Благовеста Лингорска с Преводаческата награда на името на Ришард Капушчински | Секция "Художествена литература" към Съюза на преводачите в България\nРишард Капушчински и Благовеса Лингорска; снимка: личен архив на проф. д-р Минка Златева\nНа 4 март тази година на тържествена церемония в Драматичния театър във Варшава Преводаческата награда на името на Ришард Капушчински за високи заслуги за превода и популяризирането на творчеството на “репортера на века” на чужд език бе връчена на българската преводачка Благовеста Лингорска.\nБлаговеста Лингорска е родена през 1938 г. в гр. София. Завършила е славянска филология в СУ “Климент Охридски“, където след това е дългогодишен преподавател по полски език. Към края на 70-те години започва своята преводаческа дейност, свързана предимно с популяризирането на творчеството на Ришард Капушчински. Досега са издадени в неин превод творбите му: “Императорът”, “Шахиншахът”, “Империята”, “Лапидарии” (I, II, III, VI), “Футболната война”. “Още един ден живот”. “Абанос”, “Дневникът на репортера”, “Стремителният ход на историята. Записки на ХХ и ХХI в.”, “Другият”. Под печат е книгата „Писането. С Ришард Капушчински разговаря Марек Милер“.\nПрез 2016 г. Благовеста Лингорска бе удостоена със Специалната награда на СПБ за изключително високи постижения за превода от полски език на “Автопортрет на репортера / Стремителният ход на историята. Записки за ХХ и ХХІ век / Другият” от Ришард Капушчински, както и за цялостното представяне на полския репортер, публицист и мислител на български.\nПредлагаме интервю на нашия колега Емил Басат с Благовеста Лингорска. Интервюто е част от предстояща книга на Емил Басат, който любезно ни го предостави за случая.\nРАЗГОВОРИ С БЛАГОВЕСТА ЛИНГОРСКА\nБлаговеста Лингорска е от благословените и обсебените, от отдадените. Отдадена на двама свои любими автори – Ришард Капушчински и Януш Корчак, тя е попила и техните морални послания. Имала е шанса да се срещне с Капушчински и да се влюби в книгите му и да ги преведе вдъхновено на български. И да продължава да се бори уроците му да станат достояние на повече читатели. И най-вече на бъдещите журналисти.\nПознавам се с Блага повече от 30 години и винаги ме е учудвала каква енергия носи в себе си тази иначе малка жена, какъв плам се крие в нея и каква упоритост и вяра в онова, което върши. Вяра не фанатична, но осъзната. И каква непреклонна воля да осъществи идеите си. Къщата им, в която се срещаме на три пъти, е изпълнена с книги – във всички стаи, в коридора, до тавана, има картини и икони по стените. До прозореца има голямо бананово дърво, с плодове на него. Сякаш сте в някоя градина.\nБлага и сега продължава да работи. Ето и списъкът с преведените от нея книги:\nОжешкова, Елиза. Простакът. Изд. «Народна култура». София, 1985.\nКапушчински, Ришард. Императорът. Шахиншахът. Изд. «Христо Г. Данов». Пловдив, 1990.\nКапушчински, Ришард. Империята. ИК «Фльорир». София, 1994.\nБлажек, Болеслав. Пътешествах из България. ИК «Отворено общество». София, 1996.\nПошвятовска, Халина. Послушай, приятелю… В: Пошвятовска, Халина. Още един спомен. Изд. «Карина М». София, 1997.\nКапушчински, Ришард. Лапидарии (I – III). Изд. «Карина М». София, 1998.\nКарпински, Войчех. Книги бунтовни. Изд. «Карина М». София, 1999.\nКапушчински, Ришард. Избрано – Футболната война. Още един ден живот. Абанос. Изд. «Карина М». София, 2001.\nКапушчински, Ришард. Пътешествия с Херодот. Изд. «Изток – Запад». София, 2008.\nВоронецки, Яцек. Умението да се управлява и заповядва. Фонд. «Комунитас». София, 2011.\nОсух, Кшищоф. Подробно и общо изпитание на съвестта: Как всеки ден да ставаме по-добри и да подобряваме отношенията си с Бога и ближния. Фонд. «Комунитас». София, 2011.\nКорчак, Януш. Как да обичаме детето; Дневник. В: Корчак, Януш. Избрани съчинения. Изд. СОНМ. София, 2012.\nКапушчински, Ришард, Автопортрет на репортера; Стремителният ход на историята. Записки за XX и XXI век; Другият. Изд. СОНМ. София, 2016.\nКапушчински, Ришард. Лапидарии VI. В: Капушчински, Ришард. Лапидарии (IV – VI). Изд. СОНМ. София, 2017.\nМилер, Марек. Писането. С Ришард Капушчински разговаря Марек Милер. Изд. СОНМ. София, 2017.\nПърви разговор, 15.11.2016 г. , 10.30-12.30 ч.\n– Защо Капушчински? Кой кого избра? Как се стигна до това, да си единственият преводач на неговото творчество у нас? Кое определи и утвърди интереса ти към него?\n– Имала съм желание да го превеждам още докато следвах. Но тогава знаех каква е ситуацията – преводачите от полски се брояха на пръсти, само „Народна култура“ издаваше преводна литература и аз си давах сметка, че е почти изключено да пробия. А и аз съм от тези хора, които никога няма да се стараят да пробиват стената с глава. И ако не беше Капушчински, нямаше и да го направя.\nПървата ми среща с него беше текстова – едно интервю в „Култура“, което излезе през 1978 г. – аз го преведох веднага и го пуснах сред познати да се чете. Още тогава започнах със „самиздата”. Първият човек, който ме запали по Капушчински, бе Виолета Мицева, главен редактор на ЛИК – БТА. Тогава беше излязла „Футболната война”, аз преведох откъса „Горящите бариери” и заедно с интервюто в „Култура“ го предложих на ЛИК. След като ги публикуваха, добих кураж и реших да преведа книга на Капушчински. (Описала съм одисеята около издаването на Капушчински у нас в послеслова си към „Автопортрет на репортера”, изд. СОНМ, 2016).\nМетоди Методиев от „Народна култура“, редактор за полска литература там, бе вторият човек, който много ми е помогнал. Вече бяха излезли повечето от големите класици на полската литература и в плановете бяха включени и „по-второстепенни автори”. Той ми се обади и ми каза, че никой не иска да превежда „Бездомници” на Прус. Имайки предвид Капушчински и че трябва да набирам актив, му казах, че ще ги преведа. Стана много хубав превод. Но това бе и единственото класическо произведение, което съм превела. Аз безумно не обичам класиката в момента, не чета никаква художествена литература. След Капушчински не мога да чета измислици. Оценявам ги като автори, но…Същото се отнася и до игралните филми в момента.\nДългогодишните ми занимания с литературата на факта пресече връзката ми към художествената литература. Нямам желание да работя с неща, които са измислени, даже и да са гениални. Може би ми е минало времето. Когато се залавях с Капушчински, нямах такова отношение, то се появи по-късно…\nСлед като излезе „Бездомници” и нищо не стана с предложенията ми за издаване на Капушчински, аз просто седнах и преведох „Футболната война” и я пуснах да се чете – „самиздат”. До реално издаване се стигна едва в „Христо Г. Данов” в Пловдив.\nКак се запознах с Капушчински? Аз имах по линия на сътрудничеството между университетите някаква командировка в Полша, облаците там бяха започнали да се сгъстяват – беше октомври 1981 г. – един два-месеца преди въвеждането на военното положение от ген. Ярузелски. Капушчински беше по това време в Гданск, бях му писала предварително и той дойде оттам и се видяхме с него между две пътувания. Постоянно го следяха и си спомням, че ние вървяхме по улицата и той изведнъж ми каза да влезем в някакъв вход, за да се измъкнем от преследвачите му. На тази среща аз му казах откровено, че ще направя каквото мога за издаването на книгите му у нас, без никаква гаранция да успея. Междувременно бе излязъл „Императорът”, а „Футболната война” отиде на втори план. Сигурно за него много хора са си точили зъбите. Но понеже обстановката в Иран беше такава, че на нас не ни изнасяше, а и едва ли някой щеше да се ангажира с издаването на книга или с културни събития, свързани с такива конфликтни места.\nЩе спомена третия човек, който заслужава внимание – Иван Вълев. Срещнахме се някъде с него и аз му казах за превода, с който съм се заловила. Аз винаги съм действала така – никога не се замислям, когато се заема с някой превод на книга, която ме е грабнала – дали ще бъде издадена. Просто я превеждам, без никакви мисли за публикуване…Та тогава Иван Вълев мисля, че беше главен редактор на издателство „Хр. Г. Данов”. И благодарение на него излязоха „Императорът” и „Шахиншахът”.\nСлед това дойде разведряването и Мариана Тодорова от „Карина М“ се съгласи да издаде книгите на Капушчински и започнахме да получаваме и субсидии. Много съм ѝ благодарна, защото това не бяха печеливши издания, но ние имахме пълната свобода при издаването. Тя направи и „Лапидариите“ – 1, 2 и 3. Сега Тодорка Минева от СОНМ ще издаде останалите „Лапидарии“ (те вече излязоха – б.а). А връзката с нея стана покрай излизането на „Избрани съчинения” на Януш Корчак, 2012 г., в които е включен и неговият невероятен „Дневник“. Но за това ще поговорим отделно.\nЧест и слава на Марек Милер, който е направил тази книга с интервюта с Капушчински – „Писането”, аз сега я превеждам така, както съм превеждала самия Капушчински – та нали това пак е той, целият. И пак без да съм сигурна докрай дали ще излезе. Превеждам с огромна любов, но за съжаление успявам да направя само 2 страници на ден.\nСега на дневен ред са „Лапидариите“, 4, 5 и 6 част. Аз съм превела моите части, сега остава Милета Милева да предаде своите. Искаме през март догодина да направим честване за Капушчински.\nНо ако се върнем на въпроса ти, Авторът е този, който те връзва, който те избира. (Ето тука съм извадила книгите, които Капушчински ми е надписал.)\nМного се радвам, че издателите подходиха много точно, събирайки заедно „Шахиншахът” и „Императорът”, а така също и „Футболната война” с „Още един ден живот” и „Абанос” и последното засега издание, в което са събрани „Автопортрет на репортера”, „Стремителният ход на историята” и „Другият”. „Автопортретът” е много хубав преход към „Писането” на Марек Милер и Капушчински. И остава само, но не знам дали ще имам сили да се захвана, „За книгите, хората и изкуството”, това е книга със събрани негови размисли, предговорът е от жена му. В нея са включени предговори към книги, рецензии и мнения за книги, спомени за хора, размисли за биографията, за филма, за живописта и графиката – тя излиза вече след смъртта му – през 2009 г.\nИмам толкова книги в библиотеката, които смятам да оставя на Полския институт, сред тях има много неща, свързани със Солидарност и военното положение в Полша – аз активно се включвах във всякакви акции тогава там въпреки предупрежденията на колегите, – имам в колекцията си позиви, плакати, протестни възвания от онова време, самиздатски книги, списания…Всичко това е памет и трябва да се запазят при нас.\n– Какви задачи поставя пред преводача творчеството на Капушчински?Кое е специфичното в езика му и най-характерното за неговия стил?\n– Лапидарността! При него я няма разводнеността.\nЗа преводач обикновено се смята човек, който превежда художествена литература. И общо взето преводачите са свикнали с този тип изненади – лексика, дължина на фразата, но това се вмества в общия поток. Аз не съм превеждала свръхсъвременни автори, в които преобладават всякакви самоцелни словесни „изгъзици” (трикове). Става дума за класическата литература. При Капушчински и изобщо при литературата на факта се вижда, че той е уникат и сред хората, които се занимават с литературата на факта.\nМисълта ми е за тази краткост на фразата у него, която много сгъстява изложението. Той например пише, че се стреми да не употребява прилагателни – за да не разводнява. След това аз открих, че при него има така наречените „триадни структури” – три съществителни, три прилагателни, три допълнения – и като части на изречението, и като части на речта и това придава един особен плавен ритъм, езикът просто се лее. Трудно е това да се предаде – няма къде да „шаваш”, трябва да намериш съответния лапидарен изказ в превода. Преводачът няма право по никакъв начин да променя онова, което авторът е написал – било като обем, било като жанр, било като лексика, която употребява. Авторът е „свещена крава”, текстът е като Библията и това, че ти трябва да се мъчиш да го приведеш на твоя език, това вече е проблем на преводача. И в това отношение най-мъчен за мен беше „Императорът” и си мисля, че съм имала луда смелост, за да го преведа. Там има страшни неща, с които съм се мъчила. В „Писането” става дума за словотворчеството – защото в „Императорът” активно е използван старополския език. Никъде в книгите това го няма, аз го констатирам като преводач. И тук проличава и майсторството на интервюиращия – да успее да те накара да си „кажеш и майчиното мляко”. Милер често пъти спори с Капушчински по някои въпроси. Интервютата са правени на три етапа – първото е още от 1986 г. и стига до днешно време. Това интервю-река дава много големи възможности – тук откриваме нови черти на Капушчински. Книгата е правена основно за журналистите, но тя е полезна за всички пишещи.\nСтилът на Капушчински е уникален; събитието, което описва той, определя и начина на пресъздаване. Негови западни колеги признават, че у Капушчински се наблюдава невероятна симбиоза между темата на произведението, отношението на автора към нея и начина, по който я осъществява. И в това е една от трудностите за преводача на книгите му. В „Императорът” се мъчих страшно много, защото трудно намирах думата или израза, с който да преведа адекватно старополския език, който използваше Капушчински. Първо, това са различни културни среди и в нашата история имаме периоди, в които тотално се разминаваме с онова, което е ставало в Европа – имаме различно Средновековие, при нас имаме православие, а в Полша имаме католическа религия. Капушчински проявява словотворчество – при описание на различните видове „дворове” в двореца – търси старополски съответствия за титлите и т.н. В такива случаи и преводачът е принуден да „измисля” нови думи, за да се доближи максимално до автора. Удивителното е, че много от събитията, които стават сега, са прогнозирани от Капушчински много по-рано. Той има пророческа дарба, която се дължи на пътуването му по целия свят и познаването на много култури. Това до голяма степен бе определящо и ме привлече към неговото творчество – широкият кръг теми и проблеми и тяхното познавателно значение. Открай време аз имам такава черта, наследена от баща ми – любопитството ми и любознателността.\n– Разкажи ми за рода си?\n– Целият ни род е от Троян и Троянско. Дядо ми и чичо ми са имали магазини, бяха търговци на галантерия и кинкалерия. Братът на дядо ми – Власи, на когото е кръстен баща ми, е бил учител. Баща ми Власи Лингорски много е пътувал и доста се е самообразовал. Той беше завършил търговско училище „Меркурий”, нямаше висше образование, беше класически тип общественик, може би и покрай толстоизма. Със свои съмишленици баща ми се заема с основаването на „воден синдикат”, чиято задача е била да докарат водата до града – да изградят централа. По-късно построяват „Копройскоп” – кооперация за производство и износ на дървен материал. Машините бяха от Германия, баща ми знаеше добре немски – сам го бе научил. Това е през 30-те години – уникална кооперация, в която работниците бяха членове и получаваха дивиденти от дяловия капитал. Баща ми беше вегетарианец, толстоист, нямаше никакви политически връзки и това го спаси по време на събитията около 9 септември 1944 г. Но по-късно, през 1947 г., когато стана национализацията, го третираха като собственик, с всички последици от това. Макар, че имаше един от най-малките дялови капитали. Пратиха го на лагер в Росица. Негови първи приятели го предадоха – дамата беше касиер счетоводител, а мъжът ѝ началник склад. Всичко тръгна от портрет на Сталин. В тази административна сграда имаше на втория етаж жилищни помещения, една или две стаи за бекяри и един апартамент. Моят вуйчо, големият брат на майка ми, бе началник склад и живееше там със семейството си. А долу бяха канцелариите на кооперацията. Доносът срещу баща ми бе: „Лингорски смъкна портрета на Сталин и го стъпка с крака.” А баща ми бе перфекционист и бе наредил портрета да се сложи в рамка, а не да е забоден с кабърчета. Ние се връщаме навръх Богородица от панаира в Орешака и минаваме да вземем баща ми, но него го нямаше. Тръгнахме да го търсим. Комшии ни казаха, че била дошла милиция и са го взели. Отиваме в околийското и там го няма и нищо не ни казват. Отиваме в Ловеч и там няма нищо – там беше женена голямата му сестра. Отиваме в Плевен, помня, че стояхме пред една къща, в която беше ДС, никой нищо не ни казва. Чудехме се какво да правим. А долу на къщата беше кауша – едни малки прозорчета с решетки. И чуваме, че някой вика: ”Госпожо, госпожо, приближете се!” Един от затворените долу ни каза, че нашият човек е бил тука, но го закарали на Росица – сегашния язовир „Александър Стамболийски” – там имаше трудово-възпитателно училище. Върнахме се и тъй като в „Копройс” нямаше кола, а кабриолет, кочияшът се съгласи да ни вземе и ни закара на Росица. Ако си гледал „Бяг”, със съновиденията, хората в лагера изглеждаха като мравки. Бог да благослови този човек, който бе комендант на лагера – казваше се Коен. Не можах да науча повече подробности за него и до днес. Отидохме при Коен, той извика баща ми и ние се видяхме. Успокоихме се, че е жив. И след десетина дни баща ми се появи една вечер. Коен го беше освободил на собствена отговорност. И така се спаси. Но при национализацията го отстраниха от кооперацията – третираха го като собственик. Останали без приходи, нашите се принудиха да отидат в една вегетарианска колония край Пловдив, където работиха в градината. И аз през лятото съм помагала. През 1949 г. от селото на майка ми Врабево, на 20 км от Троян, ги извикаха, там имаше всестранна кооперация и ние пак се преместихме. Баща ми беше счетоводител в кооперацията, а майка ми бе деловодител, живеехме у вуйчо ми, в една от къщите срещу черквата. Дядо ми по майчина линия е свещеник, а прадядо ми също е бил свещеник. Бил е ученик на Ботьо Петков – затова и фамилията им беше Калоферски. Дядо ми загива като полкови свещеник в битката при Струмица.\nВластта не спираше да следи баща ми. Принудиха го да се върне в Троян и да стане счетоводител на една западаща кооперация. Той със свойствената си предприемчивост успя да измъкне предприятието от кризата и така създаде поминък на много хора. Преди те произвеждаха традиционна троянска керамика, а той измисли нови неща – плочки, експериментираше с производство на копчета от стъклена маса. Но вече наближаваше години за пенсия, боледуваше често и почина от язва на дванайсетопръстника – 1961 г. От него съм наследила любознателността, предприемчивостта и „гоненето до дупка” на нещата, с които се залавям. Единственото нещо, което съм зарязала, е дисертацията. Повечето ми колеги защитиха, а аз бях загубила интерес. Работих с удоволствие за сп. „Съпоставително езикознание” заедно с Янко Бъчваров, преподавах на студенти.\n– Кои от учителите ти си спомняш?\n– По български ни преподаваха майката и бащата на критика Минко Николов. Имах много добър учител по математика – Балев. И до днес обичам математиката. Дринов, химикът, също беше личност. По онова време в троянската гимназия имаше много солидни учители. Завършихме 12 пълни отличници.\n– Откъде дойде интересът ти към Полша, полския език и литература?Какво е Полша за теб?\n– От четенето. Не си спомням кога съм прочела „Янко музиканта”. Една от първите ми братовчедки, филоложка, беше съпруга на Мартин Гловня – географа.