Светослав Гаврийски: Търся начина да се подготвя добре, за да мога веднага със започването на работата в кметството да бъда в състояние да предложа решение по основните проблеми на града – Демократи за силна България\nСветослав Гаврийски: Търся начина да се подготвя добре, за да мога веднага със започването на работата в кметството да бъда в състояние да предложа решение по основните проблеми на града\nЯвор Дачков: Както ви казах започваме разговора с г- н Светослав Гаврийски, който е кандидат за кмет на София. Заедно с него има и още един гост, но предлагам да запазим приятната изненада.След 5 минути разбира се ще го включим в разговора.\nГ -н Гаврийски бе издигнат от Демократи за силна България (ДСБ) и днес той подписа Договор за открито и честно управление на София. „София е във видим упадък“, започва този договор. „Градът погрозня от безразборното и незаконно строителство, транспортните му артерии все по-често са запушени. Унищожават се зелените му площи. С този договор поемам своята отговорност за превръщането на София в европейски град.\nДобър ден, г-н Гаврийски.\nСветослав Гаврийски: Добър ден!\nЯвор Дачков: Защо решихте да подходите толкова сериозно към тази кампания след като Вашите опоненти се държат доста чалгаджийски, подаряват си червени вина, мерят си рейтингите. Вие се държите май единството по някакъв сериозен експертен начин. Очаквате ли да бъдете възнаграден, като имаме предвид какво се случваше на последните избори в България, популизмът май вземаше повече връх?\nСветослав Гаврийски: Още в самото начало на моята работа и на моята кампания, аз заявих, че ще се интересувам само от проблемите на София, няма да се занимавам с другите конкуренти, да ги нападам, въобще да губя време с такива изпълнения. Това, което ме интересува са проблемите на София и търся начина да се подготвя добре, за да мога веднага със започването на работата в кметството да бъда в състояние да предложа решение по основните проблеми на града.\nЯвор Дачков: Какво съдържа този договор? Аз прочетох само преамбюла му, въведението, но той е доста обширен.\nСветослав Гаврийски: Този договор съдържа приоритетите, които имам в своята програма. Той е кратък, с отделни точки, но зад всяка от тях стои план за действие, по всяка от тези точки има програма за действие. В този договор са включени по шест приоритета, които имам за работата си като кмет на града. Приех да бъде Договор за открито и честно управление. Това е моят девиз – „Открито и честно управление“, но договор, защото аз с него поемам ангажиментите към столичани и задълженията на столичани е да следят какво върша и да бъдат наясно с това дали изпълнявам задълженията си или не. Основните проблеми, които са включени… Това е първата група – архитектура, строителство и зелена система. Тук се засяга публичният търг, конкурс, който трябва да бъде направен за главен архитект на столицата, важен въпрос който отдавна се обсъжда, още по-важен е Общият благоустройствен план на града, който веднага трябва да бъде приет. Той беше в Народното събрание, не беше приет, върнат е отново на вносителите. С този план се уреждат основните проблеми на града, етажност на строителството, зелени площи, паркинг места. Това незабавно трябва да бъде направено. Има предложения от някои от кандидатите да се направят два нови устройствени плана и те да бъдат сравнявани с този. Мисля, че те нямат никаква представа за какво става дума, защото за един такъв план Народното събрание преди е утвърдило срок от три години за изработване с възможност да бъде утвърден до пет години, така че ясно е за какво става дума. Зелените площи трябва да се запазят, трябва да има публичен регистър за това. Основен въпрос е този за децата, за училищата, спортните площадки. Трябва да се разгледат веднага тези въпроси и да се осигури финансиране за тяхното обезопасяване.\nЯвор Дачков: Аз искам да кажа, че има много конкретни неща и няма нужда да се спираме сега подборно на тях, а по-скоро ще поговорим за философията, за Вашата мотивация да станете кмет, но наистина има съвсем конкретни предложения. Това, което ще Ви попитам е може ли за две години да се направи всичко това? Разговаряхме преди час с г-н Владимир Кисьов, който каза, че за една година трябва новият кмет, който и да е той, само да се ориентира в ситуацията, за другата година ще се сблъска с огромни проблеми.\nСветослав Гаврийски: За този, който не иска да се ориентира, може и повече време да му трябва. Но аз съм се заел от два месеца с тези въпроси, бил съм министър на финансите, знам какво означава финансирането на общината от държавата, какви са възможностите държавата да помага на общината, защото основният проблем на общината с построяването на завода за отпадъци и на метрото включително не трябва да се оставя само на общината, а да се прехвърли и на държавата и тя да участва в него. Естествено не изцяло, но тази възможност съществува и по Закона за отпадъците, според който правителството има право да финансира такива обекти, когато те са заявени. Правени са такива опити. Още 1999 г. са предлагани на общината средства от програма САПАРД и други европейски програми. Те са отхвърлени. Очевидно, че това е основното, което трябва да се направи с този завод. Проблемите са ясни. За тях трябват много пари. Таке че не виждам защо трябва да се чака една година, за да навлезеш в управлението на общинските фирми, когато знаеш и виждаш, че те се управляват неефективно още от сега и трябва да се вземат мерки веднага. Ако ще чакаме след две години, когато са избори, аз просто не разбирам откъде се появи тази теза, че трябва да е човек вътре от общината, за да продължи този мандат. А тази теза се защитава от уважавани от мен политици, че този, който е вътре е на светлини години пред другите. Ако беше така не виждам защо трябва да се избира ново правителство, нов президент, когато тези, които са си били защо да не ги оставим още? Действително този, който заявява, че човек е на светлини години, той беше в президентството пък беше сменен.\nЯвор Дачков: Точно така е. Между другото за това няма спор. Изглежда, че липсва политическа воля за решаване не някакви въпроси, които са затлачвани с години именно от липса на такава политическа воля и аз бих казал, че основният проблем на София е корупцията. Вие съгласен ли сте?\nСветослав Гаврийски: В хаос се управлява столицата. Няма стратегия за развитие на столицата, няма общински план за развитие, които са основни моменти в работата на кмета, на общинския съвет. Този хаос естествено създава възможности за корупция. Когато няма ред, когато се прави така – кой каквото иска, каквато етажност иска – на него му се разрешава, когато няма план за града – естествено се стига до там. Естествено, ако има ред, ако има план за развитие, ако има Общ градоустройствен план, тогава мисля, че всички тези проблеми ще бъдат избягнати и естествено е да се каже, че корупцията ще бъде ликвидирана. Но когато ти създадеш правила за работата в администрацията, тогава ще си намалиш възможностите за корупция, тогава всеки един чиновник ще носи отговорност, че не е изпълнил своите задължения, гражданите ще бъдат убедени, че в някакъв срок, в две седмици да кажем, те ще получат отговор на своята молба. Тогава няма нужда да казваме, че всичко става чрез подкупи и т.н.\nЯвор Дачков: Кои са Вашите избиратели, към кого се обръщате с този договор?\nСветослав Гаврийски: Аз съм издигнат от Демократи за силна България и на основата на моите разбирания, на това, което повече от 100 години е в моята фамилия, аз не мога да бъда друг освен кандидат на десните хора, на трезво мислещите, на честните хора. Така че аз се обръщам към тях и към всички трезво мислещи хора да направим така, че да спрем хаоса и да построим един наистина европейски град.\nЯвор Дачков: Аз сега ще представя и другия ни гост. Бях наистина много приятно изненадан, че той дойде с Вас. Това е актьорът Ириней Константинов. Здравейте!\nИриней Константинов: Здравейте!\nЯвор Дачков: Предполагам, че Вие идвате да подкрепите г-н Гаврийски и да представлявате другата страна, т.е. гражданите, с който той сключи договор.\nИриней Константинов: Със Светослав Гаврийски се познаваме от първо отделение. Не само гражданственост, но и чисто емоционална страна има в случая. От І „а“ клас на старото училище „Антим І“ на Оборище. Старо, каменно, хубаво училище. Бяхме единствените две деца на изселени родители, които общо взето не искаха много- много да ги вземат по класовете, съгласи се единствено един прекрасен човек тогава, народен учител Иван Йорданов и оттам се почна. Едно изумително лудо детство, което мина върху шейни по стръмните улици на квартала, в двора на училище, една забранена и привлекателна територия и любимото ми удоволствие – прескоците на Перловската река. Там слизахме през голямото междучасие и многократно напред назад правехте това нещо, някой падаше в края на краищата, но все едно животът продължаваше. След това направиха един хубав голям двор с баскетболни игрища. Там пък се забавлявахме със страхотния му брат, по-голям брат Димитър имаше, който беше един от изявените спортисти в махалата. И общо взето всичко това е свързано в една приятна романтика на едно хубаво детство, в един хубав квартал, с дъх на липи и чистота.\nЯвор Дачков: Вие бихте гласували за човека, който познавате от детинство, а защо бихте гласували като гражданин, който би подкрепил г-н Гаврийски?\nИриней Константинов: Изключвайки тази част като познанство от толкова години. Първо, запознах се с този договор, чух го.Ясно и точно чух какво иска да направи, какви намерения има. Виждам, че е навлязъл доста в материята, нещо, което като че ли доста хора не искат да приемат, казвайки си – това е един кабинетен човек, как сега тепърва ще се захване… Оказва се че с енергията, която аз знам, че той има през годините, с която е доказвал всяко едно място, което е заемал, а те не са случайни, той е успял да навлезе много бързо, готов е да се справи с тази работа. Наистина не е нужно да имаш летящ старт, за да видиш за какво става дума. Нужно е малко да седнеш да помислиш, да чуеш това, което ти казват хората, а много хора много неща казват, много хора, много неща искат, наистина хаосът е страхотен. И другото нещо – енергията, с която той защитава тези си намерения. Много хора искат да видят едва ли не човек, който да удря по масата и да се прави на много голям застъпник, за това което се е захванал. При него няма тази повърхностна емоция и показна енергия, но знам, че нещата ще бъдат доведени докрай.\nЯвор Дачков: Г-н Гаврийски, кое Ви мотивира наистина да приемете тази номинация и въобще да се захванете с тази тежка работа, нямам предвид само предизборната кампания, а общо?\nСветослав Гаврийски: Това, което Ириней каза ме мотивира. Отдавна живеем в София, знаем каква е била, колко е била хубава. След като тя започва да тъне в мизерия в последните години, дори в сравнение с други български градове, тя е много по-мръсна и по-запусната. Това ме мотивира. Мотивира ме и фактът, че да се решат всички въпроси все пак трябва да се намерят средства. Управлението на общинските фирми за мен е неефективно, там трябва да се намерят много пари, могат да се привлекат средства от чуждестранни инвеститори. Аз имам възможност… бил съм толкова години и министър на финансите и управител на банката. Достатъчно връзки, както в България, така и в международните финансови институции. За мен това е основният проблем – да се намерят необходимите средства. Да има проекти, защото това е нашата слабост, ние говорим само за пари, в момента, в който поискаме нещо се оказва, че нямаме проект, който да представим. Това трябва да се направи, да сме готови с проекти, да ги представим в Европейския съюз и мисля, че това ще е основно за работата в бъдеще.\nЯвор Дачков: Не Ви ли притеснява това, че до голяма степен работата в София е разпределена между мафиотски структури и групировки? Имам предвид – в Южния парк излезе един скандал за това, че СИК беше взело големи площи от Южния парк. Киро Японеца беше застрелян пред своя хотел на оживено място.\nСветослав Гаврийски: Не се притеснявам, тъй като има договори, ако те са неправилно сключени особено за концесиите за водата, за чистотата, те трябва да бъдат преразгледани, ако има възможност да бъдат и прекратени, но когато се иска ред, когато се постигат добри условия за града, не виждам за що трябва да се притесняваме.\nЯвор Дачков: Споменахте концесиите. Аз в началото казах, че шефът на английската фирма концесионер взема 68 хил. месечна заплата, която е калкулиране в цената на водата. Смятате ли това е нормално?\nСветослав Гаврийски: Не мога да потвърдя този факт и аз го четох. Естествено е тези хора, сигурно получават огромни възнаграждения. Аз не искам да коментирам кой колко получава, но ако има резултат нека получава кой колкото иска, но когато няма резултат, когато ние непрекъснато тънем във вода, непрекъснато канализации и тръби се пукат и всеки ден гледаме, че някъде извира вода, която ние плащаме, тогава не съм съгласен, тогава отговорът трябва да бъде преразгледан, да се види, ако всички тези заплати, доколкото съм запознат, с всички тези заплати и какво ли не се отнасят към перото инвестиции и става така, че заплатата и храната на семействата се отнася като инвестиции и ние си плащаме като инвестиции, не случайно понятието „инвестиции“ се обсъжда в общината повече от една година между концесионера и общината, ако това не е уредено в договора за какво говорим тогава.\nЯвор Дачков: Да, твърдят, че не уредено, но за това ще стана дума по-късно,сега Ириней има да добави нещо…\nИриней Константинов: Да, докато слушах Светослав си мислех следното нещо – нишката на доверие, която аз мога да проследя от детство до наши дни. Ако дадеше решена задача в час по математика, всички имахме доверие, че е вярна и спокойно преписвахме, след това във времето, когато беше шеф на БНБ, когато го спираха хората и му вярваха, питаха го какъв ще бъде курсът на долара, какво да правим с парите си и това, което видях днес на подписването на този договор, така хората, които гледаха с едни блеснали с надежда очи, вярваме му. Това е другото нещо, което ме кара да застана зад него.\nЯвор Дачков: Да, защото много хора, особено публични като Вас, предпочитат да стоят отстрани, да запазят неутралитета или пък го правят срещу заплащане.\nИриней Константинов: Е, нека да оставим на тях да решат какво да правят, по какъв начин или да застават зад нещо или не. То е техен проблем. Аз казвам моите намерения, моите желания и изразявам моето добро чувство и доверие към Светослав.\nЯвор Дачков: Г-н Гаврийски, има теза, че общината, както и държавата трябва де разтовари и то дясна теза, от фирми, от общински фирми, че трябва да се приватизират колко може повече включително и общински фирми. От ДСБ говориха за това, че трябва да се приватизира и общинска банка, какъв е вашия възглед по този проблем?\nСветослав Гаврийски: Естествено, когато общината има несвойствени функции и действия, и неефективни фирми, те трябва да се приватизират. Но интересно е, че когато аз заговорих, че ще се прави преоценка на работата на всички, изведнъж стана едно разбързване, че трябва веднага да се приватизират общинските фирми, за да се спряла корупцията. Аз мисля ,че защо пък сега точно се разбързахме да ги приватизираме, докато няма нов човек. Очевидно са в интерес на тези, които са в момента във фирмите. Естествено трябва да се направи преценка, анализ на дейността на това, което те дават. Не виждам защо „Паркинги и гаражи“ трябва да се приватизират, когато тя може да нови само доходи. Ако питате за общинска банка, там проблемът е друг. Длъжен съм да кажа, че това е добра банка. Проблемът там е в отношенията между акционерите. Уставът блокира участието на общината и ако те не са в състояние да променят това участие, тази инвестиция става неефективна и естеството трябва да бъде продадена.\nЯвор Дачков: Какво ще кажете на упреците, че сте кандидат само на центъра на София, че София има квартали като Люлин, Обеля, който са по-скоро провинциални мегаполиси?\nСветослав Гаврийски: Когато говорим за времето, което Ириней спомена, ние също бяхме крайни квартали на София, ходехме на екскурзия в Ловния парк и до Княжево. Пред нас, там, където живея, нямаше нищо, беше гората на Ловното училище, а сега има училище, сгради. Ние не можем да сме против това. Това, че в момента сме някъде в по-централна част, не означава, че ние се отнасяме с някакво пренебрежение към хората, които живеят по-далеч, дори мисля че има квартали, които са по-добре уредени като инфраструктура, като нови магазини, нови строежи. Така че какво означава хора от центъра? Ние живеем в София.\nИриней Константинов: Кварталите са с хора. Проблемите са на хора. Човек, познавайки проблемите на хората от центъра… Има и известна разлика, но струва ми се, че с един разумен поглед отгоре човек винаги би могъл да направи най-доброто.\nСветослав Гаврийски: И пред моята улица има коли на тротоара, не можеш да минеш. И на моята улица има кучета , и моят боклук не го събират. Каква е разликата?\nЯвор Дачков: Така е. Аз обаче искам да ви питам и нещо друго. Не се подтискате от това, че във всички социологически проучвания дебата се изнася някак си между Татяна Дончева и Бойко Борисов. Дават почти нулеви шансове на кандидата на ДСБ да достигне до балотаж. Не знам защо и се дават оценки, че г-н Герджиков е по-предпочитан.\nСветослав Гаврийски: Аз не се подтискам от нищо, защото пръв заявих моята кандидатура, пръв заявих, че аз съм кандидат, ако бях подтиснат нямаше да се кандидатирам въобще или щях да изчакам кой ще се появи и аз да се откажа. Казах, че не се вълнувам от рейтингите на хора, които са били на друго място, по друго време. Можеш да имаш рейтинг там, където си бил, но там, където искаш да отиваш да нямаш никакъв рейтинг и мисля, че оценката на хората в следващите дни ще покаже кой повече заслужава. Не може да се разчита на това, че някой е подкрепен от една голяма политическа сила, а другият има някакъв рейтинг от това, че е бил някъде другаде. Виждаме, че рейтингът се губи. Като те няма два месеца на това място и почват да те забравят. Така че нека се види на кметското място какво могат да правят, а не да разчитат – аз имам 60 процента, сега ще си ги хвана пак. Нека да не мислим за това.\nЯвор Дачков: Така е. Давате ли си сметка, между другото, колко сериозни очаквания има към Вас, дотолкова, доколкото има опасност за дясно мислещите хора за първи път в София да има червен кмет и това по някакъв начин би се отразило и би рефлектирало върху дясното въобще?\nСветослав Гаврийски: Това е другата мотивация заради, която се съгласих, защото аз искам да се обърна към всички дясно мислещи хора, към честно мислещи хора. Не мисля, че София се е променила, аз вече съм го казал, че решенията на политическите централи не са вече валидни за хората. Това го показаха парламентарните избори. Там ситуацията беше обратна, хората гласуваха за една или друга партия и стана обединение някакво, което едва ли съвпада с желанието на хората. Тук вече ще покажем обратното – дали, че една партия е издигнала някого, означава, че хората, които вървят с тази партия го приемат, защото проблемите, които са в дясно са личностни, които от далеч не са проблемите на хората.\nЯвор Дачков: Чувал съм от хора, които Ви познават, че имате парадоксално и тънко, остро чувство за хумор. Ще го видим ли да се прояви в тази кампания, защото досега общо взето изграждане образа на сериозен, делови човек?\nСветослав Гаврийски: Естествено, когато е необходимо и когато ще попадне в целта, винаги.\nЯвор Дачков: Така ли е?\nДа, така е. Има прекрасно чувство за хумор, наистина, но може би след известно време в разговор се проявява и то най-неочаквано. И когато срещу теб седи, уж сериозен на пръв поглед човек, изведнъж чуеш това от него, в първия момента изненадата е много приятна и след това го чакаш да го чуеш, за да се засмееш.\nЯвор Дачков: Ами да видим дали ще се изненада така ген. Борисов или Татяна Дончева. Предстоят Ви дебати, притеснявате ли се от тях?\nСветослав Гаврийски: Изненада ще има за всички до един.\nЯвор Дачков: Добре, така да завършим. Аз Ви пожелавам тази изненада да бъде приятна наистина.


