Интервю с подуправителя на БНБ и ръководител на управление „Банков надзор“ г-н Димитър Костов на с. 46 – 49 във в. „Капитал“, 23 юни 2017 г.\nНАДЗОРЪТ Е НАЯСНО КАКВО СЕ СЛУЧВА В БАНКИТЕ\nКакво е състоянието на банковия сектор сега, близо година след преминаването на прегледа на активите и стрес тестовете през 2016 г.?\nБНБ много редовно предоставя информация за банковата система, която позволява да се проследява както динамиката на банковото посредничество, така и основните качествени характеристики. Общият обем на основните дейности на банките – кредитиране и влогонабиране, е нараснал през 2016 г. с 5.7%, а за първото тримесечие на тази година с 6.9%. Трансакционният бизнес, измерен чрез обема на плащанията, също отбелязва ръст от 7.1% за предходната година. Съпоставени с номиналния ръст на БВП съответно от 4.6 и 6.5%, тези числа показват, че банковата система изпълнява своите функции и роля в икономиката на страната. Показателите за капиталова адекватност и коефициент на ликвидни активи показват, че системата разполага с добри буфери за управление на рисковете.\nКакво научихте в БНБ от проверката и имаше ли за вас изненади, неустановени преди това от надзорните инспекции?\nПроверката на качеството на активите даде много както на банковия надзор, така и на банките. Преди всичко това бе външен експертен поглед, прилагащ единен стандарт – методологията на ЕЦБ, при осигурен независим контрол върху качеството. Резултатът е огромен обем информация, който е полезен както за надзора, така и за мениджмънта на всяка една банка. Не може да се каже, че са установени изненади. Наличието на необслужвани кредити и обезценки е известно. Същото се отнася и за големите кредити, и за свързаните лица. Важно е, че размерите на тези проблеми не са в мащаби, които да изискват държавни програми, както видяхме през последните години в редица европейски държави. Същевременно трябва да се отбележи, че това не са уникални за България предизвикателства, а въпроси, с които се занимава целият Европейски съюз.\nВажна част от приеманите от Европейския банков орган (ЕБО) насоки целят установяване на стандарти на добри практики за управление и надзор върху тези проблеми. БНБ прилага тези насоки, с което подпомага развитието на процесите на управление и надзор върху рисковете в банковото посредничество. Подходящ пример са приетите миналия месец насоки за управление на кредитния риск и осчетоводяването на очакваните кредитни загуби.\nСлед прегледа БНБ отправи препоръки на две банки – ПИБ и Инвестбанк, които включваха и увеличения на капитала. В каква степен са изпълнени препоръките и удовлетворително ли е това, което са предприели двете банки, за БНБ?\nТочната формулировка на препоръките е "възстановяване на капиталовите буфери". Това е доста по-комплексна задача от просто увеличаване на капитала, тъй като изисква и намаляване на риска в съществуващите портфейли и усъвършенстване на практиките и процедурите на управление на кредитния риск. Банките се движат в правилна посока и с добро темпо и, разбира се, ще останат под засилено надзорно наблюдение, докато постигнат дългосрочно стабилни резултати.\nИма ли заявен интерес пред „Банков надзор“ от потенциални кандидат-купувачи за ПИБ или за друга банка?\nПИБ са оповестили какво са предприели. Надзорът само следи дали го осъществяват. Най-рано септември биха имали индикативни оферти. Като цяло се работи организирано.\nКогато поехте поста подуправител на „Банков надзор“, се обяви, че започва реформа в надзора. Задачата беше заздравяването му. Приключи ли реформата и заздравен ли е надзорът? Как работи сега?\nВсъщност ставаше дума за реформа и развитие. Първоначалната стъпка – реформиране, беше направена, за да се създадат по-добра организация, доверие и взаимен контрол между надзорните процеси. Разделянето им на надзорни инспекции на място и на дистанционен надзор беше част от реформирането.\nДругата част – развитието, е непрекъснат процес. Той продължава и в момента. Тогава беше обявено, че планът за реформиране и развитие ще се приложи в период за около година и половина. Той беше оповестен в контекста на другата задача – извършване на преглед и оценка на стабилността на финансовата система в страната от МФВ и Световната банка (FSAP). До две седмици предстои да бъдат публикувани и допълненията към основния доклад, оповестен на 22 май. В рамките на идеите в тези две части на целия доклад предприемаме конкретни действия.\nВ областта на регулаторната нормативна рамка се съобразяваме с процесите, протичащи в рамките на ЕС. ЕБО също има правомощия да подпомага по-нататъшното стандартизиране и унифициране на регламенти и надзори практики. Съобразяваме се с всичко това. Така на практика процесът на развитие на надзорната дейност е непрекъснат. Това кореспондира и с факта, че самото банково посредничество непрекъснато се развива.\nСега какво е по-различното в работата на надзора спрямо банките? Какви надзорни проверки се правят?\nКлючов момент е, че сега надзорните инспекции на място се извършват с повече хора. През последния месец има и допълнителни назначения. От друга страна, има засилен последващ контрол чрез създадена дирекция за дистанционен надзор. Така банките продължават да са обект на наблюдение и след констатациите, направени при инспекциите на място.\nИма промени и в режима на диалог с банките. Обсъдихме с всяка банка резултатите от проверката на активите и какво е необходимо да се предприеме. През март и април "Банков надзор" събра информация от банките как са организирали подготовката за въвеждането на новия счетоводен стандарт за финансова отчетност 9 и на какъв етап са. Целта е процесът на подготовка да протече по-организирано, тъй като прилагането на новия стандарт е предизвикателство. Такъв тип комуникация преди нямаше.\nНасоките и стандартите, които издава ЕБО, също са полезни и подпомагат процесите. През април ЕБО издаде насоки за комуникация с външните одитори на банките. Целта е да се постигне по-голям синхрон между надзорните оценки и счетоводните оценки.\nТри години след КТБ какво се промени? Тогава се каза, че надзорът не е бил напълно наясно какво точно се случва в банката, защото тя е подавала непълна информация. Има ли сега такива възможности или ситуации, при които надзорът да не е напълно наясно какво точно се случва в някоя банка?\nНа практика няма такава възможност. Представителите на одиторската професия също разбраха, че носят съответни отговорности. Този взаимен контрол определено е нещо различно.\nНадзорът среща ли натиск в работата си при надзорни проверки в банки?\nНе, няма натиск, но има проблем с очакването, че надзорът си върши работата, ако не допуска фалити на банки, което се вменява като функция дори и от медиите, и масовото схващане е такова.\nПо-скоро надзорът идентифицира лоши практики, които да бъдат санкционирани и поправени...\nТясното сътрудничество с Единния надзорен механизъм (ЕНМ) би ли помогнало да се предотвратят практики като тези в КТБ и в ПИБ с кредитиране на свързани лица и пр.?\nТова не би помогнало по никакъв начин. Тясното сътрудничество не означава проверки на място от ЕЦБ, а дистанционен надзор. ЕЦБ не извършва надзорни инспекции на място в самите банки.\nУдовлетворен съм от сътрудничеството, което имаме с ЕБО. В рамките на надзорните колегии към ЕЦБ има много тясно сътрудничество и това обхваща голяма част от банките по линия на банковите групи.\nЕНМ няма ли да действа респектиращо на самите банки – да не си позволяват лоши практики, или респектиращо на средата тук?\nМного по-респектиращо действа самата проверка на активите. Тогава всички банки бяха „на мушка“ и им подейства.\nМоже ли да се получи отново ситуацията с КТБ, как би реагирал надзорът, как би реагирала държавата? По-подготвени ли сте сега за криза с банка?\nТова е темата за т.нар. защитна мрежа, която също е включена в оценката на финансовата стабилност от МВФ. Защитната мрежа на финансовата система включва гарантиране на депозитите, преструктуриране на банки – планове за преструктуриране, действия по преструктуриране, евентуална държавна помощ, има ли готовност да се реагира или не. Създадохме отделна дирекция за преструктуриране с отделен закон от 170 страници. Това са съществени разлики със състоянието през 2014 г. Тогава нямаше разписани правила за преструктуриране – кога и как се случва, с какви средства. ЕБО също издава стандарти и насоки, развиващи режима на преструктуриране.\nВ оценката на МВФ имаше препоръка по отношение на оказване на подкрепа при ликвидни кризи с банки. Какво се прави в тази насока?\nТова е един от многото потенциални компоненти на защитната мрежа. Маркирана е идея, която фигурира още от 1997 г., когато се въвеждаше валутният борд – защо трябва и как би могъл да функционира един такъв механизъм. От 1997 г. досега винаги когато се е поставял въпросът за необходимостта от фискален резерв, един от аргументите е бил това – за да служи като допълващо разширение на възможностите на кредитора от последна инстанция при условията на валутния борд, които са силно ограничени. Разширяването на тези възможности е въпрос на икономическа политика. Водещо би трябвало да е Министерството на финансите, тъй като това би трябвало да се впише в цялостната фискална политика, както и да е ясно, че има политическо решение да се прави, защото става дума за използване на публични средства. Към момента има само предложение на МВФ и Световната банка.\nМВФ обърна внимание и на проблема с кредитирането на свързани лица. Надзорът има ли възможността да проследи веригата на свързаност при кредитиране, т.е. кого кредитира банката?\nСтава дума за големите експозиции. Бизнесът работи не с централизирани структури, а с множество съпътстващи структури. От една страна, свързаността е по линия на собствеността – общ собственик на кредитираните предприятия, което означава потенциален общ риск. От друга страна, има и икономическа свързаност. През последната година-две се засили акцентът върху ясно регламентиране на икономическата свързаност. ЕБО издава насоки в това отношение с цел по-ясни правила за установяване на такава икономическа свързаност, защото, оказва се, формалната свързаност по линия на собствеността не е достатъчна. Две предприятия може да са абсолютно независими като собственост, но да имат икономическа свързаност, която да поражда общ риск.\nВ техническите доклади на фонда има идея да оповестим публично критериите и начините, по които се установява свързаност.\nИма ли нещо, което пречи да се види свързаността при кредитиране от надзора? Какво може да се направи в тази посока, за да се увеличат възможностите му?\nМногообразието на икономически взаимоотношения и структури също е голямо. Не винаги и самите банки успяват да разберат каква е свързаността.\nИмам предвид напълно целенасочено кредитиране на свързани лица, както при КТБ, а сега и при ПИБ се посочва този проблем.\nНе е ясно на какво почива аналогията, която се съдържа в този въпрос. В последна сметка в ПИБ работеше един взискателен екип, който не установи такива аналогии.\nПри КТБ стана ясно, че надзорът не е имал яснота какво се е правело там.\nТогава рядко са правени проверки, това е вярно. Самите инспекции на място са провеждани с по-малко хора.\nСега има ли рискове от повтаряне на такива случаи?\nНе. Затова беше полезна проверката на активите от външни оценители.\nКак ще отговорите на критиките в доклада на Европейската комисия от февруари за дейността на банковия надзор във връзка със стрес тестовете и оценката на активите?\nЕвропейската комисия посочва въпроси по прозрачността и дизайна на прегледа. Едновременно с това самата комисия използва резултатите от проведения преглед в своите анализи и оценки. Смятам, че отговорът на въпросите, поставяни от комисията, се съдържа в оценката от страна на МВФ за прегледа на качеството на активите. Според него тя е направена с минимално отклонение от възприетата методология, с необходимия контрол за качеството на самата проверка, при достатъчно ясна независимост на тези, които са я извършвали. МВФ потвърждава уместността на малките отклонения от методологията на ЕЦБ поради факта, че тук банковата система не е с мащабите и сложността на проверяваните от ЕЦБ банки. Две трети от вида операции, които са включени в проверката на активите там, в България банките не ги практикуват.\nЕК има препоръка за подобряване на начина на оценка на обезпеченията...