\nЗа мен Полша беше Западът. И с това и си остана. Но и Полша ми отмиля поради тяхната неистова омраза към руснаците. Аз не търпя омразата към никого. Сега там дойдоха на власт хора, които нямат нищо общо с истинската Солидарност. Полша за мен в известна степен ми даде света, даде ми неща, които се развиха по-късно у нас. Благодарна съм, че станах свидетел на студентските събития през 1968 г., участвах в тях със студентите си. Отидох там една година преди военното положение.\nОсвен Капушчински в Полша най-близки приятели ми бяха хората от Българо-полското дружество в Краков. Организатор бе Хари Байрактаров. Приятелката ми се казваше Алиция. Така също семейството, в което бях на квартира. И Данка Бромович. Имаше много силна българистична школа – Йежи Русек, проф. Славски.\n– В текста ти за Капушчински, влязъл в последната засега преведена от теб негова книга „Автопортрет на репортера. . .”, ти разказваш за своята работа. Но какво от човешкия контакт с него остави у теб най-силно впечатление? Какъв човек бе той – извън книгите си?\n– Директен контакт с него съм имала твърде малко, по простата причина, че той непрекъснато пътуваше и като се връщаше, сядаше да пише. Никога не съм си позволявала да го безпокоя за нещо, да настоявам за среща.\n– Имаше ли кореспонденция с него?\n– В един момент аз унищожих цялата кореспонденция, която съм водила с различни хора. Имах някакви страхове преди време.\nТой е пишел на ръка, много по-късно се появява компютърът, и после всичко е преписвано на пишеща машина. Имал е някаква секретарка ли, не зная как е ставало. Но основно книгите му преписва Алисия, жена му, с която се запознават в университета. И тя е следвала история. След това тя се прехвърля медицина и работи като педиатър. И след това се грижи добре за децата. Тя полага огромни усилия за неговото наследство. Те имат една дъщеря.\nАз съм била в Полша в продължение на десет години – в различни периоди – като лектор, веднъж в Краков и два пъти във Варшава. И благодарение на това имам частична полска пенсия, за 8 календарни години, която е по-голяма от българската.\nНо да се върнем на темата. С Капушчински съм се виждала не повече от десетина пъти, но се чувахме редовно по телефона. Ходила съм у тях. Когато отидох във Варшава като лектор, се обадих по телефона, но той отсъстваше. Алисия, жена му, дойде при мен с един огромен букет. Била съм канена на вечери у тях. След 1981 г. започнаха да го обвиняват в различни смъртни грехове. В тежкия за Капушчински период дъщеря му замина за чужбина и не се върна. Стана художничка, имаше дете, разведе се, смени си и името. И това беше още един удар за него.\n– Но той не емигрира, а остана в Полша.\n– Да. Те очакваха да емигрира и щяха да се радват. И другият удар срещу него е една книга, написана от човек, който сега е шеф на полската телеграфна агенция.\n– Друг твой любим автор е Януш Корчак. С какво те привлече той?\n– Аз бях чела само „Крал Матиуш”. На Дунка Милева дължа много – тя беше съпруга на Борис Милев – Огин. Запознали са се във Франция. Дунка е ученичка на Корчак. Тя дълги години работи в Полския център и там се запознах с нея. Тя се опитваше да внедри идеите на Корчак у нас и да работи по организирането на домовете за сираци според неговите принципи. И тя ме покани да се включа в тази работа, като първа грижа трябваше да бъде издаването на нужната педагогическа литература. Когато заминах за Варшава през 1984 г., аз започнах да превеждам книгите на Корчак, обиколих всички места, свързани с него и дейността му, участвах в конференция, посветена на него. На нея се запознах с проф. Александър Левин, колега на Корчак, той четеше лекции в Педагогическия институт. В изданието на Корчак в СОНМ публикувахме предговора на Левин.\nВ него аз преведох и „Дневника“ на Корчак, който е нещо страшно. И с тази книга съм се мъчила най-много. Корчак пише „Дневника“ си по време на Варшавското въстание. Накъсаният, задъханият ѝ ритъм, откъсите, написани набързо, предават напрежението, в което е живял той. Между всяко изречение има пространство, изпълнено със смисъл (чете ми откъси от Дневника). Корчак е удивителна, уникална личност, загинал заедно със своите питомци от сиропиталището в концлагера Треблинка (показва ми всички книги на Капушчински, които е получила с автограф от него и ми чете някои от посвещенията: „На милата, скъпа, прекрасна Блага Лингорска, моята чудесна преводачка и посланик в България.”)\nВтори разговор, 28 февруари 2017:\n– Какво е водещото при избора ти на автор за превод? На какво се стремиш да останеш вярна, какво може и какво не може да си позволи един преводач? Какви качества трябва да притежава преводачът?\n– Не съм имала някаква особена причина да търся автора, защото той „сам си дойде”. Ако аз не бях срещнала като автор Капушчински, нямаше да се реша да стана преводач. По простата причина, че тогава бяха други времена, в превода от полски бяха хора като Димитър Икономов и още двама-трима души. Те бяха „монополизирали” този превод и ако не си „нечий”, на някого, нямаше шанс да пробиеш.\nТака че аз вече си бях избрала Капушчински, бях му писала преди това. А останалите автори, които съм превеждала между другото, не бяха толкова много. Корчак също аз си го избрах. Капушчински съответстваше най-много на моите лични нагласи.\nВ работата си се старая да остана вярна на оригинала и на идеите на самия автор. Не съм била принудена да се издържам от преводи и да приемам произведения със съмнително качество за превод. Преводачът не може да си позволи да подменя автора, да го дописва, да го тълкува по своему. Това, което можеш да си позволиш, е много малко, и това се отнася до редки езици като корейския или китайския, където имате работа с друго езиково мислене и структура. Не бива да смекчаваш изказа, да използваш политически коректен език.\nПреводачът трябва да бъде преди всичко човек с високи нравствени качества. Трябва преди всичко да знае добре езика, от който превежда. Да е чел много и да знае български.\n– Имаш ли своя дефиниция за превода? Какво е преводът за теб, какво изпитваш докато превеждаш?\n– Преводът за мен е своеобразна съдба, кауза. Чрез него аз изразявам това, което не мога да направя по друг начин. При големите автори, с които се занимавам, аз се нося на вълните на въодушевлението и се опитвам да го предам и на читателите. Ти трябва да влезеш в мисълта на автора и да проумееш какво иска да каже. Там е майсторлъкът и то е привлекателното. Ти се чувстваш двойно отговорен – и към автора, и към читателя. Ако сгафиш, дискредитираш автора и подвеждаш читателя. Преведох „Писането” на Марек Милер – едно интервю-река. Възхищавам се на този човек, на подхода му към Капушчински, той съумява да „изчопли” невероятни неща от героя си, успява да изкара наяве съкровени неща от същността на Капушчински. Преведох книгата на един дъх, така както превеждах Капушчински.\n– Успяла ли си да решиш някой свой личен проблем чрез авторите, които си превела? Те помогнали ли са ти?\n– За решаването едва ли, но за промяната на нагласата, да! Авторите, които са моето лично кредо – Капушчински и Корчак, – са хора на високо нравствено равнище. И в случаите, когато на мен ми е било трудно, аз си мисля как биха постъпили те.\n– Твоите учители в полския език?\n– Тереза Домбек е първият и единственият ми учител по полски. Тя преподаваше на четвърти и на нашия, първи курс. Към мен имаше някакво майчинско чувство. Тя направи много за превода на българска литература в Полша и за развитието на българистиката там. Една от най-талантливите ѝ ученички е проф. Гражина Шват-Гълъбова. Много ценя Методи Методиев и Блага Димитрова като преводач на поезия. Така също Магдалена Атанасова, която ми беше колежка, много добра преводачка. Беше любимка на Тереза Домбек.\n– Как работиш? Каква предварителна подготовка извършваш?\n– Това са общо взето стандартни процедури. При Капушчински в началото просто седнах и преведох откъса. Първо, разбира се, се запознаваш и ориентираш с фона, с обстановката, с обстоятелствата около книгата и автора. Чисто научните изследвания не ти вършат никакви работа. Аз и до ден днешен се интересувам от политика, икономика и обществен живот и това много ми помага при превода. Винаги се старая да чета различни източници за дадено събитие. Основното е познаването на широката действителност, свързана с темата на произведението, а така също да се изяснят и подбудите на автора да се заеме с една или друга тема. При автора на художествени произведения нещата не са така ясно изразени. При Капушчински журналистът става писател – винаги са го интересували бедните и онеправданите.\n– А каква е ролята на редактора? И защо днес е неглижирана?\n– Много голяма. Защото, когато човек свикне с творбата, не може да се „погледне” отстрани. Зависи кой как превежда. Има два крайни начина – сядаш и изчопляш докрай една страница, след това минаваш на следващата. Аз съм от другия тип – от бързите, такава съм и в житейското си поведение. Аз гледам в един първи, „неугледен” вид да преведа бързо цялата книга. И след това се връщам и втори, и трети път, и четвърти път и постепенно я изчиствам. През цялото време ти мислиш за книгата и всеки път по нещо чистиш. И винаги по нещо остава. Но аз съм дотук. С Минка Златева сме като Илф и Петров – тя ми е най-близката и вярна редакторка. С нея не се притеснявам, че ще ѝ дотегна.Тя ми дава винаги идеи.\nКогато става дума за исторически съчинения, там се проверяват всички дати, места, имена. В момента е страшно нещо с предаването на чуждите имена – особено на англоезичните. Нужна е максимална точност при имената на публични личности, на организации, институции. И тук е ролята на редактора. Днес тя е много неглижирана и то преди всичко по финансови съображения. Те нямат коректори, камо ли редактори. Аз навремето тръгнах с коректорство. Учебникът по полски език на Тереза Домбек е коригиран от мен. По нейно предложение. Седяла съм и съм коригирала шпалтите в печатницита – обичам миризмата на печатарско мастило, – учебникът имаше шест пълни коректури и три ревизии. Методи Методиев също беше прекрасен редактор.\nСпомням си, че първото издание на „Лапидариите“ на Капушчински излезе в Университетско издателство с много грешки и без ISBN. Тогава бях отговорен секретар на „Съпоставително езикознание“.\nВ днешно време преводачът до голяма степен си е и редактор.\n– А какво мислиш за бележките под линия и за бележките към даден текст?Как да бъде спазена мярката?\n– Бележките под линия са необходими. Как да бъде спазена мярката? Зависи от книгата. При превеждане на класика това е необходимо, защото колкото повече се отдалечаваме във времето, толкова повече реалиите се променят и бележките са нужни, за да може читателят да се ориентира. Аз съм за това бележките да бъдат отдолу, под текста. В „Лапидариите“ Капушчински не дава никакви бележки, защото счита, че пише за интелигентни читатели. Но Капушчински тук говори за полския читател, а при превод, за чуждия читател са нужни тези бележки.\nТова, което се научих през годините, е, че по един начин произведението функционира в собствената си страна, а по друг начин, когато е преведено. Преводът поставя допълнителни изисквания. Всичко зависи от жанра и тематиката. Свързвам този въпрос и с предговора. Предговорът трябва задължително да бъде написан от човек компетентен в тематиката на книгата. Много искам във вторите „Лапидарии“ да има предговор. Ако не може да стане, ще предложа свой кратък послеслов.\nТрети разговор, 7 март 2017, 10-30- 13 ч.\n– Най-скъпите ти полски приятелства? Сътрудничеството ти с Полския културен институт, какво ти донесе това? Полският свят спасение ли бе за теб? Полските уроци?\n– Понеже в ония години бе трудно да се ходи в Полша, Полският институт беше за нас модел на умалена Полша. 1956 г. бяха познанските събития, ние от университета все още не можехме да ходим на специализация, имаше само едно място за такава за един месец – и първата, която замина, беше Магдалена Атанасова. Между другото Тереза Домбек ме беше предложила, но ме отхвърлиха поради лоша характеристика от Троян. Как да изпратят дъщерята на Власи Лингорски! Въпреки факта, че бях член на Комсомола и ходех на бригади. Аз се учудвам, че ме пуснаха на частно пътуване през 1960 г., когато ме покани директорът на варшавската филхармония Зджислав Шливински, за да им гостувам по време на петия Шопенов конкурс – тогава вече бях 4 курс. Аз превеждах по различни поводи по линия на Комитета за приятелски и културни връзки с чужбина. Там работеше съпругата на Куйо Куев, който беше от нашия край. На нея дължа тези връзки. Шливински бе поканен у нас, заедно с жена си, и в продължение на две седмици ние обикаляхме България, с няколко дни на Черно море. Като се сбогувахме, той ми каза, че ще ме покани на Шопеновия конкурс – разбра, че се интересувам много от музика. И аз заминах без никакви спънки. Имах официална карта за Шопеновия конкурс и седях на първия ред на балкона, до Артур Рубинщайн, женен за Анжела Млинарска. Той беше такъв страшен сладур, толкова непосредствен, широко скроен човек. Аз се шашардисах. Спомням си, че журито онеправда най-добре представилия се пианист и любимец на публиката – Мишел Блок. И тогава Рубинщайн обяви, че дава лична награда в същия размер като тази на победителя, на Блок. Като чух това, станах и казах: „Маестро, мога ли да ви целуна?” И го разцелувах пред всички.\n(Аз свирих в продължение на 12 години на пиано. Исках още от дете да ставам музикант, но родителите ми нямаха възможност да ми купят пиано. Моята приятелка бе от заможно лекарско семейство и те имаха пиано вкъщи. Първоначално ходех у тях, заедно с нея вземахме уроци – учителката идваше там. Тя бе от рода Берлинови, бяха изселени в Троян. Беше с чешки произход, завършила консерватория в Белгия. След време основаха музикална школа, която се намираше срещу нашата къща. Освен пиано имаше уроци по цигулка и акордеон. Директор на школата беше съпругът на моята класна. Аз имах ключ от школата и ходех да свиря, когато си поискам. Седяла съм до два-три часа през нощта. Аз много исках да следвам оркестрово диригентство в Музикалната академия.)\n1956-57 г. бяха унгарските събития и много хора бяха изхвърлени от Университета. Баща ми ми даде ултиматум да подам документи за полска филология, бях чела много полска литература – имаше много стари преводи, историческите романи на Сенкевич, Прус… Явих се, издържах изпита с пълно 20 и започнах да следвам. Интересувах се от езикознание и като завърших, преподавах в университета. Иван Леков много ме хареса, направи ме председател на кръжока, а после и секретар на катедрата. Но мен не ме привличаше научната работа, кариерата, ненавиждах теоретичните дисциплини. Не обичам всичко, което има „философски характер”, интересува ме практическата страна на нещата. Онова, което има някакво приложение и стойност. Една от публикациите ми бе посветена на сравняването на миналите времена в два класически полски романа – беше ми интересно как са предадени тези времена на български.\nНо да се върна на въпроса ти какво ми е дало общуването с полския и полската култура, Полския институт? Даде ми на онова време политическата ориентация за нещата, които се случват – бяха започнали едни начални опозиционни настроения…\nХоденето в Полша, полският свят, бяха за мен глътка въздух, спасение… Там можех да прочета неща, които не можеха да се намерят – като Марек Хласко, особено модерен в ония години. А полските уроци продължават и до днес. Колко много се промениха поляците…Колко хора изневериха на идеалите на „Солидарност”! Това връщане към миналото в повечето от бившите соцстрани, тази носталгия на все още живите по „онова време” е обща тенденция и тя е за отвличане на вниманието от истинските проблеми. И до ден днешен не преставам да се интересувам от политика. Това се дължи вероятно на факта, че от дете аз общувах с баща си – обсъждали сме заедно всичко, което се случва. Майка ми не се интересуваше от тези неща. Баща ми отрано ме имаше като събеседник. Като почнаха неговите проблеми, той вероятно е изпитвал и чувство на вина – и като толстоист – за това, че осъжда семейството си на такива премеждия. Ние имахме много дълбока вътрешна връзка. Като слушахме нелегално радио „Лондон“, обсъждаше с мен. Имахме вкъщи всякакви уреди AEG – всичко от Германия.\n– Доколкото разбирам, имала си щастливо детство!\n– Да! До момента, когато се появиха проблемите с баща ми и трябваше буквално да започнем да странстваме. Чувстваше се като подгонен звяр. Това сложи отпечатък и върху характера ми – това отчуждение – и се чувствах навсякъде заплашена. Беше ме страх и заради баща ми. Много съм внимавала с кого и какво говоря. И това е останало и до днес.\n– Въпросът за Вярата е строго личен, екзистенциален за теб. Какво ти даде Вярата?\n– В известен смисъл аз съм отивала неосъзнато към нея, но това отношение се конкретизира от непосредствения контакт с отец Юзеф. Той беше толкова въодушевен от идеята да печели католици сред българите, че ходеше по улицата и говореше на хората. Някаква детска наивност и убеденост. Можеше да му се обадиш във всеки момент и той идваше. Негативните ми нагласи идваха от това, че съм живяла в такива безбожни времена като нашите. Средата, в която съм расла, не е способствала да повярвам. След като преминах през всички езотерични направления, които в Полша се бяха развили години преди да дойдат у нас, увлечението ми по астрологията, правенето на хороскопи, накрая стигнах до истинската вяра – може би някъде във мен е проговорил генът, със свещеници в рода. Някои ме критикуват и до днес, че аз, внучката на православни свещеници, съм католичка. Аз не мога да бъда фанатик на вярата. Повярвах, когато не ми остана нищо друго. Чувствах, че не мога вече без някаква духовна опора. Вярата ми даде сигурност и спокойствие. За съжаление нивото на нашите православни свещеници е много ниско.\n– Каква е ролята на Вярата за поляка? Религиозен ли е той и има ли разлика с религиозността на българина?\n– И при поляците отношението към вярата е различно. Докато беше жив папа Йоан Павел ІІ, той беше икона и пример за подражание. Процентът на естествено, истински вярващите поляци сега не е толкова голям. Така че не мога да отговоря еднозначно на този въпрос. Като гледам какво става в Русия, си мисля, че е мит това, че полякът е религиозен. Не одобрявам тази полска католическа религиозност, която в момента се пропагандира и която функционира в публичното пространство. Със сигурност има и истински вярващи. А при нас, българите, православието е функционирало по друг начин, а пропастта, създадена в периода след 1944 г., е незапълнима. При поляците това не се случи. Имаме много път да изминем.\n– Приносът ти към полската култура бе високо оценен – носителка си на няколко отличия. Чувстваш ли се удовлетворена от онова, което вършиш?\n– Изпитвам известно неудобство от наградите, които съм получила за своя труд. Естествено е да съм удовлетворена от това, което върша и в момента – с преводите на Капушчински и Милер. Надявам се те да стигнат и докоснат и читателите.\nThis entry was posted in Новини on March 11, 2018 by Teodora Tzankova.\n← Открито писмо на УС на СПБ относно промените в ЗАПСП Представяне на книгата на акад. Дмитрий Лихачов “Руската култура” в превод на Мария Петкова →


