Какво представляват връзките с енеаграма? Съвместимост и типове - Съвети И Съвети За Връзка\nОсновен / Съвети И Съвети За Връзка / Какво представляват връзките с енеаграма? Съвместимост и типове\nКакво представляват връзките с енеаграма? Съвместимост и типове\nКакво представляват енеаграмните връзки?\nТипове личност на Енеаграма - кой тип сте?\nСъвети за взаимоотношения за видовете енеаграма\nКои типове Енеаграми са най-съвместими?\nСъвместимостта на Enneagram наистина ли има значение?\nРаботят ли еднотипните двойки?\nВлияе ли полът кои типове Енеаграма са съвместими?\nТиповете личности на Енеаграма могат да играят роля при определянето съвместимост на отношенията . Преди да се потопите в съвместимостта на Enneagram, важно е да разберете типовете Enneagram.\nСпоред Институт Енеаграм , има девет различни типа енеаграма или личности и научно валиден тест, наречен RHETI, може да помогне на хората да определят кой тип най-добре описва тяхната личност. Това може да измине дълъг път за осигуряване на по-добри взаимоотношения с Enneagram.\nВръзките с Енеаграма оценяват съвместимостта на двама души в една връзка въз основа на техния тип личност на Енеаграма.\nРазличните типове личности на Енеаграма имат различни предпочитания, силни и слаби страни и може да са по-съвместими с определени типове Енеаграма във взаимоотношенията.\nТест, който казва на вас и вашия партньор, вашите Eneagram числа, може да ви помогне да определите колко сте съвместими. Имайте предвид, че все още е възможно да имат здрава връзка , дори ако типовете Енеаграма не изглеждат съвместими.\nТестът за съвместимост с Enneagram е просто ръководство, което може да предостави информация за това кои личности работят най-добре заедно и какво може да се очаква в любовните отношения с Enneagram.\nИнститутът Enneagram дефинира девет различни типа Enneagram, всеки отбелязан с число. Разбирането на тези типове може да помогне на хората да се научат как да управляват своите взаимоотношения с Енеаграма.\nДеветте типа личности са както следва:\nТип първи - Реформаторът\nЕнеаграма тип 1 е реформатор.\nТози тип личност е верен на своите морални ценности и има силно чувство за етично или правилно. Те се стремят да подобрят света и са перфекционисти.\nЕнеаграма тип два е помощник, който е склонен да бъде прекалено приятелски настроен и щедър.\nТози тип личност на Енеаграма е известен с това, че е топъл и искрен и се чувстват ценни, когато правят добро за другите.\nТип трети - Постигащият\nАко сте тройка, имате високо ниво на енергия и имате желание да се откроите от тълпата и да впечатлите другите. Имате силна нужда да постигнете страхотни неща.\nТип четвърти - Индивидуалистът\nИндивидуалистът или Енеаграма тип четири е невероятно креативен и се стреми да бъде различен от другите.\nЧетворките могат да бъдат невероятно уникални и интересни, но те могат да се борят с настроението и чувството за малоценност в резултат на различията си.\nТип пет - Изследователят\nПетимата, като следователи, са независими и любопитни. Те се представят като изключително бдителни и винаги са пълни с нови идеи и прозрения.\nТе копнеят да увеличат знанията си и да развият дълбоко разбиране на света около тях.\nТип шест - Лоялистът\nЕнеаграма тип шест оценява сигурността и може да се разчита, че ще изпълни своите отговорности.\nАко сте тип шест, вероятно ще бъдете разглеждани като надежден човек и усърден работник.\nАко сте тип седми, вашият тип Енеаграма е изключително общителен и спонтанен. Склонни сте да сте оптимистично настроени и игриви и вероятно се учите бързо.\nВъпреки че тези черти са положителни, седмиците понякога могат да се разглеждат като импулсивни или разпръснати.\nТип осми - Challenger\nЕнеаграма тип осем може да се разглежда като доминираща личност, тъй като осмиците са категорични и уверени.\nАко сте осмица, другите вероятно ви виждат като добър във вземането на решения, но понякога можете да се окажете конфронтиращи или контролиращи другите.\nТип девет - Миротворецът\nЕнеаграма тип девет желае мир и хармония и те стремете се да избягвате конфликти .\nДеветките имат силни страни като подкрепа, стабилност и приемане на другите, но понякога те могат да игнорират проблемите, за да запазят мира.\nСега, когато разбирате различните типове личности на Енеаграма, е полезно да разгледате някои съвети, които могат да помогнат на вашия тип да се наслади на най-доброто от отношенията на Енеаграма.\nОбмислете следните съвети за всеки тип личност:\nКакво да направите, ако сте тип\nСтремежът ви към съвършенство понякога може да ви направи особено критични към партньора си.\nОпитайте се да оцените партньора си за неговите силни страни, но позволете малко прошка на грешките, като помните, че партньорът ви е само човек.\nТъй като хората ценят подобрението, може да е полезно да видите усилията си за това прощавайте грешките, за да подобрите отношенията .\nКакво да направите, ако обичате тип\nНапомнете им, че са вродено добри да намалят самокритичността си\nПодарете им изобилие от доброта\nНе приемайте лично техните придирки\nКакво да направите, ако сте тип два\nСклонни сте да изпитвате безусловна любов към партньорите си, но не забравяйте собствените си нужди в рамките на една връзка.\nВярвайте, че другите могат да се погрижат за вас и понякога разпускайте бдителността си.\nКакво да направите, ако обичате втори тип\nПомогнете им да се грижат за себе си\nБорете се за тях\nКакво да направите, ако сте тип три\nЗнайте, че сте силен модел за подражание, но се опитайте да не позволявате стремежът ви към постижения да се превърне в работохолизъм, който ви отдалечава от партньора ви.\nНе забравяйте, че връзката ви с Enneagram е област, в която можете да бъдете успешни, така че е важно да положите усилия в израстването с партньора си, вместо да се фокусирате единствено върху успеха в кариерата.\nКакво да направите, ако обичате тип три\nПодкрепете целите на партньора си и му дайте необходимото време, за да ги преследва.\nНе приемайте, че допълнителното време на партньора ви, прекарано на работа, означава, че той не оценява връзката.\nКакво да направите, ако сте четвърти тип\nОпитайте се да разглеждате различията си като силни, вместо като слабости, за да не внасяте несигурност във връзката.\nОтворете се пред партньора си за нещата, които ви правят уникални.\nКакво да направите, ако обичате тип четири\nОпитайте се да оцените странностите на партньора си.\nБъдете готови да изслушате, когато партньорът ви се отвори за страхове или несигурност.\nОбяснете на партньора си, че двамата сте равни и и двамата внасят силни и слаби страни във връзката.\nКакво да направите, ако сте тип пет\nНапомнете на партньора си, че те са важни за вас.\nВключете партньора си в нови идеи или дейности, които искате да опитате.\nОтделете време за себе си, за да помислите за нови неща, които бихте искали да поемете, за да можете напълно да посветите вниманието си на партньора си, когато сте заедно.\nКакво да направите, ако обичате тип пет\nНе го приемайте лично, ако партньорът ви изглежда емоционално отдалечен; те вероятно просто са потънали в мисли и може дори да мислят за вас!\nЗнайте, че тип пет е естествено независим и способността им да прекарват време сами не означава, че не ценят връзката.\nКакво да направите, ако сте тип шест\nПрактикувайте да се доверявате на себе си, за да изберете пълноценна връзка.\nНе чувствайте нужда да се придържате към връзка, която не е подходяща за вас; не е нужно да си лоялен към някой, който не е подходящ.\nНаправете пауза, преди да отговорите на някого, за да можете да станете по-заземени и да реагирате рационално, вместо емоционално.\nКакво да правите, ако обичате тип шест\nОтделете време, за да напомните на партньора си, че сте отдадени на връзката.\nАко партньорът ви изглежда нерешителен, не приемайте това лично. Просто им трябва време, за да обработят мислите си.\nПокажете своята лоялност към партньора си от тип шест, като зачитате предпочитанията му към рутини.\nКакво да направите, ако сте тип седми\nОтделете време, за да оцените радостта от настоящия момент, вместо винаги да се фокусирате върху следващото ново изживяване.\nСъсредоточете се върху партньора си, когато сте с него.\nНе забравяйте, че е добре да чувствате и признавате негативните емоции.\nКакво да правите, ако обичате тип седем\nТъй като седмите са склонни да задържат емоциите си, потиснатата болка може в крайна сметка да се прояви като гняв или срам. Опитайте се да помогнете на седемте да разпознаят и обработят основната болка.\nИзследвайте собствените си интереси извън връзката или рискувате седемте да се почувстват задушени.\nПризнайте, че седемте са ориентирани към бъдещето и непрекъснато преследват нови преживявания. Това не означава, че не сте достатъчни; това е просто тяхната природа.\nКакво да направите, ако сте тип осми\nКогато сте ядосани, не забравяйте да направите крачка назад, да прецените основната причина за гнева си и избягвайте да нападате партньора си.\nПостарайте се да включите партньора си, преди да вземете решения, или може да се окажете властен.\nПризнайте, че партньорът ви може да се нуждае от време да помисли, преди да действа.\nКакво да правите, ако обичате тип осмица\nНе го приемайте лично, ако една осмица се окаже агресивна; те просто се опитват да запазят контрол над своята среда.\nОсмиците са склонни да не възприемат намеци, така че не забравяйте да го направите общувайте директно и честно .\nАко спечелите уважението на осмица, можете да очаквате те да се отворят емоционално, но трябва да сте готови да отделите време и усилия, за да постигнете това.\nКакво да направите, ако сте тип девет\nВнимавайте да не сведете до минимум конфликта или да избегнете важни разногласия във вашата връзка.\nНе забравяйте, че всяка връзка има конфликт.\nПрактикувайте да изразявате собствените си нужди и желания.\nКакво да правите, ако обичате тип девет\nПопитайте партньора си за мнението му, когато взимате решения. Може да им е по-удобно да изразят мнението си, ако им дадете възможности за избор, вместо да задавате отворен въпрос за това какво искат.\nНасърчавайте ги да говорят за неща, които ги разстройват, вместо да бутилират нещата вътре.\nКато се имат предвид силните и слабите страни на различните типове личности на Енеаграма, има някои типове, които може да са по-съвместими един с друг от други.\nНай-добрите връзки с Enneagram, според съвместимостта на Enneagram, могат да бъдат както следва:\nТип 1 с Тип 7 и 8\nТиповете са дисциплинирани и перфекционистични, но тип седми и осми могат да ги балансират, като им помогнат да излязат извън зоната си на комфорт, според експерти.\nТип седми и тип осем могат да въведат първи тип в забавни занимания, за да донесат повече наслада в живота им.\nТип два с тип осем и три\nТип двойки се ангажират да помагат на другите да постигнат целите си и следователно са добре допълнени от осмици и тройки. Това осигурява силна съвместимост с Enneagram.\nТройките и осмиците са склонни да имат високи цели, а полезният тип две може да намери чувство за цел, което им помага да постигнат тези цели.\nТип три с тип две и четири\nКато високопостигащи, Енеаграма тип три могат да загубят връзка с емоциите си.\nТова ги прави съвместими с двойки и четворки, които са дълбоко емоционални и осигуряват баланс на номер три, който е постигащ тип.\nТип четири с тип пет и седем\nКато индивидуалист, тип четири просто иска някой, който ги разбира. Те са склонни да бъдат привлечени от тип пет и тип седми, които са интелигентни и страстни.\nТип пет с тип четири и седем\nПетимата са интровертни, но обичат да учат, така че ще се нуждаят от някой, който може да им помогне да се отворят, като същевременно може да стимулира интелигентността им.\nТова прави петиците съвместими с четворките, които са дълбоко емоционални, и седмиците, които демонстрират своята интелигентност, като изследват различни интереси.\nТип шест с тип девет и едно\nСъс силната си нужда от сигурност, тип шест има съвместимост на отношенията с Енеаграма с добрия, миротворчески тип девети и този, който е склонен да бъде посветен на взаимоотношенията.\nТип седем с тип едно и три\nКато ентусиаст, тип седми винаги са пълни с идеи и може да имат проблеми с уреждането.\nТе имат съвместимост с Enneagram с тип първи и тип три, което може да добави стабилност към живота на седемте.\nТип осми с тип два и три\nКато уверен, доминиращ тип личност, осмината има съвместимост с Енеаграма с определени типове.\nТип два, като помощник, е отлична мажоретка за занимания от тип осми. От друга страна, амбициозните трима ще могат да се справят с изискванията на осмината.\nТип девет с тип шест и пет\nТип девет, като миротворец, се съчетава добре с тип шест, който жадува за сигурност, която деветката може да осигури.\nЕнеаграма тип пет също е съвместима с деветката, тъй като петицата е дълбокомислещ, който може да помогне на миротвореца да преодолее съмненията си, за да направи връзката с Енеаграма успешна.\nГорните типове Enneagram демонстрират съвместимост, но някои хора може да се чудят дали съвместимостта на Enneagram дори има значение.\nСпоред Enneagram Institute, както негативите, така и положителните могат да възникнат между всеки два вида Eneagram във взаимоотношенията.\nСъвместимостта на Enneagram може да ви даде представа какво да очаквате въз основа на типа Enneagram на вашия партньор. Тя може да предостави ръководство за най-добрите взаимоотношения с Enneagram, но не е надеждна.\nНито едно сдвояване не е перфектно и няма два типа Енеаграми, които също са обречени да се провалят в една връзка.\nДокато някои типове Енеаграми във взаимоотношенията могат естествено да се слеят по-добре от други, емоционално здравият човек може да има успешна връзка с всеки тип личност.\nОт друга страна, някой, който не е психологически добре, може да се бори да има удовлетворяваща връзка, дори ако има съвместимост с Енеаграма с партньора си.\nОсвен да се чудят дали съвместимостта на Enneagram дори има значение, някои хора може да се запитат дали еднотипните сдвоения могат да имат успешни взаимоотношения с Enneagram.\nКакто обяснява Enneagram Institute, еднотипните двойки могат да бъдат привлечени един към друг поради сходните им черти, но от друга страна, тези прилики могат също да причинят проблеми във взаимоотношенията с Enneagram.\nНапример, когато двама тип двойки се съберат, и двамата са полезни и подхранващи и са склонни да бъдат топли и привързани един към друг. Двамата също ще бъдат дълбоко отдадени на връзката, но тъй като са толкова ангажирани да бъдат помощници, може да имат проблеми с приемането на любовта от партньорите си.\nОсъзнаването на потенциалните проблеми, които могат да възникнат, и предприемането на стъпки за минимизирането им може да помогне на еднотипните двойки да имат успешни връзки с Енеаграма. Все пак някои хора може да предпочитат тези, които са различен тип Енеаграма.\nТиповете личности на Енеаграма са измислени за универсално приложение, тъй като нито един тип не е вродено мъжки или женски.\nВъпреки това, изследвания относно взаимоотношенията с Енеаграма предполага, че социалните стереотипи и разнообразните култури предават определени полово обусловени очаквания към типовете, които могат да повлияят на техния общ стил.\nСъщо така, съгласно а проучване проведено върху 457 двойки, беше установено, че полът може да повлияе на избора на личности за техните партньори.\nНапример, в същото проучване беше установено, че мъжките деветки с женски четворки са доста често срещани (шестнадесет двойки) в сравнение с женските деветки с мъжки четворки (само две двойки).\nИскате ли да проверите съвместимостта си с Enneagram?\nЗаключение относно типовете енеаграми във взаимоотношенията\nХората са склонни да се интересуват от съвместимостта на Enneagram във взаимоотношенията, защото тестът Enneagram може да даде представа за уникалната личност на всеки индивид.\nПознаването на вашия тип Енеаграма може да ви предостави спецификата на вашите предпочитания, тенденции и навици. Тази информация също може да ви помогне да определите от какво имате нужда от партньор.\nДокато Enneagram може да предостави полезна информация за това с кого сте най-съвместими, съвместимостта на Enneagram не гарантира успешна връзка. Двама души, които нямат съвместимост на отношенията с Енеаграма, все още могат да намерят щастието заедно.\nВ крайна сметка, ако сте емоционално здрави и се ангажирате да имате силна връзка с Енеаграма, можете да намерите щастие с всеки тип Енеаграма.\nДори ако не сте фокусирани върху съвместимостта на отношенията с Enneagram, провеждането на тест Enneagram може да ви помогне да определите какво да очаквате от типа личност на вашия партньор. Това може да ви помогне да разберете по-добре партньора си и да ви подготви за разногласия, които могат да възникнат.