\nЕК отправя препоръки в тази посока като работа с необслужваните кредити, при това в рамките на целия Европейски съюз. Държавите членки възлагат на ЕК да разработи правила за стандартизиране, като процесът е на етап работни групи. Но да се посочва като само наш проблем не е съвсем коректно.\nЕдин от многото проблеми е липсата на инфраструктура на оценителите с референтна база данни, въз основа на която да се изготвят оценките. Това беше и една от централните теми при проверката на активите – бяха проверени именно обезпеченията, като са посочени на банките изискванията на ЕЦБ в това отношение. За да се приеме за пазарна оценката на едно обезпечение, с него трябва да са осъществявани сделки. Може да се прави по-добре, има необходимост и от развитие. Но това не е работа на държавата, а на самия бизнес.\nДруг основен проблем, който се посочва и от МВФ, и от ЕК, е високото ниво на необслужваните кредити.\nЗа България нивото е 12.6%, а средното за ЕС е около 5%. Да, по-високо е. Но имаше голяма игра с мярката на този показател и това как се изчислява. Като абсолютна стойност обемът е ясен, както и като дефиниция. Детайлът е в начина на изчисляване. Озадачи ме, че при оповестяване на доклада на ЕК имаше група държави, които обичайно са без проблем, но при обявяване нивото на необслужваните им кредити се оказаха с нива около 10%. Това също е високо ниво.\nКогато се посочва, че необслужваните кредити са проблем, за съжаление никога не се прави уточнението колко голям е проблемът. Те наистина бяха проблем, и при това катастрофален, за Ирландия, Гърция, Кипър. За България нивата са относително високи, но е факт, че това не води до спасителни за държавата споразумения. Това е проблем, по който банковата система трябва да бъде насърчена да работи. Самите банки имат разбирането, че трябва да се справят с него. В този смисъл нивото на необслужваните кредити е общ проблем и за целия ЕС. Желанието ни и съгласието, което имаме с МВФ и Световната банка, е да насърчим банките да работят по този проблем. Това ще стане вероятно с калибриране на регулации. ЕБО също готви стандарти в това отношение, с които ще се съобразим. В никакъв случай необслужваните кредити не са катастрофален проблем за България.\nИма ли банки, които не отчитат всичките си необслужвани кредити коректно и „замитат под килима“?\nОтчитат всичко коректно и проверката на активите го потвърди.\nЩе имат ли проблеми банките с новия счетоводен стандарт 9? Ще отчетат ли повече загуби и необходимост от повече провизии?\nНа този етап няма достатъчно информация, за да се направи количествена оценка. МВФ ползва в изследването си като референтна информация проучване на ЕБО от миналата година. То е правено за огромните банки. В него беше достигнат извод за средна стойност на допълнителни обезценки от около 10% и в отделни случаи максимална стойност на увеличение на съществуващите обезценки с 33%. При нас съществуващите нива на обезценки са поначало с 20–25 на сто по-високи. БНБ следи, насърчава и подпомага банките в подготовката им за въвеждане на новия счетоводен стандарт за оценка на финансови активи.\nСъществуването на ТБ "Виктория" след обявяването на КТБ в несъстоятелност се проточи. Какво е виждането на БНБ по отношение на перспективите пред нея?\nТози въпрос е по-скоро към синдиците на КТБ. БНБ следи процеса с повишено надзорно внимание. Необходима е дългосрочна визия за бъдещето на банката. Синдици не биха могли да дадат дългосрочна визия. Мога само да допълня, че лицензът не е ценна книга, а ангажимент и възможностите за неговото изпълнение следва да се показват и доказват.


Законен ли е процесът срещу Васил Левски? - e-vestnik.bg\nБившият конституционен съдия и преподавател търси отговор на въпроса „Законен ли е един от най-болезнените за България процеси“. Процесът на Васил Левски, започнал срещу Димитър Общи и другите участници в ограбването на турската хазна в Арабаконашкия проход, остава през годините територия с разнопосочни послания.\n„Юридически поглед към Процеса на Васил Дякон Левски” (Сиела) е изследване, в което бившият конституционен съдия и преподавател в Нов български университет доц. Маргарита Златарева си поставя нелеката задача да открие отговорите на редицата въпроси, свързани с края на пътя на човека, на който столетието постави ореол.\nЗа какво е бил осъден на смърт Дякона? И има ли законно основание за жестоката присъда, останала увековечена в редица легенди и народни песни? Следва откъс.


Педагогическото общуване като средство за придобиване на познание\nHome Психология Педагогическото общуване като средство за придобиване на познание\n15.Педагогическото общуване като средство за придобиване на познание.\nПедагогическото общуване е специфичен вид социално общуване. По своята характеристика то е професионално и носи белезите на професионалната култура и целенасочена творческа дейност. Отличава се с целенасоченост, системност, регламентираност и е вторично спрямо ежедневното, битово общуване на личността, преследва реализацията на редица специфични задачи. Ст. Жекова представя в синтезиран вид чертите на педагогическото общуване: то е трайно интелектуално-емоционално взаимодействие; има като генерален регулатор крайната цел на възпитателно-образователния процес – формирането на детската личност; педагогическото общуване е активно, многостранно, динамично и преобразуващо; има задължителна обратна информационна връзка и форми на реализация; то е цялостно и непрекъснато; важен фактор е за изграждане личността на детето; педагогическото общуване е социално ориентирано и целенасочено. Насочено е към решаване на педагогическите цели и задачи, които са обществено обусловени; има дълбоко субективен характер. Всеки от участващите в педагогическото общуване има равностойно място. Педагогическото общуване е обективна необходимост за реализиране целите и задачите на педагогическия процес. Редом с това, то има и дълбоко субективен характер, тай като всеки от партньорите в него се представя чрез своите позиции, възгледи, убеждения, отношения към другите около него. Значението на общуването за формирането на детската личност е огромно и това обуславя нарасналия интерес към него и изследванията в психологически и педагогически аспект. В науката са обособени два вида схващания за същността, спецификата и съдържанието на педагогическото общуване. Първата група автори го свеждат до взаимодействие между педагозите и техните възпитаници, при което се създават оптимални условия за формиране на личността. Според втората група автори, педагогическото общуване се осъществява не само в учебното заведение, но и извън него. То е форма на взаимодействие между родители и деца, учители, родители и деца и останалите елементи на социално-педагогическата система. Ст. Жекова дава една по-нова формулировка на педагогическото общуване като „сътрудничество” между учители и ученици. В него участват два субекта на взаимодействие – учителите и учениците. Педагогическото общуване, от съвременна педагогическа гледна точка, има две изменения: първо – външно, насочено към организацията и регулирането на взаимодействията; второ – вътрешно, насочено към възприемането и разбирането на собствените състояния, свойства, процеси, към съзнателна саморегулация. Чрез системен и задълбочен анализ на публикациите у нас и в чужбина върху този проблем, могат да се изведат следните функции на педагогическото общуване: информационна – общуващите непрекъснато получават вербална и невербална информация, която е два вида: констатираща – предава се чрез съобщения и подбуждаща – изразява се най-често в съвет, пример, показване, препоръка, молба, забрана, поръчение, напомняне, изказване, заповед. Основният смисъл на тази информация при педагогическото общуване е да се стимулират учащите, за да извършат някакви позитивни действия или обратно – да се възпрат от извършване на нежелани прояви, нарушения. В педагогическото общуване могат да се появят различни пречки, бариери при предаване на информацията. Те могат да се проявят и от двата субекта – участници в общуването. От страна на педагозите – неумения да общуват с децата, стеснителност, неувереност, негативно отношение към някои ученици и др. От страна на обучаемите – ниски комуникативни умения и навици, малка потребност от общуване, нежелание, затвореност, неискреност, ниска култура, комплекс за малоценност, лошо състояние на здравето, заболявания на нервната система и други; когнитивна /познавателна – осъществява се чрез опознаването и възприемането между общуващите личности. Източници на възприемането на другия са: чрез съотнасяне към себе си, към собствените ценности, идеи, идеали, структура на личността; така както го приемат другите – близки, приятели, съученици, учители, възрастни и други; чрез възприемане на резултатите от неговата съзнателна и градивна дейност; непосредствено възприемане, съобразно външния облик на личността на другия; нормативна – при общуването учащите усвояват нормите и ценностите на обществото изградени в хода на историческото и социално развитие и ги реализират в дейността и поведението си; проективна – прогнозират се съдържанието и технологията на възпитателните взаимодействия, изработват се модели на поведение на личността в различни житейски ситуации, които тя трябва да спазва; емоционална /емотивна/ - има отношение към формирането на емоционалната сфера на учащите. За мястото на чувствата в процеса на междуличностното общуване; комуникативна – създават се и се затвърдяват уменията за установяване на непосредствен контакт с хората – връстници, възрастни, познати, непознати, ръководители, подчинени; креативна - при общуването има реални възможности за творческа дейност; конативна - свързана е с формирането на волевата сфера в личността на учащите; перцептивно-диагностична - изразява се в изграждането на образа на партньора, както и на собственото „Аз”, в диагноза, в установяване на състоянията и преживяванията на партньора по общуване; праксеологическа – според Г. Димитрова, „тя се проявява в обмен на дейности между хората, в приемане и предаване на опит. Тази функция обвързва в единен комплекс необходимата практическа насоченост на общуването. В. А. Кан-Калик обособява условно следните етапи при осъществяването на професионално-педагогическото общуване: моделиране от учителя на предстоящото обучаване с учениците /прогностичен етап/ - преподавателите изграждат различни варианти на поведение, което ще следват в отношенията си с възпитаниците, съобразно съответната педагогическа ситуация; организация на непосредственото общуване с учениците /начален период на общуване/ - включва запознаване /директно и индиректно/ между педагог и ученици, посочване на определени изисквания, норми на поведение; управление на общуването в педагогическия процес – свързано е с реализация на управленската функция на общуването, с анализ на дейността на субектите в общуването, с корекционна и стимулираща дейност от страна на ръководителя на процеса на общуване; анализ на системата на общуване и моделиране на нова система – изисква отчет на получените резултати, оценка дейността на двете страни, решени и нерешени проблеми, извеждане на позитивни негативни страни от използваната система на общуване и корекцията й. В научната литература са изведени следните стадии на непосредствено професионално педагогическо общуване: ориентиране в конкретната ситуация, привличане на вниманието на децата, проучване на готовността им за общуване, осъществяване на общуването и осигурявате на обратна връзка. Ориентировъчен стадии – преследва се приспособяване на установения стил на общуване към конкретната педагогическа ситуация; привличане вниманието на учащите – тук успешно се използват няколко варианта на организация на този стадий: речеви – вербално обръщане към учениците; пауза, в която децата имат възможност да осмислят отправените изисквания към тях; двигателно-знаков; смесен, включващ горните три; проучване и зрително възприемане състоянието на учащите и готовността им за общуване – цели се уточняване готовността им за ползотворно общуване; осъществяване на общуването чрез различни форми – словото въздейства върху съзнанието на обучаемите, чувствата, мисленето, въображението им. Всеки акт на вербално общуване включва две форми - монологична и диалогична. Монологът е целесъобразен, когато се осъществява с обучаеми, които имат незначителен опит и незабавно трябва да се даде определена информация, обяснение, упътване и т.