка за птици" от " Vtech " ще се хареса на малчуганите. Тя е подходяща за деца от 1 до 3-годишна възраст и е изработена от пластмаса. Къщичката за птици представлява вид детско пиано с 3 клавиша, пиленца и бутони, които разполагат с над 50 мелодии, песнички, фрази и забавни звуци. Силата на звука може да се регулира спрямо натискане на бутон. Поставете сладките пиленца в гнездото, откъдето ще изскачат и ги завъртете, за да чувате забавни музикални мелодии. Птичките обичат да пеят и ще са в пълна хармония, когато ги поставите в гнездото едно до друго. А ако редувате птичетата ...\nБлизки съвпадения: музикална, музикален\nПианото от " Bontempi " разполага с 8 клавиша. ...\nАко образователните играчки ви допадат и сте от родителите, които предпочитат децата им да научават по нещо ново докато се забавляват, то интерактивното слонче от " Vtech " отговаря точно на вашите критерии. Играчката ще спечели интереса на децата, но това изобщо не е най-важният фактор. Слончето е подходящо за малчугани над 6-месечна възраст и разполага със светлинни и звукови ефекти, които се активират посредством натискане на бутони. Слончето има над 50 различни записани мелодии, песнички, думи и фрази, и с негова помощ детето ще развива своя светоглед, а също и езиковите си умения по английски език. Освен ...\nТърсене на: годишни музикални награди за планета Продукти 13-24 от над 500


Кукери ще прогонват злите сили от Моста на влюбените | Вестник "ДУМА"\n19 Септември 2019четвъртък07:15 ч.\nКукери ще прогонват злите сили от Моста на влюбените\nМаскирана дружинка на прочутите кукери "мечкаре" от Батановци ще гони злите сили от Моста на влюбените при НДК. Така, с пъстър и шумен празничен парад, ще започне днес, 25 септември, от 18.30 ч. фестивалът "Воден булевард на изкуствата и занаятите".\nЗаедно с кукерите към пъстрата гюрултия ще се присъединят и много от участниците във форума - школи по латино, танго, модерни танци, рок, фолклорни групи, неформални организации в най-различни области на изкуство, декорация, занаяти и със сигурност много гости и приятели.\nМостът на влюбените ще се "освети" със специален обреден кукерски танц и кратки "заигравки-визитки" на участниците. По този начин ще се отвори път на чистата вода да залее моста и да го превърне във "Воден булевард на изкуствата и занаятите" - в зона за забавления, народно веселие и самородно неподправено творчество.\nГрадският двуседмичен форум ще събере много танцови формации, хора на изкуството, декоратори, приложници и майстори занаятчии от цялата страна. Мостът при НДК ще се превърне в открито галерийно пространство, на което ще бъдат изложени номинираните фотографии в националния фотоконкурс "София с обич за водата", а също така и специална селекция от кадри с вода на известния фотограф Александър Иванов.\n"Воден булевард на изкуствата и занаятите" се организира от сдружение "Аз обичам водата" в партньорство с асоциация за изкуствата и занаятите "А.Р.И.З.-7", фондация "АртЕкоСвят" и с финансовата подкрепа на столична програма "Култура".


Масло от мурумуру - за по-хидратирана кожа - Последни Новини от DNES.BG\n9 апр 2020 23:19, Дарена Найденова\nИзползването на различни масла за по-хубава коса и кожа е познато на хората от десетилетия наред. Най-известни са какаовото, кокосовото и маслото от шеа, но сега започва да набира популярност друга съставка. Става дума за мурумуру, което представлява палмово дърво с ядливи плодове. Расте в дъждовните амазонски гори на Бразилия и е едно от доминиращите в света. От него може да се използват плодовете, дървесината и листата.\nМаслото от мурумуру се извлича от семената на дървото и е богато на витамини А и Е, омега-3, омега-6 и омега-9 мастни киселини, лауринова киселина и други. Свойствата му са антибактериални, противовъзпалителни, антивирусни и са мощни антиоксиданти.\nМаслото от мурумуру се използва широко в козметичната сфера, тъй като е омекотяващо, успокояващо и овлажняващо средство. Подобрява гъвкавостта на косъма и еластичността на кожата. Влиза в състава на шампоани, балсами, кремове, лосиони, сапуни и други подобни хидратиращи продукти.\nЕто 6 ползи за кожата и косата от маслото от мурумуру:\n1. Хидратира кожата\nМаслото от мурумуру е отличен емолиент, известен със своите хидратиращи свойства. Здравата кожа има богата на липиди кожна бариера, която запечатва влагата, докато сухата кожа обикновено има по-ниски нива на мазнини. Следователно, кремовете и лосионите, богати на мазнини, могат да подобрят хидратацията на кожата ви като не позволяват на водата да се изпари бързо.\nМаслото от мурумуру съдържа мастни киселини, лауринова киселина и миристинова киселина, които могат да помогнат за възстановяването на кожната бариера. За да получите по-добър ефект, трябва да нанесете продукта веднага след душ, когато кожата ви ще го абсорбира най-бързо.\nМоже също така да потърсите балсам за устни със съдържание на масло от мурумуру, за да може да ги поддържате хидратирани.\n2. Предотвратява фризи-ефекта\nБлагодарение на овлажняващите си свойства, маслото от мурумуру се е превърнало в популярно средство за грижа за косата. Недостигът на влага може да причини т.нар. „фризи-ефект“. Той се получава, когато горният, най-външен слой, наречен кутикула, се повдига и се чупи. Причината за това е сухота на косъма.\nОще за ползите от маслото от мурумуру четете в Tialoto.bg\nОще по темата: грижа за кожатамасло от мурумуруетерични масла за по-хидратирана кожаполезни свойства на маслото от мурумуру\nлечител преди 1 месец\nаз имам масло от мурукуру, давам го безплатно, желаещите дами да се свържат с мен, тук!