Ние сме компания, специализирана в областта на микрокредитирането. Попитахме Бизнеса от какво има нужда и създадохме продукт, който изцяло да отговаря на нуждите на малките предприятия.\nПредлагаме кредитни решения за малкия и микро бизнес чрез двата ни основни продукта – бизнес линия за обортни средства и инвестиционен заем. Нашата мисия е да осигурим лесен достъп до кредитни решения за бизнеса, като предоставим високо качество на добра цена.\nЕдинственото условие е да кандидатстваш от името на представляваното от теб юридическо лице. Това, което трябва да направиш, е да се обадиш на тел. 0700 200 33 (без допълнително таксуване) или да попълниш онлайн заявката ни и да заявиш желаната от теб сума.\nКъде да платя вноските си по заема?\nМожеш да платиш на твоя личен търговски представител, по банков път в УниКредит Булбанк: BG 67 UNCR 7000 1522 6819 72 или чрез касите на EasyPay с КИН: 1058183789.\nНеобходимо е единствено копие на твоята лична карта, като управляващ представляваното от теб дружество.\nКак мога да получа информация за актуалното състояние на заема, който ползвам?\nКакви преференции предлагате за редовни и коректни клиенти?\nРедовните ни клиенти получават финансиране в съкратени срокове. Те могат да кандидатстват за още по-големи суми. Също така, могат да решават кога и как да погасяват главниците си, като одобрената сума е на разположение по всяко време в работни дни. Може да усвояват нови суми преди да са погасили старите си задължения.


Четвърти ден продължава най-тежкият горски пожар в историята на Израел - Mediapool.bg\nЧетвърти ден продължава най-тежкият горски пожар в историята на Израел\n14:41 | 05 декември 2010 | 0 коментара\nНай-тежките в историята на Израел горски пожари продължават четвърти ден, като представители на противопожарните служби заявиха, че стихията не отстъпва и предупредиха да не се проявява прекомерен оптимизъм, предаде ДПА в неделя.\nГоворител на израелската противопожарна и спасителна служба съобщи, че пожарът все още не е под контрол, но положението днес е по-добро в сравнение с вчера. Полицията в Хайфа обяви, че разследването е установило, че пожарът е започнал във вторник преди обяд, когато двама младежи от арабското село Усафия, насред гората Кармел, са пиели кафе и са пушели наргиле пред дома си. Според полицията огънят се разпространил оттам.\nПо данни на противопожарните служби през нощта, когато поради тъмнината престава гасенето от въздуха, положението не се влошило. Самолетите са подновили работа тази сутрин в 6 часа местно време. В гасенето участват 23 летателни апарата, вкл. два руски супертанкера, които могат да носят по 44 хиляди литра вода.\nЧислеността на въздушната флотилия за погасяване на пожарите ще нарасне до 33 самолета и хеликоптери от различни страни в света, включително и от България. Вчера на телавивското летище "Бен Гурион" се приземи и американският супертанкер "Евъргрийн 747", който е с капацитет близо 80 хиляди литра вода. Машината започна вече работа в една от най-тежките зони, съобщи ДПА.\nСпоред израелския информационен портал Ynetnews Израел ще плати към 200 хиляди долара на час за услугите на "Евъргрийн 747".\nФранс прес допълва, че израелският премиер Бенямин Нетаняху е насрочил за днес заседание на правителството в предградието на Хайфа, от което заради пожара са евакуирани част от жителите.\nПо думите на премиера заседанието в предградието Тират Ха Кармел не е само акт на солидарност с пострадалите, но и знак, че щетите, нанесени на хората, на техните жилища и на горите, ще бъдат възмездени.


