- Предопределение и предназначение\nКъм Читателя (5/1993)\nПредопределение и предназначение\nОкултизъм и мистицизъм (Орфей)\nВърху Посланието (Зодия Дева)\nВърху Посланието (Зодия Везни)\nШколата - Агни Йога (5/1993)\nМолитвата на Мъдростта (5/1993)\nЗа вечното Пътят е труден.\nДостойна съдба го отрежда\nи често човекът принуден\nчрез чужда ръка се отвежда...\nСветът има своята безкрайност, но волята има свое определение – да я упражним в служение.\nИма една неуморност – това е жаждата на душата за знание. Има и въпроси, които стоят, както въпросите на Сфинкса, пред всеки човек. Ако някой трябва да мине моста оттатък, безспорно, ще трябва да отговори както на Сфинкса, така и на себе си. Има и една неизбежност в изпълнението – неизбежност, която философията, културата и религията, в различните техни разцветки, наричат фатум, съдба, предопределение. С това фактически те поставят въпроси: всичко ли е съдба; преодолима ли е съдбата; предопределено ли е нашето битие? Има ли пътища други, които вън от разпита или изправянето ни пред Сфинкса, можем да намерим, за да минем в отвъдния бряг?\nЗатова искам да направя едно разграничаване между Предопределението и Предназначението. А тези два пътя са неизбежните, по които човешкият род върви и се осъществява. Дори тогава, когато един Едип отговори на въпроса и беше пуснат да мине от другата страна, предопределението трябваше да се изпълни, а предназначението след това да му даде възмездие.\nЗащо един син трябваше да убие баща си, да бъде в едно ложе с майка си и след това да се ослепи?\nЗащо един Адам трябваше да бъде сътворен в образ и подобие? Кое беше образът – предопределението ли; и кое предназначението – подобието ли? – тази взаимност, която се разделя и този път, който неминуемо трябва да се извърви.\nФатумът непроменим ли е или това, което наричаме предопределение, толкоз ли е жестоко, че не може да бъде променено? Предопределението хранено ли е от Предназначението и Предназначението като по-висша степен може ли да го променя? Проблеми, с които човечеството непрекъснато се занимава, проблеми, които световната философия и световните религии изследват и са изразявани различни мнения.\nЕдни не са давали на предопределението фаталност, съдбовност, защото са го включили в закон, какъвто е Законът за прераждането и следователно Предопределението, само за себе си, идва от някаква върховна сила или като Божия благодат. (Защото има и предопределение Божие.) Други имат една междинна позиция, че Предопределението е както наша воля упражнена в действие, така и вложената същност от Бога у нас. Тук вече би трябвало с тънък резец, много фино да се раздели Предопределението от Предназначението. Трети са приемали Предопределението като фатум, както се казва, като съдба.\nКогато казваме „фатум“, това е латинската дума за съдба, а „ананке“ е на гръцки. Този фатум е ли е проблем, както религиозната система на монотеизма, в лицето на Юдаизма казва, че това предопределение идва от оная съдбовна грешка на Адам и Ева, когато ядат плода на знанието и с това докарат смъртта, т.е. греха. Неизбежен ли беше този проблем или имаше някакво предназначение? И когато съм се спирал върху този въпрос съм казвал, че на Адам, който беше сътворен и през чийто битие трябва да се мине, е дадено предопределението (т.е. че всеки следващ ще мине едно Адамово състояние), а е вложено едно предназначение – да стане Христов. И съм казвал: Адам сътвореният, върху който работи роденият Христос, е предопределението като образ, а подобието, за което работи, след Своето Възкресение, за да го направи Вие сте богове, е предназначението. Значи той трябва да се събуди. А този, който се събуди има един дълг – да стане; този, който е станал, има една задача – да тръгне; този, който е тръгнал, има една обреченост – да се качи на върха на едно Голготско разпятие и на едно Възкресение.\nВиждате колко много различни разцветки са в проблема Предопределение и Предназначение.\nИма наистина една неуморност в човека да търси знанието, има една неуморност, която може да трансформира властта и съблазанта в сила и тази йерархия на минаването, през която виждаме пътя на Христос, точно това ни показва. Какво е едно кръщение? Потапянето във водата е едно предопределение, за да се каже, че какво – като формула на тайнството ни освобождава от греха. И тогава Светият Дух – а Той е едно предопределение, което трябва да извести и едно предназначение – слиза, предопределяйки Иисус като кръщение, като екзотерична школа, за да се кажат странните думи: Това е Моят възлюбен Син, над Когото е Моето благоволение, Него слушайте. Но ако нямахме този глас какво щяхме да кажем тогава за предназначението на човека? Кръщението е един момент, в който имаме известието, а служението Му след това е вече великата тайна на Предназначението Му – Него слушайте! Иисус още не беше казал нищо (но беше известено), а направи материалната формула на кръщението – предопределение, през което всеки трябва да мине. Ето оттук, от тази формула, от това повеление, идва предназначението, което променя или пък дава сили да се изживее предопределението – като се мине през Пустинята, като се мине през Проповедта на планината, като се мине през Преображението, през Съденето, през Страданието, през Разпятието до Възкресението, което както казах, е роденият Христос, Който ще работи в сътворения Адам. В кой момент трябва да осъзнаем тази наша вътрешна изразност на Бога, събуден у нас като предназначение и колко е дълъг пътя на предопределението?\nВиждате всички тези неща как стоят пред човека и той, тъй или иначе, ги минава кога осъзнато, кога неосъзнато, кога с пособията, с които разполага, за да си осветли пътя; кога ще вика чужда звезда на своя небосвод – каквото прави Небето, когато дава на бащата и майката, на ангелите, на пастирите, на мъдреците светлина. И те отидоха да потвърдят какво – предопределението Му или предназначението Му? Ето виждате, явно е, че е носил двете тайни или двете потреби да се осъществява човек.\nТогава една доктрина, каквато е на Индуизма, ще каже, че тук няма фатум, а има карма, една воля наша, упражнена в сътворението по пътя на развитието, тласкана от едно предназначение, наречено Еволюция. Върхът на Еволюцията е нашето предназначение, а пристаните, в които спираме – нашето предопределение. В кой момент волята ни може да бъде единство със Сътворителя, е проблем на вътрешната ни цялост с Него, на йерархията на човешката будност.\nДори без теорията на прераждането Християнската църква (специално Източната и Западната) предоставя свободната воля на постъпки, след като се е извършило кръщението за прощаване или снемане дрехата на грехопадението. Защото се пита: добре, умит е човек, кръстен е, простен му е първородния грях, но какво прави по-нататък – пак греши. Това е вече в личната воля, това е вече неговото поведение, в което той проявява себе си и естествено тогава всяка една от тези грешки се заплаща. Така че принципът на развитието като предопределение ще извършва постъпката, а волята ще дава формирането и определянето `и на добро или лошо и по този начин предопределението дава знака за възмездие.\nНо всичкото това, в края на краищата, се надделява от онова вътрешно, белязано предназначение Вие сте Богове. Ето Предназначението! Свидетелство – Аз и Отца едно сме. С нищо не ги лишава. Напротив, всяка Негова стъпка диференцира Предназначения, който трябва да надмогне Предопределения, т.е. себе си. Ние можем да кажем тогава, че Предопределението като формула на власт дава физиономията, дава образа. Това е власт.\nПредопределението е власт било на нашата мисловност, било на нашата астралност, било бих казал на нашата творческа и причинна съпротива или развитие. Това е власт, която обаче трябва в тенденцията си Вие сте Богове, да я променим в сила, която може да премахне властта на личното. Това е предопределението като власт. Затова Христос се бори в едно от изкушенията с предложената Му власт. Побеждава ли я! Защо? Защото предназначението Му беше да възкръсне, предназначението Му беше да даде едно Учение. А Му се даде власт, но Той я знае, защото това е образът на предопределението, през което минава човекът. Голямата тайна е, когато имате властта като предопределение, да я трансформирате в сила – сила, която ви създава помазаничеството или това, което речено: Това е Моят възлюбен Син, над Когото е Моето благоволение. И в такъв смисъл пак можем да кажем – Предопределението е власт, Предназначението е сила. Образ и подобие! Всичко!\nИ точно това е казано в книга Битие: Адам е сътворен по образ и подобие... Даден е образът – това е предопределението, но той трябва да бъде надвит с предназначението – подобие. Това са вгърнатите неща в човека. Така можем да говорим вече, че Самият Бог ни предназначава, а ние със своето деяние се предопределяме.\nТака започва в едно успоредно пътуване, носено в една цялост, наречена човек – знание и просветление, съдба и провидение. Много често се смесват тези понятия, но мисля, че старите школи твърде определено са ги разделили. Те наричат съдба миналото и вие знаете моята фраза: да хвърлим дрехата на траура по миналото. Съдба, от която не можем да се отречем, защото е наше дело, наше осъществено битие. Добро или лошо – това няма значение, но е наше дело дори когато приемем чисто юдейската теза, че след плода на знанието ние сме родени в грях, защото сме извикали смъртта. Добре, и така да е, чие дело е все пак? На Ева и на Адам. Но дали това знание е грях, е проблем, за който съм казал, че по принцип не съм съгласен, защото не беше определено битието какво щеше да бъде на Адам и на Ева. Странно е какво биха правили, ако не бяха научили урока на доброто и злото. Какво биха правили?! Щяха да бъдат безгрешни, така ли? И повече от това какво е? Какво щяха да правят, ако нямаха устрем за знание?! Има един израз там: Ще станете като тях богове, да знаете що е добро и зло. Не само, че не е определено как щяха да живеят Адам и Ева, но е сложена една велика съблазън да бъдат като богове, които знаят що е добро и зло. Същото можем да го намерим още преди на Адам да се каже, че той е предопределен. Затова му се позволи (макар забраната), вътрешната същност му позволи, да яде от дървото на познанието, за да дойде раздвоението – добро и зло; за да дойде предопределението и да се тръгне по пътя на предназначението.\nИ аз наистина се учудвам защо този воденичен камък още стои в религията и измъчва човечеството, че има свой първороден грях и не може да се развива... Може би да се оправдае тезата за т.нар. Месия. Въпреки че не това е схващането в Кабалата – тайното учение на Юдаизма, където Месията също има свое предназначение и свое място, защото Месиите или Великите учители донасят духовни вълни, които имат всемирен характер, а не решават отделния проблем. Те не решават проблема с доброто и злото, нито с любовта, мъдростта, омразата и прочее, те решават цялостния проблем на космичността. Затова, когато говоря за Възкресението, казвам: Възкресението не е състрадание към човека, а идея за живот! Възкресението е космична цялост, диханието на света!\nТака в това предназначение на Адам и на Ева стои делото Христово – извеждане към подобие, осъществяване на подобието. Значи едно предназначение, което е било вложено в това Адамово поведение, трябва да ги осъществи до Божествеността. И светостта, която са носили у себе си, трябваше да се материализира, защото предопределението на материята е да съпровожда Духа в неговото осъществяване за предназначение. Затова има две естества в Христос – човешко (или материално) и Божествено. Значи още в Сътворението намираме две релси, по които човешката битиейност и Божествената съпровода вървят, за да влезе отново искрата във Вечния огън. Така ние можем да хвърлим дрехата на страданието – това, което винаги съм повтарял: да трансформираме идеята за страданието в идея на развитието. И тук е смисълът на Адамовото и Евиното уж сгрешаване – да минат през гърча на това, което наричаме „страдат“, за да получат своето развитие, за да имат причастието на Предназначението. Така вървят пътищата на един Иисус, още с идеята на кръщението, още с идеята на раждането, защото предопределено е да се роди, но беше предназначено да не остане във Витлеем, а да отиде в Египет – там, където бяха посвещенията.\nИ тогава в идеята на изкуплението, която нашата църква проповядва, ще трябва да видим дали там се крие предопределение, което иска да оправдае поведението на жертвата на Христос и отпадането, което създава белега на лошото, на това, което се нарича сатанинско – дали то е предопределение или е предназначение, което няма да има своята корекция. И по този въпрос има много спорни мнения. Един Ориген например казва, че и дяволите ще бъдат спасени от Христос. При това под „Христос“ не бива да се разбира само битието на Иисус (Който е извършил това дело с Възкресението Си и в тезата на християнската доктрина донася или изпълнява това, което беше като предначертаване, като предназначение), т.е. Иисус ще спасява и Иисус е, Който ще осъществи подобието. Защото Подобието е Предназначението, Образът е Предопределението! И ето, че Ориген, в същото време и Григорий Ниски застават на тезата, че и най-лошият, че и Сатаната при края на света, при Възкресенията (т.е. когато ще работи предназначението човекът да стане подобие), ще бъдат избавени и че ще се върнат в своето Първоначалие – всичко ще бъде в Бога и Бог ще бъде всичко във всички. Това е една доктрина на апокастастасиса. Така че в световното мислене има и такова схващане. А с тезата, че злото е нееволюирало добро фактически сме отворили вратата, та всеки, независимо от това кога е бил лош и колко още не е добър, да изведе в себе си спасението. Разбира се, че волята на личното повеление е определяща. Някои църкви обаче казват, че всичко божествено в нас е унищожено. Това нито Православната църква го приема в цялост, нито Католическата. Един Калвин приема, че всичко сме загубили; един Цвингли също; дори Лутер – всичко с грехопадението сме загубили и следователно трябва само вяра, послушание и т.н.\nРазбира се, доктрината на апокастастасиса е отречена после от Светата църква и оттук е снемане венеца на Ориген, на този неимоверно голям учител и църковен писател. Но той в своята доктрина е уловил именно вибрацията на Предназначението.\nВ една еволюция могат да закъснеят и в промяната на известни манвантари в цялата планетност могат да останат известни духовни единици в други планети да осъществяват развитието си, но законът е ясен – по пътищата на Предопределението може да има много скитничество, но има една основна изповед накрая и тя е Предназначението да станат подобие, което, безспорно, ще се вгърне в целостта на своя Творец. И ап. Павел ни поднася един момент от това променяне, като казва: „Както в Адама всички умират, тъй и в Христа всички ще оживеят“ (1 Кор. 15:22). Значи Адам е едно предопределение, т.е. човекът ще мине (защото е материя и Дух), през това, което се нарича умиране – ето предопределението.\nДали ще бъде изведено от един първороден грях, защото се яде плода на познанието, дали ще бъде от доктрината на прераждането, където тази теза не може да стои или от схващането на един Ориген, фактът е налице – има предопределение (в този смисъл, когато собствената ни битиейност по поръчението Божие трябва да мине в предопределение) – човек, който ще умира и ще се ражда и трябва като Предназначение вътре в себе си да носи Възкресението, в което има Живот вечен. Това е потвърждение на тезата, че само Животът е непобедим, а смъртта е победима. Ето преходността на предопределението – колкото и фатумът да е важен, колкото и очите да ни дават упование в знанието, че виждаме всекидневното умиране, все пак великият закон в предназначението ни сочи Живот. Ето големите разлики, които трябва да се разберат. Да не се смесват, да не се прави кръстословица от тези неща (и така тогава вече можем да потърсим вътрешната метафизика, къде я намираме още в Светото Писание). Защото доктрините, които говорят за предопределението са формулирали Закона за прераждането, но са оставили предназначението в кое – в Закона за еволюцията. А Еволюцията ни взема от първичното и ни довежда до съвършеното, и в съвършеното ни слива с Вечния, с това, което наричат Безпричинна Причина или Ом. Ако това осъзнаем, тогава ще знаем, че Законът на еволюцията е, който ни съхранява, за да победим Закона на кармата, т.е. Предназначението е нашата най-сигурна крепост срещу Предопределението. Ако имаме чувство за предназначението си, ще надмогнем онова като предопределение, което ни е дошло и което още ни дърпа – Предопределението е победимо, Предназначението е непреодолимо, защото то е само Бог, събуден у нас.\nНе е важно дали една теория приема прераждането, неоспорен е един живот в отвъдността, която официалните църкви, неприемащи прераждането, признават. Разбира се, има Страшен съд. Има и Предварителен съд. Това е пък право на Католическата църква – преди Страшния съд тя признава Предварителен съд, който след смъртта ви дава място, отляво или отдясно, но вие съществувате. Затуй те внесоха и т.нар. трето поле, или Чистилището. Има Ад и Рай, но има и Чистилище. А щом има Чистилище, вие продължавате частица от предопределението, тук или там да ви сложи, но има и пулсацията на предназначението и вие ще бъдете избавени и ще се каже, че е непобедим Животът. Това е много съществено и виждате как те са еволюирали в някои неща. Може да не е модернизъм, но е едно малко по-далечно виждане в идеята на Предопределението и идеята на Предназначението. Католическата църква, която в много отношения е съвсем далеч от големите знания, успява от всяка новост да направи един орден и след това да каже на Гамалиил думите: Ако е Божия работа, ще успее, ако е човешка, ще си погине. Но орденът и този, който ражда промяната, целува ръката на папата и ето ви кротост и мир, по-малко анатеми и по-малко злини. Но и тук, в някои свои Вселенски събори (Католическата църква има още тринадесет Вселенски събора вън от официалното ни общоисторическо минало) те приемат принципи, които са съвсем далеч от една реалност, бих казал, имат даже един примитивизъм, какъвто е например решението за непорочното зачатие и на самата Дева Мария от Ана и Йоаким. Колкото и да изглежда нереално, те го внесоха като догма и то много късно (в 1854 г.). Но факт е, че ето столетие и нещо това също така разделя църквите.\nВъв всяко нещо ние можем да долавяме (в този бавен или бърз път, по който човекът върви) тласъците и задълженията. Старите доктрини нарекоха съдба миналото, а свобода – тенденцията на бъдещето. А свободата е предназначение. Защото съдбата е верига, която трябва да разкъсвате, а свободата е крилатост. И всичко това е под короната на Провидението – то ги обединява, то съединява, то е, което ще остане вечният извор и вечната храна. Ние не можем да се отречем от Предопределението – лична воля или казън Божия, от Предназначението, което е провиденция на Бога и лична воля също и всичкото това под венеца на Провидението. Значи древността имаше изумителната дълбочина да създаде тази йерархия, без да гледа с огорчение на съдбата. Но все пак тя е една верига и (според дадените теории) лично поведение – верига, която трябва брънка по брънка да трошим. И мисля, че в прозрението, за миг поне, на Жан-Жак Русо има някаква далновидност – че именно нашата воля може да обърне нещата или тя, нашата воля, нашето дело (тук е деятелността ни) може да създаде веригата. И той има една великолепна мисъл: Този, който слага верига на крака на някого, другия край го оставя за собствения си врат. Ето човек как сам си прави едно предопределение. А кога ще дойде моментът този друг край на веригата да бъде на неговия врат, е вече въпрос на предназначението. Но човек трябва да се научи да се освобождава от веригата на миналото, или от идеята за съдбата.\nЦяла една култура мина под знаменателя на съдбата – вие знаете за древногръцката култура, че е култура на Ананкето, на фатума. Не е трагично, че боговете са с хорски страсти, не е трагично, че деянията, които са извършени имат нарушен правен норматив или нравствено поведение и са наказуеми. Трагично е, че всичко това, без да се съзнава като минало, след това трябва да се разреши от съдбата. Ананкето трябва да дойде в дадена трагедия да реши искането на ериниите (богините на възхвалата и богините на отмъщението) и оплакващите, и падналите в беда; то е, което решава в последния миг – възмездност или награда. Ето – тази стихийност, която в цялост е предопределение. И пак ще кажа – в теорията на прераждането е лична воля, а тук Ексмашината ще дойде и ще реши въпроса. Даже позволявам си понякога дързостта да се учудвам, че един Шекспир, гениален в прозренията си, остана също в стихиите. Това показва, че цели духовни системи, а оттук и сянката на културите, си остават под влиянието на религиозните формации, които са оформили мирогледа.\nСъдба и лична воля! А няма да намерите нито една трагедия в древноиндийския епос. Може да намерите полубогове, може да намерите маймуни царе и какво ли не още, но Ананке няма – има личен път – там Бог ще дойде. И тогава наистина трябва да се търси за това Ананке като предопределение кое ще бъде противоядието. И ето – предназначението. Защото възмездността е удовлетворение на предопределението, а пътят, който има да вървите вече, е светлината на предназначението. Вие ще бъдете прикован Прометей, защото имате поведение срещу Зевс, но вие ще бъдете освободени, защото трябва да кажете чрез Хермес и чрез личната намеса пак на Зевс, да кажете на Девкалион, да кажете на Пира, че след Потопа трябва да хвърлят камъка зад себе си, за да направят отново човешкия род. Можете ли да си представите каква голяма разноцветна палитра е битието на човека, а ние го сведем тук до някакъв уличен митинг или до разменяне на лоши думи едни към други?!\nПогледнете цялата тази същност на културата ни, която безспорно е излъчка на нашите душевности, като почнете от елементарното ни желание и свършите до висшата мисъл и до онова вече откровение, което създава богове. Това именно разделяне съществува и тогава вече питаме: в кой момент Светият Дух е едно предопределение, когато казва това, и дали Богоявлението в момента, когато казва Него слушайте! е именно предназначението на Иисус като Христос. И йерархията ги нарежда: в Троицата Иисус е роденият и Втората ипостас, Светият Дух е изхождащият и Третата ипостас. Така знанията, които са давани, са формирали школа на езотеричността и школа на екзотеричността.\nКогато се говори за олтар, храм... трябва да се видят в материалните образи същите тези проблеми. Храмът е ли е Предопределение, през което трябва да мине човекът? И тогава да се попитаме в коя школа в храма той служи? Дали в екзотеричната, външната школа на възпитанието си, през което трябва да мине, или в чакащия го олтар, където трябва да бъде първороден жрец, където вече е предназначението му. Ето пътища, които лесно може да намерите. Храмът е едно екзотерично служение – това е оная външна и голяма школа, през която се минава, а олтарът е на езотеричната школа и тя е предназначението на човека. Значи имаме образци.\nГолямата клетка на голямото кръщение – това е външното знание, което е демонстрирано, което е показано, което трябва да видите. След това езотеричността ще ви доведе в пустинята на изповядането, където ще направите един велик монолог (там никой друг не присъства). Великата тайна на изкушението и великото надмогване на трите съблазни – хляб, чудо и власт! Умението, както казах, е да направите от властта сила, която да ви услужи в предназначението. И Иисус точно това направи. Когато Му дадоха власт, за да има целия свят, Той каза: Махни се от Мен, сатана! и трансформира силата не в трона (защото един е царствен, но друг е божествен) – Иисус мина в Божествеността. Той се осъществи в предназначението, а предназначението винаги е воля на Бога. Не е наша. Ние чрез хармонията, надделявайки предопределението, се осъществяваме като бог. Затова тези школи трябва да се разбират (и ги имаме във всички векове) като предопределението на ученика и предназначението на Учителя.\nПътят на ученика е едно предопределение! Той трябва да го мине, за се освободи. Колко е дълъг – не може да бъде мерен. Пътят не е болка, от която човек трябва да страда, нито е обида, от която трябва да бъде оскърбен. Той е възземане! И слушал съм по-възрастни хора, които имат неутолима жажда за знание, казват: „Ей сега пак бих станал ученик, бих станал студент“. Какво да говорим тогава за духовния ученик, предопределен в дадена школа да вземе една или две формули, с които ще си служи в един, два или пет живота, докато бъде преместен, както в школата на Питагор, от външния храм в личния дом на учителя. Това се считало час на радост, знание за победа – когато ученикът влезе в личния му дом на посвещението. И после ще бъде въведен в Музея на музите, където великата Хестия държи пламъка (край нея са деветте музи – всичко, каквото светът е създал) и вдигнатия пръст на великото мълчание – клетвения обет за посветеност.