Двамата следват примера на Меган Маркъл и принц Хари за местенето\nЛондон, Великобритания 02 Септ. 2021, 03:20 134550 прочита 6 коментара Автор: Вероника Мартинова\nВ последно време новините около кралското семейство са все повече и все по-скандални.\nОбикновено най-пикантните клюки се въртят около херцозите на Съсекс, които преди малко повече от година решиха да абдикират от задълженията си към короната и да се посветят на гледането на сина си Арчи.\nДвамата вече се радват на втора рожба, но преди тя да се появи на бял свят, те дадоха интервю, което взриви целия свят. В него двамата влюбени обвиниха кралското семейство в расизъм и пренебрежение.\nКъм днешна дата новата голяма новина идва от херцозите на Кеймбридж – принц Уилям и Кейт Мидълтън. Неочаквано двамата са решили да се преместят, явно следвайки примера на роднините си Хари и Меган.\nВижте какво готвят принц Уилям и Кейт Мидълтън и къде ще се местят двамата, на jenata.blitz.bg\nЕто как Меган Маркъл влезе бързо във форма след втората бременност


Jazz FM отпразнувахме 20-и рожден ден с музика на живо в студиото - Jazz FM\nJazz FM отпразнувахме 20-и рожден ден с музика на живо в студиото\nКонцертът бе съпътстван от интервюта с музиканти в студиото\nС музика на живо в ефира отпразнувахме 20-я рожден ден на Джаз ФМ на 17 септември.\nВ студиото ни за празника при Таня Иванова и Светослав Николов гостуваха артисти, които споделиха любовта си към джаза с думи и ноти.\nВ музикалното ни студио бе квартет, воден от колегата ни – басиста Владислав Мирчев. „Във всяка една музика не си сам. Особено в този състав е страхотно удоволствие да свирим заедно.“ – каза той преди концерта.\nНа кийборда бе Ясен Велчев. „За мен джазът е стълб, около който се върти всичко, което правя в музикално отношение, и не само. Защото джазът възпитава. Възпитава на чувства, на отношение на начин на живот. За това джазът за мен не е стил, а начин на живот. Даже когато свиря рок музика, пак за мен джазът присъства. Малцина си дават сметка, че джазът присъства в почти всяка една друга музика. Така че той за мен е всичко.“ – каза той.\nНа барабаните е Стоян Янкулов: „Джазът за мен е училище за цял живот. Той е духовна храна и начин на живот. Независимо къде и каква музика в каква група свиря, ако не е джазът в основата, по-трудно биха станали нещата.“\nТодор Бакърджиев свири на тромпет.\n„Джазът е обединител на много идеи и различни гледни точки. Всеки има право и всеки изразява себе си с него. Той възпитава колектива, създава, и усещането за общност.“ – бяха неговите думи.\nПрез 2021 г. отбелязваме 110 години от рождението и 50 години от раздялата с Йосиф Цанков – патриарха на песента. Неговият внук Вили Стоянов възроди музиката му в два албума, а през годината издаде още два на водени от него формации. Той е първият гост солист в концерта за 20-я рожден ден на Джаз ФМ.\n„В джаза у нас се случват се хубави неща. Точно в такива объркани и трудни години се раждат много красиви идеи.“ – каза той и изпълни „Имам на небето мъничка звезда“ от Йосиф Цанков. „Той е имал някой, който го е пазил. Често е казвал: „Господ има грижа за птичките си.“ Пожелавам ви звездата, която се грижи за вас и за вашето вдъхновение, да не ви оставя, да стои в небето и да ви свети.“ – с тези думи се отправи към сцената Вили Стоянов.\nОще една творба на Йосиф Цанков ще прозвучи в концерта по-късно, когато на сцената излезе Мими Николова.\nСъс солист Михаил Йосифов ще чуем пиесата Chicken.\n„Нещото, което ме е водило, е любовта към джаза и към общуването с хората чрез него. Тази комуникация е много приятна и много позитивна. Все повече хора обръщат внимание на джаза в България. Аз се влюбих в него от пръв поглед. Тази любов до ден-днешен осмисля живота ми до голяма степен. Той ме събра с хора, с които много ми харесва да комуникирам и музиката. Те са забавни и интересни. Това ме прави щастлив.“ – каза той.\nЛюбими джаз стандарти издаде през годината с проекта си Деси & The The Shiny Stockings с Петър Георгиев и Димитър Карамфилов Деси Андонова.\n„Просто слушам музика и някои песни ме грабват, съвсем интуитивно и като усещане. Има песни, които имам потребност да си ги изпея и да интерпретирам по моя си начин. Много се радвам, че оставям отпечатък с изпълнението си.“ – каза тя по повод интерпретацията на джаз стандарти.\nИ в ефир поднесе Honeysuckle Rose.\nМузициране с взаимно възхищение.\nС Венци Благоев говорихме за приемствеността в музиката.\nТой ни запозна с историята на създаването на Night in Tunisia от Дизи Гилеспи, разказана му от неговия джаз гуру Владо Радулов в Университетския рагтайм бенд.\nНа сцената, за да представи тази пиеса, той бе със сина си Димитър Благоев.\n„Приспивах го вкъщи с медения глас на Емил Войников. Лягахме си с Митето и слушахме предаването на Емо, започващо с Take Five.“ – върна се в спомените Венци Благоев.\nТой е инициатор на много проекти за развитието на джаз сцената, сред които „Джаз за деца“ създава бъдещите музиканти и почитатели на джаза. „Забавлявам се преди всичко. Когато видя деца, които идват отворени, отивам на тяхното ниво – чист и вероятно не толкова знаещ, съгласявам се, че сме на едно ниво и можем да импровизираме заедно. От там тръгват всички неща, които правя. Те са естествени.“ – описа подхода си той.\nNight in Tunisia прозвуча на финала като дует с тромпетиста Тодор Бакърджиев.\nМими Николова изпълни една от емблематичните си песни „Когато луната изплува“ по музика на Йосиф Цанков и текст на Димитър Точев. Времето на създаването й тя представи с думите:„Много романтична епоха! С такива красива мелодии и текстове…“\nТова са песни, които остават. „Много е хубаво, че хората се връщат към тази музика и много искат да им пея тази песен. Много съм благодарна на Йосиф Цанков за нея, тя ми донесе успех!“ – добави Мими Николова.\nЗа рождения ден ни поздрави програмният директор на bTV Media Group Христо Хаджитанев: „Хората тук работят движени от ентусиазма, желанието, любовта, стремежа да комуникират и да споделят това, в което вярват. Вие сте отдадени на работата си по уникален начин. Радиото продължава да бъде духовен център!“\nЗапис от концерта звучи в предаването ни за музика на живо „Джаз емоции“. Изпълненията стават част от програмата ни, за да продължат да ни радват със своята празничност в майсторството на музикантите и вложената от тях любов.\nДумите на гостите в студиото ни можете да чуете в плейъра под основната снимка.