Кубрат Пулев: Циганските номера нямат край, но аз съм щастлив човек - Пловдив Прес\nНачало » Кубрат Пулев: Циганските номера нямат край, но аз съм щастлив човек\nбокс • Интервю • Спорт • Спорт Важно • Спортни страсти\nКубрат Пулев: Циганските номера нямат край, но аз съм щастлив човек\n– Бяхте ли нервен преди мача?\n– Не, въобще. Бях много спокоен през цялото време. Бях напълно спокоен през целия период на подготовка, в седмицата преди самия двубой и по време на двубоя. Бях сигурен в себе си. Знаех колко добре съм подготвен, знаех на какво съм способен и нищо не бе в състояние да ми отнеме тази увереност, че ще победя.\n– Знаехте ли за старата аркада на Фюри?\n– Знаех, че е пострадал по време на тренировка преди известно време, но мислех, че аркадата отдавна е затворена. Обикновено една аркада отнема седмица за възстановяване, а да я забравиш напълно – около 10 дни. Минал съм през подобни състояния много пъти в кариерата си. И каква трябва да е тази аркада, която за толкова време да не мине?! Дори не подозирах, че Хюи все още има този проблем.\n– Какво си помислихте, когато видяхте, че той кърви? Търсихте ли умишлено да нанесете удар, за да му отворите отново аркадата?\n– Знаех, че от този момент нататък състоянието му ще го разколебае още повече, ще го направи още по-несигурен, че неминуемо ще доведе и до отчаяние. Дали съм търсил нарочно удар точно в областта на старата му аркада? В никакъв случай! Вижте, аз не съм злобен човек и хората, които ме познават, ще потвърдят. Аз не съм способен да изпитвам злоба и да търся умишлено да причиня болка дори на най-големите си съперници. Преди да бъдем противници, ние сме колеги. Съчувствам на Хюи, че изпадна в подобна ситуация, защото утре мога аз да съм на неговото място. Бори се, доколкото му позволяваше състоянието. Издържа 12 рунда и това само показва колко добре бе подготвен. Но истината е, че аз не му оставих никакъв шанс, той просто нямаше абсолютно никакъв шанс срещу мен. Да, не го нокаутирах, но го малтретирах и след последния гонг той приличаше на съсипан не само физически, но и психически човек.\n– Бихте ли му дали реванш?\n– Защо не? Аз съм джентълмен, винаги играя феърплей. Всеки заслужава втори шанс. Хюи – също. Но нов мач помежду ни ще завърши още по-зле за него, защото ще го бия много по-лошо, отколкото на 27 октомври. Нов мач между нас няма да завърши в 12 рунда, защото ще го нокаутирам. Аз показах едва 20% от това, на което бях способен срещу Хюи в София, но нашата тактика изключваше излишни рискове.\n– Възможно ли е да видим мач между теб и Антъни Джошуа още през април? И ако не срещу Джошуа, срещу кого?\n– Това няма как да го предвидя. Едно трябва да е ясно: аз съм готов да се изправя срещу Джошуа по всяко време. Аз съм готов да изляза на ринга срещу всеки. Не ме интересуват имената. Чувствам се в страхотна форма, вярвам в себе си, знам какво се изисква от мен, за да бъда на ниво и без да се оплаквам, го правя. Работя и чакам своя час. Иска ми се да имам нов мач скоро и се надявам, че това ще се случи, защото вече работя с нови промоутъри, които държат на мен, отнасят се сериозно към кариерата ми, вършат много добра работа и заедно гледаме в една посока.\n– Получихте ли необходимото и заслужено уважение от лагера на Фюри след победата?\n– Не бих казал. През цялото време – в седмицата преди мача, по време на самия мач, а и даже след него, те не спряха да въртят цигански номера, да играят мръсно и да се държат евтино. Опитах се да бъда добър домакин. Направих всичко възможно да се запази добрият тон. Изпълних всички изисквания по договора, даже повече. Дадох им в пъти повече билети, отколкото им се полагаше. Само ще отбележа, че за мача с Владимир Кличко получих точно два билета… Настаних гостите им на хубави места, близо до ъгъла на Фюри. Броени часове преди мача поисках да бъдат наредени още 10 места специално за семейството, които оградихме отделно и на които осигурихме допълнителна охрана с цел да гарантираме спокойствието им. Без разрешение и тихомълком успяха да си наредят допълнителни столове и да си обособят още един сектор в непосредствена близост до ринга откъм червения ъгъл за самата битка.\n– Какво се случи в нощта преди самия мач?\n– Не знам в детайли. Аз си легнах. Знам, че е имало разправии между моите промоутъри, Хенеси и лагера на Фюри. Отново по темата за билетите. Те пак са имали претенции, че искат още и още билети. Както казах, опитаха всячески да изнервят обстановката, да ме извадят от релси, но това нямаше как да стане, защото аз бях подготвен за удари под кръста. Все пак не съм вчерашен. Ако трябва да обобщя: непрестанни мръсни игрички и много, много евтино държание от хора, които иначе имат доста големи претенции и самочувствие. И все пак бих искал да отбележа, че в лагера на Фюри не всички бяха такива, имаше и някои готини хора. Не поставям всички под общ знаменател.\n– Какво е вашето послание към британските фенове на бокса?\n– Да бъдат здрави и щастливи! Да продължават все така да обичат бокса, който във Великобритания има големи традиции. И кой знае? Някой ден бих се боксирал в Англия, пред английска публика, защото британците са готин народ и това би ми доставило удоволствие.\n– Щастлив ли сте днес?\n– Толкова щастлив, колкото бях месец преди мача, в седмицата на мача и сега, в дните след като всичко приключи. Еднакво е щастието ми. Аз съм просто един щастлив човек. Научен съм да се радвам на малките неща, радвам се на всичко, което Господ ми е дал и продължава да ми дава. Благодарен съм за живота, който имам и за хората, които са в него.\nTagsинтервю Кубрат Пулев\nYouth Group превзе Зарата без бой: Марули, вие сте пълен провал\nPlovdiv-Press TV: Бултраси и играчи куфеят заедно


Ален Делон се сбогува с феновете си - Flashnews\nпетък, 20 май, 07:22\nАлен Делон се сбогува с феновете си\nЕдин от най-великите френски актьори – Ален Делон се сбогува с феновете си, тъй като е решил да сложи край на живота си чрез евтаназия. Той се подготвя да сложи край на живота си в Швейцария, където това е позволено. Испанското издание „Marca“ публикува обръщението на Делон към феновете му.\n„Животът не ми носи кой знае какво. Всичко съм видял, всичко съм изпитал. Но най-много ненавиждам сегашната епоха. Повръща ми се от нея! Всичко е фалш, всичко е сменено. Няма почитание към дадената дума. Важни са единствено парите. Знам, че ще напусна този свят, без да ми е мъчително за него! „.