\nЕто, ученикът е едно предопределение, ученичеството е едно служение в предопределението. То е точно това, което казваме – една екзотеричност, макар самата същност да е чисто езотерична, но тя в тайната на нашето познание е още екзотерична. Защо? Защото другата тайна (когато ученикът ще бъде освободен от предопределението), това е, когато ще влезе в ковчега, за да бъде брат на смъртта. Там при великата Изида, там пред Озириса, там пред Христа, когато в гробницата, която аз нарекох световна гробница на Йосиф Ариматейски, ще влезе всеки, за да мине през великия процес на свободата от определението или предопределението, за да се изживее и осъществява като предназначен. Тогава предназначения го пращат вече. Пращат го: Идете и проповядвайте това учение. Но може някой да каже, а толкоз ли велики са били хермесовци, питагоровци... Вижте, може да не са били толкова велики, но са били минали тези стъпала и са пратени да свършат нещо. А когато трябва още нещо да знаят, още нещо да осъществят от предопределението, пак ще го вършат, за да станат още по-предназначени – за други тайни и за други школи.\nНека не си въобразяват някои, че като са станали местни учители – готово... Има си велика йерархия на космично посвещение и космично служение! И нека всеки ученик знае, че в предопределението си носи отговорност за предназначение. Ако това не осъзнае, тогава мисля, че принципите на Мъдростта няма да бъдат негово възглаве. А който не спи върху мъдрост, не може и сънят му да бъде мъдър.\nНе е важна преценката за всеки от тях: „ами този не е достоен, онзи е такъв...“ Тома се съмни, Филип каза: Покажи ми Бога, Петър плака и отрече, че е Негов ученик. Да, така е, това е предопределението. Но идва един момент – моментът на предназначението: Идете и благовестете!\nНедостатъците, ако не изгорят в благовестието, има време след това да носите бремето на предопределението. Но в големия огън на предназначението всичко гори. Така Питагор обучаваше своите ученици, изяснявайки им тайната на съдбата, учейки ги за огньовете на вечното. Така всички са давали знания, които носят освобождаване и влизане в света на Безпричинното, влизане в света на Отца – на онова, което някои науки наричат „Ом“.\nИма една велика сила – силата на съхраненото у нас божествено. Това е великата енергия на Кундалини, която наистина съхранява и променя всичко. Когато тя направи своето, тогава предназначението е ваше лично служение. От дълг вие сте събудили нейният най-силен пламък Оджас – това е пламъкът на целомъдрието, и я прилагате в служението. Целомъдрие в мисълта, целомъдрие в желанията, целомъдрие в делата, целомъдрие като битие!\nХората, които се страхуват за екологията, трябва да разберат, че има и целомъдрие към природата в нейната цялост. Тогава няма да проявяват безотговорност в дребните неща. И не може човек, когато има великата сила на Оджас – което наистина е божественост – да се омърсява с дребни неща, а трябва да ги надделява. Това е също закон на целомъдрието – да се съхраните и в неволните действия, това значи будност, която владеете. Не може да се извиняваме с неволни действия, а най-малко с поведение, което прави улицата. И силата Оджас е една от големите повели – повелята на всемирното целомъдрие е свобода, дадена за пътя на предназначението. Защото целомъдрието е свобода в морала, във всяка една добродетел. Целомъдрието е поведение към космоса! Това е дело, когато можете да кажете, че обичате врага си; целомъдрието е мъдрост, с която можете да познаете Бог в другия, когато трябва да трансформирате желанието и вярата в знание.\nИ има един великолепен момент, който ап. Павел поднася: С вяра порасна Моисей и когато порасна, не искаше да се нарича син на фараоновата дъщеря. Ето ви предопределението – той беше предопределен да мине през знанието на Египет (чрез дъщерята на фараона). Там получи своето люлчено знание и посвещение – с вяра се обучаваше. Ето ви тайната в метода на обучението, когато от вяра вие ще имате познанието (нещо, което ап. Павел много ревностно защитава – идеята за знанието, разбира се като бъдеща мъдрост) – когато израсна с вяра, Моисей не искаше повече да се нарича син на фараоновата дъщеря. Той трябваше да се откаже от египетското начало, защото идваше часа на предназначението му – да изведе еврейския народ и да го заведе в Обетованата земя. Виждате каква смяна. И тогава покорството, като стъпка от предопределението, нито го е унижавало, нито го е отричало. Той е предопределен да изживее горчилката или насладата на един фараонски двор, да получи своята голяма култура и посвещение в техните пирамиди, но беше предназначен. И когато порасна с вяра, имаше знание вече и не искаше да се нарича син на фараоновата дъщеря. Ето предназначението. А вие знаете, че е казано в Деянията, където описват Моисеевия живот (както и в книгата Изход), че той убива един египтянин и е гонен. Във всички случаи и трябваше да убие египтянина в себе си. Кой беше този египтянин в него – предопределението за един многобожнически свят и то трябваше да отстъпи пред предназначението да даде монотеистичното верую на Израеля.\nМного е спорен въпросът (казвал съм, а сега и доста неща излязоха) дали един Моисей е евреин. Вярно – казва се, че е евреин; крили са го три месеца; хвърлили са го с кошничката там – в реката Нил; тя го намерила... Но всички изследвания свидетелстват, че Моисей е египтянин. Дори и самите еврейски умове, като Фройд например, застават на тезата, че той не е евреин. (Това е дискусионно, разбира се. Казвам го като знание, но вие няма да може да го защитавате, защото трябва да го видите в отвъд.) Но има нещо друго – Моисей трябваше да убие египтянина в себе си, за да изпълни предназначение. Предназначение да даде една вяра на монотеизма. Египтянинът не можеше да го направи, защото по силата на коренните раси, трябваше от еврейското племе и еврейският вожд да се даде идеята за монотеизма. И затова ап. Павел казва: С вяра порасна и когато порасна, отказа да се нарича син на фараоновата дъщеря. Привърши кое – предопределението му. Виждате ли с какво – с разкъсване на цялата дреха на едно битие на посветения в Египет, египтянина, чудотвореца. Отказа! Защо? Защото предназначението го изведе на Сионската планина и му даде скрижалите на един нов живот. Така че в цялата история, както на човечеството, така и във всички религии, двата пътя – на Предопределението и на Предназначението – вървят. Човекът и Божествеността му. Затуй Моисей се отказа и изпълни предназначението си. И има пак нещо много странно – когато отиде до границата на Обетованата земя, той не можа да влезе там. До там беше предназначението му.\nИ затова има един израз в старите писания: Умри, преди да е дошла смъртта. В уроците на предопределението умирането е един велик закон – умри, преди да е дошла смъртта. И той не можа да влезе в Обетованата земя. Умря, преди да е дошла смъртта. Като вътрешно съзнание и като предназначение той не можеше да прекрачи този праг. А този праг беше минат в едно друго единство като предназначение, което Христос остави на човечеството – предназначението, че човек е бог, който трябва да се върне при своя Баща. И тогава предопределението раздели нещата на моление в планината и моление в храма, а Той им рече: Бог е Дух и с Дух и Истина иска да Му се молите. И като предназначение направи единство между Дух и Себе Си, за да бъде Син Божий, и рече тогава най-дързостното в света: Аз и Отца едно сме. Ето ви предназначението: Това е Моят Възлюблен Син, над когото е Моето благоволение – Него слушайте. Една реалност, която всеки посветен познава – единството между Бог, Дух и Материя, за която съм казвал че тя не може да се отрича, а трябва да се одухотворява.\nТози, който отрича материята, нищо не разбира от развитието. Не е обидно да я приемем – обидно е да не се отнесем достойно към съдбата. Това какво показва – щом можем да преценим дали ще я обидим или не, значи в нас има нещо повече от съдбата. Съдбата в този смисъл е това, което една система като Индуизма нарича карма; една религия като нашата казва възмездие и страшен съд. Но знаете странната ми мисъл, че с Възкресението не свършва Живота в света на Бога. Да, голямо достойнство е да не обидим съдбата. Тя е наше минало, което носим – материята е наше първично дадено минало, в момента на себесъзнанието, на слизането ни на физическото поле. Оттогава тя е наше минало и не бива недостойно да се отнасяме към съдбата, защото зрението ни е свобода, което е бъдеще, а бъдещето ни е зрение за свобода. То носи предназначението за това, което е казано: Аз и Отца едно сме. Така пътят на ученика минава през всичко това, така Учителят изпълва своя дълг.\nИмаше една ученичка – самарянката, на която Той даде велик урок, за да изплаче, че иска жива вода. В книгите и в тълкуванията се говори: понеже познал, че има петима мъже, тя се променила, повярвала. Не, вярата не идва от това, че някой може да ви каже нещо – чудото не е път за вяра. Чудото удовлетворява малокалибреното мислене в човека, защото Той им рече накрая: О, народе неверни! Само знамения и чудеса искаш... А те пак не вярваха, и затуй каза: Ще ви се даде знамението на пророк Йона, който три дни е в устата на кита и се връща жив. Това беше предсказанието за Неговото Възкресение.\nПотребността в предопределението налага на човека, пътя между труд и вяра, между молитва и работа. Ora et labora – молитва и работа. Прилежанието към труда и чистотата на вярата – ето пак два пътя. Един труд, от който не чакате награда, една вяра, за която е казано: само чистите по сърце могат да видят Бога. Това зида стената на храма, който правим, както в себе си с всяка клетчица отделна, за да бъде несмутена в процеса на жертвата, така и в оня голям храм вън от нас. И страшно не е, че не можем да излезем от храма, страшно е, че когато излезем от него, той има външни крепостни стени, където чакат пазачи. Защото всеки малко или много съхранява своя храм, но когато мислите му, желанията му излезат навън, тогава те падат в рова на крепостната стена, уловени от стражите или пък в разюзденост съблазнени, отиват в своите дребни наслади. Но безспорното е вяра и труд. Вярата и трудът могат да съпровождат с еднаква отговорност предопределението и със задължителна необходимост предназначението. Задължителна необходимост! Този, който в пътя на предназначението няма своята вяра и своя труд, той няма да издигне храм на моление нито в собствената си душа, нито в чуждата. И затова предопределено е в храмовия двор да се извършват заколенията (защото един митически свят угодничеше на стихии). След това се влезе вътре в храма, където се учеше храмовата култура. Но предназначението на всекиго е да разкъса завесата на олтара, на Светая Светих, за да стане миг поне в живота си велик жрец – защото там, в Светая Светих, там са скрижалите на вечността.\nПредназначението, когато влизаме в храма, е да отидем в олтара, предопределението е, да се научим на труд и вяра в този храм. Така че когато зидаме, трябва да е с бъднината и тогава вече да дойде оная малка тайна, да влезем в ковчежето, за да станем, според старата мисъл на старите школи, братя на смъртта. Сънят е брат на смъртта. Стотици пъти съм казвал: чрез съня се научете да учите, сънят е метод на работа и на познание. Ще го докажат учените (и скоро чух някои открития вече в това направление). Отдавна е работено във всички школи чрез съня като метод на работа и съня като брат на смъртта. Защо? Защото там може да видите Изида и може в копнение за тази роза, която носи на своята гръд (светът на многолистието), да искате да дъхнете, за да вземете надмога над физиката си, а след това да имате и дързостта да `и отметнете булото, да я видите в очи, за да се отвори вратата на Светая Светих.\nДокато човекът иззида живата си стъпка на посвещението, няма право да се лишава в съня да учи тези тайни. А който не направи знанието, мъдростта, както казах, свое възглаве, той не може да направи и мъдра стъпка. Това са учили вековете, това е необходимо знание, с една определена диференциация (доколкото будността ни го дава), на предопределение и на предназначение. Разбира се, в този ковчег (ако мога така да го нарека), влизаме всяка нощ, но по-странното е кой какво си донася. Защото има отговорност в предназначението – това е, което ученикът трябва да научи. Не е важно колко богатства ще донесе, важно е отговорността, когато събира богатство. Отговорност в преценката как го събира и защо го събира. Ако алчността надделее, разбира се, че ще натрупа богатство, което за миг се губи. Затова отговорността е най-важната добродетел при предназначението. Тя е категория, която е равна на вяра, тя е труд без пожелание за награда; труд, който ви прави всемирен, защото го принасяте в света, а той благодарен или неблагодарен, го вижда и оценява. И затова, когато някой върши някакъв труд, нека не изживява чувството на неудобство, че мете пред двора си. Няма обиден труд и всички такива обиди не са могли да досегнат човека, който има знание за това. Но когато живее със смущението, че ще го видят, че ще кажат: „Ей, онзи там, мете“ – това ако счете, че е обида, не е достоен вече неговия труд. В нашия народ имаше едно великолепно поверие (и то поверие реално) – казваха: „Когато всеки измете пред двора си, улицата е чиста“. Значи никой не се е обиждал от труда. Защо? Защото е правил улица на чистото, защото е вървял по пътя на чистото. Така трябва ученикът да разбира своето предназначение. И тогава нозе не се уморяват и очи не търсят сън (разбира се, не може да не се спи). Човек трябва да прилага труда като дар!\nИ имах тази дързост да кажа: Земята е благодарна на ръцете човешки. Защо? Защото я животворим, защото я облагородяваме, защото ние сме дихание и венец на творението. Ето това е – да изметете пред двора си, за да видите улицата си чиста. Така трудът и вярата като живот раждат отговорната будност. Вие можете да прилагате отговорност без преценка, но не бива никога да бъде небудна. Будността е действие на вътрешното знание. Тя не е осмисляне, тя е просветление. Будността е просветление, с което трябва да се работи, защото то озарява вътрешния ни свят. Не информацията, не натрупаното, не книгата, а вътрешното сияние, та когато имате книгата, когато имате природата, да я видите в нейната същност – като Божи път и Божие предназначение.\nИ методът на повтарянето е метод на тази необходима будност за разграничаване. И във всеки процес ще намерите едно повторение. Повтарят се ред след ред тухли, за да се изгради стена; захапват се и се повтарят циглите, за да направят защита. Затова на човека е предоставено повторение чрез знанията, докато станат негова клетъчна същност. Защото методът на повтарянето има една задача – както водата, в която влизате, без да искате вълните ви бият – те ви галят и вие поглъщате тяхната излъчена астрална сила, така методът на повтарянето в делата ни, в знанията ни, подготвя цялата ни същност за великия урок на жертвата – нещо което предназначението ще изиска.\nЗа Възкресението, особено за Христовото, винаги съм казвал, че ако една клетка в Иисус беше смутена в жертвоприноса, нямаше да бъде целостта на светостта такава. Хилядолетия може да са повтаря едно знание или една стъпка към знанието, една идея за жертвата (като започнете от малката), докато като вдовицата дадете всичко, каквото имате. Това е голяма жертва вече, а не като богаташа, който е дал от излишъка си. Ето защо нейната жертва изцяло е отработена и тогава когато е дошло да прави дар, тя дава всичко, а той само от излишъка. Методът на повторението е легнал почти във всички школи. Затова един Питагор прави школата си от две годишна – пет годишна, където трябва да преповтарят. Това повторение е легнало във всяка обредност, особено в монашеството. Там в полунощ трябва да станат, да направят своето моление, в утрината трябва в три часа пак да станат, в пет часа пак... И повтарят със столетия. Наистина, това е много полезно, но има нещо, което вече почва да убива. Автогенноста е полезна тогава, в момента когато се събудите и овладеете – да приложите. Но тъй като пък монашеските институции са сложили крепостни стени вече, ако направите нещо друго, вън от приетото, ще ви обвинят в еретизъм. И тук е грешката – повторението трябва в момента, когато ви се даде будност, да бъде вече приложено и след това нова формула да се търси, а не както при будистките монаси – едни мелнички до три хиляди пъти ги въртят, докато изпаднат в своята автогенност, до някакъв вид транс. А безспорно, когато нямате висотата на зрението, ще имате там едни междинни знания – това, което се нарича етерни двойници. Както искате ги наречете, но това е работа на уморената памет и на ниското или нищожното човешко мислене.\nТова повторение е голям риск и то вместо да ви освобождава към предназначение, ви кове още по-тежка верига на предопределението. Това е, което до голяма степен лиши монашеството от просветление и го направи тунеядство, както го казват. Механизирането на молитвата е ужас, както механизираното тайнство е едно осквернение. Това повторение вече е гибелно. Гибелно е и в самите църкви, в самите манастири, където едно и също нещо се повтаря. Така не се върши развитие. В една школа могат да се повтарят някои от нещата, тъй като вътрешната потреба и споменът, който има едно съзнание го търси, за да го осъзнае още по-реално и да го вложи в живота още по-действено, но когато се банализира, ние умъртвяваме същността си. Просто, когато погледнете един човек, влязъл в храма, като видите как механично се кръсти например, ще разберете, че това не само е проблем на невежество, а вече на отъпяване. Може в целия си живот един път да го направи, но да го направи така, както го изисква формулата на посвещението. А не механичното осемнадесет пъти да се кръсти, триста пъти да пада на колене и нищо да не вложи – ужасът от повторението. Или както в известни моления в монашеските манастири се върши – имат броеници, които гледат да преброят, а не какво ще кажат. И си ги преброява, вървят си там двеста, триста пъти – той гледа да не изгуби едно от зърната на броеницата и така механично... и това безспорно е живо безплодие, ненужно уморяване и никакво удовлетворяване. Човек може да направи едно съсредоточаване и то да бъде с минути или със секунди и да получи света. И по три хиляди пъти въртят воденичката, за да чуят молитвата на Буда, както и стиховете на Мао Дзе Дун ги четяха по улиците студенти, а никой не стана Мао Дзе Дун. Тези неща трябва да бъдат ясни. Има много по-прецизни правила и един Вивекананда беше дал такива как да проведем контрол над мисълта си. Аз много често съм казвал мисълта (тъй като е най-неукротимото и най-неуловимото) как да бъде побеждавана: човек ще трябва, когато иска да се съсредоточи, да я наблюдава вън от себе си, да `и предостави възможността да се умори и след това, вече да иска от нея това, което е намислил – какво да му даде, какво знание да му донесе. Но трябва да се научим да я уморим в празнословието (което го казва църквата) и тогава да знаем какво искаме от нея. Така че, ако е станало ще трябва да започне един процес на освобождаване от тази автогенност. Да се освободим, да се видим като личност, а не като автоматика. И тогава да започнем да се изграждаме. А благодатта на повторението е да направи всяка клетка у нас готова за жертва, да е подготвена, да няма в нея съмнение в предназначението – да махнем дрехата на предопределението. Това не е бунт срещу баналностите, но все пак е недоволство и трябва всеки да го направи, ако иска да осъществява и да побеждава предопределението си, за да осъществява предназначението си.\nБезспорно, механичната мисъл не е изключила общото състояние, което наричаме психологическо поведение, действие. Защото психологията или душевността е един сбор от чувствата ни, от мислите ни и от откровенията, които получаваме – малки или големи. Така че когато човек ще се брани от механизма на мисълта, той се брани в цялост. Будистките монаси, които повтарят една молитва, една мантра – то не е само механичен апарат за мисълта да бъде убита, а безспорно даже целостта на човека. Защото когато волята надделява, а мисълта я няма, имаме фанатика; когато волята я няма, а имаме мисълта, тогава имаме мекушавия. Така че всичкото това, общо, организирано, цялостно създава един образ, който ние наричаме човек. Има и психически тренировки, но никой не ги е разделял. Има моменти, когато мисълта, както казах, може да бъде толкоз властна и да получим една неконтролирана деятелност, ако волята я няма. Може даже да се стигне до самоубийство.\nПредопределението не е (както приема закона за прераждането) вън от човека, за да си търси извинение, че Бог го е подтикнал да извърши самоубийство, ако му е предначертал план за предназначение. Тук трябва да сме наясно с тези неща, иначе много лесно ще намерим някаква пролука. Да, ама Бог защо го позволява, щом го е предназначил, и фактически всичко да предоставим на силата на Бога, а не на собствената си воля. Защо може обаче да се извърши едно самоубийство? То може да бъде плод на една фатална психична било карма, било лично поведение – механизирано, в което е намерило пролука нещо и го е подхранило в идеята на самоубийството.\nТака че идеята за повторението като приложна система съществува и тя е именно в науката за предопределението, но е създадена да го победи (лошото е, когато се повтаря и остане само в тази схема). Ето защо, както казах, в някои от старите философии ще намерите странния израз: Умри преди смъртта си. Това е голяма дързост вече – да се умре преди смъртта, т.е. онова, което е станало вече тление на вашата мисъл, което е тежката торба с минали дарования, трябва да си отиде.\nИ така, повторението какво трябва да събуди – една безпримерна вяра, която трябва да стане знание. Именно това целеше повторението, в жертвата на вярата да ви доведе до знанието. Ние трябва да се научим как и колко да стоим в предверието на храма, колко да стоим в храма и кога да отидем за причастие или да влезем вътре. Това е битие, другото е преповтаряне. И тук е бремето на религиите, които трябва в живителността си винаги да бъдат динамични и винаги божествени, а не човешки. Но разбира се, те са за човека.\nНе трябва да смесваме благоволението, не трябва да смесваме благодатта с тези пътища. Защото, който каже: „Само благодатта ще ви спаси“ – той не ви дава път на развитие. „Седнете и чакайте...“ Особено за една доктрина, която не приема преражданията. Добре че наистина благодатта идва, като едно даруване след дълго пътуване и усвоена култура – душевна, религиозна, социална, за да може да каже някой: „Ето благодат“. Благодат, но каква? Може да не приемаш тази теория, но тя в своята реалност съществува. И тогава? Така че когато се пее песента на благодатта, на благоволението, трябва да се разбира дали е песен от някакво мислене или е само напразно чакане. Макар и непризнато, както ви казвам, от някои религиозни убеждения, благодатта е плод на едно дълго живеене, на един извървян път на предопределението и на една чакана отворена двера на предназначението.\nТака можем да сложим волята си в служението за божественост, а тезата за божествеността е вече самият път на предназначението. И мисля, че трябва всеки да свали веригата на предопределението си в дни на повик и на необходимост и да извърши волята на служението като божествено предназначение.\nЗатова един Миров Учител идва с предназначението, за да освободи учениците си в пътя на предопределението. Защото те могат да бъдат освободени в момента, когато ще ги пратят да извършат предназначението, т.е. Жътвата е обилна, малко са жетварите, но не бяхте вие, които сяхте. Но след това изпрати да сеят: Идете по света и кръщавайте, благовестете това Учение. Това е привършеното предопределение и задачата на предназначението. Така трябва да познаем съвършенството като подбуда и изпълнението като служение. Не дълг, а служение! Дългът е поведение на изпълнение на административност, а служението – воля на Божественост. Така можем да имаме вече вярата, че пратеният да извърши предназначението, щом има самообладанието, ще извърши и великото служение.\nХрамът чака своите служители. Духът на знанието е във всекиго. Колко ще излъчим от това знание, каква ще бъде силата на тази енергия – това е воля на Предназначението и изобилната даримост, която Бог чрез духа човешки дава. Така можем да кажем, че благоволението е наш живот и че достойно е да не обидим съдбата, като я трансформираме в изпълнение на едно велико Учение!\nРоденият Христос работи в сътворения Адам!\nВеликата тайна на Рождеството е предназначението да се роди Бог!\nТайната не е в раждането – тайната е в Рождеството!