Антибиотици докарват стерилитет\nМонитор стр. 2, 3\nОтдалечени села в Пазарджишко, особено във високопланинския район на Родопите и община Велинград, ще останат без лекари заради влизащите в сила изискванията семейните лекари да имат "Обща медицина" или специализация. Това предупредиха от местното представителство на Българския лекарски съюз. По непотвърдена информация ще бъдат закрити над 12 медицински практики, а най-потърпевши са хората в труднодостъпните населени места, които не са предпочитани от белите престилки заради отдалечеността и непроходимите зиме пътища. Там, където има отворени практики на повече от един лекар, проблеми не се очакват, защото поне един от джипитата има завършена "Обща медицина" или са се записали да специализират в медицински ВУЗ. Има и такива обаче, които са знаели за строгите изисквания в наредбата и въпреки това са изчаквали и не са подавали документи за специализация. От местното Сдружение на общопрактикуващите лекари се ангажират да намерят доктори за районите, които са проблемни и пациентите да могат да получат медицинска помощ и бъдат преглеждани поне 2 пъти в седмицата. В цялата страна под заплаха от закриване са 640 практики, които обслужват над 800 000 пациенти.\nСилни антибиотици докарват до стерилитет при експериментално домашно лечение. Това се случва най-често след самолечение на трипер и други венерически заболявания, съобщи за "Монитор" шефът на Клиниката по инфекциозни и екзотични болести във Военномедицинска академия проф. Камен Плочев.\nПрез последните двадесет години лекуваните от гонорея в болниците се броят на пръсти, но това не означава, че обществото ни вече се е очистило от тази полово предавана зараза, коментира специалистът.\nПричината е, че хората се притесняват да разкажат дори на докторите за срамната си болест и се самолекуват по съвети на препатили, публикувани в интернет. Най-често те приемали огромни дози силни антибиотици, които впоследствие удрят по подвижността на сперматозоидите. Същевременно се създават резистентни щамове на инфекцията, които след време трудно се повлияват от този вид лекарства, ако се наложи те да бъдат предписани за някакво друго заболяване.\nПри жените те увреждат фалопиевите тръби на яйчниците, като са причина за т.нар. възпалителна тазова болест. В резултат се получават сраствания, въпросните тръби намаляват подвижността си и не могат да уловят оплодената яйцеклетка. Така се получава траен стерилитет.\nСпоред проф. Камен Плочев именно самолечението е основната причина за хилядите бездетни двойки в последните години и увеличения брой на инвитро опложданията.\nНе е тайна, че българинът обича да се самолекува. Нали все разбира от всичко, смята се за специалист по какво ли не. И за да не отиде на лекар, предпочита да си вземе сам антибиотика от аптеката. Лошото е, че тази практика още продължава. И дори не се замисляме за последиците. Оказва се, че силните антибиотици водят до стерилитет при експериментално домашно лечение (виж стр. 2). Това се случва най-вече при трипер и други венерически заболявания. И така, за да си спестим срама, сме готови да пием безразборно хапчета. Да не говорим, че повечето болни четат какви ли не страхотии из интернет. В същото време у нас има хиляди бездетни двойки, които се борят да се сдобият със своя рожба. Затова е време да прекратим подобно безотговорно поведение и да се научим да се консултираме със специалист. В противен случай ще си носим последиците и ще съжаляваме за собствените си грешки.\nБогати дами подаряват на бедни стария си бюст\nМонитор стр. 1, 2, 3\nУдарни коледни промоции обявиха клиники преди празниците на силиконови импланти за бюстове, установи репортерска проверка на "Монитор".\nАко човек си запише час за операция дори за март и април догодина, но предплати до края на декември, може да се сдобие със силиконови импланти само за два бона, но в евро.\nПри средна цена за чифт гърди 3000 евро, на някои места те могат да се напазаруват за 2000 - 2500 евро. В сумата обаче не е включен престоят в болница, упойката и хонорарът за работата на хирургът. Дори след като се калкулират и тези разходи, новите "балкони" излизат около 10 процента по-евтино, отколкото през лятото.\nКръглите импланти на гърди се търгуват по-евтино, отколкото капковидните. За красоти заоблени отвсякъде като футболни топки цените варират от2000 до 3000 евро. С включения труд на хирурга, медикаментите и престоят в клиника, като се тегли чертата, разходите излизат минимум 2800 евро.\nАко обаче дамата иска бюстът й да има естествена, крушовидна форма, спонсорът й или тя самата трябва да се бръкне с не по-малко от 3600 евро. 4600 евро пък струват същите изделия, ако са двойно подсигурени срещу спукване.\nНамаляването на бюста струва не по-малко, отколкото поставянето на импланти за уголемяване. Най-ниската цена за такава операция е 2800 евро, колкото е и най-евтината за уголемяване с включването на лекарския труд.\nИстински хит сред промоциите на клиниките преди Коледа е удължаване на пениса. Тази процедура е поевтиняла с близо 15 процента в сравнение с края на миналата и началото на тази година. Цената на мъжкия имплант на някои места падна рекордно до 1800 евро. Заедно с хонорара за доктора, упойката и еднодневния престой в клиниката общата сума не надхвърля 2200 - 2400 евро.\nУдължаването на мъжкия атрибут пък варира между 2700 - 3900 евро. Най-евтина в ценоразписа на клиниките по пластична хирургия е моделирането на срамните устни\nТази манипулация може да се направи до края на годината и за 1800 евро при редовна цена 2000-2200 евро.\nНякои клиники вече работят и с финансови къщи за отпускане на бързи кредити, като дават и отсрочка за плащането на първата вноска, ако човек иска да се обнови до Нова година.\nЗа да се сдобиете със силиконов бюст на по-ниска цена, има и друга оферта предлагат се и импланти втора употреба, т.е. извадени от една жена и поставени на друга. Ако имате късмет, ще ви ги стерилизират.\nМеждувременно богати дами също решиха да направят благотворителен коледен жест и предлагат на бедни момичета в интернет да им предоставят безплатно стария си силикон, тъй като имат намерение да сменят формата на гърдите си.\nПовторната употреба на гръдни импланти е опасно. Така могат да се пренесат инфекции, независимо че преди самата процедура те се стерилизират, коментира за "Монитор" водещият хирург по пластична хирургия проф. Димитър Евстатиев. Въпреки това има хирурзи, които го правят тайно, не скри той.\nУголемяват ги и без силикон\nГърдите могат да бъдат уголемени без силиконови импланти вече и у нас, съобщиха от Българската асоциация по пластична, реконструктивна и естетична хирургия. Досега стандартният начин за реконструкция на млечните жлези при отстраняване на някакво образувание беше с поставяне на импланти или експандери. Те обаче невинаги са приложими и далеч не са безопасни за пациентките. За да не се налага поставяне на чуждо тяло в организма, най-новият метод, който лекарите по света използват, е да присадят мастна тъкан от тялото на жената на оперираното място. Технологията се нарича липографтинг и от години се прилага в Европа.\nВместо силикон лекарите поставят на желаното място за моделиране мазнината от собственото тяло. Така няма вероятност тъканта да бъде отхвърлена от организма. Освен това естетическият ефект е много по-добър, отколкото при силиконовите импланти, защото на пипане създава усещането за истински материал, какъвто всъщност е.\nСпециалистите по онкологични заболявания пък заявяват, че ако е приложен липографтинг и жената получи туморно образувание, след оперативното му отстраняване може да се направи отново реконструкция и дори да се приложи лъчелечение така, както при жени, които не са правили интервенции на бюстовете си.\nЗа разлика от силиконовите импланти, при новия метод времето за постигане на желания резултат е много по-продължително, тъй като мастната тъкан се инжектира бавно в продължение на няколко дни. В някои случаи дори това може да бъде затруднено, ако жената е по-слаба и няма излишни мазнинки за източване и пренасочване на други места по тялото.