н. Диалогът е основа на същинското общуване. Ефективността му зависи от умението на учителя да го ръководи. Значение имат и редица речеви умения: яснота на речта, убедителност, яркост, звучност, правилна интонация и други.; осигуряване на обратна връзка – характерна особеност на обратната връзка при общуването е, че източник на информация за единия партньор е другият. Обратната връзка представлява определен вид знание за човека, което се изпраща от източника /комуникатора/ на получателя /реципиента/ в педагогическото общуване. Условно обратната връзка се проявява в два вида: съдържателна, която дава информация за усвояване на учащите на програмното съдържание – знания, умения, навици, норми на поведение, развитие на речта, трансфер на знанията; емоционална, която осигурява информация за емоционалната нагласа и състоянието на паралелката, групата, отделния обучаем. Специфичните особености при педагогическото общуване с децата се определят от множество фактори: възрастови и индивидуални особености; личен социален опит; вид и степен на училището, в което учат; култура, пренесена от семейната среда; ниво на професионалната култура на педагога, готовност на възпитаниците да влизат в различни по вид и степен на сложност форми на общуване. Доброто познаване на посочените фактори дава възможност на педагозите да управляват успешно процеса на взаимодействие с децата, в който се осъществява личностното изграждане – полагане основите на личността през предучилищна възраст и истинското формиране и самоформиране през средната и горна училищна възраст.\n16.Общуване, поведение, познание\nКултурата като надстроечно явление се ражда в процеса на историческото развитие на човека. Тя е резултат и следствие на формирането, развитието и утвърждаването в живота на човечеството на езика, речта, манипулативната дейност, появата на естетическите чувства, новите вербални форми на общуване, в продуктивната творческа дейност и създаването на материални и духовни блага. Практически, културата като феномен, най-напред е плод на определена материално-вещева дейност и е без значение дали тази човешка дейност се изразява в направата на предмети с религиозно, магическо или практическо, производствено предназначение. От момента, в който праисторическият човек изобразява по стените на пещерите природните феномени, флората и фауната, през описанието на божественото в древните религиозни книги, в митовете, преданията, сагите, легендите, приказките,фолклора, до отразяването на собствените преживявания, чувства и мечти, културата винаги е свързана с природата и нейните различни проявления. В своето битие човекът не само търси и консумира готови ценности. Той ги и създава. Тогава ценността е резултат на свободната творческа, съзидателна дейност. Насочена е към създаване на различни по вид, характер и предназначение културни ценности, които удовлетворяват потребностите. От своя страна културните ценности се делят на материални и духовни. Материалната култура има за цел да задоволи физическите, телесните нужди на човека, а духовните удовлетворяват потребностите на неспокойния и вечно търсещ човешки дух. Човекът се насочва към овладяване и опознаване на заобикалящия го материален и духовен свят не от безпристрастни желания, стремежи и интереси, а от реални, необходими потребности, интереси, чувства. Той се докосва до културните ценности и те го извисяват, облагородяват, приучват го на съзнателна, творческа дейност. „За разлика от материалното производство, културната дейност няма пряко утилитарен характер. Друг значим проблем, отразяващ се върху взамоотношенията човек-култура, според Бр. Латур е модерната темпоралност, при която „междината върху една права, преобразувана до вектор вследствие брутално разделяне между онова, което въобще няма история – природните неща – и другото, което въобще не излиза извън историята – човешките усилия и страсти. Асиметрията между природа и култура по този начин е превърната в асиметрия между минало и бъдеще. Духовната и материална култура се намират в строга зависимост и единство, като в същото време запазват твърде голяма автономност. Единството между тях се гради върху общ стил, върху духовната култура, а автономността е продиктувана от самата същност и природа на културата като феномен и материалното производство, от установените през различните исторически епохи форми на взаимоотношения между тях. Най-разпространеното в научната философска литература определение за културата е, че е съвкупност от материални и духовни ценности, създадени от човечеството в процесите на обществено-историческата практика, включително и творческо-съзидателната човешка дейност. Културата като исторически и социален феномен е в тясна връзка със социалната култура, която включва усвояването на социалните и културни норми и традиции на социума, създадени в процеса на развитието му като цяло в исторически и цивилизационен план. Социалната култура има постоянни и променливи елементи. Производна на културата е и професионалната култура. Тя се изгражда в подготвителното учебно заведение, но истински се проявява в творческата професионална дейност на личността. Включва умения, свързани със значимостта на упражняваната професия, знания, способности, отношения с колегите, научна и практическа информираност. През цялата си професионална кариера личността трябва да поддържа, развива и обогатява своята професионална култура, защото тя е гаранция за високо качество на произведения материален или духовен продукт. Културата е общоцивилизационно явление, но реално тя се проявява в действията на отделната личност. По този начин се изгражда личната култура, която включва два взаимно обуславящи се и взаимосвързани елемента: външна и вътрешна култура. Вътрешната и външната култура на личността са две основни страни в проявата на нейната неделима същност – това е културата и възпитаността на човека. Като обществено и социално същество, човекът от дълбока древност влиза в непрекъснат контакт със заобикалящия го свят: предмети, животни, хора. У него се изграждат елементите на културата на общуване, която се проявява в спазването на определени житейски норми при личните и обществени взаимоотношения. Понятието има интегрален характер и се състои от няколко нива: първият слой на културата на общуване съдържа майсторството да се общува /като съвкупност от знания, умения и способности/; на второ място е необходима висока професионална квалификация, но това не е достатъчно за нормално общуване; на трето място културата на общуване се постига в най-високо ниво, когато в органично единство се проявяват всички делови и нравствени качества на личността. Културата на общуване е неразривно свързана с общата култура на личността и нейната култура на поведение. От изградените норми на поведение на личността зависят формите на общуване с околните. Поведението е система от действия и постъпки на съзнателната личност, в който се проявява, на първо място, нейното взаимоотношение със социалната среда. Културата на общуване и на поведение е важен фактор за създаване на благоприятна атмосфера при възпитателния процес. Липсата й сериозно затруднява установяването на контакти между учител и ученици. Педагогът е длъжен да навлезе в професията с овладяна педагогическа култура. Културата на общуване и на поведение не е даденост. Изграждането й е важна задача на възпитанието и самовъзпитанието. Характеристиките на културата на общуване и поведение са: вежливост – изразява доброто отношение към събеседника, уважение към личността, съчувствие, взаиморазбиране; учтивост – към нея се отнасят: умението да се поздравява вежливо, да се изслушва събеседника докрай, да се проявяват коректност, искрена любезност и услужливост, отзивчивост, точност и навременност в изпълнение на поетите обещания. Начинът на обръщение също е от значение за искреното общуване. Учтивостта изисква да не се крещи по време на разговор, да не се повишава тон, когато е необходимо да се иска извинение, дори и от педагозите; тактичност – изисква деликатност, намиране на най-верния подход на действие, умение да се постъпва по най-подходящия начин. Тактът е необходимо условие за успешно общуване, а още повече за нормално педагогическо общуване; усмивката е средство за общуване, ако е искрена, естествена, весела, жизнерадостна. Тя създава настроение сред учащите и благоприятна творческа атмосфера; критеий за красота в поведението и взаимоотношенията при педагогическото общуване е добрата дума. Комуникативната култура е стремеж на личността към познание и оценка на другите хора, чрез тях и с тяхната непосредствена помощ към самооценка и самопознание. За да може да участва активно в междуличностното общуване, детето трябва да притежава определена комуникативна култура, която се състои от три елемента: да разбира хората, с които общува и правилно да оценява техните психически особености; да отговаря адекватно емоционално на тяхното поведение и състояние; да избира и прилага към всеки само такива способи на поведение и обръщение, които са в нормите на морала и в съответствие с индивидуалните особености на партньора. Психическата готовност е налице при нормално развитие на психичните процеси, свойства и състояния. Социалната готовност отразява степента на развитие на детето, контактите му с възрастните и връсниците, участието му в социалните процеси на обществото, овладяването на социалните норми на поведение и общуване. Редом с мотивите за общуване, водеща роля играят и потребностите от общуване, както с възрастните, така и с връсниците и по-малките от тях. Потребността от активна дейност е присъща на децата до седемгодишна възраст и в края на посочения период достига сравнително високо ниво на развитие, както по своята форма, така и по своето съдържание. Предметно-действени средства за общуване са: предметни и локомоторни движения, позите, използвани за целите на общуването, действията с предмети – връчване или получаване, притеглянето или отблъскването на връсници или възрастни. Опитът за общуване се придобива в разностранния живот в училище и извън него – в паралелката, в неформалните групи, секции, клубове, състави, кръжоци, в семейството, т.е. в процеса на непосредствено взаимодействие, както с възрастните, ката и със съучениците. Формирането на комуникативна култура у учениците преминава през редица етапи: усвояване на утвърдени в обществото способи за общуване и поведение, изграждане на механизми за автоматизирането им приложение в практическата дейност и развитие на импровизаторски способи и при използването, преноса и обогатяване на комуникативните умения от една ситуация в друга, било то в училище или извън него, с възрастни, връсници или по-малки деца. При професиите от типа „Човек-човек”, всеки специалист влиза в различни професионални роли. Ст. Жекова посочва кои са те при учителската професия. При взаимоотношенията с децата: източник на информация; координатор; фасилитатор /помощник/; наблюдател; инициатор; експерт; посредник; референтна личност; съветник; приятел и други. При линия на отношенията „Учител-учител”: експерт; посредник; помощник; сътрудник; консултант; опонент; противник; съмишленик и други. При взаимоотношенията между педагога и родителите: източник на информация; посредник; консултант; експерт; опонент и други. При релацията „Учител-висшестоящи инстанции”: сътрудник; опонент; консултант; експерт; изпълнител и други. Педагогическата култура на общуване и поведение съдържа майсторството на педагога да общува /като съвкупност от знания, умения и способности/, висока професионална квалификация, в единство всички делови и нравствени качества.\n17.Общителността в процеса на познанието.\nОсновен елемент в психичната готовност за педагогически труд са личностно-значимите качества на учителя и предпоставките за тяхното изграждане. Те гарантират устойчивост на професионалния избор, осигуряват позитивна адаптация и успешна реализация в трудовата дейност. Ст. Жекова извежда четири обобщени професионално-значими характеристики на педагога: педагогическа общителност, педагогическо творчество, педагогическа наблюдателност и емоционална устойчивост /стабилност/. Педагогическата общителност е централно качество в реализацията на професионалната система, тъй като основен механизъм в труда на учителя е професионалното общуване. Педагогическата общителност е със сложно, многоаспектно психично съдържание. Обединява чертите на човешката общителност, но не се свежда до желанието да се общува с хората въобще. Общителността е задължително условие за успешно взаимодействие с децата, за реализиране своебразието на професията, за социализация и осигуряване на правилни взаимоотношения с другите фактори на социално-педагогическата система. Общуването създава условия за реализация на професионалните функции на учителската професия – комуникативна, организаторска, гностична и конструктивна. В педагогическата общителност, задължително трябва да се включва актът на взаимопроникване и взаиморазбиране, т.