Пари Сен Жермен обяви завръщането на трансферен гуру - Футбол свят - Франция - Gong.bg\nПари Сен Жермен обяви назначението на бившата легенда на Милан Леонардо за нов спортен директор на клуба. По-рано през деня ръководството на “парижани“ обяви раздялата с досегашния спортен директор Антеро Енрике. Часове по-късно беше оповестено и името на заместника му.\nПрез изминалия сезон Леонардо заемаше ролята на спортен директор в Милан. През месец май той беше освободен като част от промените в миланския гранд.\nБразилецът вече е имал период в Париж. Между 2011 и 2013 година той заемаше поста на трансферен ръководител. Под негово наблюдение на “Парк де Пренс“ бяха привлечени звезди от калибъра на Марко Верати, Златан Ибрахимович и Тиаго Силва


Elgato - Video Gaming Capture Card - Streaming\nGAMING > GAMING АКСЕСОАРИ > Streaming > Video Gaming Capture Card\nVideo Gaming Capture Card\nДигитализирай видео от VCRs, видеокамери и други аналогови източници на видео за възпроизвеждане на PC, Mac и iPad, лесно и бързо, с предложението на Elgato!\nElgato Video Gaming Capture Card\nКаталожен номер: 3292495\nСега можеш да прехвърлиш видео на PC или Mac от VCRs, DVRs, видеокамери или друго устройство за аналогово видео във файловия формат с високо качество H.264.\nПрактичният софтуер на Elgato Video Capture ти помага във всяка стъпка, от свързването на аналоговото устройство за видео до избора на начин на проследяване и споделянето му. Не съществува по-лесен начин за дигитализиране на любимите ти видеа, за възпроизвеждане на компютъра, за синхронизация с iPad или iPhone, за обработка в iMovie и Windows Live Movie Maker или просто за качване в YouTube.\nElgato Video Capture се придружава от софтуера Elgato Video Capture за Windows (Windows 7 или следваща версия) и Mac (OS X 10.6.8 или следваща версия).\nТвоите спомени на PC!\nЕпохата на касетите VHS е отминала, но дори след три десетилетия има изобилие от видео съдържание за прехвърляне към съвременни устройства за възпроизвеждане. Освен това, всяко видео, съхранявано на магнитна лента (VHS, Video8, Hi8 и др.) има ограничена продължителност на живот и качеството му се влошава с течение на времето. Elgato Video Capture ти предоставя лесен и бърз начин да прехвърлиш тези ценни спомени в iTunes или библиотеката на Windows Media Player!\nВидео на PC/Mac чрез DVR, DVD Player или Set-Top Box!\nСлучвало ли ти се е да получиш DVD от семейно събитие или събиране и да искаш да го споделиш, публикувайки го в блога си или в YouTube? Записал си някои добри филми и TV предавания на DVR и искаш да ги прехвърлиш на iPad-а си? Elgato Video Capture може да запише видео на Mac или PC от всяко устройство, което разполага с RCA или S-Video (в опаковката е включен адаптор SCART).\nЛесно за използване!\nElgato Video Capture е изключително лесно за използване устройство: софтуерният асистент те води стъпка по стъпка. Придружаващият софтуер предоставя лесен инструмент, за да изрежеш началото и края на видеото, което си заснел. След това, само с един клик, можеш да добавиш видеото си в iTunes или в библиотеката на Windows Media Player за последваща обработка, да възпроизвеждаш видеото на компютъра си или да го синхронизираш с твоя iPad или iPhone. Можеш също да качиш видеото си директно в YouTube.