СЪЕДИНИТЕЛ/КОНЕКТОР ЗА АЛУМИНИЕВИ ПРОФИЛИ — Евроматика\nСЪЕДИНИТЕЛ/КОНЕКТОР ЗА АЛУМИНИЕВИ ПРОФИЛИ\nКод на продукта: W-563\nСвързващият елемент, наречен съединител, е "стандартният" за алуминиевите профили 40x40. Конекторът е компресиран в средата от двете страни, така че не може да се побере напълно в алуминиевия профил, който искате да удължите. Сглобяването на елемента става чрез вкарването му в първия профил и чрез силно натискане на втория профил. Препоръчително е да използвате два конектора за всяка връзка. Този артикул е част от нашата постоянна програма за инвентаризация, така че винаги е на склад в достатъчни търговски количества.\nРазмери: L = 200mm, L = 35mm, I = 6mm\nСЪЕДИНИТЕЛ/КОНЕКТОР ЗА АЛУМИНИЕВИ ПРОФИЛИ × 1 бр.


РЗИ-тата ще предписват карантина с SMS - zonaburgas.bg\nНачало Акценти РЗИ-тата ще предписват карантина с SMS\non: ноември 20, 2020 В: Акценти, България, Всички новини, Денят, Общество, ТОП НОВИНИНяма коментари\nРегионалните здравни инспекции ще съобщават на лица, че подлежат на задължителна карантина с обаждане по телефона или с изпращане на SMS. Това приеха депутатите на първо четене с промени в Закона за здравето.\nПоправките имат за цел да се подпомогне дейността на инспекциите и да се намали натовареността на здравните инспектори при изпълнение на противоепидемичните мерки в контекста на COVID-19.\nТе предвиждат отпадане на задължително болнично лечение на лица със заразна болест, включително новия коронавирус, или нейни носители. Също така се създава правна възможност при обявено извънредно положение или епидемична обстановка здравният министър да забрани за определен срок износа на лекарствени продукти.\nВносителите аргументираха предложението си, като казаха, че в началото на пандемията са добавили COVID-19 към останалите заразни болести, подлежащи на задължително болнично решение, защото не е имало друга възможност да се зададат противоепидемични и карантинни мерки. „Искам да подчертая че този член се намира в главата „Надзор над заразните болести“ и касае единстевно въвеждането на противоепидемични мерки, които целят ограничаване на разпространението“, заяви Дариткова.\nОт ДПС не подкрепиха промените. Депутатът Джевдет Чакъров заяви, че партията е против отпадането на думите „задължително болнично лечение” след изброяването на поредица от опасни заразни болести, сред които е и COVID-19.\n„Това означава да поставим на риск общественото здраве. Липсват сериозни аргументи освен това, че промяната се прави с цел прецизиране на текстовете за задължително болнично решение на лица, болни от COVID-19”, каза Чакъров.\nОт БСП обърнаха внимание, че някои хора няма къде да отидат или пък рискуват здравето на близките си. „При второто четене ние трябва да решим в кои случаи се налага болнично лечение. Трябва да разделим пациентите на контактни, на болни, и оттам да преценим къде и какво да направим. И тук трябва да се разпишат специалистите“. Това заяви социалистката Валентина Найденова./monitor.bg\nВ знак на протест: Жива верига пред пясъчните диги на созополския плаж (СНИМКИ)


Арда представи на феновете новия треньор на отбора\nСнимка: Сайт на Арда\nАлександър Тунчев е новият старши треньор на Арда. Това стана ясно днес след среща между ръководството на клуба и специалиста. Двете страни се разбраха договорът на Тунчев да бъде за две години и да влезе в сила от новото първенство.\nСлед като си стисна ръцете с шефовете, бившият наставник на Локомотив (Пловдив) направи обиколка на „Арена Арда“, за да се запознае с базата на клуба. Скоро ще станат ясни и помощниците на Тунчев, като той вече е отправил оферта на Георги Илиев да остане в щаба му и в Кърджали.\nВ последния мач за сезона срещу Берое утре Арда ще бъде воден от Емил Кременлиев. Той е шестият треньор на отбора през това първенство след Николай Киров, Димитър Димитров-Херо, Георги Чиликов, Славко Матич и Стамен Белчев.