е. емпатията става значима личностна особеност, пречупена през своеобразието на педагогическата дейност. Културата на педагогическо общуване изисква от учителя наличието на умения мислено да поставя себе си на мястото на партньорите в процеса на взаимодействие. Като цяло, педагогическата общителност /комуникативност/ се формира и превръща в професионално-личностно качество бавно, поради което „професионализирането” на общителността трябва да започва още във висшето училище. Като комплексно личностно качество, педагогическата общителност е образувана от черти, по които можем да диагностицираме и прогнозираме нейното развитие. Тя следва да открива като индивидуална особеност и да се насочва професионално като потребност от общуване с деца, привързаност към тях, разбиране и постъпване съобразно индивидуалните им особености. Този факт ни дава пълно основание да определим педагогическата общителност като сложно комплексно качество, за което има предварителни предпоставки. Педагогическото творчество произтича от особеностите на педагогическия труд и обективно присъщата му творческа същност. Творчеството, като личностно своеобразие на учителя, трябва да се формира с подготовката за педагогическа дейност – при проектирането на дейността, при моделирането на педагогическата реалност, при подбора на средства и начините за въздействие, решаване на проблеми, конфликти, противоречия. Педагогическата наблюдателност е условие за реализация на всички подсистеми в учителската професия като единна педагогическа система. Педагогическата наблюдателност и нейните особености се формират в хода на педагогическото наблюдение. То изразява умение да се отчитат дребни на вид особености в явленията и поведението на учащите. Параметри на наблюдателността са качествата: възприемчивост, проницателност, съсредоточеност, впечатлителност, висока сетивна култура, избирателни способности, обхват, разпределеност и превключване на вниманието. Показател е и специализираната перцепция у педагозите – да им правят впечатление факти с педагогически смисъл и значение, да ги забелязват, следят и оценяват точно и вярно. Емоционална устойчивост е основа за успешна реализация на изброените по-горе качества, на педагогическата дейност в цялост. Емоционалната устойчивост е качество, което определено се изявява в професионалния труд и е условие за успешното му протичане. Неприемливи от педагогическа гледна точка са лошото настроение, емоционалната апатия, понижения емоционален тонус, афектните състояния на ярост, гняв, отчаяние, които водят да намаляване работоспособността, снижаване паметовите възможности и емоционалната стабилност, професионалиста-педагог. За психическа устойчивост на личността може да се говори само при съчетание на нравствения, волевия и интелектуален компонент с емоционалния. Основен източник на дистрес е неудовлетвореността от живота и упражняваната професия. Всяка необичайна, извънредна ситуация стресира учителя, ако той не е достатъчно опитен или пък е с лабилна нервна система. За емоционалната стабилност на учителя може да се съди по редица показатели: емоционална настройка, емоционална насоченост към професията, свързана с потребностите и целите, настроението, стреса и дистреса. Емоционалната устойчивост или нейното отсъствие в дейността на педагога е налице, когато: се проявяват сдържаност, самообладание, увереност и самоконтрол, които се създават в хода на подготовката за бъдещата професионална дейност; педагогът притежава чувствителност и проявява последователност в действията и постъпките си; са налице стресови състояния; в дейността се проявяват или не афектни състояния; има наличие на фрустрация в дейността на учителите, която се проявява като вътрешно напрежение, досада, неоправдана скука, неадекватно балансиране между индивида и околната среда; е налице силно влияние на настроението като фоново емоционално състояние, предизвикващо положителни или отрицателни доминанти, които се разпространяват върху управлението на педагогическия процес; у учителя се наблюдава болезнена склонност към лидерството, което е признак за нарушена емоционална устойчивост; при упражняване на дейността се откриват депресивни състояния; има нервно психични заболявания. Емоционалната устойчивост е тясно свързана с разгледаните по-горе качества на учителя. Особено релефна е връзката й с педагогическата общителност и емпатията, където уравновесеността на психиката осигурява спокойна атмосфера и пълноценност при педагогическото общуване. Общуването на педагозите с възпитаниците, колегите и представителите на другите страни на социално-педагогическата система е немислимо без емоционална регулация. Силна е връзката на емоционалната устойчивост с педагогическото творчество. Тя се осъществява не само по линия на емоционалното осигуряване на творческите способности, но и поради това, че в структурата на творческия процес на педагога има две важни подструктури: логико-педагогическа и емоционално-творческа. Важно място в дейността на педагога заема рефлексията. Тя намира израз в т. нар. Нормална двойственост на съзнанието, когато индивидът е и изпълнител и контрольор. Сред множеството страни трябва да изведем на реден план насочеността, по-точно професионално-педагогическата насоченост, която следва да се разглежда като компонент на психичната готовност за педагогически труд. Друга важна страна на личността на педагога е непрекъснатият стремеж към усъвършенстване. Показателите за стремежа към усъвършенстване са: самоанализ и самокритичност /съзнателно или несъзнателно, пълно или частично, открито или „за себе си”/; изучаване и вслушване в своите възпитаници /умението да приема разумни им искания е израз на педагогическа и обща култура/; стремеж към методическо съвършенство, обусловен от добрата научна подготовка. Качествено своеобразие на личността на педагога: то показва качествените особености, които отличават педагога от хората, упражняващи други професии. Педагогически способности: представляват умения на педагога да излага учебния материал, като се съобразява с възрастовите и индивидуални особености на учащите; психологически усет – бързо да разбира намеренията на децата и мотивите за всички техни прояви; педагогически такт – умения бързо и правилно да се ориентира във всяка педагогическа ситуация, да взема навременни мерки. Говорни способности: при упражняване на педагогическата професия е необходим ясен изразителен говор, подходяща интонация, правилно произношение. Мислене: то трябва да е логическо, правилно, последователно, да позволява на учителя да борави със сложни научни термини, понятия, изрази, да ги излага и обяснява пред обучаемите. Памет: изисква умения за лесно запомняне, продължителност на задържането и услужливост на паметта. Интереси: необходими са трайни, всестранни и задълбочени интереси, насочени, както към проблемите на професията, така и към въпросите от областта на науката, културата, изкуството, спорта. Внимание: отличава се с качествата на концентрираност, задълбоченост и разпределеност, тъй като в педагогическия процес често пъти се извършват различни по обем дейности. Чувства: личността на педагога се характеризира с богатство на чувствата – принципна насоченост, устойчивост, действеност, контрол, сдържане от афектни състояния. Разгледаните въпроси за качествата, страните и своеобразието на личността на педагога несъмнено опират до един сериозен за съвремието ни въпрос – този за авторитета. В науката са обособени различни варианти на лъжлив авторитет на педагога: Авторитет на насилието: педагозите си служат с грубости, физически наказания, повишават тон и обиждат децата, които стават послушни и изпълнителни, но у тях се развиват негативни чувства; авторитет на разстоянието: учителите не се интересуват от преживяванията, проблемите, интересите, очакванията на децата. Те ръководят от разстояние, без да позволят скъсяване на установената дистанция; авторитет на педантизма: изработват се строги правила, за чието спазване се настоява и тогава, когато липсват нормални условия за реализацията им. Не се допускат никакви промени в установените правила в процесите на обучение и възпитание; авторитет на резоньорството: основава се на проповеди, назидания и поучение. Възпитаниците свикват с постоянните проповеди на своя учител и привидно приемат и изпълняват изискванията му; авторитет на отстъпчивостта: непрекъснато се подчертава пред децата, че цялата дейност е насочена към задоволяване на потребностите им, че учителят е готов на всичко заради тях; авторитет на „дружбата”: учителят спечелва учениците, за да ги използва по един или друг начин, а те от своя страна спечелват „дружбата” на учителя, за да могат по-лесно да се справят с оценките; авторитет на подкупа: осъществява се чрез различни по вид и характер награди, поощрения или наказания. Значим педагогически проблем е работата за формиране на истински авторитет. Изискванията за изграждане на авторитета на педагога могат да се сведат до: дълбоко познаване значимостта на педагогическата дейност, добра научна подготовка; искрена любов към професията, към децата и постоянни грижи за тяхното развитие; високо ниво на педагогическо майсторство; много добро ниво на обща култура, богата ерудиция; индивидуален подход към възпитаниците, необходим педагогически такт и педагогическо майсторство; силна воля и твърд характер на възпитателя.


"The Hunter Hunter" и чаша, която не може да се залепи - За филма\n"Deer Hunter" и чаша, която не може да се залепи\n06.07.2019 на 07/06/2019\nИзглежда странно, но добрият антивоен филм не произтича непременно от идеите за пацифизъм. Първоначалната идея като цяло може да няма нищо общо нито с войната, нито с размисъл върху резултата си - но нека тя стои в главите на няколко талантливи хора и тя изведнъж ще се превърне в сериозно антивоенно послание, което ще достигне до всички. Точно това се случи с филма “Хънтърът на елените”.\nРуска рулетка и се премества във Виетнам\nВсъщност първоначалната идея беше далеч от войната. В средата на 70-те години продуцентите от EMI Films (дъщерите на самия лейбъл) са закупили скрипт, наречен „Човекът, който дойде да играе“. Историята разказа за няколко момчета, които дойдоха в Лас Вегас да играят руска рулетка. Студийните босове дойдоха до най-голяма наслада от идеята - но в същото време веднага осъзнаха, че ще бъде много трудно да се направи пълнометражен филм от един такъв епизод. Сценарият се нуждаеше от умно усъвършенстване.\nТя е в състояние да предостави на Derik Washburn и Michael Cimino (последният EMI също е нает като директор). След известно време новият сценарий беше готов - сега историята е набрала тежест и е нараснала до три акта. Руската рулетка все още играе важна роля, но акцентът се измества, а пост-травматичният синдром се превръща в централна тема.\nПървоначалната идея на филма е далеч от войната. Но сценарият беше преработен, а Виетнам се оказа, че са няколко руски рулетки.\nИзглежда като предложение за успех, какво ще кажете? Вярно е, че имаше един проблем. Уошбърн и Чимино построили историята около Виетнамската война - и през 70-те години това беше много болезнена тема и Холивуд се опитваше да не влезе в него. Всъщност „Хънтърът на елените“ счупи табу, което би могло да засегне както критиките, така и тренировъчните лагери.\nНеудобни тематични и изпълнителски умения\nАвторите, разбира се, нямаше да рискуват колко напразно; намериха един вид компромис. Ясно разделен на три акта на едно и също време, филмът посвети само една трета от времето си на военни действия. Да, Виетнам беше разпознаваем, а епизодите с него - благодарение на най-големия оператор, Вилмос Жигмонд - бяха заснети много реалистично. Но, като причината за всички скърби и нещастия на главните герои, той все пак избледня.\nВ центъра на всичко, Cimino поставя не самата виетнамска война, а ужасните последици за човешката психика. Това донякъде е намалило потенциалната скандалност на картината, въпреки че в крайна сметка обществеността все още беше шокирана от факта, че те бяха потопили лицето й в неприятна и непопулярна тема. "Ловът на елените" дори трябваше да бъде отстранен от основната програма на Берлинския фестивал, където беше бойкотиран от делегати от няколко страни едновременно, а с тях и някои членове на журито.