... и те дойдоха - greenlegend\nYou are here: Home / разказ / … и те дойдоха\n… и те дойдоха\n18.03.2015 /0 Comments/in разказ, смях /by admin\nЕй така както си стоях до печката и те дойдоха. Първо видях сиянието по пердето, а после чух и съскащия звук на двигателите. Кучетата хипнотизирани не гъкваха. Стоях и чаках да установя контакт или нещо друго да стане и в този момент разбрах посланието. Бях избран да го сведа до знанието на човечеството.\nАма защо точно аз? И какво ми харесаха?\nВярно в този момент съм може би единствения трезвен в Бойково. Ерген и фелшер , тоест от интелигенцията , е и какво от това? Има толкова села, а може би и други трезви, но нямаше време за мотане, измъкнах се из задния прозорец от към кочината и право в кръчмата. По това време там е целия елит, барабар с кмета. Нахълтах с трясък и Минчо пъдаря за малко да бутне кюнците. Като си плю в пазвата и спомена баба ми се развика:\n– Бе Главоч – заради голямата ми глава – имай уважение като влизаш. Това не ти е София. Тук хората са възпитани. Нервно дръпнах стол до кмета, без да отбелязвам забележката и започнах:\n– Кмете, това е всичко свърши – и не мога да продължа от напрежение.\nА той нали си е школа ме гледа изпитателно барабани с пръсти по масата и вика:\n– Симеончо, защо бе мойто момче. Нали знаеш, че не носиш. Предния път отърва бика и го гонихме една неделя.\nЗа смях на околията станахме. Още ни викат каубоите.\n– Не е това – викам и пак зациклих, като соча на горе – ония дойдоха.\n– Ми тва им е работата. Идват ,па си идат – и се хили – колко пъти съм ги виждал, все в градината се събуждам.\n– Да не е дошъл някой „Томахок“ бе Симеончо – обажда се Минчо\n– Трай бе Минчо – вика кмета – то тва „Томахока „ е скъпа работа бе. Струва два милиона долара, къде ще са разкарват из Бойково „Томахоци“.\nКольо Кьоравия мига на парцали и вика замечтано:\n– Малий да ми падне едно такова в двора, пък нека да е скъпо.\n– Как да ти падне бе. Нали ако падне го няма селото, бе шашав. – им викам\n– Кмете този път няма мърдане. Светна откъм стрина Пена и кацнаха насред двора.\n– Каква светлина бе Симеончо – преглътна стреснато Бай Панчо и се заоглежда\n– то не сме малко готови такова. Ни реч съм подготвил, ни телевизия има, па и от виното фъфля малко. Цветя няма , дет се вика.\n– И не си бръснат – се обажда от кюшето Колъо Къоравия.\n– Млъкни бе Кольо, е и не съм бръснат. Така де , абе защо тва гражданята не си стоите по градовете. Вярно, че и ние там подойдохме, та ви стана тясно , ама и така не бива да ни носите от вашия стрес бе, мойто момче. То и тва ако е държава. Ми да кацнат на жълтите павета, както си му е реда, да кацнат,па им режете ленти, килими им слагайте, ако щете.\n– А, а – обажда се и Минчо пъдаря – кмете недей така. Кой там ще ги срещне като хората и килими-милими, тва-онова. Те тва са се забатачили за власт и постове, та знае ли се. Те нас са забравили, та ти другоземци да срещат. Тая няма да я бъде.\n– Така е. Добре са дошли тука хората да си ги нагостим по нашему. Аз ще налея да сгрея ракия, че са премръзнали и мезе ще туря, сланинка ще тръкна пиперосана – обажда се и бай Райчо кръчмаря – то гражданята къде ще ги почерпят бе кмете, те та срещнат на портата и тва е.\n– Тъй е – съгласяват се и останалите – Знаят те къде да дойдат за сефте. Слушай бе Панчо хората стоят насред двора и няма кой едно здрасти да им каже . Бива ли така?\n– Една ракия няма кой да ги черпи – пак се обажда Къоравия.\n– Мълчи бе Колъо – сгълча го кмета – бягай да викаш Дунките с тъпана и кларнета, мини стрина ти Гаца да мете мегдана и с вода да го ръсне. Да гръмниш два фишека да сбираш всички и попа да бие камбаната, ама не на умряло. Я бе Шарифе дръпни тва виното и ми удари една контра. Тичай Симеончо нещо да ги замаеш. Вие тва учените най го можете . А, и даскала да буди децата.\nЗаклопах по калдаръма и си подреждам словото , а току до нас стрина Пена комшийката ме среща:\n– Монче, баба и тебе ли събуди този вампир дяда ти Мирча ? Да го чумата тръшне дано. Посред нощ плугове ще заваря да не могат да легнат кокошките, та мислят, че съмнало. Слушам я да пустосва и от далече чувам кларинета на Дунките да цепи нощта. Два,три гърмежа разлаяха кучетата, а камбанения звън напевно се понесе над селото. Петелът гордо крачи из двора сякaш усеща, че идат гости. Мисля си, то да бе паднал „Томахоук“ тука някъде май по-просто щеше да е. От утре ще съм я Мони Извънземния, я Симеон Томахока.\nhttp://www.greenlegend.bg/wp-content/uploads/2015/03/nlo-1.jpg 530 816 admin http://www.greenlegend.bg/wp-content/uploads/2019/01/logo_02.jpg admin2015-03-18 08:15:392018-03-18 19:39:26... и те дойдоха\nГората ОРАНЖЕРИИ ОТ БЪЛГАРИЯ


-10%\tПредна AMG броня за Mercedes Е класа W211 седан/комби без AMG халогени/с отвори за парктроник редовна цена: 540.00 лв.\nОписание:\tПредна AMG броня за Mercedes Е класа W211 седан/комби 2002-2006 без AMG халогени/с отвори за парктроник с изключително качествена изработка. Бронята е изработена от качествена, удароустойчива и подлежаща на боядисване ABS пластмаса. Комплектът включва:\nПредна AMG броня за Mercedes Е класа W211 седан/комби без AMG халогени/с отвори за парктроник https://autospot.bg/продукти/83/тунинг-брони/38554/предна-amg-броня-за-mercedes-е-класа-w211-седан-комби-без-amg-халогени-с-отвори-за-парктроник\nПредна AMG броня за Mercedes Е класа W211 седан/комби 2002-2006 без AMG халогени/с отвори за парктроник с изключително качествена изработка. Бронята е изработена от качествена, удароустойчива и подлежаща на боядисване ABS пластмаса. Комплектът включва:


