На снимката: Деси Тенекеджиева с младите таланти\nКоледното настроение вече завладя сърцата и усмивките на софиянците и гостите на града. Oт 1 декември на алеята пред НДК греят 35 приказно украсени живи "Елхи на таланта". Техните светлини бяха запалени от кмета на столицата Йорданка Фандъкова заедно с голямото Коледно дърво на Столична Община по време на тържествен концерт, съпроводен с фойерверки.\n„Нека пазим тези прекрасни ЕЛХИ НА ТАЛАНТА! Те са подарък за всички нас! Още на третия ден, злосторници откраднаха част от играчките и всички табелки с топли коледни пожелания на благодетелите ни, които направиха дарение за каузата. Екипът на Фондация „Стоян Камбарев“, заедно с любезното партньорство на Столична Община, НДК и PРО PLANTS, създаде нещо красиво и вдъхновяващо, което да радва всички столичани и гости на града. Приказно е! Щастливи сме да виждаме толкова много деца и семейства да се радват, да се снимат, да прекарват част от деня си на тази прелестна светлинна алея. Табелките с посланията на дарителите и липсващите играчки възстановихме още на другия ден. Кметът Йорданка Фандъкова дойде лично, за да ни помогне и донесе още играчки, което беше много мил жест, но и знак към всички, че нито един хулиган или безобразник няма да ни спре да правим добро и да създаваме красота! Зоната е под засилено видео наблюдение и в момента се установява самоличността на крадеца, който ясно се вижда на камерите. Естествено, той ще бъде подведен под отговорност.“ - сподели актрисата и продуцент Деси Тенекеджиева, вдъхновител и председател на Фондация „Стоян Камбарев“, която вече 10 години сбъдва мечтите на младите и талантливи български творци.\n"Елхи на таланта" е поредната блестяща идея на Фондацията, носеща името на незабравимия театрален режисьор, която подпомага осъществяването на конкретни творчески проекти на откритията си, но за първи път включва и социален елемент. Събраните средства ще отидат за финансиране на 5 едногодишни стипендии, няколко късометражни филма, участия на лауреати на Фондацията в мастър класове, конкурси и фестивали. Коледната кампания "Елхи на таланта" ще подкрепи и даровити деца от десет многодетни семейства в нужда. От този момент нататък, тези талантливи деца, ще станат част от голямото семейство на Фондация „Стоян Камбарев“, която ще следи тяхното развитие и ще ги подкрепя и в бъдеще, а като първа стъпка ще покрие едногодишните им разноски за изкуството, което са избрали.\nИзбраните млади таланти са от цяла България - от гр. Лъки в Родопите и Смолян, през Варна, Велико Търново, Кърджали, Бургас до Хасково и София. Всички те дойдоха с големите си сплотени семейства. По време на Коледния концерт с участието на музикалните открития на Фондацията, хилядната публика се наслади на таланта на 16-годишната перкусионистка Сара Чакърова и нейната група YESTRDAY, на класическите диви Весела Янева и Мария Славова и на поп звездата Mr VOG. Деси Тенекеджиева пристигна специално от Лондон, за да представи даровитите деца от многодетни семейства, подкрепени от кампанията, част от които също участваха в концерта и разтопиха сърцата на публиката с излъчването и таланта си: прекрасните малки певици Далия Гюлай , Кристиана Кирилова и Екатерина Атанасова, гайдарчето Светослав Пейчев, барабаниста Калоян Праматаров, арфиста Калоян Георгиев, изящната балеринка Елиса Дончева, Деси Василева, както и младия художник Ивайло Пецов.\nСлед концерта, на специално събитие в Литературен клуб "Перото" - НДК, даровитите деца получиха планина от подаръци от всички коледни благодетели, както и много ваучери за покупки от хранителни вериги, търговски центрове, книжарници и др. Едно от подкрепените семейства е това на актьора и приятел на Фондацията Йосиф Шамли, който има три прекрасни дъщери.\n"Елхи на таланта" се осъществява с изключителното партньорство на Столична Община и на PRО PLANTS - лидер в озеленяването и ландшафтния дизайн, който направи най- сериозното дарение за каузата и дари всички чудесни живи елхи.