\nВиетнам беше признат и епизодите с него бяха заснети почти в стил на докладване. И все пак той не беше началникът\nВъпреки това, всички тези неща. Лентата, въпреки цялата неяснота на възприятието по време на издаването, успя да вземе пет Оскара, включително най-добрия филм и режисьор, както и две награди BAFTA и един Златен глобус - и не се интересува от всички членове на всички делегации в света. Едва ли е въпрос на конюнктура - днес, 40 години след премиерата, всичко скандализъм изчезна, но художествената стойност не е изчезнала никъде. Претегленият скрипт, изключително фината посока на Майкъл Чимино, невероятната кинематография на Вилмос Жигмонд - всичко това все още държи Хънтър на елен на високи позиции във всички видове върхове и филмови оценки.\nНо има нещо друго, което ще постави този филм във вашето сърце завинаги. Играта на актьорите - всички заедно и поотделно.\nРобърт Де Ниро и още един крайъгълен камък\n70-те години бяха златна ера за много талантливи холивудски изпълнители, а някои от тях се оказаха истински гении. Това беше Робърт Де Ниро. По времето, когато се появи Hunter Hunter, той вече имаше роли във втория "Кръстник" и "Таксиметров шофьор" - и двамата му донесоха куп награди и признание за цял живот. Накратко, това беше истинска суперзвезда, сто процента вярваща, която можеше самостоятелно да извади тежкия филм на Майкъл Чимино.\nРобърт Де Ниро беше истинска суперзвезда. По времето, когато излезе "Ловецът на елен", той вече имаше роли във втория "Кръстник" и "Таксиметров шофьор".\nОфертата се играе както трябва. Ролята на Михаил Вронски, родом от семейството на руските емигранти, борец за идеалите на нова родина и ветеран, страдащ от ПТСР, стана основната украса на това платно. А по пътя се оказа, че това е друг важен момент в кариерата на Де Ниро, което му донесе още една номинация за Оскар и Златен глобус. Дори и за 40 години и куп други творби по-късно, неговият герой остава един от най-запомнящите се в цялата филмография, което е само една сцена във виетнамския плен с играта на руската рулетка.\nМерил Стрийп и неочакваният трамплин\nВ допълнение към очакваната брилянтна игра, поканата за филма Робърт де Ниро имаше и други приятни последствия. Благодарение на неговия патронаж, актьорите бяха добавени към Джон Казале и Мерил Стрийп - и тук за нея сравнително малката роля се оказа истински трамплин. По-късно Стрийп призна, че не е с нетърпение да играе "момиче между двама момчета" и се съгласява с изключение на компанията. Вярно или не, тя играеше толкова добре, че получи първата номинация за „Оскар“ и в същото време бурна ентусиазирана критика от пресата.\nНие сме добре запознати с Мерил Стрийп и знаем, че тя е една от онези актриси, на които може да бъде поверена някаква роля - резултатът ще бъде шедьовър. Лентата е истински майстор и, като всеки майстор, играта й има отличителен почерк, благодарение на който може лесно да бъде разпознат от гърба, дори и при слабата светлина на заден план. Това е магия, да.\nЗа Мерил Стрийп относително малката й роля се оказа истински трамплин.\nНо в „Ловецът на елените“ толкова силен талант с малка „свързваща“ роля изглежда да е презастраховане. Лентата играе толкова добре, че нейният характер сега и тогава издърпва одеялото от себе си от героите на Джон Савидж и Кристофър Уокън - и всъщност те са по-важни. Е, кой знаеше, че тя ще бъде толкова готина!\nДжон Казале и Една история на Америка\nМерил Стрийп не дойде сама, а натоварването на Джон Казале - вечният актьор на характерните второстепенни роли, който знаеше как да ги направи пробивни, а не извън границите, предписани от сценария. Преди “Deer Hunter”, Казале играе в два “Кръстители” и “Разговор” в Копола, а също и в “Ден на кучетата” в Лумет. Накратко, той беше много добре дошъл гост на снимачната площадка.\nКакто винаги, Джон Казале създава от ролята си истинска малка трагедия. Неговият характер е от същия тип, че дори и собствените му приятели почти не понасят. Той винаги се оказва неподходящ и всичко в живота върши малко погрешно, както би трябвало да бъде. Целият му живот е грешен завой.\nКакто винаги, Джон Казале създава от ролята си истинска малка трагедия.\nЗад брилянтната актьорска игра се очертава компромисът на сценаристите Cimino и Washburn, които по този начин поне временно отклоняват мислите на зрителя от войната - доколкото това е възможно в контекста на филма за Виетнам. Характерът на Джон Казале е едноетажна Америка, която никога няма да бъде върната. Тази абсурдна, крехка нишка е единственото нещо, което свързва главните герои със стария, предивоен живот. И може би трябва да се отреже и да се научи да живее отново, забравяйки за всичко, което е било преди.\nАлтернативно и правилно възприятие\nЗащото иначе няма сили. Войната, която отне само час на екрана, отне от нас, зрителите, онези главни герои, с които успяхме да свикнем с предишните 60 минути. И всички те изглеждат живи - поне засега - но какво да правят сега с такъв живот? Как да приемете себе си в стария, предвоенния свят, случайно оцелели във виетнамския ад?\nМихаил Вронски почти решава да напусне. Тук той стои на хълм и поглежда към миналото си - толкова смешно и смешно с всички тези фалшиви ивици и купчина дрънкулки на сакото му. Чимино умишлено признава грешки, като подчертава безсмислието на чистата демобелна форма, както в контекста на войната, така и в условията на стар мирен живот.\nМихаил Вронски почти се осмелява да скъса с миналото\nИ знаеш ли какво? Ако тук авторите на филма сложат край, може би филмът ще бъде още по-пронизващ. Открит финал: пълна дезориентация и очевидна неспособност да се приспособим към мирния живот - може ли Вронски да се справи с всичко това?\nНо Cimino и Washburn решиха всичко за себе си, така че ни очаква третият акт. Героят на Робърт Де Ниро ще търси стари приятели, ще отиде на лов отново (въпреки че няма да убие никого) и дори ще се върне във Виетнам с надеждата да събере фрагменти от предишния си живот.\nВсичко това дава известна сериалност, а не най-скъпата мелодрама, но финалът връща зрителя правилното възприятие: необходимо е да се повърне с миналото, докато имаше шанс. Войната вече се е случила, нищо не може да се направи за това, но можете да се опитате да не го изпуснете от себе си, за да не отрови всичко наоколо. Има само две възможности: или напълно да забравите за стария живот, или куршум в храма.\nМожете да опитате да сглобите счупената чаша, момче; при правилно осветление, пукнатини вероятно дори не се виждат. Но да пие от него няма да работи. Е, кой сега има нужда от нея?\n"Ловецът на елените" Вилмос Джигмонд Дерик Уошбърн Джон Казале Джон Савидж Кристофър Уокън Майкъл Симино Мерил Стрип Робърт Де Ниро\nЗа престрелка, честност и почит на Бен Уитли\nЗа “Последствията”, от които никой не се нуждае\nВин Дизель Джина Карано «Из машины» «Великий уравнитель» Джон Бернтал Леонардо Ди Каприо Ханс Циммер Руперт Френд Дэвид Эйер «Варкрафт» Дензел Вашингтон Мэтт Дэймон Пол Беттани Райан Рейнольдс Крис Хемсворт Крис О'Дауд Майкл Пенья Розамунд Пайк Ник Пиццолатто Курт Рассел «Трансформеры» Мэттью Вон Гай Ричи «Форсаж 7» Кристофер Меледандри Мадс Миккельсен Джереми Реннер Пол Радд «Терминатор: Генезис» Illumination Entertainment Оскар Айзек Сэм Уортингтон Эд Харрис «Эверест» DC Comics Джон Логан Ребекка Фергюсон Александр Скарсгард М. Найт Шьямалан «Ледокол» Тереза Палмер Арми Хаммер Джон Бойега Дэйзи Ридли «Охотники за привидениями» Том Харди Джай Кортни Сигурни Уивер «Славные парни» Майкл Китон Владимир Машков «Фантастическая четвёрка» «Дуэлянт» Бен Уитли Алисия Викандер Тим Рот «Kingsman: Секретная служба» Сильвестр Сталлоне Винг Реймс Патрик Уилсон Игорь Хрипунов Эрик Хайссерер Шайа ЛаБаф Стивен Лэнг Джейсон Стейтэм Антуан Фукуа Мелисса Маккарти Джуд Лоу «Робот по имени Чаппи» Колин Фёрт Джереми Айронс Лоуренс Кэздан Донал Глисон «Интерстеллар» «Стажёр» Брэд Питт Кристофер Ламберт Данила Козловский Эллисон Толман Киллиан Мёрфи Робин Райт Грант Хеслов Кевин Диллон Крис Эванс Арнольд Шварценеггер Элизабет Дебики «Джон Уик» Мэттью Макконахи «Хищник» Джонни Депп «Головоломка» «Прогулка» «Доктор Стрэндж» «Экипаж» Стив Карелл Генри Кавилл Брендан Глисон Гильермо дель Торо Энтони Маки Кристофер Нолан «Разлом Сан-Андреас» Клинт Мэнселл Андрей Курейчик «Багровый пик» «Бабадук» Дени Вильнёв «Мир Юрского периода» Гай Пирс Джесси Племонс Элизабет Олсен Том Хиддлстон Джеймс Ван Януш Каминский Дан Лаустсен «Атака титанов. Фильм первый: Жестокий мир» Уиллем Дефо «Агенты А.Н.К.Л.» «Первый мститель: Противостояние» Александр Яценко «Шпион» Тони Гилрой Райан Гослинг Бэтмен Олден Эренрайк «Убийца» «Прочь» «Фарго» Марк Райлэнс Форест Уитакер Элизабет Мосс Саймон Пегг «Большая игра» Джейсон Момоа Кристофер Маккуорри Шарлто Копли «Ровер» «Бэтмен: Убийственная шутка» братья Коэн Кристиан Бэйл Энди Сёркис Sony Pictures Entertainment Иэн Макшейн «Антураж» «Омерзительная восьмёрка» Мэттью Модайн «Безумный спецназ» Виола Дэвис Джон Фавро Дэвид Тьюлис Наташа Брайер Галь Гадот Сэмюэл Л. Джексон Клинт Иствуд Джереми Пивен Джаред Лето «Мобильник» Джордж Клуни Эммануэль Любецки «Новости с планеты Марс» «Человек-муравей» Юэл Киннаман Стивен Спилберг Фрэнсис МакДорманд «Великолепная семёрка» «Очень странные дела» «Заклятие 2» Disney Шейн Блэк Адам МакКей Джуди Денч «Цельнометаллическая оболочка» «Неоновый демон» Бенисио дель Торо Марк Хэмилл «Дэдпул» Пол Верховен Уильям Фихтнер Ли Бён Хон Роберт Дауни младший «Не дыши» «Новая эра Z» Шарлиз Терон «Звёздные войны: Пробуждение Силы» Роберт Де Ниро Кэрри Фишер Эмили Блант «Книга джунглей» Ченнинг Тейтум Энн Хэтэуэй Майкл Бэй Дин Девлин Брэдли Купер Марк Стронг Билли Боб Торнтон «Бёрдмэн» Адам Скотт «Безумный Макс: Дорога ярости» Джон Спэйтс «Снайпер» «День независимости: Возрождение» Марго Робби Джордан Пил Венсан Кассель «Миньоны» Том Хэнкс «Игра на понижение» Святослав Подгаевский Роуз Бирн Скарлетт Йоханссон Дж. Дж. Абрамс Аннабелль Уоллис Хью Джекман «Кловерфилд 10» «Апокалипсис сегодня» «Люди Икс: Апокалипсис» Алехандро Гонсалес Иньярриту «Гороскоп на удачу» Киану Ривз Орландо Блум «Ведьма из Блэр: Новая глава» «Терминатор» Джон Гудман Чиветел Эджиофор Дженнифер Лоуренс «Марсианин» Мануэль Рульфо Дэйв Батиста Демиан Бишир Эрик Бана Майкл Фассбендер Мэтт Ривз Кристоф Вальц Калеб Лэндри Джонс «Да здравствует Цезарь!» Майкл Б. Джордан Хейли Беннетт Дариуш Вольский Уолтон Гоггинс Ник Офферман Пол Фиг Эмилия Кларк Мартин Фримен Ридли Скотт Квентин Тарантино Пенелопа Крус Николас Холт Андрей Золотарёв Джейн Голдман «Отряд самоубийц» Marvel Джейк Джилленхол Лоренс Фишбёрн Роланд Эммерих «Иди и смотри» Дуэйн Джонсон «Высотка» «Пиковая дама: Чёрный обряд» «Чудо на Гудзоне» Бенедикт Камбербэтч Бен Аффлек «ГараШ» «И гаснет свет» Дж. К. Симмонс Марк Уолберг Харрисон Форд Тоби Кеббелл «007: Спектр» Джейсон Кларк Джош Бролин Уилл Смит «Фокус» Рэйф Файнс Сиенна Миллер Вуди Харрельсон «Крид: Наследие Рокки» «Миссия невыполнима: Племя изгоев» Том Холланд Крис Прэтт Джеймс МакЭвой Стивен Кинг Джон Майкл МакДона Джим Стёрджесс «Стрингер» Дрю Годдард Тильда Суинтон Том Круз Пётр Фёдоров Гэри Олдман «Она» Рассел Кроу «Братья из Гримсби» Франсуа Дамьен Винсент Д'Онофрио Адам Драйвер Диана Крюгер «Джейсон Борн» Элем Климов «Острые козырьки» Дон Чидл Гарет Эдвардс


Бизнес новини - Новите функции на Google Assistant може да включват намирането на изгубен iPhone\nGoogle пуска пет нови функции за своя Google Assistant. Компанията анонсира нови опции за автоматизация и уеб функции, но може би най-забележителна е възможността за намиране на изгубен iPhone.\nФункцията отдавна е достъпна за Android устройства, но гигантът сега я добавя и за iPhone. Тя е много подобна на Find My на Apple и ще позволи на потребителите с интелигентен дом и активиран Google Assistant за Google Home, да намерят оставен някъде iPhone.\nЩе можете да задействате опцията, чрез фразата “Hey Google, find my phone” към интелигентно домашно устройство. Това ще задейства изпращането на сигнал към iPhone и ще чуете звънене в отговор. Опцията ще сработва дори и когато телефонът е в режим без звук, или Do Not Disturb.\nThe post Новите функции на Google Assistant може да включват намирането на изгубен iPhone appeared first on Новини за компютри, смартфони, технологии и наука.