90 мнения • Страница 2 от 5 • 1, 2, 3, 4, 5\nот blr » 20 12 2017, 23:49\nАз не посещавам нито Коста, нито Старбъкс. Опитвал съм кафетата и на двете места, ще спестя коментара. Истински хубаво кафе, за мен, може да се пие на малко места в София, все малки и по правило там където се пече кафе или купуват редовно от пекарните, имат вменяем персонал и добра и добре поддържана техника.\nот george2502 » 21 12 2017, 00:20\nМашината е много важен компонент от кафето, но тя изисква профилактика на уплътнения, редовно почистване на видимите елементи около цедката, почистване за котлен камък (дори в София) и тн. Смята се, че чисто механичните машини правят по-добре кафето от тези с програмирано налягане (с бутони).\nПосле идва чашата, дебела между 4 и 6 мм плътен порцелан, да е притоплена (затова в добрите кафенета държат чашите върху професионалните машини, които си имат скари за целта).\nСлед това е кафето. Според вкуса за киселинност, според желанието за вкусов нюанс (лешник, шоколад, бадем и говорим за нюанс на послевкуса не за амаретоночилатеклатебълвочино изобретение на FOOD INC).\nИ после идва компонент номер 1 - бариста (може и да си си бариста в къщи). Да се е погрижил машината да е чиста, чашата притоплена, кафето смляно достатъчно ситно, да е готов да защити вкуса си за напитката или да угоди на човека на когото сервира.\n(За това Костас все нещо не е ок - франчайзера не влага достатъчно в обучение и задържане на персонала).\nНакрая теглиш една на всичко написано отиваш купуваш една кафява лаваца от магазинчето на ъгъла и не се занимаваш с дивотии е и си гледаш часа на телефона, примиряваш се с евтина бира и други неща, които в този форум май не правим )))))\nот wheezy » 21 12 2017, 01:23\nЗаписвам се. И искам препоръка за хубава машина! И да не е нещо за 2000 лв де... Точно съм в чудене какво да купя. Искам май автомат, ама може би няма смисъл, но ме кефи че правят и капучино и лате някои... Ще следя с интерес:) И давайте съвети!\nот tanatsi » 21 12 2017, 07:12\nНякои от мненията ме развеселиха,представих си,че темата е за колбаси-слагаш в машината за мелене някакъв ерзац,започваш да мелиш "месото" с ......\nТака е и с еспресото,основата е качествено кафе.Не са виновни производителите на смляно кафе,те са като китайците,нашите доставчици пресмятат каква цена ги удовлетворява и хората им правят смеските.\nЗа машините,задължително за една машина е да има възможност да се изплаква с обратен поток на водата с поставен препарат за почистване на маслата отделени от кафето включително до бойлера ,да се контролира температурата на водата в бойлера и т.н.\nНо,има алтернатива-"кубинска кафеварка" и всичко е ОК.\nот Barking Dog » 21 12 2017, 07:40\nНякак си усещам, че скоро ще се гледат часовници на маса с много различни видове кафета на нея. Темата е необятна и когато става въпрос за вкусове и органолептични възприятия, не е възможно да има еднакви мнения. Ще видя да организирам една дегустация след нова година с добър бариста да си начешем крастата.\nот penchod » 21 12 2017, 08:18\ntanatsi написа: .Не са виновни производителите на смляно кафе,те са като китайците,нашите доставчици пресмятат каква цена ги удовлетворява и хората им правят смеските.\nНе знам, как смятат нашите доставчици, но за мен беше учудващо, защо килограм кафе от паралелен внос ми го доставят до "врата" на 50% процента по-ниска цена от тази в търговската мрежа. Изобщо до там я докарахме, че в къщи от няколко години използваме само битова химия паралелен внос, сега и кафето...\nот george2502 » 21 12 2017, 10:10\nВиж, за да е 50% под пазарната цена у нас паралел трябва да е е без данъци, полулегално.\nС всички документи цените всъщност се доближават до 30-20% разлика.\nРеално погледнато, ако всичко е легално и с документи, цените на официалните доставчици спрямо паралела са по високи, защото те имат повече разходи и повече финансови ангажименти, а работят на малък и сравнително беден пазар... И тази тема е дълга и широка.\nДа се върнем на кафето. Философствам си аз, за машини и тн, ама да си призная в нас пия капсули.\nНямам място за голяма машина и мурафети и имам неспресо машинка и въртя капсулите. По официална статистика изнесена на изложението в Милано, Неспресо (Нестле и тука швейцарски мармоти бееее, аман!) в момента е водещата система в света.\nИзключение правят страните производители на кафе Южна Америка, Африка и Азия, където си пият кафето прясно та прясно.\nИмам и една кубинка (всъщност италианското домашно кафе се прави така с десетилетия) за мляно кафе ако си взема нещо мляно, но се ползва рядко.\nот tassbg » 21 12 2017, 10:40\nОт скоро се запалих по т.нар. cold brew.Много лесен метод ,изискващ минимални средства и вложения.Един буркан,една кафемелачка и каквото кафе си искаш Доста щадящ към кафето и неговите свойства метод.\nот alex_slav » 21 12 2017, 10:55\nЗа мен също най-важния елемент за едно хубаво кафе е самото кафе. Няма как с топ машина да направиш кафе от трици..Обратния вариант е постижим до някъде обаче.\nНай-много ме дразни факта, че много вносни продукти, включително кафето е с 100% надценка спрямо Европа и в същото време е някакъв долен боклук, това важи за Кимбо с 100%.\nЧерна Лаваца 100% арабика у нас е около и над 10лв, в Европа е в зависимост от държавата 3-4 евро. Дори над 100% надценка се получава..\nИначе за домашна машина бих си купил с кеф Rancilio Silvia Espresso, но е поне 1000лв.\nСтарбъкс и Коста са си помия у нас. Преди години пих в Старбъкса в един мол в Бургас и се уплаших. Даже ги плюх в трипадвайсора, беше като кафе от 50ст точно.\nВ София има някаква верига green нещо си кафе, хем кафето е 2лв+, хем е мега зле, само един път пробвах и няма да повторя никога. Изобщо у нас е важно да е лъскаво, гръмко и скъпо, но качество обикновено е клонящо към нула..\nот otof » 21 12 2017, 11:43\nЗа шекера/ шугара нищо не казвате\nДве лъжици няма ли да компенсират липсата на достатъчно добре обучени специалисти по изпичането,и паралелните дефецити ?\nот trk2 » 21 12 2017, 12:04\nКолко време кафето може да стои в машината? Имам делонги и не мога да се оправя, обикновено оставям на гостите ми сами да си правят сутрин, но някой не му разбират като мен и тогава започва едно стържене, тракане и съскане и накрая излиза кафява вода.\nот blr » 21 12 2017, 12:08\nВ математиката има понятия необходимо и достатъчно условие. Самото кафе е необходимо, но недостатъчно условие за качествена напитка, особено ако говорим за еспресо. Ако човек няма подходяща кафемелачка например, няма как да си направи еспресо. Кафето губи качествата доста бързо след смилане (в рамките на часове) оставено на въздух.\nИначе аз ще продължавам да "агитирам" за малките пекарни. От опит мога да твърдя, че качествето на кафето от коя да е от тях е несравнимо по-добро от всяка конфекция, продавана у нас. Да, не е евтино, но няма и как да бъде като се имат предвид инвестициите и оперативните разходи. И не на последно място така подкрепяме българският малък бизнес и една зараждаща се кафе култура.\notof написа: За шекера/ шугара нищо не казвате\nДве лъжици шекер и 1:1 с мляко и... Това наистина е така. Много хора добавят захар и мляко за да коригират гадния вкус на лошото кафе. Робустата е толкова горчива, че наистина трудно се преглъща без захар.\nПоследна промяна blr на 21 12 2017, 12:13, променена общо 1 път\nот alex_slav » 21 12 2017, 12:13\nИма кафета, които се пекат като преди това се добавя малко захар, не знам има ли ги в България.\nПреди пиех такова, с 50% торефакто и 50% нормално кафе без да знам как се прави.\nЯсно е, че най-добре е току що смляното. Аз имам херметичен буркан и там държа кафето, 250гр го харчим за около 10 дни.\nот blr » 21 12 2017, 12:27\nТова със захарта се практикува в изпаноезичния свят. Не съм опитвал. Не знам някой в България да пече така.\nРъчните мелници на Харио са добри и аз имам една. Единственият проблем е, че разликата в едрината между отделните степени е малко голяма и за еспресо може да не се получи точно. Другият проблем, разбира се, е че последното нещо, което ми се прави сутрин е да въртя мелницата.\nот Barking Dog » 21 12 2017, 13:37\ntrk2 написа: Колко време кафето може да стои в машината? Имам делонги и не мога да се оправя, обикновено оставям на гостите ми сами да си правят сутрин, но някой не му разбират като мен и тогава започва едно стържене, тракане и съскане и накрая излиза кафява вода.\nДа разбирам ли, че имате кафе автомат в който слагаш кафе на зърна и той поема процеса оттам? Ако е така, кафето на зърна пази голяма част от качествата си до 3-5 дни, постепенно губи аромат заради окисляването и въпреки, че е смляно непросредствено преди екстракция напитката не е същата на следващия ден. За домашни и офис условия е хубаво да се ползва херметичен буркан или вакуум опаковка с многократно затваряне за съхранение на кафе на зърна. Колкото по-малко контакт с кислород, толкова по-добре. В кафе автомата се слага такова количество, което да се изразходва в рамките на 2-3 дни, поради същите причини.\nПри правилни настойки на автомата на: температура на водата, едрина на смилане, количество за една екстракция, дължина на екстракцията се получават сравнително постоянни резултати във времето. Важно е да се внимава и каква вода се налива в автомата(желателно е филтриране).\nСамо не разбрах момента с гостите, които не разбират на машината- обикновено е натискане на 1-2 бутона и той е като тигани "Тефал"-всичко сам си прави .\nот george2502 » 21 12 2017, 13:50\nТова със захарта в момента на печене знам, че е характерно за Куба. Не съм опитвал досега.\nАз лично обичам кафе без никакви добавки като захар и мляко. Хубаво еспресо, може нормално (35 мл вода), може и ристрето. Така го докарвам до 6 на ден.\nОбаче си имам и слабости - хотелско/самолетен шварц. Приятели италианци почти ме анатемосаха като го споделих този грях\nДругата огромна анатема за тях е капучино след 11 преди обед.\nот alex_slav » 21 12 2017, 13:53\nВ Португалия и Испания е пълно с такова кафе-торефакто, даже друго трудно се намира. Който иска да пробва, може да си купи от там, ако минава.\nот blr » 21 12 2017, 14:25\ngeorge2502 написа: Обаче си имам и слабости - хотелско/самолетен шварц.\nАнатема! Ох, отивам за тамян и чесън!\nДълги години живях в Скандинавия и там се пиеше главно филтър-кафе. В ресторантите беше отвратително защото приготвяха една огромна кана и го оставяха върху нагревател за да седи топло. И в Германия съм го срещал това, но по-рядко. Можеш да си представиш какъв вкус има след 2-3 часа на плочата. Обаче имат някакви местни смеси, вероятно специално подбрани и смляни за филтър, които като са пресни и си ги приготвиш вкъщи не бяха толкова лоши. Шведите пият много кафе.\nот mitadoc » 21 12 2017, 14:26\nНе вярвам някой да каже,че е почитател на лошото кафе\nот Torro » 21 12 2017, 17:04\nТова с лошото кафе беше добре!\nАз пък съм почитател на кафето на джезве. Тук се говори само за еспресо. Някой да сподели познанията си и за този традиционен начин за приготвяне на кафе! Ще се радвам да науча!