Съюз на българските журналисти - Енчо Господинов: Истинският журналист си плаща цената да пресече „тънката червена линия“\n13.10.2019 /20:43 | Автор : Розалина Евдокимова | Източник: СБЖ\t Големина на шрифт: a a Отпечатай:\nТой е сред българските журналисти, едва колкото пръстите на едната ръка, които светът познава и уважава. Дал е немалко на българската журналистика, както и на благородната мисия на Червения кръст и хуманитарната дипломация. В списъка на световните личности, които го знаят и ценят, са Кофи Анан, Бан Ки-мун, принцът на Монако и много други.\nАз не си падам да разказвам биографиите на хората, с които се срещам и разговарям, защото изреченото от тях говори най-добре, а и Енчо Господинов го познават всички. За по-младите, които не са чували името му, ги съветвам да намерят време и да седнат и прочетат какви колеги има от по-минали години, защото има какво да научат несамо за тях, но и от тях.\nИ така, истинско удоволствие е да се срещнеш и разговаряш с Енчо Господинов, защото той е сред добрите познавачи както на българската, така и на световната журналистика, и от него можем да научим много. Затова реших да го поканя да е гост на сайта на СБЖ и ето че с него седим и разговаряме в дома на българската журналистика – сградата на „Граф Игнатиев“- 4.\nНека започнем разговора ни с нещо злободневно - наскоро ръководителят на отдел „Европейски съюз и Балкани“ в „Репортери без граници“ Полин Адес-Мевел заяви в София, че от организацията настояват за назначаване на специален еврокомисар, отговорен за медиите. Като журналист и дипломат, виждаш ли необходимост в ЕК да има и комисар по медиите? И защо е трудно да стане?\nЛеко раздвоен съм по този въпрос и ще ти кажа защо. Защото колкото повече регулации има за медиите, колкото повече препятствия за журналистите, колкото повече огради се издигат било то между Израел и Палестина, САЩ и Мексико, или в медиите, те почти никога не вършат онази работа, за която са предназначени.\nПроблемът е, че европейският медиен пазар е в доста хаотично състояние. И това е валидно не само за Европа, а и за целия свят. От двайсетина години силно се наложиха два фактора в живота на медиите и специално на журналистите.\nОт една страна, монополизацията и икономическият фактор във всекидневието на журналистиката, обсебването на медиите от огромни финансови, или производствени, конгломерати, създаде доста проблеми както на главните редактори и старите собственици и се отрази на всекидневната работа на нашите колеги. Другият фактор е политически и е свързан с финансовия и с поведението, което следват много главни редактори, които са под невероятния натиск на хората, изкупуващи медиите. По този начин се създаде омагьосан кръг .Говорейки за финанси, испанската финансова организация prestamos365 успя да сподели с нас част от информацията и помогна да анализираме много точки. Между другото, тази организация е известна с предоставянето ''prestamos sin buro de credito via nomina'', което означава ''заеми без кредитно бюро чрез ведомост''.\nДобре би било за един хаотичен медиен пазар в Европа, който съществува днес, да има някаква форма на регулация. Ако е комисар, добре, нека бъде комисар, но оставени сами на себе си, част от медиите в Централна и Източна, дори и в Западна Европа са в едно много тежко състояние и ако няма някаква форма на помощ, регулация, стриктни законови правила, то това ще доведе до много по-голямо израждане на медийната картина както в България, така и в света.\nСпомена изкупуване на медиите. И у нас през последните години се забелязва, че някакви странни птици изкупуват вече медиите на килограм. Това от една страна как се отразява на самата журналистика, и от друга на хората, консумиращи продукта на тази журналистика?\nОтразява се зле на работещите в журналистиката - редактори или репортери. Изкупуването на медиите на килограм в нашата тъжна медийна действителност се отразява катастрофално както на самите медии, така и на читателите, слушателите и зрителите. Това не е трудно да се разбере, защото, за голямо съжаление, то стана световен проблем.\nОт двайсетина година, откакто интернет превзе световния ефир, и с електронните издания на много от вестниците и същевременно появата на социалните медии, където границата между професионални журналисти и графомани започна да се размива, спадането на професионалните стандарти в журналистиката доведе до невероятни изкривявания. Ако нашата журналистика днес е в определени ъгли от градината, то те са в плачевно, трагично състояние, както и съдбата на много колеги в България.\nКартината в много стари европейски или североамерикански издания също не е по-розова. От десетина години един от бастионите на американската журналистика „Вашингтон поуст” се пържи в собствен сос, опитвайки се да задържи това, което семейство Греъм е създало навремето. След смъртта на Катрин Греъм, издателката на вестника, жената, която застана като колос да защити не само собствения си вестник, но и честта на журналистиката по времето на Уотъргейт, на т. нар. Пентагон пейпърс, когато вървеше Виетнамската война. Същото направиха тогавашните издатели и редактори в „Ню Йорк таймс“.\nХора от този мащаб, за съжаление, вече няма. Бенджамен Брадли – легендарният редактор във „Вашингтон поуст”, почина преди няколко години, Катрин Греъм също. Империята на „Ню Йорк таймс“ също е разклатена. Така че трудно е да се удържи мощна вълна от големи пари и от магнати като Джеф Безос, който купи „Вашингтон поуст,” или империята на Мърдок. Тази вълна направи много издания да са блед спомен от собственото си минало.\nПроблемът с българските медии е малко по-различен, но в същото време е част от това световно медийно блато, което се очерта през последните години. И аз съм много обезпокоен от начина, по който се развиват както българските обществени медии, така и частните.\nКато си нямаме една Катрин Греъм, която при нас да защити свободата на словото и на журналистиката, следва да те питам: защо вместо да се изкачваме в класацията на „Репортери без граници“ по свобода на словото, ние все повече вървим към дъното? Тази констатация вече стана банална, значи ли, че се примирихме? И още нещо. Хора като председателят на парламентарната Комисия за култура и медии Вежди Рашидов, който каза: „Хайде стига с тази свобода на словото бе!“ спомагат ли за нашето „пътуване“ надолу в класацията?\nЗа голямо съжаление нито хора като Вежди Рашидов спомагат за спирането на тази мътна вълна, която залива медиите и аудиторията, която ги консумира, нито пък има достатъчна резистентност, съпротива, както при т. нар. редакторски елит, а също и пчеличките – репортерите, които всеки ден тичат от събитие на събитие да събират медийния мед, ако такъв е останал.\nПроблемът от една страна е,че повечето от редакторите са в тъжната ситуация да просят за пари. Тази просия, която е всеобхватна сред медиите, битката за средства – било то държавни субсидии, било субсидии по европроекти, където има квота каква част от даден проект, който да речем е за 1 милиард евро, колко милиона ще бъдат отделени за т.нар. медийни проекти. Това го има в цял свят, но у нас с голяма част от тези средства се постъпва по един непрозрачен начин. Хората не знаят къде отиват тези пари, в кои медии. А като отидат в дадена медия, дали отиват само за нея или отиват в джоба на някой от собствениците.\nТака че у нас, за голямо съжаление, тази поквара е тотална и това поставя много талантливи редактори и репортери в унизително положение и просията или търсенето на пари прави вестниците, електронните медии или сайтовете зависими от тези, които дърпат конците и осигуряват парите, и както се вижда резултатът е налице.\nСкоро четох, че такива солидни издания във Великобритания като „Файненшъл таймс“, „Дейли телеграф“, всичките тези издания, които имат традиционни разследващи журналистически отдели, разполагат с шест пъти по-малко средства и шест пъти по-малко време, за да дадат на талантлив журналист да разследва дадена афера, която е от изключителна важност за обществения живот и за общественото здраве на една нация, , отколкото в големите американски вестници.\nОще преди 200 години Бенджамен Франклин, който заедно с Томас Пейн е един от първите журналисти на Америка, казва, че основната роля на журналистиката е да възпитава гражданите и да ги информира, а след това, ако редакторът може да направи и някой лев, е още по-добре. А при нас ролята да се информира правилно, камо ли да се възпитават поколения, политици, депутати, да се създават граждани на България, мислещи хора, това вече е кауза пердута.\nИ следва ли да си зададем и въпроса на какво е осъден българският журналист?\nКато влизам в тази сграда и видя образа на Йосиф Хербст, си спомням неговата съдба, тъжния край на живота му. Един талантлив човек!\nДнес в нашата журналистика много млади и изградени таланти, а и несамо млади – хора от моето поколение, са принудени да водят много тъжен и жалък живот. Присъдата е тежка, защото от една страна тя е финансова. Заплатите са малки, няма работа в престижните издания, защото за голямо съжаление няма и чак толкова престижни издания.\nВ нашата преса, макар и да има искри на надежда в различни издания, като „Клуб Z“, „24 часа“, „Сега“ с един гениален Христо Комарницки - да не изброявам и други, има кадърни редактори и журналисти днес, но масовите редици от журналисти живеят мизерен живот, в страх, че ще останат без заплати, че няма да си намерят работа и да си изхранват семействата, и че няма да им пуснат това, което са написали или искат да напишат.\nВземете случилото се с Генка Шикерова, Миролюба Бенатова и с много други колеги, които биха могли да кажат много полезни неща, необходими за общественото здраве на България, но те са лишени от тази възможност,защото има нивá на управление в тази сфера, било на равнище редактори или собственик или на политическо равнище извън медиите, които, символично казано, изваждат секирата. А когато гилотината виси отгоре, и редакторът ще се замисли, и авторът ще се замисли, а и се задейства неприятният момент на автоцензурата, страхът - и ето резултата, който наблюдаваме.\nКога почувства и разбра, че журналистиката е твоята съдба? Доволен ли си от нея – от Добрич до Женева и Ню Йорк до ООН и света… Свидетел на най-решаващи събития, близко общуване с имена, които останаха в голямата история - как преминаха тези години и какво оставиха те у теб?\nКато каза съдба и журналистика, се сетих за една песен на Пол Анка от нашето детство – You are my Destiny („Ти си моята съдба“). Журналистиката наистина е съдба. Тя не е стандартна професия. Тя е и професия, но това вече е второто й качество. Основното е, че тя трябва да бъде съдба на човека, който я живее и прекарва всичко през очите си, през сърцето си, през носа си.\nИмам един приятел, който беше голям шеф в Би Би Си, след това няколко мандата беше спикер на шотландския парламент – Джордж Рийд. Той ме взе на работа в Женева, защото тук имах проблеми с тогавашните политически власти. Та той казваше, че е много важно журналистът да има очи, сърце, мозък, който работи нон стоп, но не по-малко важно е да има нос, за да надушва откъде ще излезе новината. В този смисъл аз имах невероятно щастлив живот и като журналист, и като дипломат.\nНевинаги имах лек път, но понеже ми каза за съдбата и мечтата, се сещам за едно красиво заглавие, което Мартин Лутър Кинг даде – „Аз имам мечта“. И аз от малък имах мечтата да стана журналист. Завършил съм Техникум по механотехника – елитно училище в ония години в Толбухин, сега Добрич. Бяхме 39-40 момчета и момичета в класа и 35 завършихме висше образование. От тях 30 станаха инженери, 3 юристи и 1 икономист и 1 журналист дипломат.\nТа имах късмета да имам невероятни учители по литература и история, на родители, които ме подкрепяха, въпреки че баща ми мечтаеше да ме види електроинженер, какъвто не станах. След това имах късмета да попадна на добри редактори, които ми бяха и приятели. Като започнем с Ясен Антов, Евгени Станчев, Любен Генов, които винаги са стояли зад мен, когато съм имал нужда. Особено Любен Генов.Както и огромната подкрепа на съпругата ми Виола през всичките тези номадски години на военни и дипломатически пушилки.\nПреди 1989 г. на няколко пъти бях задържан заради репортажи, за интервюта, които бях правил с хора, някои от които бяха обявени за невъзвращенци в България. Имаше един трагикомичен случай с двама български учители и една лекарка в Ангола, взети за заложници през 1983-84-та година. Чрез Международния Червен кръст успях да се свържа с тях в джунглите на Ангола. Успях "да подпаля информационния пожар" сред огромната аудитория на "Поглед", а приятелите ми от Международния Червен Кръст успяха да освободят нашите заложници след дълги и мъчителни преговори с хората, които ги бяха отвлекли,и да присъствам на полетите им до Женева и Цюрих, тъй като те първо отидоха в Международния Червен кръст, където се погрижиха за тях.\nБях поканен да направя с тях интервю по време на полета им от Женева до София. За голямо съжаление на летището в София ме чакаха няколко души от Външно министерство, от Вътрешно, от Горно министерство, от Долно министерство. Та ми се караха, взеха ми бележника,магнетофона. И ако не беше Любен Генов да ме чака на летището и да им се озъби, щяха сигурно да ме линчуват. Но късметът ми проработи, а и аз през всичките тези години бях упорит.\nИ пътят ми мина от Добрич през София, след това хуманитарната столица Женева, Ню Йорк, Брюксел, Москва, Будапеща - все места, където съм работил вече като дипломат. Но като журналист, благодарение на моите редактори, можах да обиколя всички войни, революции, земетресения, наводнения, всички кръстовища в световната история през онези времена. Това беше голяма благословия за моя професионален живот. Е, разбира се, създадох доста тревоги на майка ми и баща ми като скитах по тези места, където колеги си загубиха живота.\nКато спомена за твоите перипетии в журналистиката, каква е цената, която плати за прекрачването и нарушаването на „правилната линия“ и какви бяха „забранените“ теми, в които нагази? Спомена някои от тях…\nЦената, която плаща всеки журналист, не само аз, като пресече „тънката червена линия“, поставена било от редактора, собственика на изданието или от политическата реалност, е висока. Отразява се на нервите, на семейния живот, има доста сърдечни страдания. Във всяко общество за журналиста винаги има червени линии и няма значение дали става въпрос за една стара демокрация като Великобритания, или 200-годишна демокрация като САЩ, или1300-годишна държава като България.\nПо мое време прекрачвахме много такива червени линии. Лично мен ме е вълнувал много фалшът, в който родната ни журналистика беше нагазила в онези години, когато в черно и бяло се оцветяваше живота на хората отвъд Желязната завеса. Спомням си колеги, които живееха години наред в САЩ и пишеха само черни неща, в което хората не вярваха.\nНяма да забравя, когато Любен Генов ме изпрати в прилично дълга за онези времена командировка. Тогава „Поглед“ беше високотиражен вестник с големи печалби и можехме да си позволим това нещо.\nБеше през 1984-1985 година. Горбачов вече се бе задал на хоризонта и имаше в добрия смисъл на думата известно разпускане на редакционните нрави. И си спомням, че тръгнах да обикалям САЩ. Живях с фермерите в Айова, обикалях по пристанищата на Флорида, срещах се с колеги от големи редакции. Бях в CNN, „Чикаго трибюн“, ,,Нешънъл пъблик рейдио". Там видях хора нормални като всички нас, как живеят фермерите в един щат като Айова, където с днешна дата преди 50 години Никита Хрушчов отиде да види как американците могат да се изхранват и да имат такъв феноменален успех, а в Съветския съюз това не можеше да стане.\nНе можех да понасям фалша и във вътрешнополитическия живот в България. Между другото и сега много хора от нашето поколение, моите деца, съседи, приятели не могат да понасят това всекидневно безпардонно лъжене по медии, в политическия ефир, в парламента и накъдето и да се обърнем. Така че навсякъде има червени линии за всички.\nПрочутото перо на „Ню Йорк таймс“ и най-голям майстор в световната журналистика Джеймс Рестън умееше да напише най-сложното нещо така, че и месарят от Омаха да го разбере, а в същото време Кисинджър да се наслаждава, когато го чете. Той казваше, че журналистите са като хиените в пустинята. Както хиената е санитар на пустинята и прочиства всичко, което е вредно, което е мърша в обществения живот, това е задължението на журналиста. Та червените линии винаги ги е имало навсякъде и ще ги има, докато го има и света.\nПосветил си много години и сили от живота си, обиколил си цял свят като журналист международник и дипломат, отдал си се на една велика кауза – Червения кръст и Червения полумесец: как се обединиха в теб? И какво е да достигнеш до най-високия пост в хуманитарната дипломация?\nТова е хубав въпрос. За мен той е и много личен, защото аз наистина омесих в странна амалгама журналистиката и дипломацията, и хуманитарната дейност. Така се случи.\nВ „Поглед“ започнах да пиша за най-драматичните събития в света. Това ми беше работата. Бях нещо като военен кореспондент, това не беше официална титла, но това ме интересуваше, а и имах помощта на Любен Генов, който да ме праща по такива места. Тогава минавах за млад и нас много не ни пускаха по световните дипломатически конференции, където ходеха тогава други имена и колеги.\nЗа щастие за мен се отвори път по прахоляците на историята. Бях в Афганистан, Палестина, Израел, Мозамбик, Ангола, Никарагуа… Войни, земетресения…\nСлучайно попаднах на тези смели момчета и момичета от Червения кръст, предимно швейцарци, които заради неутралитета на тяхната държава и заради статута на Женевските конвенции имат достъп до всички тези места. За мен те станаха интересен източник на достъп и на информация, за това, което става по света. Така се сприятелих с тях и те започнаха да ме канят като журналист, който да работи за техните издания. Те имат радиостанция, списания, бюлетин. Така се завъртя животът ми и влязох в Международния Червен кръст.\nВ БЧК съм бил само доброволец. Когато влязох в средата на 80-те години на миналия век в Международния Червен кръст, започнаха да ме канят да ходя на мисии с тях. Един месец, три месеца, шест месеца напред-назад…\nТова не беше лесно първо за Любен Генов, а след това и за Евгений Станчев. Тогава вече бях станал зам.-главен редактор на „Поглед“. Аз си развявах байрака по света, пишех си репортажите, но административната ми работа нямаше кой да я върши. Отговарях за няколко отдела. Така се наложи някъде през 1991 г. да се разделим с „Поглед“ .\nБях на работа в Румъния, пак като шеф на делегацията на Международния Червен кръст по времето, когато в края на 1989 г. Чаушеску натвори там известните неща. Бях близо година там и някак си естествено се получи това свързване на репортерството с хуманитарната дейност чрез събитията в света и ролята на Червения кръст, която той игра в тези събития.\nСлед това станах някакъв началник там и така стигнах до поста зам.-генерален секретар на Международния Червен кръст в Женева. Организация, която е огромна по своята мощ. Разполага с годишен оборот над $ 20 милиарда, помага на стотина милиона души в година в зависимост къде какви войни има или земетресения и наводнения. Тя разполага с щатни платени професионални работници, които в целия свят са около 200 хиляди души и над 20 милиона обучени доброволци.\nПо този начин при мен се завъртяха нещата и за щастие имах възможност да работя както по време на революции, катастрофи и войни, така и в сърцето на световната дипломация. Бях осем години посланик на Международната федерация на Червения кръст в Ню Йорк и имах възможност да работя с личности като Сергей Лавров, Ричард Холбрук, с печално известния Джон Болтън, който беше посланик на САЩ в ООН.\nПрез тези 8 години като посланик на най-голямата хуманитарна организация в света пред очите ми се смениха, ако не се лъжа, 6 или 7 американски посланика. А след руския представител Сергей Лавров дойде друг руски посланик, също много интересен човек, свързан с информацията и журналистиката по времето на Горбачов. В ООН Лавров беше изключително уважаван и солиден дипломат с изключително чувство за хумор.\nМоже би един от най-интересните хора в живота ми и професията беше Кофи Анан. Работата ми с него ме обогати много. Африканец, аристократ по произход, образование и поведение. Един от неговите най-близки помощници - Сержио Виейра ди Мело, загина трагично в Багдад през август 2003 г., когато джихадистите взривиха сградата на ООН. След смъртта на Ди Мело на неговото място дойде също един много интересен човек, който стана дясната ръка на Кофи Анан по хуманитарните въпроси - Ян Егеланд, норвежки журналист, който достигна до ранга генерален секретар на Норвежкия червен кръст. Ето с такива хора работех в ООН.\nКато те слушам, си мисля, че от един много добър журналист може да излезе добър политик. Докато обратното май е трудно? Как виждаш в съвременен прочит този коктейл на българска територия?\nВ съвременната ни действителност у нас той почти никога не е успешен. Все не се е получавало особено добре, когато колеги са отивали в парламента или са ставали посланици, може би само с някои изключения, които се броят на пръсти. В световната практика като цяло много малко са имената на хора, които са били титани в журналистиката и да са отишли доброволно в политиката.\nЕ, все пак има и интересни случаи. Марк Твен, който освен добър писател е и голям журналист, е бил добър приятел с видния шотландец и най-богат човек в тогавашния свят, Андрю Карнеги. Та него Твен успява да преобрази в най-големия филантроп през ХХ век, който си дава парите обратно на американското общество, строейки библиотеки, университети, училища, внасяйки няколко стотин рояла от Европа за черквите, където бедните деца на Америка да слушат Бах. Ето това прави журналистиката, когато е на място.\nДа не говорим за Катрин Греъм, Бенджамен Брадли, като прочутия коментатор на в. „Известия“ Александър Бовин, който от писач на речите на Никита Хрушчов реши, че журналистиката дава по-бързи резултати в трансформацията на обществото и напусна онова партийно гнездо. Той беше един от най-умните журналисти в света по него време. Пишеше умно и много добре, както и Джеймс Рестън в „Ню Йорк таймс“. Бовин от политик стана журналист.\nЗа теб кои са асовете в българската журналистика и днес има ли почва за такива?\nВ България има много талантливи журналисти, но въпросът ти изисква много деликатен отговор, защото може да изтърва случайно някое име и да има обидени.... Ние сме чувствително ято птици... Но през годините съм харесвал - по различни критерии и професионални стойности - Тома Томов и Димитри Иванов, Кеворк, който все още не се дава, и Иван Бакалов, Нери Терзиева и младият (за моето поколение) Илия Вълков от "Клуб Z", Евгений Станчев и Светослав Терзиев, Явор Дачков и Мартин Карбовски, Генка Шикерова, Любослава Русева и Миролюба Бенатова, Валери Найденов.... Един Христо Комарницки, който с няколко замахвания на четката, като с меч, сразява всички тези наши политически дракони, които се мотаят в политическата джунгла. Той е достоен за най-големите вестници в света. И сигурно още десетина имена, да ми простят тези, които не съм споменал. Това са хора, като едни от тях имат невероятен талант, други – гражданска доблест и кураж.\nНо трябва да призная, че когато имам време, четях/чета Захарий Стоянов и Алеко, Арт Бъкуалд, Александър Бовин, Ориана Фалачи и Джеймс Рестън (когато бяха живи), Томас Фридман и Морийн Дауд от "Ню Йорк таймс", някогашните брилянти Момо Капор и Драгослав Ранчич и естествено, най-талантливия ученик на моя любим автор Марк Твен - Кърт Вонегът. Днес никой не може да борави така с думите, както този прочут германец, роден в Индианаполис и написал някои от най-хубавите книги на ХХ век. Жалко, че вече не е между нас. А Нобеловият комитет, който дава наградите за литература, спокойно може да се саморазтури, че подмина такъв талант, докато награждаваше автори със съмнителни достойнства... А, и да не забравя: вероятно си струва и днес да се връщаме по-често към хапливия Джонатан Суифт, ако искаме да научим нещо повече за нашия занаят....\nИ ако се върна към българските, имаме много добри журналисти. Но трябва да знаем, че журналистите са цветя, които трябва да се отглеждат много внимателно и да се защитават от всяка политическа суша и от всички финансови наводнения и катастрофи, които се стоварват върху главите на днешните медии.\nЗа теб „Поглед“ е…\n"Поглед"! Вероятно е най-добре да отговоря с три думи: "Красива сбъдната мечта..."\nДнес липсва ли ти активната журналистика и за какво най-често те сърбят ръцете да напишеш?\nЛипсва ми и ако имах възможност да ходя четири-пет дни в някоя редакция и да давам това, което бих могъл още да дам, сигурно бих го направил. Дори без заплащане. Много често ме сърбят ръцете за всичко, което виждам и ме дразни. А нещата са много.\nСърбят ме, като видя, че както в световните медии, така и в световната политика, нямаме лидери, каквито имахме навремето. Нямаме нито редактори от ранга на Любен Генов, нито лидери от ранга на Махатма Ганди, на Нелсън Мандела, с който съм имал възможност да се срещна. Той оцеля благодарение на Международния Червен кръст. През 27-те му години заточение на остров Робен, сам в една килия, всяка седмица човек от Международния Червен кръст ходеше да му носи вестници и списания, за да чете и да знае какво става по света, и да му дава кураж. Носеше му писма от тогавашната му жена Уини Мандела.\nТа днешният свят се нуждае от лидери като Ганди, Мандела, Шарл дьо Гол, Конрад Аденауер. Или както казваше Дядо Вазов: „Епохата се нуждаеше от титани, а роди пигмеи“. Ето това се вижда днес и в световната политика, и световната журналистика. За голямо съжаление. Особено в българската.\nТъжен си, че българската журналистика се прави в „окаяно всекидневие“. Кое ти дава повод да мислиш така?\nПовод ми дава това, което чувам от мои колеги и приятели журналисти, като ги гледам как едва свързват двата края, как редакциите им губят читатели, влияние, талантливи колеги. Натъжава ме също и фактът, че по най-безогледен и безпардонен начин и политици, и финансови монополисти се месят в работата на журналистиката и я съсипват.\nТехническата революция обогати или ограничи възможностите за пълна изява на журналиста като творческа личност?\nБих казал, че техническата революция е голямо предизвикателство пред съвременната журналистика, тъй като налага драстични промени в начина на правене на журналистика. Тя до голяма степен улеснява работата на журналистите. И ако има финансова, обществена атмосфера, и правилно се съчетаят предимствата на техническата революция с творческите възможности на нашата професия, нито интернет може да попречи, нито старите традиции. Всичко може да се направи.\nЗабелязал съм,че в страни, където икономиката е слаба и демократичните традиции са слаби, журналистиката също е слаба. Държави със солидни демократични традиции и солидни финансови институции, добре регулиран обществен живот, журналистиката се нагажда добре и работи добре. У нас, за голямо съжаление, така, както се развиват неща, е една суша, в която цветята на нашата професия увяхват.\nБях решила да завършим разговора ни за този твой толкова интересен живот, който е достоен дори за филм, с въпрос за това дали няма да седнеш да го опишеш в книга. Но разбрах в началото на разговора ни, че под натиска на един „лош“ издател вече го правиш. Та, за какво ще четем в тази твоя книга и тя книгата на живота ли ще е или…\nНавремето имаше едно фантастично интервю с Федерико Фелини в големия италиански вестник Corriere della Sera - там работеше Ориана Фалачи - по повод на негов филм, който се снимаше тогава. Интервюиращият го пита кога ще го завърши този филм и Фелини му отговаря с всички възможни граматични и лексикални възможности на италианския език, усуква 15-16 варианта на отговора...\nТака и мойта работа: пиша я тази книга, ще я напиша. В книгата ще се разказва както за моя път, така и за хората, с които съм се срещал. Ще е с много лични преживявания, лични вълнения. Ще кажа някои неща, които хората не знаят от кухнята на ООН, на Международния Червен кръст, на журналистиката, на политиката, на дипломацията и в края на краищата за едно обикновено момче, което тича подир едно видение.\nБаща ми беше фермер в Добруджа. И първият ми спомен за него беше как си идваше вкъщи на обяд, яздейки кон. Един петнист и много красив кон! Хапвайки набързо, в галоп тръгваше и отиваше да кооперира новия живот на България. Не по негово желание, а такива бяха нещата. Това видение ми се запечата в главата и аз възседнах моя петнист кон и тръгнах да гоня моята мечта от Добрич до Ню Йорк и Женева.