Шест ментални математически стратегии | tbirentacar.com\nПубликувана в Интересно, Полезно От adminПубликувана на 02.11.2021 01.11.2021\nШест ментални математически стратегии. Съвети и трикове за ученици. Когато нямат под ръка химикал или хартия за тренировка, учениците трябва да се чувстват комфортно да правят смятането наум. За щастие всяко дете може да го направи, стига да знае правилните съвети и трикове .\nЕто шест стратегии за менталната математика, които да научите учениците си. Ще им дадете увереността да оставят своя калкулатор и да започнат да решават проблемите със собствени сили!\nЗакръгляване до най-близките десет\nРаботата в партиди от 10 прави събирането и изваждането много по-лесно, защото не се изисква заемане или пренасяне. Учениците могат да се възползват максимално от това, като закръглят числата в сбор до най-близките 10.\nНомерът е да запазите „допълнителните“ числа, използвани за закръгляне, и след това да ги извадите в края. Моделирайте това на вашите ученици с разговор с числа. Например, ако сборът е 57 + 48, вашият мисловен процес може да бъде:\nЩе закръглим тези числа до 60 + 50, защото това е по-лесно за събиране.\nНо ще имам предвид, че съм си дал допълнителни 5 за закръгляването (3, за да превърна 57 в 60, и допълнителни 2, за да превърна 48 в 50). Ще трябва да извадя тези 5 от окончателния си отговор, когато стигна до там.\nМоята закръглена сума: 60 + 50 = 110.\nРаботете отляво надясно\nНа хартия ние учим учениците да решават многоцифрени суми от дясно на ляво, като се започне с тези и заемат/прегрупират според нуждите.\nНо ако ги правят умствено, те могат да работят по обратния начин и да не се притесняват да следят заемането и прегрупирането. Да вземем 34 + 17 като пример:\nПърво добавяме 3 и 1 в колоната на десетките, което ни дава 40.\nСега добавяме 4 и 7 в колоната с единици, което ни дава 11.\nДобавете 11 към 40 и получаваме общо 51.\nИзползвайте хакове за умножение\nЗапомнянето на таблици за умножение е препятствие по математика за повечето ученици в начален етап, но става много по-лесно, след като запомнят следните „хакове“:\nВсяко число по 1 остава същото.\nВсяко число, умножено по 10, има добавена нула към края си.\nВсяко число до 9 по 11 е просто една и съща цифра, повторена два пъти (напр. 99).\nЗаедно тези хакове незабавно дават на учениците 60 факта за умножение, които могат да бъдат изчислени автоматично – без нужда от запомняне.\nПреместете десетичната запетая, за да намерите лесно процент\nИзмислянето на 10% бакшиш в ресторант е един от най-цитираните проблеми с математика. За щастие има измама за това, която е лесна за запомняне.\nВсичко, което студентите трябва да направят, е да преместят десетичната запетая назад на едно място, като резултатът е точно 10% от първоначалната сума. Така $25 стават $2,50, а $7,50 стават 75 цента.\nСлед като овладеят това, учениците могат да използват много повече от 10%, за да изчислят бързо и други проценти. Те трябва само да го удвоят, за да намерят 20%, или да го намалят наполовина за 5%. Съберете тези две заедно и ще имат 25%.\nВ ежедневието умствената математика рядко трябва да бъде 100% точна. Ако е така, обикновено така или иначе ще посегнем към калкулатор или лист хартия.\nКажете на учениците си, че е добре да подходите към по-сложен мисловен математически проблем, като „предположите“ отговора.\nТова може да означава просто да работите с най -високите стойности на място в сумата и да използвате това, за да изчислите, че отговорът ще бъде „около“ определен брой. След това те могат да проверят отговора чрез тренировка.\nРазглеждайки някои от тези стратегии за умствена математика, може да се чудите защо изглежда, че използват толкова много повече стъпки от подхода в учебника. Няма ли това да направи нещата по-объркващи, когато учениците го изработят в главите си?\nВсъщност е точно обратното . Вместо да скочат до окончателно решение, учениците ще имат много по -голям успех, ако разбият по -голям проблем на поредица от по -малки и след това преминават през тях систематично.\nНе забравяйте, че е малко вероятно този процес да дойде естествено за всички. Най-добрият начин да го преподавате е като моделирате разговор с числа, докато вие сами преминавате през проблем. Мислете на глас и изрично обръщайте внимание на всяка от стъпките, през която преминавате, за да стигнете до окончателно решение.\nСъвет: практикувайте това сами, преди да го представите в класа. Много от умствените движения, които правите, може да са толкова интуитивни и бързи (все пак сте учител по математика), че дори няма да ги разпознаете, докато не забавите темпото и не си водите бележки!\nНуждаете се от повече помощ за изостряне на умствената математика на вашите ученици?\nНашата гама от програми за онлайн обучение по математика е педагогически разработена да усъвършенства менталната математика и плавността на фактите чрез забавни дейности като състезания на живо и забързани игри.


Офис столове • Работен офис стол Neo new - Pirinski-Bor.com\nРаботен офис стол Neo new\n386.00 Цена 1 Бр. лв\nЗдрава, полиамидна основа, в черен цвят.\nМеханизъм модел TILT, осигуряващ функцията люлеене и заключване изходна позиция.\nРегулиране на силата на люлеене спрямо индивидуалните нужди на ползващия го.\nЕргономични седалка и облегалка изработени в (YB-Lucia) дамаска.\nПодлакътниците са фиксирани.\nТози продукт се произвежда в дамаска клас YB-Lucia.


СКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември) - Форум за книги-игри\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\n05 Дек 2016 20:22\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#117864\nТази година СКИ отново сме на Панаира на книгата в НДК, който ще се проведе от 13 до 18 декември в НДК. Ще сме на четвъртия етаж (вижте по-долу схемата). Това е по десните ескалатори. При нас отново ще ни гостува Мая Бочева (илюстраторката на Добросъците). На панаира ще са премиерите на "Призвание герой" брой 5 и "Не поглеждай назад"\nСледните потребител(и) изказаха благодарност: Лисичков, sycamore_bright, Krassy\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#117870\nЩе намине ли някой от авторите от Призванието да подписва бройки?\n06 Дек 2016 09:14\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#117873\nСъщо ще можете да видите и новото изцяло обновено издание на "Голямото приключение" с двойно повече илюстрации, едър шрифт и други екстри.\n06 Дек 2016 09:26\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#117874\nАз ще дойда в събота със сигурност. Ще гледам и през делничните дни да наминавам за малко.\n06 Дек 2016 09:47\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#117875\nЩе минавам със сигурност.\n06 Дек 2016 11:28\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#117876\nАй, да бре! Ще гледаме да подсигурим бройки от Списание за книги-игри на панаира, освен старите и новото 7-мо издание!\n06 Дек 2016 12:37 06 Дек 2016 12:41 от George-AL.\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#117877\nАз ще дойда със сигурност още на 13 този месец щом открият Панаира!. Но не знам от колко часа. Предполагам - ранния следобед ( като не съм на работа ставам в 10-10,30 часа, докато закусвам,докато се обелека, обръсна и т.н. докато вляза в метрото и дойда ще стане поне 13,00 часа )\nП.С. идвам да ПГ 3, ПГ 5, и "не поглеждай назад", но евентуално може да си помисля и за "През огън, пясък и вода "или както беше там. - за последното ще видя колко пари ще ми останат накрая, имам да купувам Робин хоб и евентуално - Пратчет.\n06 Дек 2016 19:25\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#117880\nАз смятам да дойда в събота следобед и в неделя сутринта към НДК. Няма да е през цялото време, защото ще обикалям по щандовете, а искам и да се видя с приятели. Ако някой обаче иска да ме види специално, може да се разберем за нещо Засега с екипа не сме измислили някакво конкретно време, в което да съм на щанда, но предполагам, че най-сигрно ще е в събота по-привечер.\n12 Дек 2016 09:40\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#118064\nВ събота от 14:00 до 16:00 тройна премиера на щанда на СКИ! И тримата автори на новото Призвание Герой ще бъдат на щанда за срещи и автографи.\nСледните потребител(и) изказаха благодарност: koziq, thefamine\n14 Дек 2016 21:46\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#118143\nАз тогава да се появя след 16:00 за ЛАМЯ-та. Ок ли сте?\n18 Дек 2016 10:09\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#118246\nСнимки от премиерата има ли?\nИли поне от щанда, да видим как е хавата?\n18 Дек 2016 12:46\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#118247\nИ в единствения ден в който можех да дойда успях да се разболея!\nПълни щандове (с хора, не само с книги!) и да разправите как е било после!\n18 Дек 2016 20:29\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#118263\nБлагодаря на всички, които помагаха тези дни на щанда. Най-вече на Танер, който днес изнесе почти сам голяма част от деня!!\nСледните потребител(и) изказаха благодарност: SatanicSlayer, ze BG\n18 Дек 2016 22:08\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#118274\nВпрочем, на щанда на СКИ за един ден минаха всички български автори на книги-игри за годината и добра част от илюстраторите\nНикола, аз и Неделчо, Козия, Краси, Лейдрин, Gamebooker в общи линии авторите на над 99% от издадения текст. Също така ни погостуваха Елена Павлова, която за мое съжаление изпуснах, хвана ме "в крачка" и Ейдриън Уейн.\nОт илюстраторите - Мая бочева, Георги Георгиев, Буж.\nБлагодаря и аз на всички, които помагаха или посетиха щанда!\nСКИ на Коледния панаир на книгата (13-18 декември)\t#118276\nБеше страхотно, а аз се запознах с уникални хора! Мерси!


87-годишният билкар дядо Жеко: Смееха ми се в лицето, че пия този чай, пък сега ме боготворят!\nС най-странния чай дядо Жеко успява да заздрави сърцето на човек и да му осигури прекрасно здраве за години напред! Дядо Жеко е обикновен човек. Той си служи с природни методи за лечение, защото едната пенсия за почти нищо не…\n28.07.2017 · от zdravno.net ·\nКожното заболяване псориазис е упорито, но има доказани начини, които помагат Псориазисът е хронично заболяване, което засяга един от всеки 50 души и най-често се проявява още в тийнейджърските или най-късно в двайсетте години на човек. То е провокирано от…\n27.07.2017 · от Lisa Georgieva ·\nОчаква ви екзотична ваканция? Ето как да предпазите здравето си\nЗа да се насладите напълно на своята екзотична ваканция, е задължително да вземете специални мерки Екзотична ваканция? Звучи повече от добре. За съжаление обаче голяма част от хората, които се отправят на пътешествие до нови и непознати земи, се замислят…\n26.07.2017 · от Lisa Georgieva ·\nПо глътка дневно, два пъти в годината: Този лек прави пълно пречистване на артериите! – РЕЦЕПТА\nСтрахотен начин за пречистване на артериите, който е и много бърз! Винаги е добре пътищата, по които минава кръвта, да са чисти, защото така целият процес се улеснява. Това от своя страна води до добро кръвообращение. Затова е нужно редовно…\n26.07.2017 · от zdravno.net ·\nПървото море на бебето – всичко, което трябва да знаем\nПървото море на бебето може да се превърне в кошмар, ако не спазваме определени правила Първото море на бебето – момент, колкото вълнуващ, толкова и напрегнат. Лятната почивка безспорно е едно от най-хубавите неща в годината. Но когато сте с…\n25.07.2017 · от Lisa Georgieva ·\nСпи ви се на работа? Ето няколко прости трика да преборите дрямката\nСпи ви се на работа? Няколко простички метода ще решат проблема Спи ви се на работа? Със сигурност не сте единствените, които усещат, че са на път да заспят през деня. Още по-лошо – докато са в офиса и като…\n24.07.2017 · от Lisa Georgieva ·\nЖенското здраве зависи от тези 6 стойности (Ето какво трябва да следите редовно)\nЖенското здраве може да се проследи благодарение на няколко прости цифри Женското здраве зависи от 6 стойности. Те трябва да се следят редовно, за да знаем какво се случва в организма ни и по този начин да сме в състояние…\n23.07.2017 · от Lisa Georgieva ·\nЗдрава и блестяща кожа с няколко супер храни (Запазете свежестта и еластичността й – лесно е)\nЗдрава и блестяща кожа не само за лятото, но целогодишно – възможно е Здрава и блестяща кожа се постига не само с употребата на хидратиращи кремове, но и с приемането на нужните й вещества. С цел да запазим свежестта и…\n22.07.2017 · от Lisa Georgieva ·\nБай Кольо сложи края на очилата: От 30 години се занимавам с билкарство, но друго такова чудо за зрението не съм виждал!\nБилкарят бай Кольо посочи уникален лек за подобряване на зрението! В наши дни стават все повече и повече хората, нуждаещи се от подобряване на зрението. Всеки втори носи очила, по една или друга причина. Това трябва да спре и народният…\n22.07.2017 · от zdravno.net ·\n← Предишна 1 … 39 40 41 … 49 Следваща →\nВълшебните му ръце вдигат и най-скованите!(Румен Димитров лекува болни кръстове и шипове+телефоните му)\nЛечителят и ясновидец Георги Петков: Няма неизлечими болести! (Излекуваните са безчет, за дарбата си цена не слага+телефон)\nД-р Каролин Андерсън: Тези три съставки предпазват от рак! (Рецептата е на 2000 години)\n© 2018 Здравно.НЕТ – портал за здраве. All rights reserved.