Прабългари в Космоса S01E04 | ХаХаХа ИмПро Театър\nПрабългари в Космоса S01E04\nонлайн на streamer.bg\nНа кораба на прабългарите атмосферата е тягостна – ОРЕНДАТА отслабва, което кара племето да се усъмни в способностите на хан Баща да ги води и защитава.\nХанът се притеснява, че се готви бунт срещу него и че сред редиците му има предател.\nКолабра от своя страна не успява да наклони везните в тяхна полза и да омилостиви Тангра. Докато прабългарите се опитват да се справят със ситуацията, на кораба се телепортира представител на Империята – Стан`Бул.\nТатко се завръща на кораба „Бъбрек“, но никой не разбира че това не е той… Ентусиазирани от завръщането на наследника, прабългарите се отправят на битка с Империята….\nИсторията за „Прабългари в Космоса“ продължава на 24-ти февруари, отново на живо от 19:30 часа.\nВ последните години станахме свидетели на не един неочакван/неприятен финал на любим сериал. В “Прабългари в космоса” всяка развръзка може да поеме различна линия, подадена от зрителите и изиграна на живо от актьорите. В духа на импровизационния театър зрителят ще бъде този, който насочва героите и сюжета. Хората пред екрана ще влязат в ролята на съ-режисьори. Актьорите ще се превъплатят в различни персонажи, а подробностите и ситуациите, в които ще бъдат поставяни ще бъдат взети също от зрителите.\n“Прабългари в Космоса” е импровизационен сериал в 6 епизода, излъчван на живо, с професионалната подкрепа на STREAMER.BG. Всяка сряда, в продължение на 6 седмици.\nВ главните роли – Васил Бовянски, Тони Карабашев, Леонид Йовчев, Константин Лунгов, Живко Джуранов, Александър Митрев.\nСъщо : Пламен Петков, Кирил Недков, Явор Гаджев, Боян Петров, Йордан Върбанов, Кристиян Топов, Кристина Митева и др.\nМузика на живо – Димитър Горчаков и Андрей Велков\nИлюстратор – Джорджия Роуз\nБог Тангра (режисьор) – Ивайло Рогозинов\nDOP – Немо\nСценограф – Стефан Домузов\nКостюми – Катрин Димитрова\nГрим – Иво Живков\nИзлъчването на “Прабългари в Космоса” в реално време се осъществява със съдействието на STREAMER.BG. Първата българска лайв стрийминг компания, зародила се като смел проект всеки да бъде част от случващото се, независимо къде се намира. За 12 години компанията има над 1 300 излъчвания на живо от всякакъв тип и все пак настоящият проект – ИмПро сериал е пилотен за компанията.\n“Прабългари в Космоса” се реализира с подкрепата на Национален Фонд Култура.