Три пъти бис за Светлин Русев при откриването на ямболските Музикални празници „Златната Диана“ – ЯмболПрес – пулсът на града\nТри пъти бис за Светлин Русев при откриването на ямболските Музикални празници „Златната Диана“\nИзправената на крака ямболска публика извика три пъти на бис виртуозния цигулар Светлин Русев по време на концерта му вчера в Ямбол. Участието на световния топ-музикант бе в рамките на откриването на Музикални празници „Златната Диана“ – 2018г. Емоционалният концерт бе заедно с домакините от Камерен оркестър „Дианополис“, който в последните години се утвърждават като един от най-добрите камерни ансамбли в страната.\nВ уникалната атмосфера на петвековния ямболски Безистен прозвучаха Адажио за струнен оркестър от Красимир Кюркчийски, Песен от Панчо Владигеров, Севдана от Георги Черкин, „Кармен фантазия” от Пабло де Сарасате и Симпъл Симфони от Бенджамин Бритън. Невероятните интерпретации, представени от Светлин Русев и синхронът с местния камерен оркестър изправи многократно публиката на крака, дарила изпълнителите с нестихващи аплодисменти. Признанието бе и за диригента и ръководител на „Дианополис“ Константин Илиевски, както и за концертмайстора Красимира Султанова.\nМузикалните празници „Златната Диана“ – Ямбол 2018 бяха официално открити от Георги Славов – кмет на община Ямбол, която е основен организатор на събитието. „В последните години Музикалните празници непрекъснато се развиват, посрещайки на ямболска сцена музиканти от европейска и световна величина. Те дават изява и на млади инструменталисти, в допълнение – предоставят възможност на публиката да чуе най-новите произведения на съвременни български композитори. Всичко това доказва, че качествените, значимите музикални събития не са привилегия само на големите градове, а още по-ценното е, че чрез тях възпитаваме вкус и усет за истинското изкуство сред все по-широка аудитория“, изтъкна при откриването кметът на Ямбол. Новината, съобщена от него бе, че по повод 50-ия юбилеен сезон на Камерния оркестър „Дианополис“, формацията ще бъде предложена за най-високото отличие на общината – Наградата на Ямбол, която се връчва за значителен принос в развитието на града.\nПрограмата на четиридневните музикални празници продължава днес с концерт на дуото Боян Иванов – кларинет и Лизиен Чен – пиано. И двамата млади инструменталисти градят кариерите си в Лондон, като имат вече зад гърба си множество награди и участия в престижни концертни зали.\nВъв вторник на ямболска сцена гостува Държавна опера Пловдив с „Травиата“ на Джузепе Верди.\nЗаключителната вечер е в сряда, 18 април с гала концерт на Фестивалния симфоничен оркестър. Гост-звездата този път е Теодосий Спасов, който при второто си поредно участие в ямболските музикални празници ще представи новия си авторски концерт за кавал и кларинет. Програмата включва още увертюрата „Български реминисценции“ на маестро Константин Илиевски и Симфония № 5 на Лудвиг ван Бетовен.


Ричард Куклински: Семеен мъж мечта или… Ледения (не)човек – КРИМИНАЛНО\nРичард Куклински: Семеен мъж мечта или… Ледения (не)човек\n2 септември 2019 г. 3 септември 2019 г. КРИМИНАЛНО\nЗа семейството и съседите си Ричард Куклински бил пример за семеен мъж мечта – предан съпруг, любящ баща и успял бизнесмен. Неговите колеги в мафията го наричали „Човека армия“ или „Жив дявол“, заради страховитата му репутация и величественото му, почти двуметрово телосложение. А полицията го нарекла „Ледения човек“, заради интересния подход в отърваването от телата на жертвите му.\n„Оприличавате ли се на наемен убиец?“ – запитал го веднъж един журналист. “Наемен убиец? Звучи толкова екзотично“, отговорил Куклински леко развеселен. След това станал сериозен като гладна акула и казал: „Бях просто убиец“.\nМнозина са скептични по отношение на броя на убийствата (200-300), за които претендира Ричард Куклински, но властите са убедени, че той е сериен убиец, отнел живота на поне няколко десетки души по поръчка на мафията или по собствена инициатива.\nОтравянето с цианид е ужасен начин да умреш. Той блокира клетъчния ензим, отговорен за абсорбацията на кислород в клетката. В резултат на това клетките са пълни с кислород, но не могат да го усвоят. Цианидът причинява изгаряне на устата и гърлото, а жертвата бързо загубва ориентация и съзнание.\nОтровата има бързо и мъчително действие, но все пак е възможно да оцелееш. Често патолозите не се сещат да го търсят като причина за смъртта, понеже розовите петна, наблюдаващи се по кожата след смърт от цианид, се появяват и вследствие на отравяне с въглероден окис. Ако бъде засечен преди тялото да го усвои обаче, от устата на трупа се долавя горчива миризма на бадеми, която подсеща досетливите криминалисти за наличието на цианид.\nУбийствата чрез отрова обикновено се извършват в семейна среда или в затворена група от хора. Жертвата трябва да погълне токсичното вещество, а това изисква сближаване с нея и спечелване на доверието й.\nТочно на това разчитал Ледения.\nНаемният убиец Ричард Куклински бил научил как да използва цианид, за да отстранява онези, които го нервират, а сега трябвало да се погрижи за един от своите партньори. Гари Смит му помагал да крадат коли, които продавали, но бил слабохарактерен човек, а полицията го притискала. Властите имали заповед за ареста му по обвинения в кражба и осребряване на чекове.\nВ предколедната суматоха на 1982 г. вместо да бъде със семейството си, Куклински трябвало да мести Смит от мотел на мотел в Ню Джързи, за да го предпази от полицията. Не защото го харесвал. Страхувал се, че партньорът му ще проговори. Смит веднъж вече бил доказал, че е безотговорен като се прибрал вкъщи на стоп, за да види дъщеря си. Очевидно нямало начин да бъде контролиран… освен един.\nНа Куклински помагал неговият колега автокрадец Дани Депнър, но и за него имало издадена заповед за арест и той също не можел да си държи устата затворена.\nНе след дълго Куклински предал на Депнър кодирано съобщение, че е време Гари Смит да „замине за Флорида“, което всъщност означавало, че му е време да ходи на оня свят. Ричард се бил уморил да го крие, да му плаща сметките и да му носи храна всеки ден по мотелите. Тревожел се, че някой от двамата мъже ще сключи сделка с властите, за да отърве собствената си кожа, а той нямало да позволи това да се случи. Куклински бил всичко друго, но не и непредпазлив.\nВ една декемврийска вечер Куклински донесъл хамбургери в стая №31 на мотел „Йорк“, край тунела „Линкълн“. Смит обичал бургери, което улеснявало нещата. Куклински подал един от опакованите сандвичи на Депнър, който знаел, че неговият е безопасен. Двамата гледали как Смит поглъща своя хамбургер, но първоначално изглеждало сякаш нищо му няма.\nКуклински бил объркан. Той бил смесил кетчупа с цианид и очаквал всичко да приключи много бързо, но Смит не показвал никакви признаци на отравяне. Дори отхапал още една хапка. И тогава започнал да се дави.\nКуклински се отпуснал доволен. Отровата най-накрая действала. Смит се гърчел, но все още отказвал да умре. Тогава Куклински дал знак на Депнър, че е време за следващата стъпка. Депнър взел един кабел и го увил около врата на Смит. Затегнал го няколко пъти, докато колегата му спрял да диша. Докато вършел това, вероятно подозирал, че и него го чака същата смърт… и то скоро.\nКогато съпругата на Депнър не спазила уговорката да дойде с кола, с която да изхвърлят тялото, Куклински напъхал трупа под пружината на леглото. Нека някой друг го открие.\nИ някой го открил. Четири дни по-късно, точно след Коледа, четвъртата двойка, резервирала стаята след убийството, се оплакала на рецепцията от ужасна миризма. Когато подвигнали матрака, се натъкнали на подутото и почерняло тяло, задушавало се през цялото това време в добре отоплената стая. Идентифицирали го като Гари Смит.\nМакар да извършил убийството, Депнър започнал да осъзнава, че знае твърде много. Куклински не харесвал това качество у никого. Когато хората узнавали твърде много за работата му – изчезвали. Депнър знаел, че идва неговият ред и нищо не може да направи. Полицията имала заповед за задържането му за обири и кражба на коли и подобно на Смит той се криел в различни мотели, на разноските на Куклински.\nКуклински решил този проблем в един януарски ден на 1983 г.\nЧак през месец май местонахождението на Депнър било издадено от един лешояд. Велосипедист забелязал птицата да кълве някакъв предмет и когато се приближил, видял нещо голямо, опаковано в зелени найлонови торби за боклук. После зърнал лице и ръка, стърчащи от скъсания найлон и се обадил в полицията.\nМястото, на което бил изхвърлен трупът, се намирало само на около 5 км от ранчото за конна езда, често посещавано от Куклински и неговото семейство. Тялото било идентифицирано с помощта на снимките, открити у него. Причината за смъртта била „неустановена“, макар розовите петна по кожата да били забелязани и фотографирани.\nКуклински се превърнал в главния заподозрян, но се оказало изключително трудно на намерят доказателства срещу него. Той бил умен и хлъзгав.\nТова не били първите убийства на Куклински. Всъщност той убивал още от 14-годишна възраст, обикновено за изгода, но понякога за да се отърве от проблем. По времето, когато отстранил Смит и Депнър, вече бил наемен убиец на Мафията.\nНо не неговият социопатичен характер му спечелва псевдонима „Ледения човек“, а нещо съвсем друго.\nРичард Куклински винаги въртял някаква далавера, обикновено по няколко наведнъж. Крадял коли и търгувал с оръжия, наркотици и порнография.\nЗа първи път отнел човешки живот през 1949 г., когато бил едва на 14 години. Защитавайки територията си, пребил фатално друго момче и се изненадал, когато узнал на следващия ден, че то е починало. Новината го изпълнила с усещане за власт. Почувствал се „някой“. Скоро се превърнал в контролиращ мъж, нетърпящ пренебрежение и неуважение от никого.