Представяне на първите игри на български език за развитие на медийна грамотност в “Натисни F1” на БНТ | КОАЛИЦИЯ ЗА МЕДИЙНА ГРАМОТНОСТ\nПървите игри на български език за развитие на медийна грамотност – продукт на кампанията „Дни на медийна грамотност 2020“, са темата на предаването “Натисни F1” на БНТ2 от 22 май. Събеседник на водещия Крис Захариев е Румен Бакалов – съосновател на Училища.бг, председател на Нимеро и член на „Коалиция за медийна грамотност“. Във видеото от предаването ще научите всичко най-важно и интересно за игрите и образователните ресурси на Коалицията за медийна грамотност, които са достъпни свободно, съответно, в платформата Envision и в сайта на КМГ – Gramoten.li.\nИгрите са предназначени за учениците между първи и четвърти клас. Те са разработени от КМГ в партньорство с Училища.бг и с подкрепата на Посолството на САЩ по модела на интерактивните уроци-тестове, чрез които учениците учат, докато се забавляват, и са съобразени с възрастта на децата между 7 и 10-годишна възраст. Всяка от тях развива и надгражда разбирането на децата за различните видове медии, медийно съдържание, начини и етични норми за комуникация, отговорно поведение онлайн. Въвеждат се понятия и ситуации, които децата трябва да разбират и разпознават, за да се ориентират в медийната среда.\nУроците са придружени с разяснения, идеи и напътствия към преподавателите, така че да се подготвят максимално добре за провеждането им и продължат работа с учениците по зададените теми. Можете да ги намерите в секцията Уроци и презентации в директорията Ресурси на Gramoten.li.