От четвъртък ще издават "зелен сертификат" и за антитела - НОВИНИ\nОт четвъртък ще издават „зелен сертификат“ и за антитела\nВъвеждат "зелен сертификат" за наличие на антитела срещу коронавирус. Това обяви днес, по време на брифинг, служебният министър на здравеопазването д-р Стойчо Кацаров. Ако при лабораторното изследване стойностите надвишат определени нива, документът ще бъде валиден 90 дни. Вижте повече подробности по темата във видеото.\nОбикновени хора с необикновени постъпки\nЕскалация на конфликта на границата между Полша и Беларус


Поръчаната стока се доставя на посочения от клиента адрес. Клиентът има задължението да осигури достъп и възможност за получаване на доставката. Стоката се доставя подходящо опакована съгласно вида и и използвания транспорт за доставка. Поръчката се доставя в рамките на 7 работни дни на посочения адрес, при условие, че той е предварително потвърден от клиента или стоката е предварително платена по банков път.\nАко поръчката е направена в неработен за фирмата ден или в извънработно време, но в рамките на работната седмица, то изпълнението и ще започне съответно в началото на следващата работна седмица или следващият работен ден. При евентуална промяна в стойността на поръчаните продукти в периода между изпращането на поръчката и стартирането на нейното изпълнение, то клиентът заплащата цената, на която е поръчал стоката.\nАко клиентът не бъде открит на посоченият от него адрес, поръчката се счита за невалидна и КЕМИТРЕЙД се освобождава от задължението да достави поръчаната стока. В случай, че трето лице се ангажира с получаването на заявената стока от името на първоначалния клиент, направил поръчката, то се задължава да заплати сумата от цената на поръчаните стоки и разходите по тяхното доставяне. Доставките се извършват от куриерски компании, по определен от тях ценоразпис. По Ваше желание и след предварителна договорка, може да получите поръчаната стока и от нашия склад.


ᐉ Чистене на щори — Рефлекс М\nРефлекс М > Блог > Статии от блога > Чистене на щори\nЧистене на щори\nКачественото почистване на дома и офиса включва дейности като измиване на пода, забърсване на прахта от мебелите и техниката, измиването на прозорците и дограмата и други незначителни на вид дейности. Към пълния комплект от почистващи процедури се включва и необходимото почистване на щори. Голяма част от хората не обръщат достатъчно внимание на тази почистваща процедура. Ако все пак се пристъпи към почистване, то най-често не се извършва по правилния начин.\nЩорите са елементи, които изпълняват различни функции. Първоначално, хората са ги използвали главно поради осигуряване на защита срещу слънчевите лъчи. Днес, щорите са както предпазващо средство от навлизането на слънцето в дома и офиса, така и елемент, който се подбира с усет и вкус, за да се впише отлично във вътрешния интериорен дизайн. За съжаление, с течение на времето, повърхността на щорите се покрива със слоеве от прах. Почистването на щорите трябва да бъде извършвано възможно по – често. Материалът, от който са изработени не оказва влияние върху наслояването на прахта. Но в зависимост, дали щорите са метални или текстилни, методите за почистване са различни.\nНашите професионалисти извършват едностранно и двустранно почистване на щори. Ако се наложи, предпазващите от слънце елементи биват смъквани от тяхните места. След почистването, екипът ни връща всичко обратно на мястото. Качественото отстраняване на прахта и мръсотията от щорите ще Ви спести редица проблеми. Освен, че ще подобрите външния вид на помещението, ще се застраховате от развиване на прахови алергии. В голяма част от случаите на алергия, прахта в помещението се явява основен източник на дразнението. Препоръчва се почистването на щорите да се извършва най – малко веднъж в годината. В зависимост от мястото на монтиране, щорите могат да бъдат замърсени в по – висока степен. Препаратите, които използваме ние са професионални и не съдържат разграждащи и абразивни частици.\nПри почистване на щори, екипът ни ще се съобрази с материята, от която са изработени предпазните елементи. Мястото им на монтиране предопределя метода на работа.\nПрофесионално почистване на щори от текстил


Левски пред разпад\nЗагубата на Левски от ЦСКА е напът да разтърси окончателно обстановката на "Герена". След погрома "сините" са пред тотален разпад. Тодор Батков е решен да изпълни заканата си и да разкара голяма част от звездите в отбора. За продан вече са обявени всички футболисти, за които може да се вземат някакви пари. Голямото име, което ще излезе на пазара още през зимата е Гари Родригес. Холандецът безспорно е най-талантливият състезател в момента на "Герена", но егоизмът му става пословичен. Той въобще не е мръднал в това отношение и понася постоянни критики.\nТакива е имало към него в съблекалнята и след вчерашния двубой. Гари ще бъде предложен на всички, които се интересуват от него и ще му бъде търсен спешно купувач. Левски е готов да се раздели и с всички останали чужденци в отбора. На тезгяха ще бъдат сложени играчи като Ларсен Туре и Кевин Брю. Те дойдоха през лятото, но въпреки това от ръководството са готови да се разделят с тях. Не е изключено преждевременно да бъде върнат в Хетафе и защитникът Алекс Перес. На "Георги Аспарухов" не са особено доволни от бранителя, който е доста мързелив в тренировките и мачовете. Най-голям шок "сините" са напът да получат от Владимир Гаджев. Халфът е бил силно разочарован от всичко, което се случва, и е обявил пред съотборниците си, че повече не иска да играе за Левски. Припомняме, че футболистът напусна стадиона със сълзи на очи след разговора с феновете след мача.\nТой вече е уморен, след като за пореден път е бил изкаран основен виновник за слабите резултати на тима. Договорът на Гаджев изтича през лятото, но почти сигурно той ще си тръгне още през зимата, като от клуба ще приемат всяка една оферта за него, за да не го изпуснат без пари. Първата жертва на чистката в Левски ще бъде Нуно Пинто. Футболистът бе един от тези, които не спазват по никакъв начин тактическата дисциплина. Още в следващия мач той ще седне на пейката за сметка на Орлин Старокин, а през зимата ще си тръгне като свободен агент, когато договорът му изтича.\nСериозни проблеми "сините" имат и по отношение на казуса "Дъстли Мюлдер". Холандецът първо бе разкаран, след това бе върнат в клуба. Формата му обаче е потресаваща и именно той е един от най-критикуваните от Тони Здравков футболисти. Купувач за играча няма, а той упорито отказва да разтрогне със "сините". Повече яснота около всичко, което ще се случва трябва да има днес, когато отборът се събира на първа тренировка след дербито. Едно е сигурно - ще има солени глоби за всички, които са обвинени, че не са спазвали тактическата дисциплина. На челните места са Пинто, Мюлдер, Родригес и Брю.\nФенове на Левски изразиха мнение\n21 октомври 2013 | 11:23