графична карта – Page 2 – Website\nHP ENVY Phoenix h9-1440t – машина с процесор от трето поколение, NVIDIA Graphics и други\nТърсите ли настолен компютър, който да се справи с всички ваши мултимедийни и игрови нужди? HP ENVY Phoenix h9-1440t е компютър, който се препоръчва от много хора. Този компютър изпълнява изключително и се справя с всеки тип задача, която му хвърлите. Въпреки че струва малко повече от средния работен плот, той предлага и много повече. Това е един компютър, който си струва всяка стотинка...\nРазхождахме се около GF11X, който живее под охлаждания с пара меден и алуминиев блок на всеки GeForce GTX58X и GTX57X; това са най-добрите парчета от Fermi на Nvidia (GF100), с премахната нежелана топлина (до голяма степен) и ракетата почти напълно заглушена. Другите настройки на GF11X включват способността да филтрират два пъти FP16 пиксела за цикъл, за разлика от GF 100, и той има чисто нов...\nНадстройка на BIOS на видеокартата\nАктуализацията на BIOS на видеокартата, подобно на актуализацията на BIOS на дънната платка, постепенно се приветства от DIY групи. Отстранете грешките в картата и докоснете потенциала й. Мигането на BIOS на вашата видеокарта ви позволява да имате възможно най-стабилна система. Независимо от това, графичната BIOS флаш крие скрити рискове. Как можем да сведем до минимум тези опасности? NVIDIA и...\nСравнение между PS4 и PC Graphics\nКонзолата за игри Sony PlayStation 4 споделя голяма част от хардуерната си технология с персоналния компютър. Разглеждаме как се сравнява с игрален компютър по отношение на цена и производителност. PS4 използва графичен процесор (GPU), базиран на Radeon HD 7000 серия от PC графични карти, проектирани от AMD. Той има 18 изчислителни единици с 64 ядра на изчислителна единица, което му дава общо...\nОткрийте името на графичната карта Възможно ли е да се открие името на графичната карта от .Net кода? Да, възможно е да се използва WMI. Но трябва да препратите към System.Management и да го импортирате. Инструменти за управление на Windows WMI е чудесна библиотека, която съдържа подробности за различни компоненти, необходими за работата на системата. Информация, свързана с твърдия диск...\nГрафичната карта ATI Radeon HD 4890 може да се появи като неизвестно устройство в Windows 7 след нова инсталация на вашата операционна система. Това е така, защото на вашия компютър ще останат само вградени драйвери на устройства, като драйвери за клавиатура, мишка и CD / DVD устройство. От друга страна, периферни устройства като Ethernet карта, мрежов адаптер и видео контролер ще бъдат изброени...\nИграете ли компютър и искате най-доброто от вашата графична карта?\nВъведение В тази статия ще научите как да извлечете максимума от графичната си карта, като инсталирате нови драйвери и промените Windows. Ръководството се основава на Windows XP Professional Edition, но можете да използвате същото ръководство, за да промените други операционни системи Windows. Етап 1. Първото нещо, което трябва да знаете каква графична карта използвате. Най-популярните компании...