Изцяло нови цветове и декори със серия Milan oт Agrob Buchtal\nЕкструдираната клинкерна фасадна система Keratwin K20 на Agrob Buchtal е допълнена с изцяло нови цветове и декори – серия Milan. Серията Milan предлага три изцяло нови декора с превъзходна визия на естествен камък.\nKлинкерната фасадна система Keratwin K20 е предназначена за фасадна облицовка на сгради с широко предназначение – жилищни, офис сгради, болници и много други.\nНовите декори от серия Milan на керамичната фасадна система Kewratwin K20 ще придадат уникална визия, в съчетание с дълготрайността и ниските разходи за поддръжка на фасадите на сградите.\nНовите предложения на Agrob Buchtal ще видите в зала 2, щанд 2A1.


MAYBELLINE Volum express The Colossal 100% black Спирала за мигли\nНачало ГРИМОЧИСПИРАЛА ЗА МЕГА ОБЕМ И НАСИТЕНО ЧЕРЕН ЦВЯТ MAYBELLINE COLOSSAL MASCARA 100% BLACK 10.7ml\nСПИРАЛА ЗА МЕГА ОБЕМ И НАСИТЕНО ЧЕРЕН ЦВЯТ MAYBELLINE COLOSSAL MASCARA 100% BLACK 10.7ml\nКолосално обемни мигли, по - черни отвсякога. 100% естествените черни пигменти правят ефекта от колагеновата формула още по-забележим. Мега четката увеличава обема до 15 пъти - светкавично и без спластяване. Формула, обогатена с колаген.\nСъстав:Aqua,Paraffin,Potassium Cetyl Phosphate, Ethylene/Acrylic Acid Copolymer, Acacia Senegal / Acacia Senegal Gum, Cera Alba / Beeswax,Copernicia Cerifera Cera / Carnauba Wax,Glycerin,Cetyl Alcohol,Hydroxyethylcellulose,Hydrolyzed Corn Starch,Phenoxyethanol,PGE/PPG-17/18 Dimethicone,Steareth-20,Caprylyl Glycol,Sodium Polymethacrylate,Sodium Dehydroacetate, Hydrogenated Jojoba Oil,Hydrogenated Palm Oil,Disodium EDTA,Polyquaternium-10,Silica,Panthenol,Soluble Collagen,[+/- May contain: CI 77491,CI 77492,CI 77499 / Iron Oxides,CI 77007 / Ultramarines,CI 77891 / Titanium Dioxide,Mica,CI 75470 / Carmine,CI 77288 / Chromium Oxide Greens,CI 77289 / Chromium Hydroxide Green,CI 77742 / Manganese Violet,CI 77510 / Ferric Ferrocyanide]\nСпирала за ОБЕМ и ДЪЛЖИНА Golden Rose Panoramic Lashes Mascara 13ml\nНадграждаща текстура, която добавя обем, дължина и повдига миглите. Специалната четка във формата на пясъчен часовник спомага за лесното нанасяне и покритие без сплъстяване.


България тръгна с победа в евроквалификациите по волейбол - 24chasa.bg\nБългария тръгна с победа в евроквалификациите по волейбол\n13.01.2021 21:01; 24 часа\nБългария не изигра най-добрия си мач, не все пак започна с победа европейските квалификации по волейбол при мъжете.\nОтборът на селекционера Силвано Пранди се представи на приливи и отливи. Най-важен в случая обаче е резултатът - 3:1 (25:21, 20:25, 25:19, 25:22) срещу Австрия.\nНай-резултатен бе капитанът Цветан Соколов със 17 т.\nТурнирът е в Хадера и утре играем с домакините от Израел, които имат загуба от Австрия.


Сблъсъци в Италия: Фенове на Фиорентина и Интер си спретнаха здрав бой с прътове и факли (ВИДЕО)\nСблъсъци в Италия: Фенове на Фиорентина и...\n22 Сеп 2021, 12:03 396 0\nКъсно снощи (21 септември) Интер успя да се наложи над Фиорентина с 3:1 при гостуването си на "Артемио Франки" в среща от 5-ия кръг на италианската Серия А.\nУспехът на "нерадзурите" не дойде лесно, след като те изоставаха в резултата до 52-ата минута.\nСлед края на срещата привърженици на двата отбора са си спретнали здрав бой около стадиона, а кадри от него бяха разпространени в социалните мрежи.\nШампионът на Италия Интер стигна до много сладка победа в пе...\nНа тях се вижда, че двете агитки са се засекли на площад "Пиаца Алберти", който е в близост до "Артемио Франки".\nВ схватката са били използвани дървени и метални прътове, кофи за боклук, факли и боксове...\nClashes between fans outside the Stadio Franchi after #Fiorentina 1-3 #FCIM #FiorentinaInter #SerieA #SerieATIM pic.twitter.com/dqc0PBTjVe\nКласата е вечна! 38-годишният Франк Рибери разказа играта на 1/2 отбор (ВИДЕО)