Матракът и леглото -ключови фактори за добър тонус! | България Над Всичко!\nЕх че е хубаво да имаме уютен дом, в който да се приберем! Отваряйки вратата на нашето жилище и виждайки красивите мебели в него, разбираме че за да е щастлив човек е нужно наистина малко… Комфортният дом ни дава съвсем различно усещане. Ако се чувстваме добре, след като се приберем вкъщи, значи сме изпълнили мисията си относно мястото, което обитаваме. А тя е да го направим приветливо и красиво!\nТъй като ежедневието ни е свързано с голяма доза стрес и делови ангажименти, е повече от важно да релаксираме пълноценно след края на работния ден. За да се случи това, обаче, не е нужно само да се излегнем на леглото и да затворим уморените си очи. Важно е там къде спим да е удобно и меко, за да можем да се насладим на здрав сън, който от своя страна да възстанови силите ни.\nПодходящото легло и качественият матрак са водещи, когато говорим за хубаво обзавеждане и максимални удобства. Без тяхното присъствие, ще се чувстваме некомфортно и не на място. Ако в момента ползвате стари мебели и неудобен матрак, който ви причинява повече страдания, отколкото удоволствие, се запитайте дали не е вече време да ги смените?\nПовечето хора са свикнали първо да заделят пари тогава да си купят нови мебели и допълнения към тях. Всеобщото твърдение, че всичко качествено трябва непременно да бъде много скъпо отдавна не витае сред нас и затова не чакайте твърде, за да си набавите така желания комфорт! Понякога, изгубеното време ще ви коства с цената на здравето!\nКомбинацията между легла с матраци е страхотна, като можете да я откриете в почти всеки един магазин за мебели. Купувайки наведнъж всичко необходимо за съня ви, се отървавате от дълги обиколки, които честно казани са напълно излишни… Вече можете да намерите желаните стоки на едно място, като в случая това място се казва matraci.bg – магазинът, който продава комфорт и здрав сън!\nЗдравето ни струва много. Всъщност е безценно и каквато и сума да ни поискат за него, сме готови да я заплатим. Но какво допринася за доброто ни физическо състояние? Спортът, силната храна и позитивните емоции? Или удобния матрак…?\nОпитайте се да обърнете достатъчно внимание на всеки един детайл, що се отнася до вашето здраве и това на цялото ви семейство. Не правете компромиси с нито един от тези фактори, които безспорно определят дали ще се чувствате добре, или не. Откъде да започнете ще прецените сами, но ние ви съветваме да обърнете внимание първо на това къде спите!\nПредишна публикация Часовниците със златно покритие и тайните, които разкриват за своя притежател\nСледваща публикация Как 3d принтерите оказват положително влияние върху съвременното здравеопазване?


Коментари - Германски прокурори подозират руска връзка в убийството на грузинец в Берлин | Днес.dir.bg\nГермански прокурори подозират руска връзка в убийството на грузинец в Берлин\n40-годишният Зелимхан Хангошвили, който е воювал на страната на антируските сепаратисти в Чечения, беше застрелян през август\nТази новина показва само две неща -или немските прокурори са напълно изтрещяли ли пък са станали прокурори по поръчка,както някои журналисти!Вижте каква е жертвата на това убийство и особено обстоятелствата ,при които е извършено!Много чудно ,как не са намерили заповед за убийство ,подписана лично от Путин,заповедта за назначение на убиеца във ФСБ/КГБ/,и касови бележки са изплатени заплати.!даже е чудно как в момента на убийството не са присъствали екипите на СНН,Дойче Веле,Вашингтон Поуст и т.н!?Не съм почитател на Сталин ,но сега ще припомня една негова мисъл -"Ако от една случайност произтичат политически последици,трябва внимателно да се проучи тази случайност"А дали е случайно ,че раздухването на това убийство става в момент,когато се приключва работата по изграждане на северен поток -2!Дали е случайно и това ,че раздухването става пред срещата в нормандския формат/на 9 декември/ ,от която се очаква да се вземат важни решения за нормализиране на отношенията!?... Просто отвратително! Не съм предполагал,че е възможна такава наглост и такава безочливост!Тези ,които устройват такива представления в стил Скрипал /за глупаците и наивниците/,нямат нито съвест ,нито морал,нито чест и достойнство!\nОТКРИЙТЕ РАЗЛИКИТЕ Днес, 03.12.2019 - Дир.бг Германски прокурори подозират руска връзка в убийството на грузинец в Берлин ------ Дир.бг, 19:30 | 30 август 2019 | Редактор: Георги Брандийски Убиецът на грузинеца в Берлин бил свързан с руските служби Номерът на паспорта му е свързан със звено на министерството на вътрешните работи, което в миналото е издавало документи за самоличност на агенти на ГРУ\nПо-долу един трол твърди, че руските медии били писали за убиеца. Четем дали е вярно: Киллер на велосипеде. Убийцей чеченца в Берлине оказался рецидивист Вадим Красиков, и его покрывает государство · The Insider · 03.12.2019 14:49 - Это совместная публикация The Insider, Bellingcat и Der Spiegel първа лъжа! - НЕ Е ВЯРНО! ... и трите медии са западни! англо-американско-немски Това, че пишат на руски, е друго. И Дойче веле пише на български, но не е българска медия. Нали така!?? Втора лъжа: Този «киллер» Вадим Красиков е бил във федерален розыск, но през 2015 г. розыскът бил прекратен, а "някой постфактум е ИЗТРИЛ информацията за Красиков в базата данни". ВЪПРОС: Ако информацията за Красиков е изтрита, откъде тези западни медии знаят за него? Нали е изтрита информацията? А те знаят всичко за него: място на раждане, адрес, номер на паспорта, дата, откога го търси полицията, докога го е търсила... по какво дело, по какво постановление и т.н. Явно не изтрито нищо и никой не го покрива.\nоставяме настрана факта, че същото го писаха преди два месеца - още в края на август ... същите "медии". Същите "факти", същите "допускания и предположения" в стил ХАЙЛИ-ЛАЙКЛИ. И аз мога така - Ето ви пример: - при всеки атентат на Запад полицията после намира на мястото паспорта на терориста. - от това аз логически заключавам че самата полиция го подхвърля... следователно тероризмът е дело на западните спецслужби в съответната държава. Те самите казват, че тетористът им е бил известен и са го следили с години. Доказах ли го? Хайли-лайкли\nВсички спецслужби пращат убийци зад граница. Руските спецслужби са едни от най добрите в света. Не че не правят такива операции, но толкова явно и нескопосано посред бял ден в Берлин. То и монголската спецслужба ще измисли по-добър вариант от този в стил Ал Капоне. ФСБ може и да са знаели за това, просто не са попречили на убиеца да ликвидира един враг на страната им.\n"Една ракета в Кремъл и 80% от световния тероризъм ще спре." Виктор Суворов\nпич, тероризма се финансира с долари... а доларите се печатат в САЩ! така че 99% от териризма идва от САЩ!\nНяма връзка между това с какво се финансира тероризма и къде се печатат доларите. С долари разполагат и държави, извън САЩ, като росия, сев. корея и други. Тероризма може да се финансира и с евро и по тая сбъркана и малоумна логика тероризма идва от Европа, която е обект на най-много терористични атаки през последните години. Така че опорката ти не важи за съжаление. Най-големите доказани терористи са отрепките от кремъл.\nПредателят си остава предател, даже и да се преквалифицира от резидент на ГРУ в писател.\nЩом Ройтерс отбелязва, то работата е ясна. Убиеца ще се окаже самия Путин. А щом и е замесена и сагата Скрипали, работата съвсем става ясна. С напредване на Северен поток 2, САЩ усилват всякакви опити да бъде спрян. Едно такова убийство ще бъде съвсем удобно за предизвикване на медийна антируска истерия. Макар едва ли ще има силата да спре газопровода. Както обикновено изпълнителите не отчитат, че Русия няма полза от такива самодискредитации. Самия примитивизъм и инфантилност на изпълнението носи английски почерк. С дългогодишната си история руските служби са показали, че ако искат отстраняване, то ще се случи без никой да разбере. Било инфаркт, инсулт или каквото и да е. Само английските МИ-та някак си живеят още в 19 век с романите на Агата Кристи и със забележителен дебилизъм сътворяват смехотворни провокации. Които за съжаление са свързани с убийства на хора. Това е твърде вероятно, друг вариант е криминално убийство или разчистване на лични сметки. Ама чак пък чужди служби, малко в повече идва. Просто се опитват да спрат Северен поток 2.\nПо последна информация се доказа, че убиеца е бил криминален елемент-убил няколко човека, руската прокуратура започва дело срещу него през 2013-та година за поредно убийство заснето от охранителни камери.....ненадейно няколко месеца след това е прекратено. През 2015 цялата информация от архивите е изтрита, а героят с ново име и паспорт се появява в мАсква, след това в Берлин.... сами си правете изводите кой го спонсорира и кой го праща да убива хора в Европа и Руската кочина!!!\nВчера има статия от руски медии за тоя: "Киллер на велосипеде. Убийцей чеченца в Берлине оказался рецидивист Вадим Красиков, и его покрывает государство"...... Ако има русофилчета, които поне малко поназнайват руски-да почетат.\nкви руски медии, бе?? The Insider (на руски) и svoboda.org (на руски) - това не са РУСКИ медии, а западни, които пишат на руски. ЕДнота е бритгарска, а другата американска!\nПравят се на Тъпи ! Този Зелимхан отмъкна от Чечня около 10 милиарда долара ! Който не е получил от тези пари ,той го е гръмнал , какво общо имат руснаците с този Кавказки маймун ?\nСамо не разбрах, тия 10 милиарда в една чанта ли ги е отмукнал или в две?\nАз пък подозирам ,че Германия, заедно с други държави ограбиха България както с природни богатства , така и с част от населението.\nеее ма опят новичок\nНаправо вече на човек му се повдига от непрестанните навирания на Русия при всички нередности и неприятности из еврогейския че трябва да се доказват явно пред сащ колко са им благодарни за всяко едно унижение...\nтази новина е от лятото, бе. Нищо ново няма по случая. Явно западните медии са закъсали за русофобски новини, щом я вадят пак от наФталина!\nВиждате ли нещо НОВО в сръвнение с новината от 27 август 2019 г. ??? Убийството се е случило точно след обед на 23 август, в парк близо до центъра на града. Велосипедист се е приближил до Зелимхан Хангошвили, който е отивал към близка джамия, и го е застрелял в тила с пистолет "Глок 26" със заглушител, убивайки го на място. Германската прокуратура допуска политически мотив за убийството в петък на етнически чеченец в Берлин, предаде Ройтерс. Заподозрян за убийството е руски гражданин, за когото се предполага, че е застрелял жертвата с два изстрела в главата в берлински парк. Той е арустуван докато се опитва да хвърли пистолета си в река Шпрее. Жертвата е 40-годишният Зелимхан Хангошвили - гражданин на Грузия и етнически чеченец, сражавал се през 90-те години на страната на чеченските бунтовници, опитали се да сложат край на руския контрол върху Чечения. Случаят напомня за отравянето на руския двоен агент Сергей Скрипал в Солсбъри през 2018 г. както и за и поредица от успешни атентати в последните години над врагове на Кремъл. Това обаче е първият път от края на Студената война насам, в който подобно убийство е извършено на германска територия. "Белинкет" съобщи след дни, че паспортът на руснака е фалшив, че адресът му също не съществува, тост той е агент на руските спецслужби.......\nГРУ не прощал...