Организация на килера: 4 стъпки към организирана килера\nКухненска килера е благословия за съхранение на допълнителни съдове и спално бельо, насипни съставки и закуски, които купувате от кутията, но може да бъде и хранилище за ненужна бъркотия. Кутии с бисквити, чаши за кафе и тази вафлена машина за събиране на прах могат бързо да се превърнат в разхвърлян бъркотия, която да пресеете. Сега има надежда. Обърнахме се към организиране експерт по звездите Джъстин Клоски, който също е написал книгата Организирайте и създайте дисциплина ($ 23, Avery), за да получите изпитаните му съвети за почистване килера ви и да го запазите такъв.\nСлед голям магазин за хранителни стоки извадете сухи артикули (например зърнени храни, брашно, закуски) от оригиналната им опаковка и ги поставете в ясно етикетирани контейнери за съхранение, препоръчва Klosky. Съответстващите съдове не само правят рафтовете да изглеждат чисти и сплотени, но също така ви помагат бързо да намерите това, което търсите - и да определите кога е време да се запасите отново. Притеснявате се от датите на изтичане? Клоски обича да откъсва етикета на кутията и за справка да го залепи точно в буркана.\nВъпреки че блендерът е тромав, съхраняването му на горния рафт не е добра идея, ако искате да започнете всеки ден със смути. Оставете това място за вещи веднъж годишно, като тиган за печене на пуйка, и дръжте често използваните уреди в полезрението си наблизо, казва Клоски.\nПрегърнете всяка повърхност.\nКлоски предлага да покриете стена с боя на дъска, за да превърнете празното място във функционално място за писане на списъци с хранителни стоки и идеи за менюта. Сега няма оправдание да забравите млякото.\nОрганизирането на килера е едно, но запазването му по този начин е съвсем друго. Уверете се, че всеки елемент, от вашата бавна печка до вашите буркани за подправки, има определено място за почивка и постоянно ги връщайте на тези позиции. „Това е крива на обучение“, отбелязва Клоски.


Най-големите губещи във финансовата история - Money.bg\nИсториите за хора, натрупали милиони в сметката си, винаги са интересни, но понякога тези за милионери, изгубили всичко, са дори още по-любопитни. Специализираният сайт Investopedia разказва именно за тези, изгубили най-големи суми пари и повлекли след себе си компании, банки и клиенти.\nДжулиан Робъртсън - загуба от 17 милиарда долара\nРобъртсън е едновременно един от хората с най-големи загуби в историята и от най-успешните инвеститори. Той основава хедж фонда Tiger Management през 1980 година. За малко повече от 15 години успява да направи 7,2 милиарда долара.\nПо време на технологичния балон през 2000 година обаче Робъртсън записва огромни загуби и фондът му достига 6 милиарда долара капитализация от 23 милиарда долара преди това.\nЖером Кервиел - загуба от 7,1 милиарда долара\nСпекулативна търговия с европейски фючърси води до загуба от 7,1 милиарда долара за френската Societe Generale през 2008 година и зад нея стои Жером Кервиел.\nБраян Хънтър - загуба от 6,5 милиарда долара\nХънтър става търговец за хедж фонда Amaranth Advisors. Той прави голям залог за фючърсите на природния газ след ураганите Катерина и Рита през 2005 година. Цената на синьото гориво тогава се утроява и фондът успява да направи голяма печалба. Година по-късно Хънтър прави подобен залог в очакване на опустошителни урагани в Щатите. Те обаче се оказват много по-леки от очакваното и следователно цената на природния газ се срива, а с нея и Amaranth губи над 6 милиарда долара.\nДжон Мериуедър - загуба от 5,8 милиарда долара\nПрез 1994 година Мариуедър основава хедж фонда Long-Term Capital Management (LTCM), който управлява активи за над 100 милиарда долара. Компанията успява да привлече инвеститори с обещанията си, че със своята бизнес стратегия може да сведе рисковете за вложенията им до минимум.\nЧетири години по-късно фондът залага, че изпадналият в криза руски финансов пазар бързо ще се върне към нормалното си състояние и купува огромен обем руски дълг. В крайна сметка фондът се срива след като Москва изпада в неплатежоспособност.\nНик Лесън - загуба от 1,3 милиарда долара\nПрез 1992 година, когато е на 28 години, Ник Лесън успява да стане ръководител на подразделението на британската Barings Bank в Сингапур, свързани с търговията на Международната валутна борса там.\nЗа кратко време той успява да натрупа огромни загуби чрез неразрешена търговия с фючърси и опции на японския основен индекс Nikkei. Лесън обаче криел тези загуби в тайна сметка. Повратната точка дошла при кратко колебание на индекса след земетресение в японския град Кобе, довело до остър спад на Nikkei, а оттам и до още по-големи загуби за Лесън.\nВ крайна сметка над 200 години след създаването си във Великобритания Barings Bank стига до фалит.\nДжон Руснак - загуба от 691 милиона долара\nДжон Руснак бил нает от Allfirst Financial, дъщерно дружество на Allied Irish Bank, като валутен търговец през 1993 година. Три години по-късно той започнал да прави рискови сделки за търговия на японска йена и само за година изгубил 29,1 милиона долара.\nПодобно на Лесън обаче Руснак успява да скрие загубите и дори да подведе банката, че всъщност прави пари. Това дори довело до раздаването на над 433 000 долара под формата на бонуси. В крайна сметка той натрупал над 690 милиона долара загуби за финансовата институция и получил 7,5-годишна присъда за лишаване от свобода.\nИкономически новини / Макро / Финанси / Най-големите губещи във финансовата история