Руска класическа литература на XIX век - публичен документ\nТеатралност на руската култура през 18 век. Дуален модел на развитието на руската култура... Руски 18век много прилича на Българския 19 век. ПРОМЕНИТЕ НА ПЕТЪР ПЪРВИ В РУСИЯ И ОТРАЖЕНИЕТО ИМ ВЪРХУ КУЛТУРАТА. Започва разширяването на мирогледа на руския човек- докато в 17 век за него е имало само една книга, през 18 век Петър Първи създава фонд от книги с различна тематика, който да подпомогне обогатяването на общата култура на човека. Освен това църковните реформи също обуславят ново отношение м/у цар и патриарх.\nПросветителските идеи на Русо намират много голяма почва в прогреса на руската култура. Навлизането на идеите на просветителите, не само на Русо формират русоисткия модел- бягство на човека назад към природата. Говорим за 18 век. Така се създава топос на идеален свят от сантименталистите. В началото на 19 век сантименттализмът продължава да функционира. Тогава говорим и за налагане на новото време- времето на романтизма.\nРУСКИ РОМАНТИЗЪМ и неговата спрецифика.\nТова не е единно направление. Липсва една обединена школа на творци, които да утвърждават своите идеи в манифести и т.н. Можем да го определим още и като късен сантиментализъм. Поета, който утвърждава това ново направление се нарича Василий Жуковски. Той е не само поет, но можем да го определим и като културен деец, той не само с поезията си, с баладите си, но и със статиите си и преводите си се опитва да запознае руската публика с един нов тип творчество. Това творчество е, разбира се, много европеизирано- с влияние на английския предромантизъм. Друг ценен модел за Жуковски- немския предромантизъм. Той русеизира една немска поема- на руски " Людмила". Превежда и текстове на немски автори като Шилер например. Близък се оказва немския мистицизъм на немската литература на руското мислене. Основна идея на романтизма е двоемирието- земния и идеалния, към който се стреми творецът. И Жуковски по същия начин търси този топос, затова и смъртта придобива такава стойност. Важна е съпоставката м/у преди и сега- пример у Жуковски думара преди се пише с главна буква.\n1. Концепция за Жуковски.\n2.Жанроова система- Един от основните при Ж. е елегията (елегически романтизъм). Структура- "Сельское кладбище" това е една елегия в превод на елегията на Грей със същото заглавие. Винаги в началото се вкл. Природна картина- пейзаж. Тя съдържа значенията на покой, хармония м/у човек и природа (нещо мн важно за вс автори на романтизма). + значението за преходност и антонима вечност са устойчиви понятия в поезията на Ж. Така се изгражда един образен паралелелизъм в творчеството- така както в природата вс умира, угасва, така и в живота на човека вс е кратко и преходно (радост, младост- вс миг отнема по нещо от нас). Но за човека вс това звучи малко по- трагично, защото в човешкия живот това, което отмине, отминава безвъзвратно. Затова доминират тъжното и обреченото настроение поради идеята на убиващото време. Идеята за вечното се създава и от образа на гробището- памтта- своеобразна победа над смъртта- това е семантиката на борбата м/у преходност и вечност.\nОсвен жанра елегия Ж. налага и жанра романс, който налага идеята за музикалността (пак взаимствано от немски автори). Музика= романтическо слово. Преставата за неизразимост чрез словото е показана в стихотворението " Неизразимото" . В романса също можем да открием идеята за непреходното- тя е инвариянтна, преминава през цялото творчество на автора. Навлиза идеята за любовта, което придава нов смисъл на идеята за непостоянство- аз съм се разделил с любимата, но сега обичам. Друг жанр- балада ( " Ленора" на Бюргер) "Людмила"- въпроса за двоемирието. Ако в елегията зблъсака на двата свята става само в съзнанието, то в балагата той е изобразен в настоящото време в произведението.- Жениха отвежда Людмила на своя кон- в гроба---- преминаване в другия свят, докосване до отвътното) "Светлана"- фолклорен устойчив сюжет, връщането на мъртвия брат. Новото е образа на Светлана, звучи една ирония на контакта м/у двата свята. Реален е само битийния свят, вс друго е илюзия.\n3 . Новия тип поетическо слово. - Новото е многозначността на словото и за да се разбере тя се сравнява словото на романтика със словото на класицист. Кл- разум над чувсво, света е познаваем и т.н., докъто романтика се усъмнява във вс и не назовава обективните качества на света, а чувството което извиква заобикалящия свят в нас. Епитетите на класициста са метафорични, а романтика не се стреми да назовава вс с дадените физически качества на обекта- " Както сладка лимонада през лятото", "Душата ми гори"- та нима може душата да гори?!- опоненти (епигон- последователи на Ж.). В поезията на Ж. Значението на една дума можем да извлечем от контекста, докато при класицистите думата е с по- понятийно значение. Друг епитет- "мъглив"- загадачност, загатка.... Мотива за огледалността, който също се свързва с идеята за загатка и непознаваемостта на света- " Славянка"- образа на дърветата, който се отразяват... Ж. Поставя идеята са това какво виждаме- само отражения на една друга действителност, поставя мотива за същтността на нещатата и тяхното отражение, което е достъпно за нас. Възклицанията в лириката, музикалността, която се поражда от ритъма и стихосложението- на вс нива в структурата на стиховете на Ж можем да открием една нова структура, която налага нов модел на руската поетика.\nПОЕЗИЯТА НА ПОЕТИТЕ ДЕКАБРИСТИ(второ течение на романтизма)\nНай- яркия поет е Кондратий Рилеев. Той е обесен след възстанието. На декабристите са мн близки идеите на просвещението (франция) те много често съпоставят разума и чувствата, като за тях разума има по- висока ценност. Затова творчеството им можем да определим и като неокласицизъм. Те остават в РЛ не толкова и със своето творчество, колкото със своята гражданска позиция. Декабристите отхвърлят модела на френското поведение, което се е наложило в руското дворянство, като повърхностно. Те налагат римски модел на поведение- човекът, който е гражданин, за когото политиката, свободата имат по- голямо значение. Затова те са се държали в светския салон като в парламентарна зала. Знаков е отказът от танца. Те навсякъде изразяват тези свои идеи. (Делвик- той е от кръга на Пушкин, от движението арзамас, което обединява творци новатори, за него е важно остроумието. Докъто за Рилеев е недопустимо да се шегува от морална гледна точка.) Декабристите сливат живота с творчеството и превръщат самия си живот в текст, а за един текст е важен края му, затова -" Излизаме, за да умрем за Русия" е много симптоматична фраза. Поетическото слово на декабристите се отличава от словото на Ж - откриваме не многозначност на думите, а думи- сигнали. Това са думи, които в творбите на вс един декабрис означават точно определено послание, идея и т.н. Те могат да бъдат подредени в два семантични реда, които са антонимични: свобода- робство--- герой, звезда, волност, щастие, борба--- затвор, окови...