\nПосланици на кампанията са и първите добротворци, закупили своя Елха на Таланта - очарователните г-жа Нели Беширова, Цвети Николова от Катаржина Естейт, адв. Анна Попова, адв. Биляна Тончева - Eco Gloube consulting company и новите приятели на Фондацията г-жа Гергана Ташкова, адв. Галина Петрова, както и крупният бизнесмен г-н Нешо Миранов.\nФондация „Стоян Камбарев“ благодари сърдечно и на новите си партньори: Kaufland България, SBTech, Практикер, ПОК Съгласие, Перно Рикар България, The Burgiss Group, Methodia Web, магазини за платове Cacadu, строително-инвестиционната компания BLD, Easy Credit, Кари Резидънс и ГРЕЙТ БЕЪР Технолоджи - България, както и на екипа по корпоративна и социална отговорност на Актавис. Домашният празничен уют на всички избрани таланти и семействата им беше осигурен от IKEA.\nВсеки един от Коледните Благодетели зарадва даровитите деца и големите им семейства с много изненади. В благотворителната коледна акция "Елхи на таланта" с ваучери и продуктови подаръци се включват още много приятели като Христо Димитров - създателят на БЪЛГАРЕ, TendenZ, Дилмано Дилберо, ядки ROIS, BeColor, Лактоком, NewEvents Vision и други.\nКоледната Кампания "Елхи на таланта" ще продължи до Коледа и ако желаете да се включите в нея с дарение, ваучери или още подаръци за десетте талантливи деца и техните семейства, може да го направите като се свържете с Фондация „Стоян Камбарев" на www.kambarev.org\nМоже да се свържете с Фондацията и чрез официалната й фейсбук страница: https://www.facebook.com/foundation.stoyan.kambarev/\nили на имейлите foundationkambarev@gmail.com\n10.12.2019 г. 14:45\nЕтикети: Фондация Стоян Камбарев, кампания, Деси Тенекеджиева, Благотворителна коледна кампания, Елхи на таланта


Продават шотландски остров за 58 хиляди евро\n07 сеп 2021 | 12:32 4336\nЧастен шотландски остров се продава за 50 000 паунда, или малко над 58 хиляди евро - по-малко от цената на паркомясто в центъра на Лондон.\nНеобитаемият остров Càrn Deas е един от така наречените Летни острови на Шотландия, които се намират в устието на Лох Метла, край северозападното крайбрежие.\nОстровът е с размери само 22 акра: съответно 485 м на 270 м в най-дългата и най-широката си точка, съобщава The Independent.\nGoldcrest Land and Forestry Group, която продава острова, подчертава предимствата му.\n„Чудото на Càrn Deas се крие в естествената му непокътната красота“, казва пред The Herald Феннинг Уелстед, партньор в групата.\n„Тук наистина можете да избягате от реалността, да поемете дълбоко въздух и да се насладите на това, което природата може да ви предложи. Това е прекрасно място за лагер. Да живееш от това, което си хванал от морето, плувайки, карайки каяк или плавайки през деня и наслаждавайки се на огромното светлинно незамърсено небе през нощта.“\nИнвеститорите в хотели обаче няма да могат да се възползват от изгодната оферта. Най-голямата структура, която може да бъде издигната на острова, е „малка хижа“.\nОстровът е свързан с още два в архипелага на Летните острови - Càrn Iar и Càrn Beag. И двата са необитаеми и не са част от сделката по продажбата на Càrn Deas.\nИма и още една добра новина. Шотландското правителство предлага до 50 000 паунда (малко над 58 хиляди евро), ако останете да живеете или се преместите на островите, съгласно плановете за справяне с намаляващото селско население на Шотландия.\nA post shared by Kris Miller (@kris_miller_)\nШетланд, Оркни и Хебридите дават на младите хора и семействата финансов стимул да живеят и работят в отдалечени общности. Планът „Островни облигации“ има за цел да им помогне да си купят жилище и да започнат бизнес на отдалечените острови в Шотландия.\nСхемата ще бъде достъпна за хората, които в момента живеят на островите, както и за тези, които желаят да се преместят там, според Press and Journal.