MovieFest - соло мемовете на kylo ren и han са дори по-добри, отколкото се досещате - cinemablend\nНикой не се забавлява повече Междузвездни войни: Силата се пробужда отколкото социалните медии. Към този момент почти всеки герой във филма има свой собствен високопоставен профил в Twitter. Един от първите беше Емо Кайло Рен акаунт, който създава лидера на рицарите от Рен като емо хилядолетие, което е мрачно и мрачно и мрази семейството си, по същия начин, както го прави разгневеният тийнейджър. Сега нова поредица от мемове изведе тази идея на следващото ниво, давайки ни представа как е било в домакинството на Соло преди Бен да убие всички и да напусне града.\nКато правите клипове на Харисън Форд и Адам Шофьор в други филми, и като ги съчетаем с нов диалог, получаваме ясното впечатление, че Хан Соло наистина се радваше, когато Бен най-накрая напусна града, защото отглеждането му трябваше да е болка в задника. Филмът създава впечатлението, че Хан и Лея, осъзнавайки мрака в сина си, са най-ужасното нещо, което може да си представим. Това унищожи цялата връзка на семейството. Тук вместо това се изобразява просто като досадно. „Синът ни смята, че той е гот и иска да му се обадим Кайло Рен , кога ще израсне от тази фаза? '\nНай-добрата част всъщност са клиповете на Адам Шофьор които се използват. Настроили са го като тип, който знае точно колко луд кара родителите си. Децата обичат да се бунтуват срещу родителите си и затова Бен Соло отиде на Тъмната страна не защото го прие по някакъв начин, а по-скоро просто защото знаеше, че родителите му ще го мразят. По принцип той стана Kylo Ren по същата причина, поради която започнахте да слушате Black Sabbath.\nЗа разлика от другия големи злодеи от Междузвездни войнисага, Кайло Рен нямаше емоциите си под контрол. Той имаше склонност да се хвърля от гняв и да има силни изблици, когато нещата не вървят по неговия начин. Макар че това го направи нов и уникален герой в рамките на канона, той също изглеждаше забележително като дете, което хвърля избухливост. Независимо дали сте мислили, че Кайло Рен е страхотен злодей, или ужасен, те все още са весели. Можете да намерите пълната колекция на Tumblr .\nКайло Рен: Дяволски злодей или емо плач? Споделете вашите мисли за този епичен дебат по-долу.\nЗащо Мисия: Невъзможната Мишел Монаган обичаше да работи с колегата Том Круз\nСтивън Кинг на новия филм\nСупермен черен костюм Лига на правосъдието\nможе ли д -р Манхатън да победи Супермен\nУчастващите в клуба за закуска: какво правят актьорите сега\nТом Холанд разкрива какво го подтиква към режисьора на Спайдърмен, но също така ще го направи „богат“


Анаполис, Мериленд: Ръководство за посетители\nСъединени щати Мериленд\nby Рейчъл Купър\nДържавната столица на Мериленд и американската плавателна столица\nАнаполис, столицата на Мериленд, е красиво историческо пристанище, разположено покрай залива Чесапийк. Анаполис е лесно пътуване от Вашингтон. Той се намира в окръг Anne Arundel, на около 32 мили от Вашингтон и на 26 километра от вътрешното пристанище на Балтимор. Вижте карта. Градът може да се похвали с повече сгради от 18-ти век, отколкото където и да било другаде в Съединените щати, включително домовете на четиримата Мериленд, подписали Декларацията за независимост.\nАнаполис, Мериленд е забавно място за разглеждане, с много чудесни музеи, магазини и ресторанти.\nНаправете снимка обиколка на Анаполис, Мериленд .\nТоп Анаполис атракции\nАнаполис Сити Dock - Разходете се покрай Анаполис Сити Dock и се насладете на красивата природа. Крайбрежната алея на Анаполис е известна на местните яхти като "Ego Alley", защото това е уикенда и вечерната сцена на постоянен парад на скъпи яхти. Това е основната атракция за повечето посетители на Анаполис - пазаруване, хранене и гледане на лодките, които се разхождат.\nАмериканската военноморска академия - 121 Blake Road, Анаполис, MD (410) 293-8687. Можете да вземете обиколка, започваща в центъра за посетители Armet-Leftwich. Акценти включват Музей на корабостроенето, Параклис, Паметник на Хендън, Крипт на Джон Пол Джоунс и Статуята на Текум.\nКруизи в Анаполис Вземете круиз за разглеждане на забележителности на залива Чесапийк. Насладете се на един или два часа круиз, половин или пълен ден пътешествие или дори многодневна екскурзия на борда на различни платноходки.\nМорски музей в Анаполис - 723 Second Street, Eastport, Анаполис, MD (410) 295-0104. Музеят изследва морското наследство на Анаполис и залива Чесапийк с експонати и живи развлечения. Научете повече за живота на водачите и морската промишленост от миналото в Bay Experience Center, който се помещава в последния оставащ район за опаковане на стриди.\nНаредете лодка и отправете 1,5-мили пътуване до фар Томас Пойнт Шол. Отидете до последния останал сглобен фар в първоначалното си местоположение на залива Чесапийк.\nДетски музей Chesapeake - 25 Silopanna Road, Анаполис, MD (410) 990-1993. Музеят на ръцете разполага с десет фута аквариум с животински морски живот, "досадна" костенурка вана, земно местообитание за кутия костенурки, както и различни други местни и екзотични видове. Времето позволява, да се стигне до природата в горските земи по протежението на Спа Крийк.\nПазар къща - 25 пазар, Анаполис, MD. От 1788 г. Market House е отворен в City Dock, предлагащ богат избор от храни, от раци, до домашно приготвено за прясно изпечен хляб до италиански сладкиши.\nУилям Пака къща и градина - улица "Принц Джордж" 186, Анаполис, MD (410) 990-4538. Посетете възстановения дом на Уилям Пака, който е подписал декларацията за независимост и губернатора на Мериленд от ерата на революцията. Предлагат се обиколки с екскурзовод и красивата градина може да се наеме за сватби и други специални поводи.\nМузей "Банкнек-Дъглас" - ул. "Франклин" 84, Анаполис, МД (410) 216-6180. Този афроамерикански исторически музей показва артефакти и снимки, документиращи историята на черния живот в Мериленд.\nМузеят е разширен наскоро с добавяне на изложба в Анаполис Метро, която изследва археологията на афро-американският живот в столицата на Мериленд.\nДържавна къща Мериленд - 100 държавен кръг, Анаполис, ДД (410) 974-3400. Държавната къща в Мериленд е най-старата държавна къща, която все още е в законодателна употреба. Тя е обявена за национална историческа забележителност през 1960 г. Държавната къща в Мериленд е домакин на офисите на Общото събрание на Мериленд, председателя на Камарата на делегатите и президента на Сената, управителя на Мериленд и губернатора на лейтенанта. Посетителският център на Държавната къща е отворен всеки ден, а екскурзиите с екскурзовод се предлагат от 11:00 часа и 15:00 часа\nНационална зала на славата за плаване - 67-69 г., княз Джордж Св. Анаполис, (877) 295-3022. Този музей, открит през май 2006 г., изследва историята на ветроходството и влиянието му върху нашата култура, почитайки онези, които са направили изключителен принос в плаването.\nИзлага артефакти, художествени произведения на изкуството, литература, филмови снимки и спомени за ветроходство.\nКарло Карол Дом 107 Дюк на Глостър Уолд, Анаполис, ДД (410) 269-1737. Тази национална историческа забележителност е домът на Чарлс Карол, първият генерален прокурор на Мериленд, който се заселил в Анаполис през 1706 година. Открити са само уикендите, юни - октомври. Туристически обиколки са на разположение при поискване.\nМемориал "Кунта Кинт-Алекс Хейли" - Донор на Анаполис Сити. Този паметник, разположен в City Dock в Анаполис, отбелязва мястото, в което Африканският предшественик на Алекс Хейли, Kunta Kinte, пристига в Новия свят. Мемориалът е скулптура, изобразяваща Алекс Хейли, автор на книгата "Корени", четена на три деца с различен етнически произход.\nКъща Хамънд-Харууд - 19 Maryland Avenue, Анаполис, MD (410) 263-4683. Целият 1774 англо-паладийски шедьовър, построен от английския архитект Уилям Бъкланд, се гордее с една от най-изисканите колекции от декоративни и изобразителни изкуства от 18-ти век. Децата се наслаждават на колониалната кухня и градинската билка, както и за живота на мъжете, жените и децата, живели в Мериленд по време на Златния век на Анаполис.\nРесторанти в Анаполис: Заведения за хранене край залива Чесапийк\nАнаполис има десетки ресторанти с богата гама от ястия. Повечето хора посещават Анаполис, за да ядат ракирани раци и раци, специалността на залива Чесапийк. Някои от любимите на Анаполис включват:\nРесторант на Майк и Къщата на раците - 3030 Old Riva Rd., Riva, MD (410) 956-2784.\nCantler's Riverside Inn - 458 Forest Beach Road, Анаполис, MD 410) 757-1311.\nРаби и ревери на момчетата - 100 Основни св. Анаполис, MD (410) 626-1100.\nМехана "Рамс ръководител" - 33 West West St.Anapolis, MD (410) 626-1044.\nCarrol's Creek Café - Ave. 410 Severn, Annapolis, MD (410) 263-8102.\nChart House - 300 Second Sr., Annapolis, MD (410) 268-7166.\nЗа повече ресторанти в Анаполис посетете Annapolis & Anne Arundel County Conference & Visitors Bureau или се обадете на (888) 302-2852.\nРъководство за посетителите на източния бряг на Мериленд\nЗапознайте се с Germantown, Мериленд\nМериленд Teen шофиране закони\nМериленд паркове в Монтгомъри, Фредерик и графства на принц Джордж.\nСв. Чарлз Тъу Център - Търговски мол във Валдорф, Мед\nBethesda Карти: Центъра и околното пространство\nПроституцията в Перу: правна, но проблематична\nКоледа в тематичните паркове в Калифорния\nАлпите са главната планинска верига на Франция\nРъководство стъпка по стъпка за получаване от Амстердам в Дюселдорф, Германия\nЗащо фотографите трябва да имат вътрешен проход на каяк в Британска Колумбия\nГолемите стени на Китай Факти\nСъвети за планиране Посещение в Лас Вегас\nЗеметресения в Гърция\nСъбития от 10 Юли\nЕлектричество в Европа - как да използвате електрически контакти\nКакво ново в тематични паркове и увеселителни паркове?\nНай-добри неща в Оклахома Сити