Блогът на Maggie: Trust Agents - бестселъра на Chris Brogan и Julien Smith\nПодобни постове : books, Chris Brogan, Julien Smith, marketing, trust agent\nPosted by Maggie at 5:28 сл.об.\nЗдравей, казвам се Калин. Споделяме същите страсти - онлайн маркетинг и seo. Ще се радвам да подържаме контакт. Имам два блога, н акоито може да видиш какво правя\nБизнес Идеи и Ипотпал.\nИмейлът ми е kalin_marinov във hotmail.com.


Бабини зъби (#2) | BB-Team форум\nЗдравейте! Искам да споделя нещо с вас, и ако може да изразите мнение. Напоследък тренирам доста, почти нон стоп, не се наспивам добре, и нямам особено желание да се храня. Забелязвам, че едва ли не губя желание за всичко (възбуда, да тренирам, да излизам и т.н). Ужасно не енергичен се чувствам. Храня се с готвена храна от баба, ядки ям, кисело мляко, плодове. Пороинцип само в събота правя “чийт дей”, и то примерно изяжда един пакет пуканки или нещо такова. Мисълта ми е дали най - вероятно имам понижени нива на тестостерон? Нито сила имам, нито се възбуждам лесно (ужасно трудно), спи ми се почти нон стоп? Не го говоря с личната, защото тя няма да ми обърне кой знае какво внимание, и се надявам тук да получа малко мнения какво може да е. На 19 съм - 1,76 - 78 кг, ако има значение. Мисълта ми е дали някакви буустъри (енергитици) биха помогнали? Бабини зъби? Пия витамини но нещо не виждам ефект (Biotech USA - Daily one) са витамините. Тренирам по около 5 пъти в седмицата и понякога се изкушавам в почивните дни някоя лицева да правя (на лостове ходя в парка). Отделно баскетбол играя активно, бягам сутрин, вкъщи същи тренирам. Дали, ако приемам бабини зъби ще ми помогне по някакъв начин?\nТемата беше редактирана от Течката на 26.06.19 10:43.\nАми спри да тренираш толкова ! Вземи си пълна почивка поне една седмица,после почни най-много с 3 тренировки седмично и виж резултата.Това е ! Каквито и добавки да вземеш - все тая,еле пък с кофеин.Тогава нервната система хептен ще избуши.\nПо колко часа тренираш на ден и как?\nПопринцип в 8.30 или 9 сутринта отивам на лостове.\nПонеделник - бутащи - лицеви, кофи, кофи на прав лост, различни вариации на лицеви.\nВторник - бутащи - набирания, гирички за бицепс, и т.н, но това е новата програма, старата беше:\nПонеделник - цяло тяло - 5х6 серии набирания, 5х15 - 20 серии кофи, 5х20 серии лицеви, и отделно вторник и четвъртък по 50 60 лицеви + баскетбол 1-2 часа.\nМнението беше редактирано от Течката на 26.06.19 10:15.\nТоест има ,няма 2 часа на ден тренираш?\nЛостовете - 1 час, отделно баскетбол по 2-3 часа. Това беше всеки ден преди.\nказано от Течката на 26.06.19, 08:44:\nМисълта ми е дали най - вероятно имам понижени нива на тестостерон?\nТова се установява със съответните изследвания, не “на око”.\nДали, ако приемам бабини зъби ще ми помогне по някакъв начин?\nПремисли си отново физическото натоварване, храната и времето за сън.\nУмората се натрупва.\nДобавките действат добре на отпочинал организъм.\nДруг е въпроса, че на 19 трябва да пращиш от енергия и без добавки.\nЩе си почина. Доста намалих въглехидратите напоследък, и може би това си оказва влияние.\nНа 19 години хормоните са ти в пика си, забрави бабините зъби. При намаляване на въглехидратите известен период от вреце е нормално да си по отпаднал. От това, което виждам се и претоварваш, но на тия години възстановяването би трябвало да е много високо, което ми говори, че не се храниш достатъчно. Ако искаш добавка да те вдигне по бързо то това според мен ще е Animal pak.\nСтига с тоя анимал пак, преди 20 години беше супер, ама сега има къде, къде по-добри и много по-евтини комплексни формули. И нищо няма да вдигне, освен ако храната му е съвсем бедна на витамини и микроелементи.\nА, добре де, някакви витамини? Dopel Herdz (ако така се пише), или нещо от този сорт? Прави сте, че не се храня достатъчно, но това е от доста време и чак сега се появяват такива ефекти.\nДопъл херц не- нискокачествени с неусвоими суровини. Потърси нещо друго.\nДобре де, а защо непременно търсиш някакъв готов търговски продукт? Връзка магданоз, глава лук и няколко скилидки чесън по принцип правят чудеса, люто също така, чаша две червено вино. Ако толкова държиш да се суплементираш вземи качествени цинк, магнезий и омега.\nказано от charlie brown на 26.06.19, 14:29:\nДобре де, а защо непременно търсиш някакъв готов търговски продукт? .\nАми просто е защото е на такива години в които вярва в чудеса и магически добавки. По натам като разбере че не е точно така и такова нещо няма, ще му е малко тъжно за известно време 🙂\nДобре де, а защо непременно търсиш някакъв готов търговски продукт?\nКакво е търговското на билка, която може да си купи за левче, а може и сам да си набере?\nказано от Margi на 26.06.19, 14:47:\nТърговското в случая са бустери-енергетици-биотеци-мегахерци-анималпаци и секви други т@ш@ци.\nАз продължавам да си питам...щот един път казваш 1-2 часа,после 3-4часа баскет...ти баскет ли тренираш или просто ходиш да си правиш кошове?\nТая тренировка на лостовете...не я брой много.\nИграя с приятели - в училищата, на игрището. Правим игри с различно времетраене. Относно за зеленчуците - често ям чесън, а в храните на баба има постоянно магданоз или нещо от този сорт.\nМного се вживяваш...нито нещо много тренираш.Игрите от развлекателен характер не се броят.\nХапвай по-стабилно зеленчуци и месо и се наспивай.\nказано от James Hinks на 26.06.19, 13:14:\nКажи кои са тези витамини? От теци които съм пил аз - now adam, now men extreme sport multi, pure power pak и т.н. само now extreme sport multi се доближава до анимал пака, power pak на pure бих ги определил като “пълнеж”. Ако имаш някои наистина по добри от анимала, моля сподили ги и ще ги пробвам със сигурност.\nказано от Unrivaled на 26.06.19, 15:58:\nКажи кои са тези витамини? Ако имаш някои наистина по добри от анимала, моля сподили ги и ще ги пробвам със сигурност.\nказано от Queen Cobra на 26.06.19, 14:16:\nМнението беше редактирано от Течката на 26.06.19 17:11.\nказано от Кольо Пияндето на 26.06.19, 16:28:\nДва дни вече ги пия и да ти кажа съм разочарован! Стомашен дискомфорт и отпадналост вместо да се чувсвам тонизиран. Animal pak е доказала се добавка и за мен си остават мултивитамини и минерали номер едно! Особено ако си вземеш разтворимия вариат с вкус на череша е страхотен. Аз повече не бих си взел нещо различно, а само изпитани неща. Не съм пил други продукти на Controlled Labs, но този специално не ми допада.\nИмал съм доста такива ситуаций. И винаги тренировките с тежести са ми помагали. Не вярвам да претренирваш от това което описваш. Храни се повече и не се вживявай толкова,какво ядеш.\nТрибулус съм приемал в такива моменти,но не мога да кажа,че помага. Същото мисля,че и от мултивитамините няма да усетиш промяна. Яж повече!\nказано от Unrivaled на 28.06.19, 14:19:\nДва дни вече ги пия и да ти кажа съм разочарован! Стомашен дискомфорт и отпадналост вместо да се чувсвам тонизиран.\nМеко казано - това е до-о-оста необичайно. Не е напълно невъзможно, но доста бих се замислил преди да обвиня продукт от този тип (и особено този) за такива неща. От друга страна няма как да се очаква мултивитаминен продукт да те вдигне и тонизира за два дни.\nAnimal pak е доказала се добавка и за мен си остават мултивитамини и минерали номер едно!\nДоказана компромисно... по-скоро стара слава и доста маркетинг.\nказано от Кольо Пияндето на 28.06.19, 15:16:\nДискомфорта го имам половин час след рлиема и продължава 30-45 минути. С другите хранения нямам проблем. От анимала се чувствам бодър, явно защото от храната не набавям нужните витамини - ям предимно белтъчини и не си падам по плодовете. Ще продължа приема им поне до седмица и пак ще драсна.\nЕдинствения начин да разбереш дали имаш понижени нива на тестостерон е да отидеш в бодимед и да си направиш тест на общ и свободен тестостерон. В момента гадаеш все едно на кристална топка..


Какво не знаете за новия дизайнер на Louis Vuitton | Fashion Inside\nПубликация, споделена от @virgilabloh на Сеп 20, 2015 в 11:47 PDT\nНовината кой дизайнер поема мъжката линия на Louis Vuitton след сбогуването с Ким Джоунс стана повод са стотици заглавия в секунда, шарени прогнози какво може да очакваме от бранда и много въпросителни. Върджил Абло направи шеметен висок скок и се приземи директно в “А” отбора на съвременните модни титани. Добре дошъл в света на лукса, мистър! Ако името ви се струва познато, да – той е креативният гений зад Off-White – марката, която всички Cool Kids искат да редят до безкрай в гардероба си. И докато звездите го боготворят, то някои звездни дизайнери не се изказват особено ласкаво за труда му. Нека се поровим в любопитните факти около новия член в творческото семейство на Louis Vuitton.\n1. Той е дизайнер, Dj, архитект и… каквото още си пожелае. Човекът разполага със сериозен списък с таланти.\n2. Не е учил мода. Завършва магистратура по архитектура в Илинойския технически университет. Но още в първия му учебен ден там съдбата му отправя намек. Един от бъдещите му преподаватели се изправя, за да посрещне амбициозния випуск с думите: “Само 3 % от всички вас тук в бъдеще наистина ще строят сгради”. И на Върджил му просветва: “Нямам и никакво намерение да го правя”. След време рисува сгради, но върху вече иконичните си тишърти за стотици долари.\n3. Доста време изявява таланта си като творчески директор за Кание Уест. Всички помним бума покрай траши колекциите му, които бързо-бързо се разграбваха, а после дълго наблюдавахме на снимки в Instagram.\nПубликация, споделена от @virgilabloh на Окт 1, 2015 в 5:13 PDT\n4. Раф Симънс не е особено голям фен на творчеството му и не го крие. В интервю за GQ Ноа Джонсън го провокира да сподели мнението си за новата школа от таланти и дали харесва работата на Върджил Абло за Off-White и Демна Гвасалия за Отговорът му е лаконичен и искрен: “Не и Off-White, не ме вдъхновява. Върджил е приятен човек. Харесвам го доста всъщност. Но аз се вдъхновявам от хора, които внасят нещо ново и невиждано до момента, това е оригинално. Не всичко се върти около това да бъдеш последният хит”. Дочухме, че и Келвин Клайн има критики към Върджил, насочени към преработването му на добре познати модели, наложени вече от други дизайнери.\n5. Изглежда, че Върджил не се интересува особено дали вдъхновява колегите си. За него е по-важно да се продава добре. А тук фактите са красноречиви – 100 процента ръст в продажбите на бранда за година. Off-White е в дизайнерския лист на най-реномираните онлайн и офлайн магазини на няколко континента.\n6. Сред феновете на бранда са Риана, Джиджи и Бела Хадид, Дрейк, Джъстин Бийбър, Джей Зи. Както и стотици Instagram инфлуенсъри.\n7. Върджил Абло вече има зад гърба си няколко супер успешни колаборации, сред тях са Off-White x Umbro и Nike x Off-White. Моделите от тези колекции се превърнаха в колекционерски съкровища.\n8. Дизайнерът изнесе лекция в Колумбийския университет по темата “Младите архитекти могат да променят света и без да строят сгради”. Усещате ли иронията? Припомняме си за момент думите на професора, който посреща самия него в университета. А през ума ни прескача още един малък парадокс – едно от огромните вдъхновения на Раф Симънс… винаги е било влечението му към архитектурата.\nИзводът е, че светът е голям и в него има място и публика за всички големи таланти. И докато едни са песимисти какво ще донесе Върджил Абло като влияние в Louis Vuitton, ние сме по-скоро любопитни и отворени към промени.\nПубликация, споделена от @virgilabloh на Яну 23, 2015 в 7:34 PST\nПубликация, споделена от @virgilabloh на Яну 28, 2016 в 5:19 PST\nВърджил АблоДжъстин БийбърдизайнердрейкКание УестКелвин КлайнколаборацииколекциикритикаРаф СимънсРианафенове