Виж всички 11 места за настаняване в Чипенхам.\nChippenham, Чипенхам, Великобритания - Много добро местоположение - вижте на картата\nThe Coach House е перфектен избор за пътуващи, които желаят да почувстват духа на Чипенхам. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nВъзползвайте се от богатството на ненадминатите услуги и удобства в Чипенхам. Хотелът предлага достъп до широк спектър от услуги като безплатен WiFi достъп във всички стаи, съоръжения за инвалиди, паркинг.\nАтмосферата на The Coach House се усеща във всяка стая. Удобства като отопление, хладилник, душ, пералня, кухня са само някои от даденостите на обекта. Хотелските съоръжения като градина са идеално място за почивка след тежък и уморителен ден. Каквито и да са поводите за Вашето пътуване,The Coach House е най-доброто място за престой, което можете да изберете в Чипенхам.


Северният остров на Сейшелите - Искам да знам\nСеверният остров на Сейшелите е място на разкош и лукс и едно от най-красивите на Земята.\nНа острова има 11 вили, като всяка една от тях е ръчно изработена от местни и африкански майстори от дърво, камък и стъкло. Също така всяка от тях е на не повече от няколко крачки от плажа.\nСнимка: Michael Poliza\nОстровът първоначално е открит през 1826г. от Мари Джозефин Селерин Бюфонд, потомка на френски заселници. Островът остава в нейното семейство през следващите 150 години и е използван за отглеждане на плодове и подправки и добиване на кокосово масло. Фермата е продадена през 17-ти век и запада. През 2003г. островът е купен от частна южноафриканска компания. Тя построява курорта и възвръща предишната красота на мястото.\nНа острова има библиотека, магазини, център за гмуркане, централен площад, слънчев бар и спа център. Там никога няма да ви е скучно. Можете да плувате и да се печете на някой от 4-те частни плажа, да се гмуркате в кристалночистата вода, в която има видимост до 40 метра, да се насладите на приятен масаж, да се разходите из природата, да ловите риба, да карате сърф, каяк, яхта, да огледате близките острови, да карате колело или да играете голф.\nРазбира се всичко това не е никак евтино. Двупосочният билет до Сейшелските острови струва около 1300 евро, а вилите на Северният остров струват по 1800 евро на човек за вечер. В цената са включени и закуска, обяд, вечеря, всички напитки, уроците по гмуркане, плаването с каяк, риболова, велосипед и интернет връзка.\nComments to Северният остров на Сейшелите


Ръчно изрaботена гривна от розов кварц, черешов кварц и седеф\nКомбинация от естествени камъни, които привличат споделената любов към притежателя на тази гривна\nЧудесна елегантна ръчно изработена гривна в меки тонове. Гривна от розов кварц, черешов кварц и седеф.\nТази комбинация от естествени камъни, които привличат споделената любов.\nРозовият кварц е камъкът на любовта. Има мощно подмладяващо действие. Понижава стреса и стимулира щастието и успокоението на душата. Носи на притежателя си нежност, състрадание, доброта, вътрешен мир и хармония. Повдига самочувствието и лекува емоционални рани и травми.\nПодходящ за Везни, Риби, Телец, Близнаци.\nГривната е чудесен подарък за представител на тези зодии.