\nВ текстовете мн често се появяват имена на римски герои- Брут, Касис... Бихме могли да извлечем от текста на един декабрист- аз като Брут.... В своите естетически идеи Рилеев напр. изказва едно мн силно заявление- "Аз не съм поет, аз съм гражданин", което е чуждо на мн поети, като Пушкин например. Поетите декабристи иронизират елегическото направление, при Ж например. Поета Кюхелбехер( съученик на Пушкин от лицея) пише една статия за руската поезия и там той с ирония говори за елегиите, които властват в руската литература и казва, че навсякъде сега откриваме мъгла- в планините, полята и дори в главите на самите съчинители. Отричайки елегията декабристите налагат одата, в която смятат, че можеш да заклеймяваш тирана, да възпяваш добродетелите. Това говори за неокласицизъм. Развива се жанра историческа поема- правят ретроспекция, за да търсят образци за подражание- " Какви герои е ималко някога" говорят за изродили се славяни, обръщайки се отново към школата на Ж. Те, създавайки исторически поеми, не се стремят да постигнат духа на миналото, а словодневност, политическа актуалност. Понякога, разбирасе, можем да открием и присъствието на едно поетическо слово, модела на елегията и идилията на Ж- бягството към природита. (т.е. те не влизат само в полемика, а творят една и съща социокултура). ... Възкресяването на античния модел, към поезията на Анакреон- анакреотична лирика, възпява се любовта към живота- Батюшков...\nИма и такива млади пооети, които следват направлението на Ж или на декабристите- такива са тези от обкръжението на Пушкин.\nПоети анахорети- търсещи свободата сред природата. Ценността на леността- образ, който се налага също у романтиците. Тя е творческа и ореола й се подчертава от епитетите " сладка и безгрижна". --- немска творба " Живота на един безделник" поредното сравнение.\nПУШКИН И ЛИРИКАТА МУ.\nПушкин се сакрализира в руската литература. Роден е 1799г и умира 1837г. Наричан е начало на вс начала, слънцето на руската поезия. Той приема ценностите на западната култура, с което успява да изведе на едно ниво руската литературна култура и тази в Европа.\nЛИРИКА\t1.Ранната лирика- до 1820г. До южното заточение. Първите си творби започва да пише около 1814г. Тогава той следва установени вече литературни модели и традиции- Державен например. Важна се оказва за П традицията на Ж. Най- вече в жанра елегия. "Желание" или " Елегия" - забелязва се устойчивия мотив за преходността ( любов, страдание, сълзи) Твореца изразява не толкова своето светоусещане и характера си, колкото възприятието на един наложен литературен модел и как го следва, чрез преминаване през собствените си житейски лутания. За връзката с Ж може да ни подскаже и заглавието на едно Пушкиново стихотворение " Цветок"- пак мотива за преходност в природата, но и една по- оригинална интерпретация на П. У Ж образа на изсъхналото цвете е само в съзнанието на автора и идеята е пренесена върху предмета, докъто при П предмета пренася идеята в съзнанието и пробужда питане, а не само задава едно мнение. Антологично стихотворение (миниатюра) е друг жанр, в който се възкресява някаква митологична ситуация (Батюшков)- помни смъртта, радвай се на живота. Тук устойчиви са имената, чашата с вино, бръшляна, лозовия венец- " Триюмфът на Вакх" (Дионис- дионисиевската стихия се оказва особено значима и ценна). В ранната лирика на П идеята за насладата от живота, това противодействие на преходността може да съдържа образа на земната любов. Освен това пише и друг тип еротична лирика. Като устойчив символ в ранната му лирика се появява виното. Друг жанр, който също е мн продуктивен, това е дружеското послание. Това е мн специфичен жанр, който дава възможност на твореца да съчетае високото и ниското, интимното и социалното, което дава по- голяма палитра за изгражение. Затова и този жанр е мн близък на П, защото му дава възможност да изведе всичко в една ценностна система. Диалогизирайки с други автори, П интерпретира техния модел за света ( в романтическата лирикара), например ценността на леността. Но не само това в сравнение с всеки един автор, към когото се обръща, П развива всестранно своето творчество от гледна точка на идеи, защото не заема една твърда позиция, а утвърждава зависимостта на нещата от различна изходна точка. Това го прави комплексен автор, но все пак романтист, защото не излиза от модела на романтичното творчество. Друга традиция, която не му остава чужда- тази на декабристите. " Посланието на Чаадаев"- е пример за такова произведение. Ч е приятел на П, офицер, философ, който написва фил писма, които не са приети от цензурата и той е обявен за луд, защото той смята, че РК е азиятска, че не руснаците не са станали европейци- нихилизъм, но все пак не по- малко е патриот. Така П, обръщайки се към Ч, утвърждава ценността на свободата, отрича самодържавието, осмисля борбата за свобода като интимно чувство. Очакването на свобода= очакването на любовна среща. Тази национална идея е пречупена през душата на лирическия АЗ. В този аспект напомня на лириката на декабристите. Заради способността си да разкрива различни страни на своето творчество той е възприеман протей. Заради стиховете си в декабрийски стил- заточение.( " Село"- заклеймява крепостничеството)\n2 . Южно "заточение". В Крим и Бесарабия. Двойнствена семантика има това културно пространство. Крим извиква в съзнанието на поета антична символика на рая на златния век - Таврида. Руския романтик, като че ли, се връща назад към златния век. Но все пак той е далеч от цивилизацията, от приятелите, той е лишен от възможността да твори. Тази двойнственост се изразява в преплитането на идилията и елегията- по стил произведенията му са идилии ( възпява се отново виното, пира... ), но се включват елегични мотиви (мотивът за носталгията). П влиза в диалог с античния поет Овидий ( също изпратен в изгнание по делтата на р. Дунав). Осъзнава се като един втори О, но и влиза в полемика с него, защото за О това пространство е само пустиня и тъга, докъто при П изгнанието е пълно с "райски" образи и радост- идеален топос. Дружеското послание доста засилва значението си. В тази лирика на П се противопоставят двата топоса- севера(-) и юга(+). Изобразява образа на пира и в Крим, и в Петербург. Самата дума пир става двузначна - единия творчески, а другия като вдъхновяващ се от духа на античната митология. Колкото до Бесарабия- той леко отхвърля образа на пира. Друг автор, имащ въздействие в/у П, е Байрон. Той е тогавашен кумир на руското четящо общество. " Изгасна дневното светило" това е елегия, анализайки която, можем да наблюдаваме как се трансформира жанра. Устойчив елемент си остава мотива за преходността и убиващото време. Има го и мотива за любовта, но вече с малко по- трагичнен характер. Авторът вече се насочва не само навън, но и към вътршния си свят. Въвежда се образа на стихията- символ на душевните терзания. --- Южна романтична лирика. * Присъства образа и на българин- поема и разказ " Кърджали". Българина за П е романтичен разбойник или като дете на природата. В РЛ можем да открием два стереотипа на българина- единия като просто дивашки обитател на балканите, а другия като близък по вяра и нрав на русите.