Китай Производител и доставчик на шприцоване на пластмасови спринцовки | Mestech\nФормоване на медицински пластмасови части\nИнжектиране на пластмасова спринцовка\nИзработване на калъпи и шприцоване на пластмасови спринцовки\nПластмасовите спринцовки са често срещани устройства, използвани в много области, като медицинско лечение, промишленост, селско стопанство, научни изследвания и др. Спринцовката е дълга и тънка, а прилепването между спринцовката и буталото изисква добра херметичност. Спринцовката е дълга и тънък, а прилепването между спринцовката и буталото изисква добра въздухонепропускливост, така че има специални изисквания в процеса на производство на калъпи и шприцоване.\nСпринцовката е тръба с дюза и бутало или крушка за смучене и изхвърляне на течности на струйка, за почистване на рани или кухини или с куха игла за инжектиране или извличане на течност.\nРанните спринцовки бяха направени от стъкло, което беше скъпо за правене, крехко и преносимо. Появата на пластмасова спринцовка за еднократна употреба, която е лесна за производство, евтина и лесна за носене, избягва риска от кръстосана инфекция и значително улеснява лекарите и пациентите.\nЦевта на спринцовката е направена от пластмаса или стъкло, обикновено със скала, показваща количеството течност в спринцовката, и почти винаги е прозрачна. Стъклените спринцовки могат да се стерилизират в автоклав. Повечето съвременни медицински спринцовки обаче са пластмасови спринцовки с гумени бутала поради много по-доброто уплътняване между буталото и цевта, а те са евтини и могат да бъдат изхвърлени само веднъж.\nПрилагането на пластмасови спринцовки\nВ медицината спринцовките се използват за инжектиране на лекарства в кожата, кръвоносните съдове или лезии на пациенти или за извличане на кръв или телесни течности от пациенти за лабораторно изследване.\nПластмасови спринцовки, използвани в медицината\nМедицински спринцовки понякога се използват без игла за перорално приложение на течни лекарства на малки деца или животни или мляко на малки млади животни, тъй като дозата може да бъде точно измерена и е по-лесно да се впръсква лекарството в устата на пациента, вместо да се принуждава пациента да се пие от мерителна лъжица.\nОсвен употребата в медицината, спринцовките могат да се използват и за много други цели. Например:\n* За пълнене на мастилените касети с мастило в авторучки.\n* За добавяне на течни реактиви в лабораторията\n* За да добавите лепило към фугата от две части\n* За подаване на смазочно масло към машината\n* За извличане на течност\nПластмасови спринцовки, използвани в промишлеността и лабораторията\nТялото на спринцовката е съставено главно от две части: пластмасово бутало, пластмасова цев. Дълъг е и прав. За да се осигури запечатване, диаметърът на вътрешния отвор на целия отвор на иглата обикновено се поддържа в размер без ъгъл на изтегляне и не се допуска деформация. Така инжекционната форма и формоването на пластмасовите бъчви винаги изискват специални техники и умения.\nMestech може да прави форми за инжектиране и производство на инжекции за различни видове пластмасови части на спринцовките. Очакваме с нетърпение да ви предоставим услуги за обработка в тази област.Моля, свържете се с нас.\nПредишен: Какво е пластмасова медицинска кутия\nСледващия: Производство на пластмасова медицинска спринцовка\nМашина за инжектиране на пластмаса\nНайлонова част за шприцоване


7 причини, за да напусна работа | Съвети за мъже\n7 причини, за да напусна работа\nНие сме писали за тези причини, които се оставете да ви отведе до ръба да напусна работа. А още пише за това, какъв хреновой е работа. Ето така го намерят, и да не работи поискаш. А какво да правя, личен комфорт над всичко останало. И знаеш ли какво, скъпи другарю пич, ние имаме още 7 причини защо ти трябва да се откажат от своя пагубный трубопрокатный завод и да отида в завода поновее, с германски машини и компот за десерт.\n1. От работата на коне дохнут и нервите шалят\nНякои професии имат отрицателно въздействие върху здравето на човека, а здравето – както е известно, това е най-важното. И не става въпрос само за тежък физически труд, таскании торби с цимент и други рискове за живота. Интелигентна работа е също достатъчно травмоопасна и, като правило, за нервите. Нервен като цяло строго не се препоръчва. А, ако имаш широк кръг от задължения? Е, тук без падания? Или директор, кровопийца, постоянно вика и морално (подчертавам: морално) присмива на теб така, както не всеки БДСМ-порно могат. Ако смятате, че сърцето началото да се провали, а нервите станаха доста нито в ада, а от постоянно място за сядане расте хемороиди с размерите на юмрук, значи е време да се намери нещо по-тихи.\n2. Ръководител на поехавший\nОтново за началник. Не всички от тях късмет.\nИ така, той/тя измет и агресор. Е това, че той просто не ви взлюбил. Е, лицето му е твоя, не ми харесва, бесишь ти си го. Но той не може да те уволня, защото от цялото стадо овни ти си най-ефективният работник. Но повишаване на, както сам разбираш, не трябва да чакат. Ето тогава вие ще се сблъскате с гняв праведен. Трясут твърди земни, разрушени храмове на небето, пада ти самочувствие. Ръководител на деспот – изобщо бясно животно, като чумной пес. Само не го бъркайте с трудна. Испоганили му с часа на ден множество проверки – означава, че ще страдат целия екип. Ето, батенька, извънреден.\n3. Мястото на работа е твърде далеч от дома\nЦелият ви живот – това е пътят, както и целия път – плътна запушалка. Животът е твърде кратък, за да го прекарват в близост с непознати, им теб хора в малка желязна кутия. Аз, разбира се, да кажа, корк бряг на големите градове. Дори ако имаш собствена машина, не мисля, че на теб ти харесва да прекарва по два часа в нервната опашката при тежки сиво небе, орошающим вашата желязна колона мръсния дъжд. А още тези недоволство клаксона от нервни автомобилистите… Ами какво да ти бибикаешь!? Себе си побибикай! Виждаш ли, предстоят още 3 коли!.. Но той не вижда, той продължава. Зло. Специално. За да ти стане гадно. Да ти недосыпающий тялото е окончателно съсипана. И добре в обществения транспорт (ако правилно да заеме мястото на) да подремна. А зад волана не вздремнешь. И така цял живот, всички часовници събуждането си отиват по пътя и на работа. И за упадъка дни ти изведнъж ще разбереш, че заради тези най-пътувания ти нищо не успява.\nНо в края на краищата, винаги има работа по-близо. Така, обещаващ офис на 12 км с доста добри доходи. Но пожалей живота си! Ако тези пътувания те вымотали, ако от мисълта за тях те започва да повърна, затова трябва в живота да променят нещо.\n4. Условията не са подходящи за твоята фина духовен организация\nКогато е трудно да се работи при външни звуци, идващи от всички цепки. Когато работиш в двореца от шлакобетона, без нормален климатик (в средата на лятото!), без нормално баня с тоалетна, без прекъсване на обяд, трябва да се замисля: а нужна ли ви е работа. Да, това са малки неща, но ако, съжалявам, нямаш нормално на работното място, в офиса тичат плъхове, от съседния кабинет под звуците на звуци безкраен ремонт, в кабинета работят 15 души, и ще се движи от място на място, за да отклони един друг от изпълнението на плана петилетка за 3 години, и най-важното, всичко това пречи на теб, за да работи нормално, значи, трябва с пяна на устата да изискват от шефовете на околната среда, или да отидете.\nАко ти не прекарва голяма част от живота си на работа, ние се радваме за теб, но повечето, за съжаление, съвсем не е така. И бих искал да видя тази част от живота премина в максималния комфорт. Най-вероятно шеф плахо загатват, че не може да направи нищо, тъй като няма пари. Е, тогава изборът е ясен. Едва ли това ще се превърне в основна причина, но може да се превърне в един от факторите.\n5. Имаме нужда от повече пари\nНай-популярната причина за смяна на работата. По принцип, това е нормално, защото при нормални хора животът не се ограничава само до работа. И за да може да наистина да живеят, трябват пари. Така, перспективи перспективи, но ако в продължение на 2-3 години не си часовник никакви промени, чакам още. Следва кариера преместването ще бъде или пенсиониране или уволнение.\nТова е особено неприятно в тези случаи, когато работите на един и половина-два на човек, а заплата получаваш една. От друга страна, ако тази работа те кара да се чувстваш пупом на земята, цар на кантори, а след това те ще отговарят и трехгрошовый приходи.\nНо ако ти си се осмелил да се обърне към началник с искане за увеличаване на заплатите, не забравяй, че сумата трябва да бъде адекватна. Така да се каже, ти си им възможности, те ти – си. Ако не – в пътя на пътя. Като цяло, не забравяй да напомня за себе си началник. Той, горкият, си мисли: «след като нищо не иска, значи, всички са доволни».\nАко ти си търсиш заплатата 3 пъти повече, пригответе се срещне с постоянни откази. Ти не ще мине пробен период, но в крайна сметка най-накрая да намерите този свещен граал на доходите си.\n6. Смятате, че не справляешься с огромна ношей работни задължения\nВ това няма нищо срамно, тук или на работа, което се нарича, «не си», или ти си просто не е изгорял, защото шефовете свалила на теб куп леви отговорностите, с които е трудно да се справят сами. Доста често срещано явление, когато ти дават нови задачи, различни от тези, които бяха определени по-рано, или нареди да изпълнява работата на други служители, които с него не се справят. Но ти, доколкото разбирам, не е робот, работа, нашето списание не е много обичат. Ти си човек от плът и кръв, който, като цяло, на цялата тази ахинеей да участват не трябва. Или питай двойна заплата.\n7. Стабилност няма\nВ света няма стабилност в личния си живот, няма стабилност, и тук, и работата се обърква своята безкрайна, като пот от подмишниците в горещ летен ден, процент от оборота. И все пак те са на заплата задържат и се движат от място на място. Не, тук нещо не е наред! Може би е по-добре да се замислим за търсене на по-стабилна и перспективна работа, нали?


Няма по добри фарове от Лазера на БМВ\nДенис ( преди 2 месеца )\nАз като фен на Ауди, ще кажа така. Преди 10тина години имах А3 2002г, абсолютно трагични фарове. Какво ли не правих, слагах ксенон, скъпи крушки, засилих волтажа и не и не. Трагедия. Свещ да запаля пред колата ще е по-добре. Като цяло Ауди до 2007 са трагични откъм фарове. В момента карам A4 Allroad 2013. Фаровете са страхотни, нямам забележки. Бащата кара A6 4G 2014, добри са, но за мое и негово учудване моята е с по-добри фарове, въпреки по-ниския клас. Може би заради разликата е келвина.\nПетков ( преди 4 месеца )\nНека бъдем реалисти! Защо не направите проучване на тази тема за България т.е. за стари " луксозни" и по-обикновени автомобили! Имал съм възможност да карам много и най-различни и луксозни ( някога) и народни коли, като в повечето случаи от луксозните съм се чувствал ужасно прецакан на тази тема! Автомобила с най добри фарове (в моята класация) е Опел Зафира Б! Най-лошите бяха на BMW 7-ма серия 2007г. и на Porche Cayene пак в тези години!\nПак краварски класации...\nГолямо хвалене на Алуди, от Мерцедес направо се наакаха от страх!\nКарам кола с последно поколение матрични лед с променящ се ъгъл по височина и в завой,промяна автоматично на петното на дълги да не заслепява отсрещните и съм много доволен!За силата им няма да се хваля,но когато отсреща е рогач,светкавицата ми бързо го лекува,много бързо!Какви ксенони,всяко следващо поколение лед - там е истината!И не е Ауди!\nПич, Аудито няма аналог. По добра кола засега няма. Говоря във високия клас на марката, не разни А3, А4 или Q3 и след 2015г. Който каже нещо различно ще означава, че не е карал ауди. Много хора смениха и мерцедес и BMW но за Ауди не съм чул някой да смени марката.\nЗдравейте, незнам коя кола каво има , но със сигурност лед фаровете светят много по-добре от предшествениците си, независимо от марката на автомобила. Ксенона си е остаряла технология, която не свати хеч добре. За халогенките не ми се и споменава - за умрелите или хубаво или нищо.\nи пет автомобила да си купиш никой дилър или автомонтьор няма да ти каже че масло на двигател се сменя според работата която е извършил за определено време защото не му дреме за твоя автомобил\nПочти всеки производител предлага матрични LED фарове и при това не от вчера. Тоя дето си мисли, че е гепил Господ за шлифера щото кара Ауди е просто поредна жертва на рекламата.