СИГНАЛ ДО ПИК! Софиянец разкри скандалните трикове на...\nСИГНАЛ ДО ПИК! Софиянец разкри скандалните трикове на "Топлофикация" - ето как ни рекетират (СНИМКИ)\nНедоволен софиянец изпрати до ПИК сигнал, в който разкрива скандална схема на "Топлофикация". Според Христо Христов, дружеството иска той да заплати сметка, която не е негова, и за която е подал жалба.\nВсеки пети с борч към "Топлофикация"! Запорираха сметките на 3500 българи заради неплатено парно\nЗаплатите на 3500 българи са запорирани заради неплатени...\nПубликуваме сигнала на Христо Христов заедно с документите, потвърждаващи твърденията му:\nНа всички е ясно, че огромна сума несъбираеми вземания от клиенти на "Топлофикация" София. За голямо мое нещастие обаче се оказа, че един от начините е, ако не намерят клиент, от който да вземат пари, то просто да ги вземат от джоба на друг клиент. По мои подозрения той е подбиран с оглед на това да бъде редовен платец. Логиката е проста и ясна - човекът има пари и си плаща, така че още една сметка отгоре няма да му е проблем. Е, да, ама не са познали този път, защото не смятам моите пари да отиват за поредното джакузи на някой крадлив директор.\nИсторията ми е следната. В края на юли 2015 г. закупихме с жена ми апартамент, а в началото на август 2015 г. се нанесохме. Бе направен приемо-предавателен протокол за изразходваните комунални услуги от предходния собственик до този момент и на база на него бе прехвърлена след това партидата на наше име.\nВ момента на прехвърлянето всички задължения на абонатния номер бяха погасени и към него нямаше такива. Това бе констатирано от служител на самата "Топлофикация" София. Оказва се обаче, че "Топлофикация" не могат да направят нов абонатен номер на наше име и да се открие нова партида. Каква точно е причината не мога да кажа, при положение, че от ЧЕЗ например за около 15 минути ни направиха такъв и не сме имали проблеми с тях.\nТака на нашия абонатен номер и партида за парното остават имената на старите собственици в системата на дружеството.\nОтмина една година от момента, в който притеснената...\nВсички алонати знаят, че вече по неясни причини хартиените фактури с детайлно описание на изразходваната услуга и нейната стойност пристигат с поне 2 седмици закъснение, след тяхното издаване. Обикновено срокът за плащането им или е минал, когато те вече са в пощенската кутия или е след няколко дни.\nЕто защо, обикновено не чакам, а отивам в най-близкия клон за заплащане на комунални услуги и плащам сметките си преди да са дошли фактурите. Така стана и това лято. На 23 август жена ми отива и заплаща всички излезли към момента комунални сметки. Сметката за "Топлофикация" София е в размер 122,19 лв. Сумата е висока за летните месеци, така че решихме, че тук е включена и изравнителната сметка. След няколко дни при нас дойдоха и самите хартиени фактури от "Топлофикация".\nИ така, на 31 юли 2016 г. от "Топлофикация" София АД са издадени две фактури - 1-вата е с номер 0075614186. Тази фактура изчислява, че ползваната от нас топлинна енергия за периода 01.05.2015-30.04.2016 г. е на стойност 662,73 лв. и имаме за доплащане 36,38 лв. Както се вижда от снимката тя е платена.\nНа същата дата - 31.07.2016 г., от "Топлофикация" София АД се издава друга фактура на същия абонатен номер, но с адресант стария собственик на апартамента и партидата. Фактурата е с номер 0075614185. Тя отразява ползваната топлинна енергия от него за периода 01.05.2015-31.07.2015 г., която е на стойност 148,58 лв. и той има да доплаща 48,48 лв. Тъй като абонатният номер е прехвърлен вече към нас, тази сума излиза в нашата сметка въпреки, че задълженото лице е друго.\nМая Манолова пита "Топлофикация" колко плаща на юристите си\nОмбудсманът Мая Манолова поиска от изпълнителния директор...\nТака се оказва, че ние сме платили и задължението на предходния собственик, защото то се води като задължение на абонатния номер. Това се получава, защото както обясних по-горе "Топлофикация" София по някаква причина не сменя абонатните номера и партидите, след като купихме жилището.\nС жена ми решаваме, че сумата ни е надвзета неправомерно, тъй като задължението е към стария собственик на апартамента и тази сума трябва да ни бъде възстановена или приспадната от следващата ни фактура. Отделен е въпросът защо една година по-късно пристигат сметки за задължения от преди повече 12 месеца.\nПрез цялото това време издаваните фактури са били заплащани в определения срок, а при прехвърлянето на абонатния номер е констатирано от служител на "Топлофикация", че към него липсват задължения. Ако имаше подобни задължения, то щеше да се изисква първо те да бъдат заплатени и чак след това да може да се прехвърли.\nРешавам да изпратя електронно писмо, в което описвам случая и любезно ги моля за съдействие за неговото разрешаване. Писмото е изпратено от мен на 5 септември и веднага получавам автоматичен отговор, че то е получено и при необходимост ще се свържат с мен. Разбира се, оставил съм в писмото си и моя телефонен номер. Седмица по-късно никой не ме потърси, нито някой ми писа писмо.\nОбадих се на стационарните телефони, посочени в електронния сайт, за да попитам дали изобщо ми е получено писмото и дали се случва нещо по моя проблем. От там ми казаха, че такова писмо не е пристигало и ми обясниха, че в моя случай мога да подам жалба на място и след като тя бъде разгледана, ще ми се възстановят надвзетите пари.\nЖена ми отиде до сградата на "Топлофикация" София и подаде жалба по конкретния случай на 15 септември. От там тросната служителка й казва, че ще ни уведомят като имат решение. Освен жалбата в писмен вид, от там ни поискаха и оригиналните бележки за платената сума, които ние предоставихме, но все пак си пазим и копия. На въпроса дали това задължение ще продължи да стои записано на нашия абонатен номер, въпреки че се води на друго лице вече, отговорът е: "Аз само приемам жалби, не давам становища. Довиждане."\nНа 25 октомври отговор по нашата жалба все още не бе пристигнал при нас. Жена ми отива да плаща сметките както обикновено. За "Топлофикация" й излиза сметка от 40,12 лв. Тъй като никой не ни е уведомил за това какво са решили, приемаме, че това е сметката за изминалия месец и в момента на издаването й все още не е имало решените, така че при следващата ни сметка би трябвало надвзетата сума да бъде приспадната.\nНа 28 октомври осъмваме с натъпкани сметки от "Топлофикация" София по пощенските кутии. Отварям я и гледам. Датата на данъчно събитие е 30.09.2016 г. Почти един месец след издаването на фактурата тя достига до мен като клиент. В нея се пише, че Топлофикация София има да ми връща от корекции 47,33 лв., които ги приспада от сметката ми за месец септември.\nИ сега следва въпросът - каква по дяволите сметка сме платили преди два дни?\nЗапочваме да ровим в бележките. Оказва се, че платената от нас сума 40,12 лв. е била по фактура номер 0075614185. Същата тази проблемна фактура, за която ние сме пуснали жалба към Топлофикация София. В оригиналния си вид тя е адресирана до старите собственици, но сега вече фактурата явно е коригирана и е на името на жена ми. (Новата фактура не ни е предоставена и нямам обяснение защо сумата е различна).\nЕто това е и целта на упражнението. До такава степен да ви объркат и разкарват, за да подавате жалба след жалба, че накрая да си кажете „Абе, майната им на тези 48 лв. Ще ги платя въпреки, че не са мои, само и само да ми се махнат от главата.“ Тормоз и рекет над клиентите.\nЕто на това вече му се казва злоупотреба с господстващо положение на пазара и издевателство над клиентите. Аз не мога да си сменя топлофикацията. Освен очевадния въпрос, защо сумите постоянно се разминават, имам и друг: Защо след като жалба по една фактура е призната и тези средства ще ни бъдат възстановени, се преиздава на ново тази фактура и пак ни се взимат пари? Явно е много по-лесно за Топлофикация София, вместо да си потърси задължението от стария собственик и да му обясни как една година по-късно му пристига задължение от преди две години, да си прибере парите по всякакъв начин от нас, които редовно и коректно си плащаме сметките.\nСега почваме казуса от начало. Отиваме пак до сградата на Топлофикация София, подаваме отново жалба, пак описваме ситуацията и чакаме решение, а между временно ще трябва да сме на щрек какви сметки плащаме или просто да влезем в листата на некоректните платци, за да си изчакаме много трудоемката доставка на фактури отнемаща по месец. Тук даже и не споменаваме изгубеното ни време и услията да се разкарваме в работно време с жена ми.\nАз винаги съм вярвал, че човек трябва да си познава и търси правата. Ето защо, целият този текст, заедно с копия на всички описани и посочени документи, ще бъде грижливо комплектован и изпратен до Комисията за защита на потребителите (КЗП), Комисията за защита на конкуренцията (КЗК) и Държавната комисия за енергийно и водно регулиране ДКЕВР). Надявам се, че няма да чуем поредните оправдания, че става дума за софтуерен проблем и то ама точно и само в моя случай, а ще има сериозни проверки и санкции, защото по подобна схема абонатите могат да бъдат ощетявани с милиони левове на година.\nС тези пари както вече всички знаем, невинният човек Вальо Топлото, си е купувал джакузи в офиса.\n"Топлофикация" смрази софиянци! Ще зъзнат без парно още седмица\n„Топлофикация София” ще чака чак до...


Липса на кадри в туризма (БНТ2-Благоевград)\n19.08.2016 • Ирина Николова\nХотелиери от Банско и региона сигнализираха, че все по-трудно успяват да намерят квалифицирани кадри, които да работят както през летния, така и през зимния сезон и да обслужват качествено туристите. Според бранша липсата на добре обучени хора ще доведе до отлив на туристи.\nСпоред хотелиери във всички нива на туристическите услуги липсват кадри. Търсят се камериерки, сервитьори, рецепционисти, както и добри мениджъри. Хотелиери разказаха, че хората, които имат квалификация, предпочитат да работят в чужбина, където заплащането е по- високо.\nЮлияна Христова, собственик на хотел\n„Не са подготвени кадрите, които излизат от училищата в България. И по-скоро младите хора са склонни да заминат с тази диплома за чужбина и да продължат образованието си, а не да останат в България и да започнат практически работа.”\nВсе повече са собствениците на хотели, които предлагат допълнително обучение на персонала си. Катерина Стойчева започнала преди 6 години работа като рецепционистка в хотел без необходимото образование. Разказва, че след като преминала през няколко обучения, се издигнала в професията си до хотелски мениджър.\n„Това е нещо, което позволява на човек да израства в кариерата, да се развива и ни дава един допълнителен стимул за това, което правим.”\nСпоред хотелиери е необходимо да бъде създадена добра връзка между учебните заведения и бизнеса, където кадрите ще прилагат получените знания.\nтуризъм, недостиг на кадри


Красота и стил демонстрираха абитуриентите от Разлог - Общество - Струма Прес - новините от Югозапада\nчетвъртък, 30 юни 2022, 1:06 ч.\nНачало/Общество/Красота и стил демонстрираха абитуриентите от Разлог\n26 май 2021 | 12:19\tОбщество Коментирайте 1,752 прочита\n193 абитуриенти от Разлог демонстрираха красота, стил и елегантни тоалети на тържествено изпращане, организирано от Община Разлог. Зрелостниците дефилираха по червения килим в центъра на града и минаха под празнично украсени арки, за да зарадват стотиците жители, които бяха дошли да наблюдават празника на младите момчета и момичета.\nНебето над Разлог се озари от празнична заря в чест на всички завършващи.\nЕкипът на Струма Прес желае на всички абитуриенти от Разлог попътен вятър в живота и много успехи!\nЕтикетиабитуриенти балове 2021 разлог\nПредишна новина Международният ден на танца ще бъде отбелязан за дванадесети пореден път в гоце делчев\nСледваща новина Забавления, веселие и игри очакват децата на Сандански на 1 юни