Задължителните книги, които дават в училище\nЗаглавие: Задължителните книги, които дават в училище Пет Яну 29, 2010 8:31 pm\nКакво ви дават да четете? мислите ли, че книгите са интересни?\nсмятате ли, че една книга никога не е толкова интересна, когато знаеш, че трябва да я четеш?\nЗаглавие: Re: Задължителните книги, които дават в училище Пет Яну 29, 2010 8:38 pm\nОпределено!КОгато знаеш,че трябва да прочетеш нещо,то не е толкова интересно!\nЗаглавие: Re: Задължителните книги, които дават в училище Пет Яну 29, 2010 8:49 pm\nКато цяло чета всичко, което ни дават като задължителен списък, най-вече по две причини: Първо-учителката ни винаги занижава оценките ако разбере, че книгата не е четена(а тя винаги знае кой я е чел и кой не) и второ- обичам да чета. Не мога да отрека, обаче, че доста от задължителната литература не ми допада. Дори се чудя какво са видяли хората в дадената книга, за да стане тя класика. Ама "разни хора, разни идеали".\nА иначе по въпроса дали една книга е по-безинтересна, ако е задължителна, мисля, че все пак зависи и от самия четец. В смисъл, ако обичаш да четеш няма да ти пречи да прочетеш книгата.\nЗаглавие: Re: Задължителните книги, които дават в училище Пет Яну 29, 2010 8:51 pm\nИ аз много обичам да чета,но би ли прочела "Катеричката Кики"(Примерно) ако ти е в списъка?Просто ни дават адски детски книги!(поне на нас)\nЗаглавие: Re: Задължителните книги, които дават в училище Пет Яну 29, 2010 9:03 pm\nЕ, има ги и такива случаи. Доста от нашата задължителна литература също не е приятна за четене, но като знам примерно, че произведенията ги има на матурата, ще чета. Иначе така и не дочетох "Бай Ганьо" на Алеко Константинов, макар и предишната ми учителка да ме убеждаваше, че произведението било много хубаво.\nМеждудругото не съм искала да те засегна, по някакъв начин. (:\nП.П: Ако мнението ми се сметне за флуд, няма проблеми да го изтриете. (:\nЗаглавие: Re: Задължителните книги, които дават в училище Пет Яну 29, 2010 9:09 pm\nНе си ме засегнала.И аз така и не дочетох Бай Ганьо...\nЗаглавие: Re: Задължителните книги, които дават в училище Пет Яну 29, 2010 11:23 pm\nПовечето от книгите от задължителната литература са ми изключително антипатични и едва ги дочитам.Понякога дори не разбирам как дадено произведение се нарича "класика",но след като го изучаваме явно има опредлен замисъл.Спомням си,че преди трябваше да чета "Малкия принц"-и до ден днешен не схващам явния замисъл на книгата,който е пленил доста хора.Но всеки с вкуса си...\nЗаглавие: Re: Задължителните книги, които дават в училище Съб Яну 30, 2010 4:12 pm\nПо принцип чета всичко, понеже очевидно си нямам друга работа. xD\nНо повечето книги са скучни и безсмислени. Например това лято четох някакви тотални глупости, които сега учим...\nА колкото до въпроса дали книгата е безинтересна, ако е задължително да я четеш... ами всъщност зависи много от книгата (:\nЗаглавие: Re: Задължителните книги, които дават в училище Пет Фев 05, 2010 10:47 pm\nАпф, книгите от задължителната литература за който и да е клас, просто не мога да ги чета. Тази "задължителна" просто ми се набива в очите, и понеже ние, българите винаги ще вършиме всичко наопаки, не мога. Като ми кажат "трябва", аз ми казвам "Ми.. нема па"! ;д ;д\nНо пък тук, там се появява някоя книжка, която да е интересна. Примерно си спомням Стас и Нели или Белият Зъб. Пипи също ставаше, не че много помня. А ако сме имали някога "Братята с Лъвски Сърца" - то това е една от любимите ми книги, която препрочитам периодичко - през месец. )\nНо примерно "До Чикаго и Назад" или "Мамино Детенце" ... Лелее... Заспивах докато чета!\nЗаглавие: Re: Задължителните книги, които дават в училище Съб Фев 13, 2010 8:54 pm\nЗадължителната литература я четях само във втори и трети клас, после вече се отказах, не мога просто, не са ми интересни и една мога да я чета цяло лято хД Спомням си, че "Принцът и просякът" и "Братята с лъвки сърца" ми бяха интересни, но инче другите ги погледах и захвърлях.\nЗаглавие: Re: Задължителните книги, които дават в училище


Volvo и Geely се отказаха от сливането:: Investor.bg\nVolvo Cars и Geely Auto отмениха плановете си за сливане. Вместо това компаниите ще обединят технологиите и разработката на софтуер за електрически превозни средства в усилията си да увеличат спестяванията, съобщава FT.\nПлановете за сливане, обявени преди година, бяха замразени, след като Geely Auto – публична компания, търгувана в Хонконг, се прицели в листване и в Шанхай.\nДвете компании, които са собственост на холдинговата компания Geely, заявиха в сряда, че ще комбинират няколко функции, като същевременно останат отделни. Сред обединените операции ще са разработването на софтуер и обществените поръчки.\n„Това има всички предимства на финансовото сливане, но без неговите недостатъци“, коментира изпълнителният директор на Volvo Хакан Самуелсон пред Financial Times.\nСпоред него пълното сливане би забавило бизнеса, тъй като компаниите в момента са в надпревара да разработват електрически превозни средства и системи за самоуправление. „Наистина бихме искали да избегнем всякакъв вид загуба на инерция“, посочва той.\nТози ход идва три години след като Volvo отмени плановете за първично публично предлагане поради опасения, че компанията не може да постигне високата оценка, желана от собственика ѝ, председателят на Geely Ли Шуфу. Шуфу заяви в сряда, че има "значителни ползи от по-дълбоките партньорства и съюзи, като същевременно се запази независимостта".\nТой добавя: „Ние сме насърчени от потенциалните синергии и възможности за растеж, създадени от това сътрудничество, което ще доведе до две дори по-силни глобално конкурентни компании“.\nШведският автомобилен производител иска до 2025 г. електрическите автомобили да формират половината от продажбите му. До края на десетилетието компанията може да спре да продава всякакви превозни средства с двигатели с вътрешно горене.\nСъгласно споразумението, обявено в сряда, Volvo и Geely ще разработят съвместно следващите архитектури на електрически автомобили, които може да се използват и от други марки от семейството на Geely, включително британския Lotus, малайзийския Proton и марката Lynk & Co, която е съсобственост на Volvo и Geely.\nДвете групи вече обявиха плановете си да отделят традиционните си двигателни единици в една комбинирана компания, за да се съсредоточат върху разработването на електрически превозни средства.\nВсяка компания ще ръководи област от технически опит, като Volvo ще се фокусира върху електрификацията за по-големи и първокласни автомобили, докато Geely ще управлява бизнеса с двигатели с вътрешно горене и ще разработва хибриди.\nГрупата ще споделя поръчки, но сътрудничеството е фокусирано върху нови технологии, а не върху индустриални взаимодействия, които традиционното сливане би представлявало, коментира Самуелсон.\nОще по темата: Новини Volvo Geely\nGeely и SK Group създават фонд за инвестиции в развитието на мобилността


Общината възложи проектиране на нов стадион в Шумен - ШУМ.БГ\nМакс: 32° 16:30 ч.\nМинистерството на здравеопазването отваря отново нощните заведения, разрешава сватби и кръщенета\nУкраинският модел с най-големите естествени гърди\nГарсониера, център, 53000 лв.\nПредлагаме тухлена гарсониера в центъра на града в предпочитан район за живеене,...\nОбщината възложи проектиране на нов стадион в Шумен\nГрадският стадион "Панайот Волов"\nОбщина Шумен възложи проектиране на нов стадион, който ще бъде построен на мястото на сегашния "Панайот Волов". Все още не е уточнен точният брой на местата в него, като те ще са между 10 000 и 12 000. Това каза на последната за годината пресконференция кметът на Шумен Любомир Христов.\nПроектирането е възложено на архитектите на Арена Шумен - студио "АТЕК-ВД". Те трябва да представят първите си 3D визуализации до края на годината.\nГлавната трибуна ще бъде съборена, както и тази срещу нея /над маратонската врата/. Ще се запази само трибуната, известна като Английския сектор.\n"Входът на стадиона ще бъде откъм булеварда. Има идея от ляво и отдясно да има търговски обекти и от там ще бъде подходът. Там ще има врата, която ще може да се демонтира, за да може при концерти пространството да става като зала на открито", каза кметът.\nИдеята на администрацията е строителството на новия стадион да започне догодина, но финансиране не е осигурено. "Средства ще се търсят отвън, общината няма как да отдели тези пари", каза Христов.\nПрипомняме, че миналата година стана ясно, че Камарата на инженерите в инвестиционното проектиране изготви становище, според което Градският стадион не може да се ремонтира и трябва да се събори. Тогава кметът запозна с проблема министъра на младежта и спорта Красен Кралев.\nИма становище за събаряне на Градския стадион в Шумен, стана ясно при посещението на министър Кралев\n18.12.2018 11:47 13352 72\nАнонимен 18.12.2018 15:10\nТози голям Х.Й до пощата какво ще го правите.\nпаф 18.12.2018 15:22\nстария може да се ремонтира и надградии ще бъде пет пъти по-евтино обаче няма да има такова лапане като ново - проектанти,инвеститори,строители и комисионни,комисионни,комисионни........\nАнонимен 18.12.2018 15:36\nТия слабоумни шумкари,пак подлудяха! Дано възстановят стадион Панайот Волов!!! Само ВОЛОВ !\nАнонимен 18.12.2018 15:40\nза ко ви е нов ва\nАнонимен 18.12.2018 15:56\nСектора над маратонската врата може да се запази и реновира-това са 35реда ,около 7-8000 места !\nАнонимен 18.12.2018 16:02\nКапацитет на стадиона, минимум - 15000 места!