Къща Економи в София на цени от 30 лв, отзиви, снимки, информация - Почивка.бг\nИнформация за Къща Економи\nКъща Економи, София разполага с леглова база от 10 места.\nПостроена през 2011 г., къща за гости Економи, е проектирана с идеята да предоставя на посетителите на София удобни и луксозни стаи на достъпни цени. Намира се в най-оживената и известна стара част на центъра на град София, в непосредствена близост - на пешеходно разстояние до: Централна и ЖП автогара - 300 метра, а метростанция Лъвов мост е на 100 м. Къща за гости Економи предлага на своите гости невероятна възможност да посетят и разгледат основните забележителности на града, повечето от които са на минута пеша.\nРайонът около Къща Економи Ви предлага зона с търговски улици, уютни ресторанти, модерни барове и кафенета, и много места за разходки и развлечения.\nКъщата за гости се намира на малка и тиха улица, точно зад известния булевард Мария Луиза. Всички стаи са декорирани и обзаведени в различен стил и дават неповторимо усещане за уют и стил. Ние можем да Ви предложим почти всички видове настаняване: единична, двойна или тройна стая, студио и апартамент. Вижте повече в нашия сайт.\nВсички помещения са с безплатен неограничен достъп до високоскоростен Wi-Fi интернет и климатик. Повече за предлаганите услуги виж в нашия сайт.\nЛюбезният персонал е винаги на разположение на гостите, без значение дали имат нужда от информация, предложение за ресторант или искат да организират своето пътуване из България или разходката си в София.\nНай-близките градски забележителности са на минути пеша. Струва си да посетите Народния театър и Националната галерия, Археологическия музей, Катедралата Александър Невски, Президентството, Парламента, параклиса Ротондата, Църквата Света Неделя, Националния дворец на културата, търговските улици и други известни места в София, с нейните културни мероприятия, концерти, театри и художествени изпълнения.\nВ допълнение можем да кажем, че всеки, който прекрачи врата на къща Економи, гр. София, става наш специален гост. Ние ще дадем всичко от себе си, за да отговорим на Вашите очаквания.\nУдобства в Къща Економи\nСофия, ул. Веслец 68\nИзпратете до Къща Економи\nКомплекс Валдис (65 км)\nСемеен хотел Парадайс, София (70 м)\nХотел Максим, София (100 м)\nСлънчев апартамент, Лъвов м… (150 м)\nСтудио Талисман II, София (200 м)\nХотел Италианската къща, Со… (250 м)\nНационален археологически м… (1.1 км)\nНационален политехнически м… (1.1 км)\nХаджидрагановите къщи (рест… (200 м)\nЛокация за събития Адис Куу… (500 м)\nKring (ресторант) (550 м)\nL'etranger (ресторант) (550 м)\nстандартна стая 1 3 30 лв 30 лв 35 лв 35 лв 30 лв\nлукс стая 2 3 45 лв 45 лв 45 лв 45 лв 45 лв\nстудио 2 1 55 лв 55 лв 55 лв 55 лв 55 лв\nлукс апартамент 7 1 180 лв 180 лв 180 лв 180 лв 180 лв


tropankev: Февруари 2013\nНародните избраници дори в края на този парламент не измениха на нрава си и загубиха цял ден, за да приключат с първия в най-новата ни история референдум за ядрената енергетика. Поради факта, че на допитването повече от 20 процента от явилите се на последните парламентарни избори бяха гласували „за”, въпросът бе върнат за крайно решение в пленарната зала. И този резултат беше предизвестен. Беше ясно, че мнозинството ще отхвърли възможността да се изгражда нова ядрена централа на площадката в Белене.\nСъс сигурност дебатите, включително и финалните, ще бъдат запомнени не само\nс безсмислено похарчените от данъкоплатците милиони\nкакто за провеждането на референдума, така и за заплати на народните избраници. Те ще бъдат запомнени и с многобройните сцени на взаимни обиди, тропане по банките и заплахи с раирани костюми. Бяха създадени и две парламентарни комисии – едната конкретно се занимаваше с аферите с АЕЦ „Белене”, а другата  със свързаната със строителството на централата корупция по висшите етажи на властта. Бяха изнесени покъртителни данни за далавери на бивши управляващи, достигащи до 500 милиона лева за лично облагодетелстване от\nпотънали повече от 2 млрд. лева\nСпоменато бе, че сегашният главен прокурор е поръчал ново досъдебно производство, което да нищи злоупотребите с пари на гражданите на страната ни. Последните дебати се проведоха в обстановка на масови протести срещу непосилните цени на тока и парното. За съжаление дискусията не се водеше в полза демонстрантите, а изцяло доминираха популистките тези и закани, че след изборите този проект ще бъде възобновен или още преди да се стигне до това, ще бъде сезиран Конституционният съд да обяви решението за блокирането за нелегитимно. А уличните протести бяха използвани единствено като заплаха към тези, които чрез строителството на АЕЦ „Белене” искат да бръкнат отново в джоба на хората. Твърде малко внимание бе обърнато на сеизмичната заплаха за района, сякаш ужасяващата авария в японската АЕЦ, станала само преди година, изобщо не ни засяга.