Продава Къща 270 кв.м. - Пловдив област - Обява 3932464 - Imoti.net\nКъща, 270 м2\nАктивирана на: 2020-10-07 16:50:01\n№ в imoti.net: 3932464\n№ в Агенцията: 32381\nС огромно удоволствие Ви предлагаме къща с модерна визия, която се намира в землището на Марково.\n- Застроена площ – 81,60 кв.м;\n- Застроена площ (гараж) – 47,00 кв.м;\n- Застроена площ (покрита веранда с барбекю) – 23,60 кв.м;\n- Застроена площ (общо) – 152,20 кв.м;\n- РЗП (общо) – 270,00 кв.м;\nПарцелът, в който е ситуирана къщата е 574 кв.м.\n- голяма всекидневна с кухня и трапезария. Помещението е изключително просторно и дава свобода за подреждането на вътрешното пространство да е изцяло съобразено с индивидуалните предпочитания на собствениците. Френските прозорци на целия първи етаж осигуряват достатъчно светлина и панорамна гледка.\nНа втория етаж са разположени: - 3 спални, 2 бани с тоалетни, дрешник, антре, 1 тераса.\nОсновната спалня разполага със собствено удобно и практично гардеробно помещение, самостоятелна баня с тоалетна и тераса. На етажа е обособено и място за перално помещение. Фасадите са с минерална мазилка и каменна облицовка. Покривът е с покритие от керамични керемиди.\nКонструкцията на сградите е стоманобетонна безгредова.\nПредвижда се цялостно топлоизолиране на сградата. Топлоизолационна система от екструдиран полистирен по външните стени и по хоризонталните участъци – 12см.\nИмотът може да бъде резервиран и свален от продажба със заплащане на депозит, след което се прекратява предлагането му на други купувачи и започва подготовка на документите за сключване на предварителен и окончателен договор. Свържете се с отговорния брокер за този имот за подробна информация относно процедурата на покупка и начините за плащане.\nЦена на м2/EUR/: 741\nКвадратура /м2/: 270\n1866 Продажби 536 наеми\nпродава Къща, 123 м2\nПловдив област 127 945 EUR


На Запад оцениха високо руското оръжие - Поглед Инфо\nНамираш се в: Начало » Свят » На Запад оцениха високо руското оръжие\n11.11.2018, 06:24 Евгений Радугин 3744\n/Поглед.инфо/ Откакто в Европа през XIV век се появява огнестрелното оръжие, стратегията на сражението съществено и нееднократно се променя, като се започне от времената , когато военнослужещите от двете страни стоят едни срещу други и се стрелят със залпове от гладкоцевни оръжия и се приключи със съвременните бойни действия. Но бойните действия не са единствено картеч и изстрели. Във военното дело го има и направлението, както на болезнените удари по уязвимите места на противника, с други думи, специалната операция, по време на чието изпълнение не може да се размине без тихо оръжие.\nВ повечето случаи за намаляването на звука се използва прибор за безшумна стрелба или така наричаният заглушител. За жалост пълното заглушаване на звука на изстрела е възможно единствено в киното. Британските и американските военни инженери полагат немалко сили, усъвършенстват приспособлението, но „с най-напредналите разработки в тази област може да се похвали именно Русия”. За това съобщава западното издание Forces Network.\nРаботата е там, че руските военни разработчици вместо просто да добавят заглушитела към оръжието, правят така, че да изменят самото оръжие и боеприпасите към него. В частност в статията на изданието се споменават барутни патрони от закрит тип, които не изпускат изгорелите газове от гилзата навън. Такъв куршум се изстрелва от специален барут, което позволява не само ефективно да се сподави шума от изстрела, но и съществено да се снизи забележимостта на дима при стрелбата.\nМакар и че трябва да се разбира, че ако патронът се движи по-бързо от скоростта на звука, се създава пронизителен звук. За да се избегне това, куршумът трябва да се забави до дозвукова скорост, а това на свой ред намалява далечината на полета и силата на удара. Но, според изданието, в Русия е създадена карабина МТ-116М с безшумни патрони калибър 12,7мм, който въпреки неголямата скорост, пробива всички видове бронежилетки от разстояние до 200 метра.\nРусия притежава и малошумния миномет 2Б25 „Гал”, който действа по описания принцип. Обсегът му не е голям, но шумът и димът на практика не го демаскират, а звукът на изстрела не е по-силен от на „Калашник” със заглушител.\n„Общо взето Русия наистина е постигнала немалък успех в сферата на създаването на безшумно оръжие, което, както вярно отбелязват експертите от Forces Network, може да стане коз за нашите военнослужещи при изпълнението на бойни задачи.\nАлтернативен Поглед 12113


Готови плътни пердета в ярки цветове - Пердета и завеси, Пердета и завеси - плътни\nГотови плътни пердета в ярки цветове\nПредставяме готови плътни пердета - завеси за хол, спалня, дневна и детска стая. Пердетата осигурява затъмнение в помещението през деня.\nКрасиви плътни пердета, готови за окачване. Цветовете са плътни и наситени.\nПлатът, от който са ушите, осигурява затъмнение в помещението през деня.