\n3 . Новаторството на П- нова семантика на понятията. "Към морето" - съдържа образа на стихията, която придобива + знак и романтичен облик. Съществува скрита перпратка към Байрон- лирическия аз обръщайки се към морето си спомня певеца на морето. Литературата формира формите на възприятието на света. Друг романтичен образ е образа на Наполеон като Героя. В др лир творби образа на стихията може да придобие - знак. " Бесове". В случая стихията се свързва с демоничното, разрушително начало. Отново се проявява двойнствеността на понятийния свят. В руската култура и менталност, този образ на виелицата се оказва и национално понятие- на нац мислене. Друг пример за тази нова концепция на П за света можем да открием в понятията страст и безстрастие (инвариянт- преходност, стихия- вечност, покой). " Аз ви обичах" (П е майстор на лаконизма) - изразява любовното чувство с прости тропи. Това стихотворение съдържа мн интересен комуникативен въпрос- минало, настояще; отдръпване и непреклонност. Но значимото тук е отказа от любовта, нещо, което откриваме по- късно и в " ЕО". Открива се идеята за любовта като страдание и за отсъствието й като покой. (Баратински и П). Ако в ранната лирика на П любовта се ситуираше в моналото- аз обичах преди, вече я няма, то в късната- нещата не само умират, но и се възраждат- идеята за цикличността. Тази нова интерпретация на П можем да открием и в семантиката на понятията- свобода, щастие, покой. В ранната романтична лирика лир аз можеше да открие и трите (които са в съзвучие), то в зрялата се утвърждава една по- сложна представа за живота, защото се нарушава хармонията м/у трите. В едни стихове щастие може да бъде в опозиция със спокойствие и свобода, в други: покой и щастие със свобода. П съвсем леко се докосва до важни философски пробеми. Понятието свобода придобива едно ново съдържание, което налага оригинален п-ов стил. Когато интерпретира темата за свободата на твореца П утвърждава абсолютната ценност на свободата на твореца- " Към поета", в др случаи противопоставя поета и тълпата- отказ от задачата на просветител, с което поета утвърждава своята свобода. " Разговор с търговеца на книги"- а) идеята за свободата на твореца- не искам да се съобразявам с тълпата; б) не се продава вдъхновението, а ръкопис- нуждата от нагаждане към социалната реалия и като цяло наново материализация. "Паметника"- обратното на самотата на твореца- близко до идеите на декабристите и класицизма- устойчив мотив в РЛ. Представата за осмислянето на свободата е изведена на ново ниво в цялата си комплексност, което води към реалистични мотиви. Още един нов елемент в РЛ - реализъм. "Румяный мой критик" - селската идилия се противопоставя на реалията на човешката трагедия. Именно чрез тази полемика се поражда нова линия в литературното творчество. Друг нов ел е въвеждането на разговорна лексика (просторечна)- така П скъсява дистанцията м/у поезия и проза. Така се променя езика на поезията и прозата, правейки ги по- руски от преди, различни от прозата на сантиментализма.\nПУШКИНОВИТЕ РОМАНТИЧНИ ПОЕМИ\nПушкин извършва "превод" на Байроновия тип модел на романтична поема, въвежда в РЛ този Байтронов модел. Можем да говорим за трансформация и устойчивия тип елементи на Байроновата поема. Основната концепция на романтичната поема една от осн идеи е свързана с фил на Русо. Особена ценност придобива за романтиците и авторите на такива поеми - идеята на Русо назад към природата, идеята за добрия дивак. Цивилизацията носи поквара. В съответствие с този идеал на Русо романтиците превръщат бягсттвото от цивилизацията в едно идеално чуждо пространство т.е. Ориента. = >романтична поема можем да впишем в европейския ориентализъм( въображаем ориент, като образа му можем да свържем със завладяването му и желанието той да бъде опознан). Така пак се поражда една двузначност- варварство, липса на логика и ред, присъщи на европейското мислене и добрия дивак, сексуални наслади и т.н. Романтизма продължава тази идеализация на ориента в + аспект, защото романтиците се вдъхновяват от идеята на Русо. В РЛ също можем да обясним интереса към ориента поради ред исторически и не само причини. Завладяването на Кавказ например. Възраждане или Гибел са двата вариянта като извод оставащ след различното възприятие на ориента. Ето това преплитане обяснява и сложността на концепцията на романтичните поеми. " Кавказский пленник" - устойчив мотив. Вс романтична поема се гради в/у сюжета за бягството в природата( идеално пространство). Но героя е пленен от черкезите, което се явява нов елемент- вижда се дистанцираност на човека от децата на природата. Той ги наблюдава, оценява. Белгеца от цивилизацията трябва да стане един от тях по логика, но П-вия герой го отделя като чужд и това е значимото за произведението. Героя не може да приеме тези кавказци т.е. тук човека на природата се оказва разбойника и поради тази вражда м/у русия и черкезите ( в исторически план) дори и по- късно в творчеството на Лермонтов, ще се види изобразяването на кавлазците като варвари. И след като хармонията не може да бъде постигната героя започва да иска да се върне в своята родина. В романтичния модел героя бяга, за да спечели духовна свобода, което му коства физическата такава- това го кара да желае да се върне. Така се въвежда патриотичен мотив, което нарушава Байроновия модел. Втория устойчив ел на Б. П. е любовната интрига. Любовта към ориента е превъплатена в любовта към чуждоземка. Обратният момент е тук, защото се появява романтичната героиня (сексуалност), защото тя обича, а героя остава безразличен (наобратно на по принцип приетия модел). Героя на поемата приема нейните ласки, а си мисли за предишна любов, което също предизвиква критика, защото романтичния герой трябва да притежава по- силна монолитност на чувствата. Така преобразяването на РП създава нови оттенки и значения в нея. Романтичната концепция се нарушава и от още един елемент- епилогът на поемата. Този епилог по своя стил напомня една класицистична ода. В епилога П възпява руските пълководци и генерали, които завладяват Кавказ и като " черна зараза" завладяват тези племена. П не може да не усеща унищожението като един неморален акт, но все пак го възпява, като така въвежда лек патриотизъм, дори шувинизъм. Следователно епилога в чисто естетическо отношение е анахроничен, защото отвежда назад към поетиката на класицизма, но по- важно е друго- моралната страна, това че поета наистина възпява унищовението на тези деца на природата, които по принцип би трябвало да са така скъпи на романтика- поет. Княз Ясевски критикува своя приятел П за това- " не подобава на поета да възхвалява убийството" . В наше време по повод на Чеченския конфликт вс тези образи и теми отново бяха актуализирани и все още доминира стереотипа за кафказеца. "Цигани"- остава по- близо до Байроновия модел. Сюжета за бягството отново присъства. Изгражда се един идеализиран образ на циганите. Подсказва възможността на човека, който идва от града да намери щастието си сред децата на природата. Отново можем да говорим за мотивировката за бягството- търсене на свобода и гонитба от властите. Самите цигани са представени като племе, което не познава закона. Алеко, попадайки в циганския табор става един от тях и е щастлив. Влюбва се в циганката Земфира- т.