\nТемата се разводни и заради непрекъснато променящата се позициякак трябва да се компенсира\nзатварянето на тази енергийна страница. Според едни депутати, включително и от управляващите, далеч по-добре би било да се строи нова ядрена мощност на площадката на АЕЦ „Козлодуй”, която щяла да бъде значително по-евтина от непосилните 22 милиарда за АЕЦ „Белене”. Според други приоритет би трябвало да е удължаването на живота на 5-и и 6-и блок на АЕЦ „Козлодуй”, която ще дава ниска цена на електроенергията, защото инвестициите в строителството на тази АЕЦ отдавна са се изплатили.\nУлисани в поредния популистки цирк, депутатите някакси пропуснаха покрай ушите си един от плачевните изводи от проведения референдум, изказан в пленарната зала. А той е, че след 40 години очакване,\nчервено-синята мъгла компрометира идеята за референдума.\nЗащото факт е, че остана скрита по-голямата част от волята на суверена. И еквилибристиките с цифрите се използват единствено и с еднакъв успех само от противниците и от подръжниците.\nЗатова и основният извод който няма как да бъде пропуснат е, че следващите народни представители трябва да се погрижат да направят таскива промени в Закона за допитването до народа, които не само да дадат възможност за ясно дефинирани въпроси, да улеснят гражданите в гласуването, но и така да ги мотивират, че те да не си останат вкъщи, както направиха повечето от тях.\nПоследните протести показаха и още нещо - че е нужно периодично провеждане на референдуми по щекотливи за хората теми, защото представителната демокрация очевидно има нужда от коректива на пряката демокрация.\nПубликувано от Иван Тропанкев в 13:39 ч.\nИзненадващо но обяснимо сегашният парламент може да продължи работата си, въпреки желанието на протестиращите за бързи политически промени. Всъщност продължаването на дейността на това народно събрание е сред ясните искания на демонстрантите - парламентът да не се разпуска, да се формира програмен кабинет, а не служебен. За същото настояват и повечето лидери на парламентарно представените партии. Тази възможност се появи още миналия четвъртък (24.02.) в кулоарите на парламента. Докато политици от трите водещи партии заявяваха, че ще откажат мандат за съставяне на правителство, ако държавният глава им предложи, то лидер на разпаднала се парламентарна група съобщи, че може да я възстанови. По-късно се появиха и други мераклии, готови да предложат правителство. Това породи догадки, че е възможно да се избегне съставянето на служебен кабинет и народното представителство да заработи в условията на временно правителство с мандата на парламентарно представена сила.\nСлед връщането на мандата вчера от управляващите, трябва да се изчака днешният консулативен съвет на „Дондуков” 2 на тема "Рискове и заплахи за сигурността и стабилността в страната, произтичащи от политическата и социална криза", за да се види как парламентарно представени лидери смятат да отговорят на исканиятата на протестиращите.\nЕдинствения път за бързото им решение минава през пленарната зала\nНа първо място трябва да се направят промени в Закона за енергетиката, за да може членовете на ДКВР да се се избират на Народното събрание. След което те трябва да бъдат избрани незабавно. Протестиращите от своя страна искат да имат граждански контрол върху регулатора. Вероятно ще трябва да се промени и Закона за обществените поръчки. В момента той позволява на ЕРП-тата да възлагат без конкурс работа на свързани с тях фирми, а това също е под прицела на народното недоволство.\nДруго искане на протестиращите е да има мораториум върху застрояването на дюните по черноморието. И това минава през промени в Закона за устройство на Черноморското крайбрежие, които да спрат действието на приети устройствени планове, ако предвиждат застрояване на дюни.