Национална Aсоциация Сигурност » Доцент д-р Ангел Иванов\nДоцент д-р Ангел Иванов\nНЯКОИ ПРЕДПОСТАВКИ И УСЛОВИЯ ЗА ПРЕСИЧАНЕ НА ТЕРОРИЗМА\nЗа тероризма и терора се говори много и се пише често. Съвременният турболентен свят, като че ли предполага това. Счита се, едва ли не, че хаосът е базовата парадигма за функциониране на изпадналите в криза социално-икономически и политически системи.\nЗа съжаление по въпроса няма нищо оригинално, нищо впечатляващо като мисъл и/или предложение за решение. Ако, разбира се, изключим увлекателния преразказ на случилото се, поукрасен от литературните способности и пристрастията на разказвача.\nКато правило информацията за терористичните актове (действия или бездействия) се засекретява или се представя за такава често, дори когато съдържа общоизвестни и/или лесно достъпни факти. Обикновено хронологията на събитията – тези, които предхождат и следват случилото се, са достатъчно любопитни сами за себе си.\nОтносително безспорни, консенсусни и ясни са няколко неща:\nПърво: Тероризмът във всички негови форми е средство, метод да бъдат убедени, накарани, принудени хората, или част от тях, да следват определено поведение чрез възбуждане на страх от някакви последствия. Понякога те са измислени или просто внушени.\nВторо: Тероризмът тръгва от социалния протест, от несъгласието със статуквото, но прераства във физическо и/или духовно насилие. Социалният протест без насилие не е тероризъм.\nТрето: Тероризмът се проявява в импулсивна неорганизирана форма, но и във форма на добре организирана, целенасочена, планирана и проведена акция или последователни действия.\nЗаслужава си да се замислим: защо е възможен, допустим и понякога толериран този нехуманен, срамен акт на човешката воля и поведение, къде би трябвало да търсим корените, адекватните причини и мотиви за неговото съществуване? Какво бихме могли да направим, за да предотвратим неговото появяване?\nДнес социологията, икономиката и социалната психология – все науки, чийто предмет е призван да обясни човешкото поведение – са в криза, чиято динамика е неконтролируема, вън от контрол. Техните уроци са неубедителни както като обяснения, така и като конструктивна парадигма, като основополагащ принцип и ръководно начало. Тези уроци са слабо приложими към явлението тероризъм, чиято креативност, изобретателност обикновено е .. изненада за тях. Прането на пари, нападението над хора, над публични и частни сгради не би било изненадващо, ако не са осъществени с полет на фантазията и/или след дълбок анализ на силните и слабите страни на обекта на тероризма.\nЛогично е да предположим, че тероризмът може да бъде предвиден, неговата организация проследена, а действията му своевременно пресечени. Практиката обаче показва, че това не е съвсем така, въпреки че броят на парираните случаи расте, а ефективността на антитерористичните действия нараства.\nЗащо все пак има пробиви? Играта на „добри” и „лоши”, на „терористи” и “антитерористи” не може да обясни случващото се.\nПроблемът е, че терорът като организиран акт е феномен от бъдещето, а инструментариумът за проследяване, обхващане и пресичане е част от миналото. Инвазията (терорът) винаги и по определение съдържа в себе си изненада.\nМисля, че има три пътя за разрешаване на този проблем:\nПървият е като се усъвършенстват инструментите, методите и организацията на антитерористичната дейност до равнището на високоефективна съвременна система.\nВторият – като се ликвидират и/или минимизират условията, предизвикващи, толериращи и развиващи терористичните действия.\nТретият е ефикасната комбинация от първите два.\nПървият път като решение е изцяло в полето на съществуващите органи за сигурност, каквото и да означава това понятие. Това решение им вменява задължението да разполагат и да използват методи и средства, по-ефективни от методите и средствата на терористите.\nРазходите, които се правят от държавите и от предприемачите за материалното и квалификационно обезпечаване на сигурността, са огромни. Полезността им обаче е трудна за измерване. Едва ли някой е питал летищата, пристанищата и гражданите за „социалната цена” на многочислените проверки, контролни системи и т. н., която те плащат срещу обещанието да се чувстват по-сигурни. Този вариант е неизбежен, дори естествен, въпреки че е скъп дори за богатите пазарни икономики.\nВторият път е по-сложен. Той предполага да се разнищят, систематизират, обяснят и използват социалните и икономическите корени на тероризма. При това в контекста на съвременния научно-технически прогрес и неговото парадоксално съществуване с финансовата криза. С всяка крачка прогрес възникват нови възможности, нови неизвестни досега инструменти, които са извън обхвата на съществуващите. Последните обаче са на въоръжение и следователно те са „с едни гърди назад” след тероризма. Така професионалните полицейски и военни органи стават по-добри в обясняването, но не и в предотвратяването на тероризма.\nНовостите във времето на възникване и началното им използване не са под контрол. Това създава безвластие, временно „междуцарствие”, при което терорът има златен шанс да се възползва от него.\nСвидетели сме на това как очакванията за политически контрол върху властта (а специализираните органи са във властта) не се оправдават. Изгражда се политическо статукво с остър властови дефицит – изпълнителната власт не е компенсирана с друга власт. Настъпва времето на безконтролното й упражняване и на обезвластена политическа система – все условия, идеално благоприятстващи разгръщането на тероризма.\nВ т. нар. информационно общество, а се счита, че след 1989 г. светът (не всички и не навсякъде, разбира се) е направил преход от индустриална към информационна логика, държавата и държавността стават все по-безпомощни. Те стават все по-неефективни в осъществяването на собствените си публични задължения – сигурност (социална и национална), здравеопазване, образование, публичен транспорт, охрана, отбрана, екология. Тази неспособност или понижена имунна дееспособност е следствие от поне две доминиращи тенденции – деградация на управлението и индивидуализация на развитието. Техни преки последици са други три тенденции:\n– профанация на културата;\n– инфантилизация на поколенията;\n– феминизация на обществото.\nТези тенденции не са в полза на социалния интегритет, а са в полза на икономически и финансово осигурените държави и групи от хора. Сред тях са и тези, които са склонни да упражняват терористичен натиск срещу други държави и групи от хора.\nМного често ни убеждават, че държавата следва доброволно да се откаже от някои свои класически функции и най-вече от стопанско-организационната си функция. На тази основа да се „атомизира” (индивидуализира) обществото, да се засили индивидуализмът като средство за постигане на икономическа ефективност. Тази ситуация играе в интерес на глобалния финансов капитал и на тероризма, които по определение нямат родина. Ако все пак говорим за такава, това е недоволството, неудовлетвореността от статуквото.\nРазграничаването на тези явления е деликатна политическа (и икономическа) операция. Тя често е насочена срещу самите правителства и/или срещу някои техни могъщи спонсори. Те от своя страна щедро финансират както тероризма, така и контратероризма, като осигуряват безпрепятствено нарастване, допълнителна стойност на финансовия капитал. Проблемите се създават, възникват в публичната сфера, а тяхното решаване се търси на индивидуално равнище. Това задължава органите да търсят промяна, иновация превантивно в методологията, инструментариума, с оглед на евентуалното пресичане на тероризма.\nТретият път е да се комбинират първите два. Беглият поглед върху съвременният тероризъм показва, че неговото ограничаване не може да се осъществи единствено с юридически норми и политически механизми и решения. Определяща е ролята на икономиката, на глобалната финансова мрежа и на обикновеното чувство за … справедливост и морал. Финансовата мрежа е глобална, за да печели и от терора, и от антитероризма. Взаимната обусловеност, връзката между право, икономика, политика и информационна осигуреност следва да бъде в центъра на вниманието на изследователи и оперативни работници. Едва ли ще стане възможно в скоро време да се приложи такъв ефективен и комплексен подход. Не бива да се забравя, че съвременното информационно общество е и дезинформационно общество, че „фактите са свещени, но интерпретацията им – свободна”, а това води до нови нива на несигурност и неуправляемост. Все по-рядко се прави разлика между управление на проекти и управление чрез проекти.\nКогато говорим за дисциплина, ред, законност, за съответствие с административните процедури и ред, всъщност говорим за един единствен проект – за въвеждането на тотален пазарен контрол. При него тероризмът е инструмент за насилствено преминаване към ситуация, при която доминира правото на по-силния. Човешките права, бруталната институционална принуда, неприемливите форми на контрол тук са пренебрежими подробности от социалния пейзаж. Те имат право на съществуване в рамките на контролираната, управляемата корпоративна социална отговорност, осъществяване пред корпорациите.\nПолучава се така, че отстоявайки идеята за свобода, за предприемаческа печалба, финансовият капитал сам създава и предпоставя тероризма, защото „осъжда”, а не „обсъжда” другата, чуждата идея за свобода. Така тероризмът се ражда и възпроизвежда в рамките на финансовата логика за глобалната икономика. Възниква въпросът – как да се преодолее тази ситуация?\nОтговорът дойде малко неочаквано на 11 септември 2001 г. Тогава доминиращият либерален подход и механизъм за управление се превърнаха от метафора в реалност. Държавата на „по-малката намеса”, на аутсорсинга и косорсинга даде не метафорична, а реална жертва и направи опит да се върне към класиката – държавата да е държава и политиката – политика, а бизнесът – бизнес; признато бе фактически, че смесването им води до силна форма на тероризъм.\nПод влияние най-вече на либерализма тероризмът развива свой собствен отрасъл в националните икономики. Това са корупционните практики. Те са инструмент за ефективно политическо въздействие както върху държавната, така и върху финансовата система. Към 2012 г. не ми е известно да има сериозна емпирика по въпроса. Признава се връзка между корупционните практики и тероризма, но по-далеч от описание на случаи не се отива. Социално-икономическите и политическите корени на тероризма остават непознати.\nЗа целите на конференцията е важно друго – корупционните практики са предпоставка за усилена мимикрия на тероризма. Държавните органи имат свое специфично отношение към „прикриването” на тероризма в рамките на борбата с него. Примерите са:\n– Качеството на законодателния процес и многото „вратички” в законите, позволяващи при „добри” закони да има „лоши” практики, които пречат да се разработят „по-добри” закони. Законът за обществените поръчки, за намаляване на административните бариери /интереси/ пред бизнеса, за устройство на територията и т.н. са добри примери.\n– Политически и бизнес лидери превърнаха държавността и нравствеността в рентабилна стока. Упражняването на държавната власт стана доходен бизнес не само у нас, защото „парите срещнаха идеите и те (идеите) си тръгнаха засрамени” (цитат по памет).\n– Опитите да се представи икономическият тероризъм за религиозен, като се подменят ценностите, местата на причината и следствието.\n– „Високоскоростното” банкиране не се счита за тероризъм, а за технически напредък, а прането на пари е подсъдно. Но високата скорост е предпоставка за блокиране на контролните системи, за обезсмисляне на банковите контролни системи.\nТези примери биха били безсмислени, ако отношението на правителството към тероризма беше по-ясно дефинирано не само на думи. Понякога, явно или не, те играят ролята на покровители. В други случаи са преки осъществители.\n„Златното време” за тероризма настъпва, когато достатъчността на капитала в търговските банки спада. Така банките се превръщат в „генератор” и „консуматор” на риск, вместо умел управител . Като добавим недобросъвестното отношение на мениджъри и собственици, слабият надзор, става ясно защо тероризмът става „двуликият Янус” – създател и съдник на собствените си дела.\nКакво може да се направи за предотвратяване на тази ситуация?\nПърво: Тъй като международният тероризъм е добре изградена и добре функционираща система, то и съвременната държава следва да изгради такава система. Очевидно е, че държавните антитерористични възможности все още се подценяват, все още не са онази перфектно функционираща система, която е необходима.\nВторо: Проследяването и пресичането става най-ефективно чрез финансово и техническо осигуряване на терористичните актове. Контролът върху финансовите транзакции е умишлено занижен, което стимулира терористите, нарочно усложнената банкова система позволява на терористите да печелят както от липсата на контрол, така и от неговото възстановяване.\nТрето: Качеството на законите е от първостепенно значение. Синхронът между политически и икономически дейности е вероятно един от възможните начини за добро решение. Тук най-важна е отговорността – да няма безконтролна власт, а обществото, народът да си върне правото на суверен.\nЧетвърто: Местното развитие и глобализацията следва да се хармонизират. За целта стопанско-организаторската и контролна функция на държавата следва да се преосмислят и модернизират. Държавността не може и не бива да играе по чужди правила и на чужд терен, а бизнесът да „нормира” поведението си в рамките на закона, определен от държавността, каквото и да означава това.\nПораждането и изявата на „терористични действия“ е въпрос на въвеждане на справедливо решение спрямо идентифициран противник или група противници..\nВъпрос: конструирането, произвеждането ,продажбата и употребатта на оръжия ,които унищожават група случайни човешки същества , които не са извършили нещо срещу употребяващия оръжието тероризъм ли е?\nPosted on януари 31st, 2014 at 12:41


Самонадуваща се постелка - Trek 3 Long - store.bg\nСамонадуваща се постелка - Trek 3 Long\nС размери 195 / 61 / 3 cm\nРазмери на продукта 195 / 61 / 3 cm\nСамонадуващата се постелка "Trek 3 Long" от "Vango" е изработена от полиестер, който не се пързаля и е издръжлив. За да осигури максимален комфорт при ползване, постелката е с пълнеж от многослоен, порест изолационен материал, който осигурява защита от студ и неравности. Разликата между останалите постелки, че е "Trek 3 Long" е изработена с по-голяма дължина и ширина, за максимален комфорт при хора с по-едно телосложение.\nЗа да се надуе постелката, не е нужна помпа. Единствено трябва да завъртите вентила и постелката ще се надуе от самосебе си. За удобно съхранение и транспортиране, постелката се предлага в комплект с калъф с шнур и стопер.\nМатериал на горната част Полиестер\nРазмери 195 / 61 / 3 cm\nРазмери опаковата 33 x 15 cm\nЗа да оцениш продукта "Самонадуваща се постелка - Trek 3 Long", избери цифрата отговаряща на твоята оценка по десетобалната система:\nКалъф за самонадуваща се постелка\nСгъваема туристическа постелка - ThermaTrek\nРазмери - 182 / 56 / 1.7 cm\nКомпас на ценностите\nпрезрамки за чанти\nалуминиева сгъваема маса\nпалатка за колело\nИзползваните в представянето на "Самонадуваща се постелка - Trek 3 Long - С размери 195 / 61 / 3 cm" текстови, графични и други материали са собственост на носителите на авторските им права.