е. тук П е близо до русоисткия идеал- са снемеш товара на обществото и да станеш като добрите диваци. Образа на циганката- разрушителни страсти и гибел и тази, която носи щастие. Тази романтична концепция в РЛ има свое обяснение- цианите като вид забавление (при дворянски събирания), любовницата циганка се е смятала за шик. На сюжетно ниво се подсказва тази възможност да избягаш от цивилизацията. Алеко не е на такава дистанция от ориенталците. Но в сюжета циганката се влюбва в друг циганин, поради което Алеко ги убива и двамата. Така той бива изгонен от бащата на Земфира от Табур- " Иди си, ти не си роден за дива свобода". Отново се открива раздвоение в семантиката на думата свобода- разделя се негово от тяхно. Подчертава се индивидуализма и егоцентризма на човека от цивилизацията. Проблема за постижимостта на хармонията се усложнява в края на текста- "но щастие няма и сред вас бедни деца на природата". На семантично ниво също се загатва невъзможността да се слее човека с тези деца на природата. В един момент когато Замфира се влюбва в циганина тя започва да пее, Алеко й казва " Престани да пееш, аз диви песно не обичам". Така и още много думи и изрази в текста подсказват, че той като че ли не е станал един от тях.\nП и в лириката си и в жанра поема преминава в нов тип лирика- поетиката на реализма, които можем да отктием в произведението " Медният конник" - това е паметника на Петър 1 до река Нева. Представлява конник (символизира Русия), който се възприема като символ на подема на Русия, който е продиктуван от П1. Поемата се състои от встъпление и разказ за едно от големите наводнения на Птерербург. Встъплението напомня на одата на класицизма, П възпява П1 без да споменава името му( Той) , европеизацията и самия град Петербург. Тази поема става изходна точка на Петербургкия текст в РЛ като цяло. Във встъплението има описание на пустото пространство, сред к-то се издига този град. П описва този град като въвежда детайли имащи особена значимост- архитектурата, парада- символ на държавното величие и мощ ( в него П също открива хармония; парадоксални описания- еднообразна красота;)///// Сравнение с Мискевич////// Появява се мотива за студа- той придобива + знак и римува рози и студ. Завършва с възгласа "Обичам те творение на Петър". Темата за европеиизацията на Русия.\nТворбата продължава с разказа за наводнението на Петербург. "Аз ще ви разкажа за нещо истинско"- бележка на Пушкин преди текста, което е х-рно за течението на реализма(достоверност). Разказа за наводнението е разказ за стихията- мн важен образ в поемата, защото поражда библейски асоциации. Това насочва към проблема за зблъсъка м/у природа и цивилизация. Описва се и императора, който излиза на балкона на двореца и наблюдава "божия гняв". Тази идея остава все пак някак незавоалирана. Смисъла на текста се усложнява и от въвеждането в сюжета и на един малък човек, чиновник- Евгений, к-то вследствие на наводнението загубва своята любима Параша. Е попада на площада, където е паметника на Петър и вдига юмрук с/у него. П сблъсква историческата личност и обикновения човек. Тук този владетел на паметника е наречен кумир на бронзов кон- създава впечатление за един езически идол, на когото се принасят жертви- Петър като бог и като идол от безверието. Историософската концепция- П въвежда гледната точка на държавния интерес и на обикновения човек, к-то бива онеправдан от този държавен интерес. Тази двойнствена концепция на П е мн близка до постмодерната представа за историята. На големия наратив се противопоставят малки разкази.\nТвори в рамките на различни жанрове. Лирика, романтични поеми, драматургия (Маскарад) и роман ( Герой на нашето време). За разлика от П, който преминава от романтизма към реализма, Л остава в рамките на роматичното. Той е най- яркия и типичен представител на романтизма. Л е руския Байрон. Тази близост се осъзнава от самия поет, затова той пише в една своя статия: " Нет я не Байрон, я другой... " така той подчертава своята дистанция от Б модел, като довежда руския романтизъм до връх в нейното развитие. Личността на Л неизменно се слива с неговата поезия- лир аз и аз-ът на автора. Той пресъздава модели на поведение в своите творби, не разграничава живот и поезия. Можем да разглеждаме някои негови творби като предсказание за реалния му живот- дуелът в ГНВ и неговата смърт. Литературата отразява живота му и въздейства на него, формира жит му път.\nУстойчиви мотиви са личното обръщение "Аз, който съм тук и сега.... искам да бъда тук и сега в друго птостранство Аз..." хромантично мислене и препозициониране в идеален топос. Лирическия аз на Л често де стреми да избяга от някаква рамка, да постигне свобода в друго пространство (Узник- отворите мне темницу дайте мне сияние дня...) Героя е в затвор и мечтае да излезе от него, да отидев степта- отв--- затв пространство, тъмнина--- светлина, конят се пръевръща в символ на свободата. Романтиците откриват в идеалния топос хармония м/у свобода, щастие и покой, но при Л покоя не е ценност, той е заменен от стихия. В идеалното пространство се постига само свобода и щастие. Лир Аз е затворник (уст мотив за затворничеството); В сих "Парус "- мотив за странничеството. Тук символ на търсенето на идеала не е коня, а корабът. Той е мн близо до Б с този мотив, защото корабът за Б е също толкова важен като мотив. Приства и мотива за самотата. Лир аз е често самотен, не може да осъществи диалог с другите. Този мотив се свързва с мотива за любовта. У Л винаги любовта е нещастна, несподелена. Това може да се обясни и с представата за непостижимост на идеала, с представата за мировата скръб. Откриват се два етапа- 1 открива се постижимостта, 2 засилва се романтичната ирония- ценностите се запазват, но любовта се загубва, което погубва смисъла на човешкия живот, загубва се вярата, че този идеал е постижим. Това полага и трагичното усещане в темата за любовта. Това се случва и в самия живот на Л. Концепцията за любовта можем да свъжем с още един уст мотив- силата на паметта, изкуството.