\nКуклински описва своето първо предумишлено убийство така: Една вечер в Ню Джързи използвал бомба, задействаща се от бензин, за да убие мъж в колата му. Докато се отдалечавал от горящата кола, не чувствал нищо. Това бил неговият стил. Откъсвал се мислено от жертвите си така, както бил свикнал да се откъсва от насилието на пияния си баща като малък.\nТой имал брат на име Джоузеф, който попаднал в затвора на 25 години, след като изнасилил и убил 12-годишно момиче. След това хвърлил тялото й от покрива на една сграда. Запратил долу и кучето й да й прави компания. Накрая получил доживотна присъда.\nКуклински нямал намерение да последва съдбата на брат си. Не му пукало кого наранява, стига да не го заловят.\nВ крайна сметка се забъркал в мафиотските занимания на базирания в Бруклин гангстер Рой Демео – някогашен касапски чирак и най-всяващият страх наемен убиец на престъпната фамилия Гамбино. Макар Куклински да не се справял добре със събирането на дългове, Демео видял, че „полякът“ има куража да убива хора. Куклински не криел, че би направил всичко за пари и един ден Демео го извел на разходка. Посочил му мъж, разхождащ кучето си и Куклински го застрелял без да му мигне окото. Това му позволило да бъде част от близкото обкръжение на Демео, както и да стане свидетел на непостоянните настроения на шефа си.\nОсобеност на Рой Демео представлявала конвеерната организация на убийствата му, силно напомняща на производствен процес в завод. Един човек застрелвал жертвата, друг я опаковал, трети я пробождал в сърцето. Следващите по веригата я почиствали от кръвта, нарязвали и изхвърляли.\nНе след дълго прочутият лош нрав и манията му за убийства станали толкова хаотични и биещи на очи, че Демео загубил благосклонността на фамилия Гамбино. Босовете поръчали убийството му и през януари 1983 г. бил открит застрелян в багажника на колата му. Макар убийството да се приписва на гангстера Нино Гаги, Куклински приема всеки намек, че може би той е бил извършителят с доволна усмивка. „Демео надживя своята полезност“, казвал той. Гангстерът, отговорен за над сто убийства, вече го нямало, но преди да си отиде бил успял да научи Куклински на някои номера от занаята.\nКуклински бил извършил няколко убийства още през 70-те години, но първото, с което го свързва полицията е това на Джордж Малибенд от Пенсилвания, с когото въртял порнографски бизнес. Малибенд дължал пари на Рой Демео и тъй като Куклински бил гарантирал за него, сега и двамата ги грозял гневът на боса, който нямало да се поколебае да им свети маслото. Но, докато пътували за съдбоносната среща с Демео, между двамата партньори се случил разрив.\nМалибенд изобщо не осъзнавал каква неприязън таи към него Куклински от миналото лято. Той се бил появил неканен в дома му, а Ледения не позволявал на никого да набърква мръсния бизнес в личния му живот. Последната фатална грешка на Малибенд била, че докато пътували си позволил да отправи завоалирана заплаха към Куклински, че знае къде живее семейството му. Чувайки това, Куклински отбил микробуса и го застрелял на място.\nНо тогава се изправил пред нов проблем – как да се отърве от тялото? Решил да го натика в 200-литров варел, само че Малибенд бил висок 1.90 м и тежал 136 кг – почти колкото самия Куклински. Нямало да бъде лесно. Наврял трупа с главата надолу във варела, но краката не влизали. Решил да счупи един от тях. Разразял сухожилията зад коляното и прекършил крака напред. После затворил здраво капака и търколил варела от една 18-метрова скала.\nСетне се разплатил с Демео и така се отървал от проблема Джордж Малибенд завинаги.\nНа 5 февруари собственик на сграда в подножието на скалите забелязал вдлъбнатия варел. Капакът се бил отворил и нещо се подавало навън. Когато се приближил да види какво е, видял два окървавени човешки крайника и изтичал да повика полицията. Властите успели да идентифицират тялото и скоро научили от брата на Малибенд, че мъртвият е изпитвал ужасен страх от Куклински. Вече разполагали със заподозрян.\nИзминала година и половина преди да се случи подобно убийство и още по-дълго преди да бъде идентифицирана жертвата. Това забавяне се дължало най-вече на гениалната идея, която Куклински получил от мъж на име Робърт Пронгей, известен още като „Мистър Софти“.\nДокато разигравал в ума си всевъзможни сценарии за перфектно убийство, Робърт Пронгей се занимавал с най-невинното нещо на света – продавал сладолед от своя фургон на малките деца. Той бил обучен в армията експерт по разрушаване на сгради с изключителни познания в изкуството на унищожението. Работел с Куклински по няколко порно далавери и от време на време изпълнявал мокри поръчки за Рой Демео. Ледения научил много неща от Мистър Софти, кръстен на франчайз компанията за сладоледени камиони, чрез които си изкарвал прехраната.\nПронгей умеел отлично да борави с лекарства и химикали, за да отнема живот, като предпочитал цианида. Той научил Куклински как да вкарва цианид в спрей флакон и да го използва, за да отстрани бързо и лесно жертвата си. Щом отровата проникнела в носа на някого, всичко приключвало. Пронгей демонстрирал тази техника като убил човек на улицата за по-малко от 15 секунди. Мистър Софти се сдобивал с цианид много лесно, но Куклински никога не научил кой е снабдителят му.\nПронгей експериментирал и с други неща. Искал да знае например дали замразяването на едно тяло би попречило на патолозите да разберат истинското време на настъпване на смъртта.\nОпитно зайче в този експеримент станал Луис Масгей, който щял да плати на Куклински доста пари, за да купи партида с празни видеокасети. Той вече няколко пъти се бил опитвал да осъществи тази сделка, но Ледения му връзвал тенекия. Масгей не осъзнавал, че това е част от начина на действие на Куклински – той карал жертвите си да повярват в някаква несъществуваща сделка и после ги разигравал, като по този начин увеличавал нетърпението им за бърза и лесна печалба.\nНа 1 юли 1981 г. Масгей напуснал дома си в Пенсилвания с около 95 000 долара в брой, очаквайки голяма печалба. Но никога не се завърнал. Единственият знак, че нещо се е случило с него бил изоставеният му микробус. Тайният панел, в който държал кеша, бил изкъртен, а парите ги нямало.\nМистър Софти помогнал на Куклински да скрие тялото във фризера на камиона за сладолед, а по-късно Куклински го преместил в голям индустриален фризер, който взел под наем.\nИзминали две години преди тялото на Масгей да бъде открито. Той бил застрелян и увит в найлонови торби за боклук. Странен бил фактът, че бил облечен със същите дрехи, които носел в деня на изчезването си. Съдебният лекар първоначално сметнал, че тялото изглежда прясно. Но по време на аутопсията се оказало, че в тъканите има ледени кристали, което разкрило какво наистина се е случило.\nАко Куклински бил изчакал тялото да се размрази напълно, вероятно щял да успее да изиграе разследването. Но сега се превърнал в главния заподозрян. Ченгетата започнали да го наричат „Ледения човек“.\nНо това не спряло Куклински. Следващата му жертва станал фармацевтът Пол Хофман през пролетта на 1982 г. Куклински го накарал да вярва, че може да му продаде изгодно пратка с лекарство за язва на много ниска цена. Казал му, че товарът е пристигнал и трябва да донесе 25 000 долара в брой. Хофман събрал парите и с нетърпение се запътил към мястото на срещата в гаража, който Куклински държал под наем в Ню Джързи. Това бил последният път, когато семейството му го видяло.\nКуклински го застрелял и пребил с манивела, а след това го циментирал в метален варел. Оставил варела пред един мотел, точно до сергия за хот-дог. От време на време се отбивал да си купи хот-дог и да види дали варелът е още там. В един момент той просто изчезнал. Някой го бил преместил и до ден днешен тялото на Хофман остава в неизвестност.\nС настъпването на 1984 г. дошъл редът на Мистър Софти да умре. Той се скарал за нещо с Куклински и направил грешката да заплаши семейството му. Така подписал смъртната си присъда. Робърт Пронгей бил намерен мъртъв в камиона си за сладолед, паркиран в гаража му… намиращ се точно срещу гаража на Куклински.\nЗа нещастие този развой на събитията оставил Куклниски без източник на цианид, за което щял да съжалява в бъдеще.\nСлед като събрали достатъчно информация за Ричард Куклински, органите на реда създали специален отдел за неговото залавяне. В онзи момент нямали представа, че той е способен да използва всякакво оръжие – бомба, нож, пистолет, въже, отрова – за да постигне смъртоносната си цел. Веднъж дори решил да опита с арбалет. Отворил прозореца на колата си под предлог, че ще попита за посоката и когато нищо неподозиращият човек се приближил, пуснал стрелата. Тя минала през главата на мъжа и го убила. Куклински останал доволен. Друг път застрелял по същия начин мъж на светофара.\nОгнена трагедия в океана край Калифорния