Как може да adipex пас в тест за наркотици? Как може да adipex пас в тест за наркотици?\nЩе adipex пас в тест за наркотици? Проверете доверен информация тук!\nИмате ли нужда да се упражнява, за да отслабнете с\nЗащо може да се наложи adipex които преминават през тест за наркотици\nЕто защо имате нужда от добавка, която също е потискане на апетита. Ти спечели от теглото, като ядете повече. За да се губи тегло, трябва да се яде по-малко. е не само бустер метаболизъм; той е и потискане на апетита. Тя ви предпазва от гладни през целия ден, като ви насърчава да ядете по-малко, докато си във форма метаболизъм помага на тялото ви да изгори повече калории. Какво се случва, когато се изгарят повече калории, докато яде по-малко? Можете да отслабнете!\nНа колко години трябва да си, за да си купите adipex които преминават през тест за наркотици\nВие ще трябва да бъде на възраст над 18, за да закупи adipex които преминават през тест за наркотици, така че моля да се гарантира, че вие наистина сте на възраст над 18 за закупуване на доставките. Ако имате някакви въпроси, какво толкова векове по отношение на това как да се използва след това, като посетите някой от техните одобрени складове сайтове ще намерите много полезни ръководства за потребителя на съответните уебсайтове.\nСъщо така ще намерите услуга подкрепа обичай, който ще бъде отворен от понеделник до петък между нормалното работно време и като такива просто ги пуснете имейл с вашите въпроси и те ще се свържем с вас бързо с отговорите на тези въпроси. Въпреки това, техните уеб сайтове са склонни да имат водачи, които ще отговорят на по-голямата част не всички въпроси, които може да има толкова да ги проверите чрез!\nЩе отслабна много бързо\nВие ще се удивлява на това колко бързо ще започне да губи тегло, когато се използва adipex които преминават през тест за наркотици и в дългосрочен план и вие естествено ще отслабнете, но за още по-бързи резултати, трябва да се храни разумно, а също и поставяне на място някаква форма на упражняване режим като по този начин ще откриете, че вашата загуба на тегло в постига много по-бързо и по-лесно.\nБез значение колко тегло искате да загубим, ако искате да загубите част от теглото си, в допълнение към поемане е за вас да има някакъв вид упражнение режим. Въпреки това, като каза, че много хора са открили, че само като се вземат само по себе си те са в състояние да загубят някои значителни количества тегло без да се налага да се упражнява всеки ден от седмицата!


Върколакът, моят спасител – Конкурс за разказ "Под върха"\nВърколакът, моят спасител\nРадина Христова Ангелова\nОбувките ми затъваха до глезена в преспите и влагата се просмукваше в чорапите. Студеният въздух дразнеше гърлото ми и запращаше бодежи в гърдите. Главата ми бумтеше. Не ми достигаше кислород. Устата ми пресъхна. Носът ми течеше като чучур на чешма. Слънчевите лъчи се отразяваха в снега и лъщяха като диаманти. Очите ме боляха от ярката светлина и се насълзиха. Бели петна танцуваха пред взора ми. Премигах. Имах снежинки по миглите. Усещах пръстите си като ледени висулки, щом разтърках клепачи. Ушите ми наполовина изскачаха под шапката. Що не си взех калпака, а? Щот и през ум не ми минаваше, че планина щях да изкачвам. Сварих се в това яке. Дрехите ми лепнеха. Краката ме боляха от мускулна треска. Умът ми нареждаше крачка напред, а сега още една. Друго си е в планината, не е като да броиш крачки в парка с приложението на смартфона и да се кефиш. Не ми е до кеф, ревеше ми се като си спомня как се докарах дотук. Пуста кратуна, от нея пиячка се лее, а не мозък. Отде ми хрумна да участвам в тая лудост да изкачваме Карандила след запоя на студентския празник. Приятели, уж, да не ги оставяме сами. Да, ама тръгнахме по изгрев, пък сега кой знае кое време е. Батерията на телефона ми падна отдавна. От време на време потупвах джоба си да се успокоя, че е там. На езика ми беше да питам другарите да звъннем на 112 да ни прибере. Траех си, щот щях да се окажа пъзльото за който ме мислеха. Аре да повървим още малко, ако се мръкне преди да сме стигнали, звънкаме. Бием толкоз път за какво, да отидем в хотела и да продължим да се квасим. Ама да знайте, тоз студ така ме отрезви, че като да се добера до легло и ще се тръшна. Напразнувах се. Тука съм само за бройка. Ей тъй, щот си умирам да газя в преспи, да зъзна и да зяпам мъжки задници пред мен. Стиснах зъби, за да спрат да тракат. Мислено псувах, та гневът ме посгря. Да стигаме по-бързо тоз хотел, че да си почина. Дружинката се нареди в редица и започна да си цъка селфита. Под нас се виждаше Сливен като разстлана писана черга. Разпознах часовника на общината. Над нас вляво пореше облаците Телевизионната кула. Вдясно самотна кабинка се изкачваше по лифта. Завидях на пътниците. Други ориентири нямах. Накъдето и да погледнех – сняг, камънаци и дървета. Не открих и сгради, нито пък прословутата Халка. Те момчетата знаят пътя, няма да им се бъркам. Разтрих длани. Допика ми се. Запристъпвах от крак на крак. Май нямаше да изтрая докато стигнем хотела. Момчетата почнаха да си правят ТикТок клипче.\n– Отивам да пусна една вода – викнах им през рамо и се запътих към един храст. От него стърчаха само шибалки. Чувах ги как си шушукат нещо. Щом се облекчих се върнах към тайфата и изтрещях. Нямаше ги! Погодили са ми номер, мръсниците. Откърших си шибалка и тръгнах по следите им. На един разклон се разделяха. Ха сега де, нали бяха супер ориентираните. Проблемът бе, че единствената ми ориентация в момента беше сексуалната. Не трябваше ли да има маркировка някъде? Хвърлих чоп и тръгнах по една от отъпканите пътечки. Снегът се сипеше на парцали като брашно през сито. През клоните на дърветата се процеждаха слънчеви лъчи. Само като си помислех как щях да ги пердаша, проклетниците, ми ставаше едно леко и весело на душата. Хванах се и че си тананикам, а зъбите ми потракват в такт. Трябваше да си поддържам духа свеж, щот ми идеше да се свия под някоя скала и да ревна. Сам в Балкана! Баси, по-страшно е и от „Сам вкъщи“, защото малчуганът е на своя територия. Само да ида на топло, щях да си пусна всичките филми от поредицата. Първо филмите или първо пердаха? Пак излязох на голи скали. Доближих се до камънака с нарисувано знаменце. Озърнах се. Установих, че не съм се въртял в кръг. Лошото бе, че маркировката нищо не ми говореше. Забих поглед в земята, снегът се трупаше, а нещо в мен се надяваше да види следи. Ами, квот такова, щом не знам накъде е тоз хотел, да взема да си ходя. Поне посоката я знаех, надолу. Хванах произволна пътечка. Свируках си по пътя. Небето притъмня. Сиви облаци настъпваха. Светкавица разцепи залеза. Стисках шибалката. Умът ми рецитираше стихотворението „Хаджи Димитър“ и се молех да не свърша кат него. Отказах се да вървя нощем. Приклекнах в една ниша стискайки шибалката и изпратих слънцето. Загледах се в небето. Ако бях внимавал в часовете по Астрономия, сигурно нямаше да съм в това положение. Не съм си го избрал аз. Е, поне луната е огромна и млечнобяла като пита. Жаден съм, гладен, студено ми е, изморен съм и бесен. Разсякох въздуха с пръчката. Звукът от порива ѝ ми допадна. Сякаш свиреше, а клоните на дърветата ѝ отговаряха. Щом запраска дъжд, се поздравих, че поне веднъж постъпих умно да се свра на сухо и топло в нишата. Опипах настилката, шума и вълна. Напипах и пера. Не, крило на птица е! Забърсах дланта си в панталона. Кръвта беше още топла. В каквато и дупка да съм се наврял, не бе на вегетарианец. Вътрешно водех борба да тръгна ли да търся друго убежище или да се моля да доживея утринта. Стисках пръчката и се оглеждах.\n– Хайде де, нападай по-бързо, че съм гладен – дочух ръмжене и примлясване. Сърцето ми вече препускаше, ала тялото ми отказваше да се раздвижи. Нечие смрадливо дихание погали бузата ми. Нямаше да мижоря пред Смъртта, не съм пъзльо. Взирах се в кехлибарени очи. Не бяха човешки. Ако не бе човек, как можеше да говори?\n– Не искам да се бия, загубих се. Моля да ме подслониш за нощта, пък на сутринта ще си ходя – Е, попитах го съвсем човешки. Дори се усмихнах леко, пуснах пръчката на земята и вдигнах ръце. Звярът се умълча. В ума ми се въртяха думите му. Не ги изрекох.\n– Добре, и утре мога да те изям – космата опашка погали бузата ми. Звярът се свря до мен. Дълбокото му дихание сгряваше бузата ми. Идеше ми да сваля ръкавиците и да протегна длани, за да се стоплят. Мечка страх, мене не! Направих го. Очите мигновено светнаха.\n– Дръж си лапите далеч от мен, не съм домашно куче да ме галиш – изръмжа.\n– Не, аз… исках да се стопля – зъбите ми затракаха за да потвърдят думите ми. Звярът изсумтя. Придърпа ме с лапа. Козината на коремчето му бе по-нежна и от пух. Важното бе, че е топла и суха. От дете не бях спал така добре. Чувствах се в безопасност. Нали утре щеше да ме яде. На сутринта се събудих скован. Слънцето светеше в очите ми. Надигнах се. Гол мъж ме прегръщаше и спеше сладко. Щом опитах да стана, ноктите му се издължиха и върнаха обратно на земята. Застинах. Беше ми неудобно. За малко щях да го питам какво правехме снощи и колко водки съм изпил. Мисълта за алкохол ме насочиха към приятелите ми. Дали щяха да ме търсят? Прибраха ли се живи и здрави или… погледнах към мъжа. Сръчках го в ребрата.\n– Виж, да си срещал четири момчета някъде по пътя…\n– Не съм. Хванах следите на двама надолу към града. Върнах се за другите, ала бяха сред хора. С теб ми излезе късмета – прозявката му разкри два реда остри бели зъби.\n– Сигурно имаш много як зъболекар, кой ти избелва зъбите?\n– Доктор Василев – отвърна в просъница.\n– И аз съм при него – дарих го с ослепителната си усмивка.\nМъжът се ококори.\n– Знам какво правиш, искаш да ми станеш симпатичен и да не те ям. Не става! – сръга ме в гърдите. Нокътят му проби ватата на якето ми.\n– Виж какво направи – разчовърках дупката – съсипа яке за 600 кинта.\n– В H&M го има за 450, ще си купиш ново – сви рамене мъжът.\n– Кога да ида кат ще ме ядеш, а? – скръстих ръце.\n– Не съм казал, че ще те ям веднага, оставам си те за вечеря – изсумтя мъжа.\n– Пусни ме тогава да се прибера да се сбогувам с нашите.\n– Добре, довечера сам ще дойдеш.\n– Одрасках те. Вече си върколак – мъжът се ухили. През ирисите му премина кехлибарена мъгла и отново станаха сини. Застинах. Ако го убиех сега, нямаше да мога сам да намеря пътя надолу. Ако пък и ако съм върколак, щеше да ми е нужен учител.\n– Какво чакаме още, да вървим – сритах краката му и се изправих. Мъжът се изкиска. Хвана ме под ръка и задърпа. Нито веднъж не се препънах, въпреки бързото му темпо. Преминавахме горички и камънаци. Вече не ме беше страх от планината, щом щеше да стане мой дом. Ориентир ми беше лифта в наше дясно, с изпънатите му жици над дървесни върхове. Мъжът спря щом достигнахме подножието на планината. Така и не запомних пътя, нито научих името му. Блъсна ме в локва, завъртя се на пети и изчезна сред дърветата. Отърсих се от калта. Очите ми се наляха със сълзи. Идеше ми да разцелувам асфалта, да прегръщам шофьорите на автобусите при Обръщалото. Изчаках на спирката докато моя номер дойде и се прибрах у дома. Вървях по петите на майка ми като малко кученце, прегръщах сестричката ми и милвах баща ми по плешивото теме. Не ми пукаше дали ме мислеха за пиян или надрусан. Прибрах се!\nЩом падна мрак се върнах на Обръщалото и чаках да посрещна съдбата си. Очаквах да ми се чупят на кости и да избие козина като по филмите. Не усещах нищо друго освен студ. Две кехлибарени очи се подадоха иззад храсталаците.\n– Айде де, откога те чакам – креснах му. Пак ми се пикаеше.\n– Само те пробвах, човешка форма не сме заразни – не разбрах дали се усмихва или се озъбва с тази муцуна. Почувствах се глупаво. Забих поглед в земята.\n– Приятели? – подаде ми лапа.\n– Става – За разлика от предишните ми приятели, върколакът не ме остави сам в планината.