В едно ранно произведение Л, обръщайки се към своя любима казва, че след смъртта им ще си спомнят за нея, защото тя е обезсмъртена в стиховете му. Тази идея за силата на паметта може да се свърже с една платоновоа идея- способността на душата да си спомня (анамнезис)- " В полдневный жанр в далине до кестрана лежал недивим Ян" --- той умира и си спомня. Друг устойчив мотив е двоинствеността на човека. Още от ранните му произведения присъства тази концепния за личността на човека. Вс страдания на човека Л свързва с тази идея. " Лишь в человеке встретиться с порочным, все его мучения происходят от того." . Друг мотив, който намира приложение в цялата му лирика е живота като борба " Так жизнь скучна, когда боренья нет" . Живота за него трябва да бъде борба. Темата за демонизма също е много важна. Лир аз се отличава с тази черта и двойнственост. Докато у П демона е дух само на неверието и злото, у Л демона е също раздвоен. Неслучайно Л открива въплащение на тази идея именно в образа на падналия ангел- носи двуосновието в себе си.\nДвата модела--- 1: аз искам да бъда в едно друго пространство (там или преди). 2- романтичен ирония. " И скучно и грустно"... въплатена е мировата тъга, непостижим е идеала. "Прошлого нет и следа". Ако при 1 лир аз има идеално време, при 2 не може да се открие идела никъде. Като противоположности се добавят чувство и разум. Друго иделно време се търси в бъдещето, но и там не се постига, защото няма вяра за това. " И жизнь как посмотриш с вниманием глупым и глупая, и прошлая шутка". Тягата към идеала и бягството от реалното задържат присъствието на романтичното в творбите на Лермонтов. Др стихотворение " Из тайне"- " На севере диком ростит сосна" бора е символ на севера, а си мечтае за юга, където расте една палма. Намира се любовен диалог. Бихме могли с бора да свържем самия лир аз, който мечтае за друго пространство, за юга. Опозицията север- юг се превръща в една от основните идеи за вс романтици. Това стих се свързва с 2-рия модел, защото тук се снема този романтичен мотив м/у съществуващото и идеалното. Сосна- Палма. Символиката на романтизма е запазена, защото романтика винаги се е стремял към екзотичното, към ориента, а палмата е типично дърво за тропиците, за юга. Ако говорим за запазването на любовния диалог можем да говорим за запазването на копнежа на мъжкото по женското начало. А именно копнежа е основна черта на романтичната лирика.\nРоамнтични поеми- " Мцыри", "Демон"\n"М" вместо свое да бъде цивилизацията, чуждото е природата ( Кавказки пленник на П) в Мц се преобръща модела, чуждото е цивилизацията. Вместо човека да се стреми към чужда, екзотична култура, послушника, момчето иска да се върне към цивилизацията, в своята среда, за която мечтае. Тук се съдържа идеята за физическата слабост и духовната сила. Романтичното в "М" е именно това- силата на духа. Др особено е именно това- във финала се изгражда една картина на разрушения манастир и се въвежда една обективна гледна точка. Света се вижда през съзнанието на гетоя в романтичната поема, а тук новото е точно това, ние от дистанция откриваме новостите имено чрез тази обективна гледна точка- човека е прашинка във вселената, и е подвластен на смъртта, на материалното, колкото и силен да е духът му. Въпреки тази идея за крайността, за фатализма се запазва идеята за несломаемостта на човешкия дух и стремежа към свободата. Този стремеж още по- силно се изразява при изобразяването на такъв тип герой- слабото момче, което въпреки всичко се изправя пред физическите препятствия.\n"Демон"- развива темата за демонизма в РЛ. Особено важно в поемата е самия избор на герои. Интертекстовата връзка с библията- митологичния образ на демона, падналия ангел, който витае м/у небето и земята. Значения придава на текста този избор, времето и пространството оказват също голямо влияние. Няма точно позициониране имено заради нереалността (романизъм)- Л вписва героя във вселената и във вечността. Основното чувство, което владее героя на Л и лир аз- мировата скръб е изведено до едно ново ниво- няма начало и край, нетемпорално е- вечно ще е сам и вечно ще витае. Новите черти на Демона- той е дух на злото, на съмнението, но и на познанието. Въвеждайки този мотив за познанието, Л влиза в далог с Гьоте например " Фауст". Тази идея за познанието, която ражда тъга, можем да разглеждаме като интертекстова връзка с библията- еклезиаст " Който трупа познание, трупа тъга". Основни идеи- вечността и вселената; дух на познанието и съмненито; двойнствеността. Има вторично загубване на хармонията и от това трагизма е по- силен. Демона убива с любовта си- убиваща целувка. Това не е метафора, защото когато демона целува Тамара метафората се преобразява в истина. Неговите сълзи пробиват камъка. Сюжета се върти около любов към " дете на природата". Тази любовна интрига въплащава любовта на романтика към изтока и чрез нея той може да се спаси от отчуждението и самотата. Демона както лети над земята вижда на покрива на една грузинска къща танцуващи девойки и сред тях Тамара. Значение има опозицията демон- човек. Това е въплащение на цивилизация- природа. Пред него се разкрива възможността да преодолее своята самота и отчуждение и да се обърне към доброто. Любовта се осмисля като облагородяваща сила. Но Демона убива нейния годеник, продължава да твори зло, затвърждава демоничното в себе си, а самата му целувка (израз на възвишеното)- убива- символ на низша постъпка. За душата й се борят ангел и демона, но ангела отнася душата й и така Демона остава отново сам да блуждае в небитието. В РЛ Грузия е ориентализирана. Тамара не е черкезка девойка, не е циганка, а грузинка, но тъй като Грузия е в Кавказ грузинката се оказва представителка на някаква примитивна култура. Отново присъства идеята за добрия дивак с много силна връзка с природата. Съчетаване на две романтични позиции. 1 цивилизация- природа. Демона- Тамара. Горе- долу. М/у небето и земята- земя. - - + +... + + - - двете пространства си противоречат.\n"Маскарад" Наред с утвърждаването на поетиката на реализма в драмата у П, виждаме как продължава да се развива и драмата на романтизма при Л. Маскарада се превръща в символ на цивилизацията. Това е романтичен неин символ. В стихотворението се загатва за студенина, бездушие, липса на диалог, самота " докосват ме хладни ръце на маскираните" "твердят давно затверженные речи" . Маскарада е игра (забава) и Л използва една метафора, с която често ние осмисляме живота- "метафорите, с които живеем" (съвременна теория на англ лингвисти). Маскарада е метафора на живота. В текста на драмата животът се разкрива като маскарад, като игра на карти, бал( мерафори с богата семантика) Героя на драмата, човек с романтично мислене, типичен лермонтов герой. Арбенин е демонична личност, силна воля, стремящ се към абсолютна свобода и завладян от байронова скука и открил щастието си в любовта само към едно човешко същество- Нина. Той е открил щастието си и е скъсал връзките си със своята среда и социума, не посещава светските приеми и е затворен в своя свят. Но попада в пространството на маскарада, като играта на карти е елемент, в който се загатва демоничното начало. Арбенин е опасен, но всички се страхуват от него и от това че той може да започне да играе. Наричан е Каин. Той не играе, защото знанието му е пълно "Аз не играя, защото всички правила аз зная." И паралела м/у играта и живота води до мисълта, че той е