6 психологически навика, които ви правят нещастни и самотни / Новини DataBG\n6 психологически навика, които ви правят нещастни и самотни\nДата: 2018-10-08 14:16:58, видяна 333 пъти\nМного е важно да имаме добри отношения с хората, защото социалните връзки са голяма част от нашия живот. Времето, отделено за изграждането на връзка, обаче невинаги води до положителни резултати.\nАко забележите, че прекарвате повече време, заети с живота на някой друг, а не с вашия, тогава е време да спрете и да помислите.\nВижте шест ситуации, в които е по-добре да преразгледате приоритетите си, подбрани от BrightSide.\n1. Не можете да отказвате\nСлучвало ли ви се е да се занимавате по-дълго време с решаване на проблемите на другите? Оказване на помощ, консултиране, обгрижване - всяко малко нещо губи вашето ценно време. Ако се запитате какво са направили всички тези хора за вас, вероятно ще се затрудните с отговора.\nКакво да направите: Направете своите задачи приоритет номер едно. Ако някой се опита да докаже, че сте егоистичен и неблагодарен човек, това по-вероятно е манипулация на вашите емоции.\n2. Търсите одобрение\nНе се чувствате уверени и постоянно се опитвате да получите одобрение от хора, чието мнение е важно за вас. Правите всичко, за да се сдобиете с похвали или комплименти от вашия шеф, колеги, приятели и роднини.\nАко получите одобрение, смятате, че сте направили нещо "добро". Ако не получите желаната обратна връзка, чувствате, че сте направили нещо незначително или "лошо".\nКакво да направите: Вие сте достатъчно добри и не е нужно да го доказвате. Вместо да търсите одобрение, се старайте да постигате целите си. Развивайте се и напредвайте във вашата професия, грижете се за здравето си, семейството и близките.\n3. Изглаждате нещата\nНе спорите, не се оплаквате, не се борите и не отстоявате правата си. По-лесно е да приемате чуждото мнение, да бъдете търпеливи и тихи, както и добри, за да не предизвиквате конфликт. Но това е илюзия: ако не отстоявате вашето мнение, никой няма да знае, че имате такова.\nКакво да направите: Дръжте на позицията си. Не е нужно да търсите подкрепа от тези, които звучат по-силно и по-уверено от вас. Когато изразявате открито мнението си, показвате своята индивидуалност. Заслуженото уважение е по-важно от една извоювана с покорство усмивка.\n4. Обвинявате се за емоциите на другите\nЧесто се извинявате, ако не можете да изпълните искането на някого или да не отговорите на мислите, очакванията или чувствата му. Гняв, обида, тъга, неудовлетвореност - всички отрицателни емоции на другите хора ви плашат и ви накарат да се чувствате виновни.\nКакво да направите: Отървете се от камъка, който се опитвате да носите на шията си - отговорността за чувствата, проблемите и очакванията на някой друг. Когато се чувствате задушени от вина, помислете: какво направи този човек, за да реши проблема си? Защо има време за оплаквания, крясъци и страдания, ако проблемът му все още не е разрешен?\n10 притеснителни навика на нещастните хораГоляма част от щастието ви се определя от навиците ви, така че трябва да ги следите отблизо, за да сте сигурни, че няма да ви повлекат надолу в пропастта\n5. Не поставяте граници\nВинаги сте готови да направите всичко за всеки. Ако някой има неотложен проблем, ще се откажете от всичките си задачи, ще да му помогнете.\nКакво да направите: Помислете къде да поставите границата си и уведомете останалите. Заминавате за уикенда? Значи ще работите по проекта до петък. Не се извинявайте. Направете себе си ваш приоритет веднъж завинаги.\n6. Не правете нещата, които не ви харесват\nЧесто отговаряте на моблите на вашите родители, роднини, приятели, познати. Времето ви е разпределено за тях, така че нямате и секунда за себе си.\nКакво да направите: Разделете личното си пространство на време за почивка, работа, домакински задължения, пътувания и други. Изберете един ден, в който да правите само това, което искате.\nЕтикети: правят, навика, психологически, самотни, нещастни\nИдва ли златната ера на...\nпреди 7ч. 44мин.\nДо неотдавна женските футболни отбори трудно намираха стадиони, на които да тренират, а...\tоще»\nОсем факта за инвестициите на... Градът, в който живеят двамата... Топ 10 на най-добрите ресторанти в... 20 от най-красивите свещени места по...


ПОДЗЕМНА МЕДИЯ: Сензация! Разследване разкри: ДЕЙСТВАЩИ ЧЕНГЕТА УБИЛИ ПРОФЕСОР РАДАНОВ!\nДЕЙСТВАЩИ ЧЕНГЕТА УБИЛИ ПРОФЕСОР РАДАНОВ?!\nЗад смъртта на експертът по съдебна медицина професор Стойчо Раданов който преди около два месеца бе намерен обесен на детска катерушка в столичния квартал „Иван Вазов”стояли действащи полицаи. Първоначалната информация която се разнася и до ден днешен е категорична че става въпрос за самоубийство. Според наши източници редовна практика е при всяко самоубийство да проверява и версията за убийство. В случаят с Раданов обаче ,тази практика била пренебрегната което подсилвало подозренията че в „самоубийството”има нещо повече от странно. Наши източници страхуващи се да говорят, ни подхвърлиха версията че зад смъртта на Раданов, стояли действащи ченгета. Това при всички положения подсилвало версията че Раданов е убит при това по заповед на доста силен властник.\n76-годишният професор беше ръководител на екип от петима експерти, които направиха повторна аутопсия на телата на убитите сестри Белнейски от Пазарджик. Според заключенията на тази експертиза сестрите са били прегазени от автомобил и не са били изнасилвани. Това противоречи на твърденията на първата експертиза, според която момичетата са били изнасилени и убити. Случаят още не е разрешен, а резултатите от експертизата на екипа на проф. Раданов бяха оспорени от други съдебни медици. В рамките на тази трагедия от години се заговори за пръста на силен човек над властта, което напълно съвпада с версията за евентуалното убийство на Раданов.\nПроф. Раданов беше съдебен експерт и по делото за смъртта на Ангел Димитров – Чората, който почина по време на полицейска акция в Благоевград. Преди едно от съдебните заседания по случая, Раданов направи изявление пред медиите, в което каза, че подсъдимите полицаи е трябвало да задържат Чората, но вместо това те са превишили правата си и са го убили. Защитата на полицаите поиска отвод, защото според нея чрез това си изказване Раданов би могъл да попречи на работата на съда и да повлияе на тяхното решение, тъй като експертизата все още не е изслушана официално. В конкретният случай ставало въпрос също за пръст на висши ченгета свързани с властта и контактите им с хора от подземният свят. Според информаторите ни, нещата били видими и се знаели в подземните среди и със сигурност това щяло да излезе наяве след изборите, ако се сбъднат прогнозите че днешните управляващите щели да се радеят със властта.\nПубликувано от Ътдърграунд-медия в 13:42 ч.


svejo.net | Кралица Елизабет II слиза от престола, принц Уилям поема управлението '); // })();\nКралица Елизабет II слиза от престола, принц Уилям поема управлението\nwww.skandal.bg | 20.03.2020 18:43 |\nВнукът на кралицата – принц Уилям, ще поеме нейните задължения на монарх в Обединеното кралство след като Елизабет II и 93-годишният й съпруг принц Филип се преместиха в замъка „Уиндзор“ преди очакваното блокиране на Лондон заради коронавируса. Това съобщи “Дейли мейл“.\nПрестолонаследникът принц Чарлз, бащата на Уилям, също е на години – над 70 години, и възнамерява да се самоизолира в продължение на 4 месеца заради COVID-19.\nНейно Величество взе със себе си любимия си дакел Кенди в колата за 50-минутното пътуване до замъка, а принц Филип бе превозен с хеликоптер от Сандригам.\nСпоред запознати с кралския протокол кралицата е променила своя план заради коронавируса и скока на заразени в Лондон, където се очаква до дни да бъдат въведени строги ограничения на движението.\nНейният последен публичен ангажимент бе вчерашната среща с двама висши офицери от самолетоносача от кралския флот, който носи нейното име – “Кралица Елизабет“.\nКралица Елизабет II се оттегля от трона\nКралица Елизабет II подготвя своето оттегляне от престола и назначаването на сина си – принц Чарлз, за регент. Това твърдят източници от двореца, цитирани от “Дейли мейл”. Пред най-близките си хора 91-годишната кралица казала, че ако все още е на трона на 95 години, ще поиска да влезе в сила...\nИзписаха кралица Елизабет II\nКралица Елизабет II e напуснала в понеделник следобед лондонската болница Крал Едуард VII е добро състояние на духа, предаде в. „Гардиън“.\n86-годишният монарх беше приета в неделя в болницата с оплаквания за гастроентерит. Заболяването стана причина тя да отложи своите ангажименти...\nКралица Елизабет II ще разговоря утре с принц Хари за решението им с Меган да се оттеглят от кралската фамилия\nПринц Хари и кралица Елизабет II ще разговарят лично утре. Спешната среща ще се проведе в Сандрингам и основната ѝ тема ще бъде решението на Хари и съпругата му Меган да се оттеглят от кралската фамилия.\nВ диалога ще се включат още принц Чарлс и братът на Хари - принц Уилям. Няма...\nКонстантин Тренчев слиза от престола\nТочно на 60-годишния си юбилей и на 26-тия рожден ден на КТ „Подкрепа“ лидерът на синдиката Константин Тренчев слиза от престола.\nНеизменният синдикален вожд от 1989 г. сам се разделя с поста. Като ще го стори на редовния конгрес на профсъюза, който винаги се провежда на двойния празник...\n109-годишна баба прати по принц Уилям моден съвет до кралица Елизабет Втора\nКатрин Мастърс винаги е искала да се срещне с член на британското кралско семейство. Когато най-сетне, на 109-годишна възраст й се удаде такава възможност, тя не пропусна да даде моден съвет на кралица Елизабет Втора, предаде Асошиейтед прес.\nВ петък принц Уилям посети Мастърс в...\nпрезидент Доналд Тръмп са повредили тревата пред Бъкингамския дворец.\nЗа тревогата си кралицата споделила на австралийския премиер Скот Морисън, предаде БГНЕС, като се позовава на „Сънди таймс”.\n„Вижте тревата ми. Съсипана е”, цитира кралицата източник, близък до...


Семейни войни - За родители - Тийнейджъри - Edna.bg\nПодрастващите между 13 и 19 години стават все по агресивни, се казва в ново британско проучване.\nТака, например, в почти всяко второ семейство на Острова с момче или момиче под 18-годишна възраст сериозните разправии по редица теми са всекидневие.\nСамо 7% от анкетираните майки и бащи споделят, че отношенията с техните деца са абсолютно безоблачни, а немалка част от майките на тийнейджъри разкриват, че са били физически малтретирани от собствените си синове и дъщери.\nОсновната причина за тази нарастваща агресия се крие във финансовите проблеми, които се стоварват на все повече фамилии и на Запад от нас.\nСред останалите водещи фактори са още разминаването в разбиранията за възпитание при различните поколения, съперничеството между братята и сестрите, а също и липсата на работа при майката, бащата или и двамата.\nСамият семеен конфликт протича най вече със скандали (64% от случаите) или каране със сериозно повишаване на тон (при 57% от запитаните), следвани от размяна на обиди (до които се стига при 29% от анализираните участници).\nДесет процента от родителите пък коментират, че често стигат и до физическа саморазправа с техните потомци, която води след себе си и много сериозни психически травми.\n"Голяма част от насилието вкъщи остава скрито за околните, което ни кара да смятаме, че то се разпростира в далеч по-безобидни граници", разказва Ан Лонгфийлд, изпълнителен директор на британската детска благотворителна организация 4Children.


LG G3 S на топ цена и на изплащане от Примиъм Мобайл — ревю, мнения, характеристики\nНа пазара вече е новият мини телефон на LG. Компанията се развива с главозамайващи темпове през последните години, а това се дължи на дисплеите, които не спира да актуализира в положителна страна. Мини копието на G3 е вече факт и можете да го закупите на изплащане от нашият сайт чрез трите големи компании за стоково кредитиране.\nПроцесорната мощ на устройството не е никак малка и характеристиките му в това отношение не отстъпват на другите устройства в класа. Задвижван е от 4-ядрен прилично мощен процесор с тактова честота от 1.2 GHz, а оперативната памет е намалена до 1 GB, което е доста ограничено количество от гледна точка на лакомите за памет приложения, които се използват в момента. Това е така, защото от LG са сметнали, че за да достигнат ценовия клас, в който е устройството, а именно средния, трябва да се съобразят с някои лишения от страна на хардуера.\nЗа сметка на ограниченията в изчислителната мощ, дисплеят на апарата е прилично голям - 5 инча. Той е с последно поколение матрица - IPS LCD, която от LG ъпгрейдват усилено през последните години. Той отстъпва много по плътност на пикселите от своя по-голям събрат - G3 . G3 S има 294 ppi, съответно на G3 e 538 - почти два пъти по малко за половин инч "свиване" на дисплея.\nУстройството е "екипирано" с 8 MP камера , която също е среден клас матрица, но за сметка на това има всички екстри, които може да потрябват на потребителя, за да заснеме прилично качествена снимка. Това включва LED светкавица, разпознаване на лице и усмивка както и нашумялата на скоро екстра HDR. Интересното тук е лазерният автофокус, който от LG се опитват да пропагандират и наложат. Той спомага за изостряне на снимката и по-качественото снимане в различни режими. Като цяло камерата на смартфона е над нивото на другите в класа, и контраста, остротата и качеството е повече от задоволително за устройство от този клас.\nЗа издръжливостта на телефона се грижи батерия с капацитет от 2540 mAh от последния и най-енергоефективен тип Li-Ion. Тя е напълно достатъчна устройството да не изостава от G3, защото процесорната мощ е по-малка и по-икономична. Потребителят може да се възползва от няколко часа на сърфиране в интернет и до 16 часа време на говорене. В режим на готовност телефонът е способен да издържи до 30 дни.\nВие оставяте коментар за LG G3 S\nИзбран артикул(и): LG G3 S\nБрутна цена: 349 лв.