UMBRA Телескопичен корниз - CHROMA - цвят черен - размер 137-229 см\nТози съвременен корниз предлага лесен, но функционален и модерен начин да окачите пердета, завесите, балдахини, драперии и др. Той е с диаметър (2 см) и се отличава с елегантен дизайн, който ще допълни множество декори. Здравата пружина в корниза създава силен натиск, който го държи сигурно в рамката на всеки прозорец. Chroma не изисква пробиване и дюбели и отнема само минутка за монтаж, което го прави чудесен за помещения, в което не трябва да пробивате дупки в стената. Chroma се предлага в различни размери, за да се побере в различни размери на прозорците.\nколичество за UMBRA Телескопичен корниз - CHROMA - цвят черен - размер 137-229 см\nКод: UMBRA 244925-038 Категория: Подарък за дома\nUMBRA Телескопичен корниз за пердета и завеси – CHROMA\n• Разтегателен от 137 до 229 см.\n• Диаметър: 2 см.\n• Размер на опаковката: 131 х 6 х 5 см.


Колко се бъркаме, за да напълним резервоара?преди 5 минути\nОрбан обяви Тръмп за свой съюзник във войната с „лудите“ европейски либералипреди 9 минути\nРумен Петков: Срокът на разговорите между премиера и президента отминапреди 14 минути\nАзис разгневи Карбовски заради Мегзпреди 21 минути\nЕкипажът на МКС се върна към нормален ритъм след корекция в курсапреди 26 минути\nОфициално: Удължават извънредната епидемиологична обстановкапреди 32 минути\nПоп фолк певицата разказа и забавни случки от пътешествията си\nПубликувана: 21 Септември, 2019 12:21\nТова ли е новият на Райна? 19 Септември, 2019 14:34\nРайна остана сам сама за рождения си ден 10 Септември, 2019 13:10\nПевицата Райна казва, че последните ѝ емоции са свързани с новата ѝ песен и предстоящо пътуване на едно много желано място за рождения ѝ ден.\nЗа раздялата ѝ с ММА боеца Валери Тюлеков се изписаха доста неща. Говори се, че ревността му е сложила край на отношенията им. „Относно това се изписаха много неща, които не смятам да коментирам“, казва певицата.\nМаймуна и катерица са окрали певицата по време на екзотичните ѝ пътешествия, споделя тя пред в. „Телеграф“.\nДокато била на о. Бали, маймунка ѝ отмъкнала слънчевите очила, а после пробвала да вземе и чехлите ѝ. Докато си играела с катеричка в един от лондонските паркове, рунтавелката се мушнала в чантата ѝ и отмъкнала пакетче с бонбони. Райна е посетила досега 30 дестинации, като си ги отбелязва в специална карта, а след седмица потегля към 31-ата, но не иска да издава къде е тя и къде ще посрещне рождения си ден. Райна споделя, че местата, които я привличат са извън България и не би могла да нарече пътешествията си почивки, тъй като ходи и обикаля много.\nЕдна от най-хубавите ѝ ваканции била в Куба и Мексико. „Във Варадеро имахме организиран трансфер до летището, но той не дойде в уречения час. Малко по-късно извиках такси, но се оказа, че най-високата скорост, с която се движи колата е 80км/ч. Така пътувахме два часа и половина 100 км. И изпуснахме полета за Мексико. Трябваше да купуваме нови билети по 700 долара единия, а това бяха останалите ни джобни пари. Тогава казах на приятелката ми да реве като дете и тя веднага започна. На мен хем ми беше смешно, хем трагично, заболя ме коремът от напрежение. Местните ме помислиха за бременна и като ме попитаха аз казах да. Това така ни помогна и не само, че пътувахме без пари, но ни настаниха и в първа класа, тъй като нямаше места. Като пристигнахме в Канкун се оказа, че гледката от стаята ни не е такава каквато очаквахме. Но като им разказахме премеждията си им станахме симпатични и ни преместиха в по-хубава“, разказва Райна.\nПу..а кокали няма ,жули байо жулии\nСамо ако знаете..........\nКва слива има.\nМаймуната е Жулила Катерицата\nмдаааа, много важна и интересна статия!\nНека Райна да разкаже за годините в които беше на повикване преди да стане певица,пък после да ми я хвалят колко невинна е.Но ние нейните съграждани не забравяме каква беше.\nБаш ми е през К@РЕ@Т@ !!!!!!!!!!!!!\nРайна е нeтрайна ! Всяка жина има срок на годност ,,_,, :-€\nДо коментар #7 от "007":\nДърта риба няма мойто момче.\nДо коментар #8 от "Инспектор Мадуро":\nОk, тогава ще ти уредя среща с 92 годишната ми комшийка...\nЗа пореден път се уверихр от изказванията на мъжете са са истински простаци.Като не ви е интересна статията и разказа в нея просто не пишете. Ама българи-простаци-как може да са толкова вулгарни.\nМоже ли да ми пратиш покана в фб\nДо коментар #5 от "Брей,брей":\nИ аз смятам същото за Райна и простотията й\nБългарияСтъки: Комунисти и джендъри снимаха трета серия на нашия "Дързост и красота"\nКолко се бъркаме, за да напълним резервоара? Орбан обяви Тръмп за свой съюзник във войната с „лудите“ европейски либерали Румен Петков: Срокът на разговорите между премиера и президента отмина Азис разгневи Карбовски заради Мегз Екипажът на МКС се върна към нормален ритъм след корекция в курса


Зидан: Ще търсим ранен гол срещу Байерн - Flashnews\nНаставникът на Реал Мадрид Зинедин Зидан заяви, че отборът му няма да защитава преднината си в реванша с Байерн Мюнхен от полуфиналите на Шампионската лига утре вечер, а ще атакува от първата минута и ще търси ранен гол.\nИспанският тим спечели първата среща в Германия с 2:1 и е много близо до трети пореден финал в надпреварата, както и шанс да спечели трофея за трети пореден път.\n„Важното за нас е да излезем на терена с мисъл за победа в мача. Имаме нужда от ранен гол и точно това ще се опитаме да постигнем. Това е полуфинал, знаем колко важен мач е и какво трябва да направим. Няма нужда да променяме нищо. Ще бъдем концентрирани и решителни. В първия мач се справихме добре и няма нужда да променяме много неща“, коментира Зидан на днешната си пресконференция.\nФренският специалист няма да може да разчита на титулярния си десен бек Дани Карвахал, като според медиите в Испания на неговата позиция може да играе крилото Лукас Васкес, който се отличава със солидната си игра в защитен план.\nОфанзивният халф Иско и централният защитник Начо Фернандес също са под въпрос за двубоя.