Бърз влак през България ще свърже Турция с Европа\nПроектът за железопътна връзка на Турция с Европа през България се възобновява. Готов е и докладът по ОВОС, който ще се обсъжда през септември в експертната комисия.Проектът за високо-скоростния влак бе заложен в инвестиционната програма на турското правителство за 2011 г., но докладът за оценката за въздействието върху околната среда се забави дори и след като бяха оповестени техническите детайли. Инвестицията се изчислява на 2 млрд. и 750 млн. турски лири, очаква се строителството на линията да приключи за 3 години след като се получат всички необходими разрешителни и документи. Планирано е изграждането на 6 виадукта, 23 мостови съоръжения, 2 тунела и 7 нови жп гари.\nОсновното финансиране е от турската държава, за един от участъците се очакват средства от ЕС. Така според коментаторите ще се възроди и историческият Път на коприната, и ще бъде даден тласък в развитието на регионите. Към железопътната артерия Халкалъ – Капъ куле ще се свържат и експресните влакове Сивас – Карс, Анкара – Сивас и Истанбул – Анкара, проектите за които също са готови.\nПътят от Истанбул до Одрин ще трае 1 час и ще минава през Текирдаг и Къркларели /Лозенград/. В някои участъци маршрутите, заложени от времето на първите години на установяването на Републиката, ще бъдат променени, отбелязва информационната агенция „Доган“. Влакът ще тръгва от жп гара Халкалъ в Истанбул и след 229 километра ще бъде при гарата на Капъ куле – една от входните точки за Европа, където линията трябва да се интегрира с тази на високо-скоростната композиция.\nОт общо планираните 11 спирки 4 от старите ще продължат да действат – тези на гарите Халкалъ /Истанбул/, Черкезкьой, Одрин и Капъ куле. Влакът ще се движи с 200 километра в час и ще се захранва с електричество. Кметът на Одрин Реджеп Гюркан не скри задоволството си от рестарта на проекта и отбеляза, че той ще окаже полезен ефект за търговията, туризма и движението на хора и стоки.\n„Така Одрин ще стане дестинация за европейците, 3 млн. туристи посещават Одрин годишно и пускането на бързия влак ще увеличи потока им, освен това ще бъде намален и автомобилният трафик, а тези хора пътуват по магистралата. Капъ куле е вторият по големина сухоземен граничен пункт в света, за една година през него преминават 2, 5 млн. души. Откъдето и да бъде погледнат този проект, той е от изключително значение“, коментира Гюркан, цитира го БГНЕС. recache


Рецептата Dnes: Крамбъл с ябълки в мултикукър - Последни Новини от DNES.BG\nРецептата Dnes: Крамбъл с ябълки в мултикукър\nЛесен и апетитен десерт\n11 мар 2021 09:53, Илияна Николова\nСмесете брашното, 100 г кафява захар, 100 г бяла захар, канела, индийско орехче и сол в купа. Добавете към тях маслото и разбъркайте с пръсти, докато се получат груби трохи. Прибавете и ядките и оставете настрана.\nПресейте заедно 60 г пудра захар с нишестето, джинджифила и ½ лъжица канела. Поставете ябълките в купата на мултикукъра. Покрийте със сместа с нишестето. Залейте с лимоновия сок и разбъркайте. Поръсете отгоре с трохите и маслото. Покрийте и печете на силен огън за 2 часа или на слаб за 4 часа.\nОще по темата: рецептамултикукърябълков крамбъл\nГлобяват концесионера заради разорания плаж "Смокините-север"\nЗа 1 час и после въглен. Във фурната ще стане за същото време - при това с по-хубав резултат.\nМимето преди 1 месец\nАз за 30 мин. съм я опекла в мойта печка, какви ти 3 часа. Айде без кукари можем.\nЖените все здравословни неща ядат - пък все болни...\nПечете 2 часа на силен огън, или 4 часа на слаб.\nИ да ви кажа, че ще ядете въглен.\n17:03 Глобяват концесионера заради разорания плаж "Смокините-север"


Ингулец Петрово - Десна Прогноза 19 септември 2020\nИнгулец Петрово – Десна Прогноза 18 септември 2020\nxGprognozi.com » Футболни Прогнози » Ингулец Петрово – Десна Прогноза 18 септември 2020\nИнгулец Петрово ЗР\t Още\nДесна РП\t Още\nВорскла Полтава - Ингулец Петрово\nЗ (1.30) 2 - 0 (1.19)\nИнгулец Петрово - Днипро-1\nР (1.49) 1 - 1 (2.46)\nР (2.39) 0 - 0 (0.69)\nДесна - Зоря\nП (1.43) 3 - 1 (2.08)\n0.55 xG / 0,67 G\n0.17 xG / 0 G\n1.22 xGA / 1,33 GA\n0.68 xG / 1,33 G\n0.43 xG / 3 G\n1.20 xGA / 0,67 GA\n1.27 xGA / 0,5 GA\nНа 01.01.1970 един срещу друг се изправят отборите на Ингулец Петрово и Десна. Двубоят е част от програмата на кръг във Украйна Премиер. За последно двата отбора се изправиха един срещу друг в шампионатен двубой на 01.01.1970. Той завърши при резултат - . Преглеждайки мачовете на двата отбора в последните седмици, Ингулец Петрово не убеждава в домакинските си мачове, докато Десна играе много слабо в гостуванията си. От началото на сезона в Украйна Премиер, Ингулец Петрово печели средно по точки в домакинствата си. Десна добавя към актива си средно по точки в гостуванията си.\nОт резултатите на Ингулец Петрово като домакин може да направим извод, че нападението на отбора си върши чудесно работата. Играчите на Ингулец Петрово в предни позиции се възползват максимално от положенията, които отбора създава и реализират средно по 1 гола като домакин.\nВ домакинствата си Ингулец Петрово допуска средно по 1 гола. За момента това е по-малко от очакваните средно по 1.69 гола, но ще е нужно повече концентрация в следващите мачове. В противен случай резултатите на Ингулец Петрово може да се влошат в следващите кръгове.\nСпрямо статистиката, с която разполагаме за визитите на Десна, вкараните попадения (0,5) са по-малко в сравнение с очакваните (0.80). Това означава, че нападателите на Десна не се възползват от създадените шансове и ги пропиляват. Нападението на Десна ще се нуждае от повече концентранция и късмет, за да помогне на съотборниците си.\nВ защита наставникът на Десна определено може да изисква повече от своите играчи. Статистиката показва, че Десна очаквано ще допуска средно по 1.27 гола в гостуванията си, което е по-малко от действително отбелязаните във вратата им (0,5 ), но това не винаги е повод за радост. Във важните моменти късметът няма да е на страната на гостите и те ще изпуснат ценни точки в борбата за по-предно класиране.\nИнгулец Петрово - Десна Резултати\nСпоред статистиката, с която разполагаме, в последните години двата отбора са изиграли общо 0 мача помежду си в Украйна Премиер. Във въпросните 0 двубоя, Ингулец Петрово записа победи, Десна триумфира в мача и мача завършват с равенство. Според данните, с които разполагаме, Ингулец Петрово и Десна вкарват средно по гола, когато играят един срещу друг. Залог на гол-гол печели в % от съперничествата помежду им. Линията от 2.5 гола е покрита в % от срещите.\nСтатистика на Ингулец Петрово и Десна в предишните 0 мача между тях в Украйна Премиер.\nИнгулец Петрово - Десна Статистика\nПодробна статистика от мачовете на Ингулец Петрово и Десна през настоящия сезон. Бутон "Всички" показва статистика само за мачовете на Ингулец Петрово като домакин и Десна като гост.\n1 Ворскла Полтава 3 9 3 0 0 7 3.00 0.67 333\n2 Динамо Киев 3 7 2 1 0 5 2.33 0.67 313\n3 Колос 3 6 2 0 1 3 2.33 1.33 033\n4 Олимпик Донецк 3 6 2 0 1 2 2.33 1.67 033\n5 Мариупол 3 6 2 0 1 -1 1.33 1.67 033\n6 Шахтьор 3 5 1 2 0 2 2.00 1.33 311\n7 Десна 3 5 1 2 0 2 1.33 0.67 311\n8 Александрия 3 3 1 0 2 0 1.33 1.33 300\n9 Минай 2 3 1 0 1 -2 0.50 1.50 30\n10 Ингулец Петрово 3 2 0 2 1 -2 0.67 1.33 101\n11 Днипро-1 3 1 0 1 2 -3 1.00 2.00 100\n12 Зоря 3 1 0 1 2 -3 1.00 2.00 001\n13 Рух Лвов 3 1 0 1 2 -4 1.33 2.67 001\n14 Лвов 2 0 0 0 2 -6 0.50 3.50 00\nИзиграни мачове на Ингулец Петрово\nИзиграни мачове на Десна\n1 Ворскла Полтава 2 6 2 0 0 5 3.50 1.00\n2 Динамо Киев 2 4 1 1 0 2 1.50 0.50\n3 Колос 1 3 1 0 0 4 4.00 0.00\n4 Олимпик Донецк 2 3 1 0 1 0 2.00 2.00\n5 Шахтьор 1 3 1 0 0 2 3.00 1.00\n6 Десна 1 3 1 0 0 2 3.00 1.00\n7 Александрия 2 3 1 0 1 1 2.00 1.50\n8 Минай 1 3 1 0 0 1 1.00 0.00\n9 Ингулец Петрово 2 2 0 2 0 0 1.00 1.00\n10 Зоря 2 1 0 1 1 -1 1.00 1.50\n11 Рух Лвов 2 1 0 1 1 -1 1.00 1.50\n12 Мариупол 0 0 0 0 0 0 nan nan\n13 Днипро-1 2 0 0 0 2 -3 1.00 2.50\n14 Лвов 0 0 0 0 0 0 nan nan\nИзиграни домакинства на Ингулец Петрово\nИзиграни домакинства на Десна\n1 Мариупол 3 6 2 0 1 -1 1.33 1.67\n2 Ворскла Полтава 1 3 1 0 0 2 2.00 0.00\n3 Динамо Киев 1 3 1 0 0 3 4.00 1.00\n4 Колос 2 3 1 0 1 -1 1.50 2.00\n5 Олимпик Донецк 1 3 1 0 0 2 3.00 1.00\n6 Шахтьор 2 2 0 2 0 0 1.50 1.50\n7 Десна 2 2 0 2 0 0 0.50 0.50\n8 Днипро-1 1 1 0 1 0 0 1.00 1.00\n9 Александрия 1 0 0 0 1 -1 0.00 1.00\n10 Минай 1 0 0 0 1 -3 0.00 3.00\n11 Ингулец Петрово 1 0 0 0 1 -2 0.00 2.00\n12 Зоря 1 0 0 0 1 -2 1.00 3.00\n13 Рух Лвов 1 0 0 0 1 -3 2.00 5.00\n14 Лвов 2 0 0 0 2 -6 0.50 3.50\nИзиграни гостувания на Ингулец Петрово\nИзиграни гостувания на Десна


НачалоМеждународни новиниАнтихакери пазят тайните на руския военен интернет\nМинистерството на отбраната на Русия ще създаде спецподразделения за защита на „военния интернет“, съобщиха източници от ведомството пред в. „Известия“.\nСпецчастите ще търсят и неутрализират виртуални заплахи. Софтуерът за защита на локалните мрежи вече е разработен. Благодарение на новата система за достъпът до мрежата отвън ще бъде практически невъзможен.\nВ тези подразделения ще влязат офицери със специално техническо образование.\nМиналата седмица министерството на отбраната тества работата на „военен интернет“ между полеви пунктове на разстояние над 2000 км. Новата система позволява да се обменя информация, която е надеждно защитена от взлом, писа „Известия“.\nСъздадената мрежа е напълно автономна и няма точки за обмяна на трафик, които да я свързват с „външния“ интернет.


Два случая на блъснати пешеходци в последните дни във Варна - VarnaDnes\nДва случая на блъснати пешеходци в последните дни във Варна\n31.12.2019 Leave a Comment on Два случая на блъснати пешеходци в последните дни във Варна\nЗа два случая на блъснати пешеходци във Варна съобщиха от полицията.\nВ единия от случаите, станал около 18:15 часа на 28 декември, 69-годишен водач на л.а. „Мерцедес“ по време на движение по ул. „Иван Церов“ блъска 44-годишна пешеходка. Вследствие на удара пострадалата жена е получила контузия на глава. Оказана медицинска помощ в болница и е насочена за домашно лечение.\nДен по рано, около 17,20 ч. по пътя от кв. Виница към Варна, в района на автосервиз, 73-годишен водач на л.а. Фолксваген Поло застига и блъска движеща се по банкета на пътя 77-годишна пешеходка, след което напуска мястото на произшествието.\nЕкип на спешна помощ откарва пострадалата възрастна жена в болница, където са установени фрактури на десен крак и дясна ръка, настанена е за лечение, няма опасност за живота ?.\nОколо 21 часа на същата дата 72-годишния водач посещава РУ на МВР и заявява, че вследствие на заслепяване, е допуснал ПТП на посоченото място. По случая се води досъдебно производство.