прозрял истините, изгубил е искрата към живота. В пространството на маскарада се намира злото, защото това е фалш, тайснственност, двойнственост. Арбенин среща свои познати- княз Звездич, който му се хвали с любовните си успехи и за да му ги докаже му показва една гривна. Оказва се, че гривната е на жена му. И така Арбенин е постигнал щастието си, но то е разрушено и опорочено. Разкрива се драмата на "Отело" , накърнен е идеала на Арбенин, отново се появява мотива за идеалното и непостижимото. Оказва се, че не жена му я е подарила, а баронеса Щрал, която е приятелка на Нина. Така, за да се скрие дава гривната, която е намерила, за да покаже любовта си на Звездич и да остане скрита. Така Нина бива убита от Арбенин от сладка отрова (в сладолед) за нещо, което тя не е извършила. А отмъщава на Звездич като го вика да играят на карти (метафора на живота) и тук думата игра придобива двойнствено значение- буквалното и метафоричното играя с другия човек. Арбенин превръща Звездич в играчка, обвинява го в измама, но отказва да отиде на дуел, което е позор за Звездич и той трябва да напусне обществото. Играта се свързва с темата за съдбата. Появяват се във финала един образ на неизвестния, което е символ отново на съдбата и се оказва в крайна сметка, че Арбенин, противно на представата, че държи "вс карти в ръце", е просто поредната играчка, само че на нещо по- голямо, на съдбата. Така се проявява мотива за фатализма.\n"Герой на нашето време" - портрет на автора, портрет на поколението. Обяснението на автора допълнително насочва към осмислянето на образа на П като въплъщение на чертите на цяло едно поколение, завладяно от скуката, ненамиращо път. Социплогичната критика разбира портрета на поколението (изразът) като сравнение с термина "излишен човек". П се осмисля като соц тип. Създава се един ред от герои Онегин, Печорин, Рудин, Облонов. Вс те са излишни хора, з-то те са представители на дворянската култура, а тя вече слиза от пиедестала и на преден план излизат революционерите. Излишен, защото мислещия човек няма място във своята среда. КОМПОЗИЦИЯ- фрагментарна. Няма романова традиция в РЛ по това време.\n5 новели- Бела, Максим Максимич, Тамань, Княжня Мери, Фаталист. В композицията се вижда смяна на гледни точки. Във вс части се сменя гледната точка ,от която се разкрива личността на Печорин. 1-та част разказва ММ на пътуващ офицер за любовта на Печорин към черкезката девойка Бела. В следващите 3 разказач е самият Печорин- чрез неговия дневник, който случайно попада в ръцете на офицера. Това е похвата на намерения ръкопис.Тук е важен самоанализа. Можеш ли да разкриеш цялата истина за себе си? И т.н. търси се мотивировка за авторовото знание. Авторът постепено ни вижда през образа на ММ- през погледа на наивен разказвач. П толкова се стреми да получи любовта на Бела и успява да я спечели. А след като постига това тя му омръзва. Така в първата част П остава загатка. Това е игра с читателя. Игра на възприятия- на масата и гения. Запазва се романтичната ирония (смеха на П при погребението на Бела). Отново има интерпретация на русоистния идеал. Това е романтичния модел свързан с добрия дивак и невъзможността на любовта. Можеш ли ти да откриеш спасение от скуката дори да избягаш в Кавказ. Може би и за това се смее П, защото скуката е нещо, което го настига навсякъде. Дори и бягството му в Персия е напразно. 2- ММ- от гледната точка на пътуващия офицер. Това е разказвач с по- високо знание и разбира П. Той рисува портрета на П и зад външното се опитва да открие душевноскритото. В описанието на външния му вид, на мимиките и жестовете му открива скритите черти на характера на героя. Загатва се и за произхода и средата на човека като мотив - те изграждат характера. В следващите 3 повести се въвежда вътрешната гледна точка. Л съумява да потопи читателя във вътрешния свят на своя герой чрез самоанализа и да покаже тази драма на мислещия човек. Л преди Достоевски въвежда самоанализа и показва ролята му, болезнеността му. Много важно е въвеждането на полемика с Русо в дневника на Печорин. " Аз пиша само за себе си"- автокомуникация на П, която е илюзия за истинност и достоверност. Самия човек знае истината за себе си е главна идея, чрез саморазкриването на героя с всички негови отрицателни и грозни черти. И все пак Л ни кара да се усъмним дори в подобен извод, защото самия П не може да си обясни действията си и да отговори на въпроса " Кой съм аз"- получава се едина казустен въпрос и се поставя темата за човека като загатка. Феноменът Печорин. Разсъждавайки над себе си той насочва към своята двойнственност- единия действа, а другия го съди. Загатва се за демоничното начало в него. Той е материалист. Не вярва в нищо. За него има само власт, защото за него и любовта и приятелството са начин да властваш над някого- " защо ми е да имам приятели като мога да си имам слуги". Той е силна личност, независима. Може да се направи връзка с идеята на Ницше за свръхчовека. Това ни насочва към идеята за свободата, която граничи с аморализма. Това е интерпретирано в съответствие на романтичното. И въпреки всичко той търси романса, защото за него любовта е единствения изход от самотата и еднообразието. Стига се до парадокса- аз не вярвам в нищо, но аз я търся. На това се основава и вътрешната борба на героя, защото той не може да се примири с факта, че човека е такъв, само когато е позициониран в соц пространство и влизането в рамки, което това налага. Стигаме до играта като тема в произведението. П е играещ човек - хомо луденс. Той отрича съдбата като нещо, на което да се осланя- алеа е нещо, което не може да приеме и за него това е много болезнено. Друго присъщо на играта при П е илинкс- търсенето на силни усещания. В съзвучие на това, че живота е борба присъства и аргон- състезателността, още една черта на играта. И накрая идва мимикри- театралността, елемент на играта, който изисква да се заеме някаква поза, претворяване. Тук се противопоставят образите П- Грушницки. Г- заема позата на романтичен герой, а П иронично снизява изказите му и сваля маската от Г. Загубата на интерес към живота на П се вижда много ясно в това, че той предусеща постъпките на другите. Л насочва към трагичните резултати на романтичната ирония. Саморазрушението, деградацията, потъпкването на моралните ценности са нещо, на което осъзнато, но неволно става играчка. Така съдбата, която П студено отрича го хваща в примката си. Така напълно свободния П се оказва подвластен на рамикте, наложени му от човешкото поведение, далеч небезграничнен. "Фаталист" - въвежда играта на руска ролетка, за да се докаже ролята на съдбата. Вяра в предопределението- активност/ пасивност. Ще действам или няма да действам. Но ако всичко е в ръцете на съдбата (всевишния) защо да правя каквото и да било? Ако вярваш в съдбата ти можеш и да бъдеш активен, защото можеш да рискуваш. В крайна смертка въпроса остава отворен. Понятията съдба, късмет, учест са въпроси които остават загатнати в последната част.