\nЕдно от новите искания на протеста е\nда се направят промени в приетия вече избирателен кодекс\nкоито да регламентират мажоритарното участие, с което ще се даде възможност на представители на граждански организации да имат депутати в следващото народно събрание.\nИма още доста на пръв поглед неналежащи проектозакони, които обаче имат пряко значение за гражданите. Например би могло да се приеме предложената поправка в Наказателния кодекс, с която ГЕРБ поиска укриването на осигуровки над 3000 лв. да се наказва със затвор. В Закона за потребителите има поправки за сключването на договори от разстояние, които най-вероятно ще останат за друг парламент. Дискусията за евентуалната отмяна на забраната за тютюнопушене също увисва. Немаловажният закон за пациентите също се отлага за неопределено време. Трябва обаче да се приеме решение на парламента по отношение на функционирането на НЗОК, защото заради намаленото с близо 20 % финансиране на повечето болници, това вече води до социално напрежение на работещите в тях. Може също така да се помисли и за Закона за училищното образование.\nЗасега това, което е ясно е, че\nпарламент ще има поне до четвъртък\nно най-вероятно ще може да бъде продължен още поне с десетина дни, за да се приемат наложителните промени в законите.\nОчаква се също народните представители да завършат темата АЕЦ „Белене“. Както e известно резулатът от допитването налага решението за приключването или възстановяването на строителството на атомната централа да се вземе в пленарната зала. До момента са внесени проекторешения на десницата и левицата. Десните предлагат Народното събрание да сложи край на проекта, като възложи на правителството да обяви международен търг за поръчаното и доставеното оборудване и да започне открит международен търг за строителство на нова ядрена мощност от поколение 3+ на площадка в АЕЦ "Козлодуй". Социалистите предлагат парламентът да отмени решението си от март 2012 г., с което подкрепя отказа на правителството от строеж на АЕЦ "Белене" и да се възложи сега незабавно на действащото правителство\nда търси нов стратегически инвеститор за втора ядрена централа.\nСоциалистите обаче са на мнение, че този въпрос не бива да се решава бързо. Тримесечния срок, който законът за референдумите дава за гласуване в пленарната зала е удобен за социалистите, защото може да се реши от следващо народно събрание с друга конфигурация. Точно затова десните бързат и дори подозират, че вече има задкулисни договорки въпросът да не бъде приключен следващата седмица. Всъщност обаче тази въпросителна също ще отпадне в близките дни и ще стане ясно има ли политически спекулации около АЕЦ „Белене“ или тази страница ще бъде затворена.\nИстината е, че продължаването на работата на парламента е изгодно за всички. Депутатите останаха изненадани и неподготвени от оставката на правителството. Напълно е възможно за някои от тях това да е последният парламент. Големите партии също могат да пострадат при евентуална ескалация на протестите. Затова\nтупането на топката е удобно не само за протестиращите,\nкоито искат законови промени, но и за партиите с депутатско представителство. Те имат нужда от пренастройване на предизборна вълна, свързано с подредба на листи и най-вече с изчистване на вътрешнопартийните конфликти. Със сигурност поведението на сегашните политици няма да бъде същото както досега. Те имат право на избор, но трябва да бъдат прецизни в действията си, за да не се налива допълнително масло в бликналото народно недоволство, за което имат немалка вина.\nПубликувано от Иван Тропанкев в 11:47 ч.\nВ мига, в който чуха, че правителството подава оставка, БСП и съществуващата само в парламента Синя коалиция смениха позициите си и започнаха да говорят точно обратното на това, което твърдяха ден преди това – да бъде създадено безцветно правителство на националното спасение. Пръв още от парламентарната трибуна лидерът на ДСБ Иван Костов обвини управляващите, че подарявали властта на тройната коалиция. И че правилното решение, което трябвало да вземат, било да се състави програмно правителство за извеждане на страната от кризата, като поведат битка с монополите. Според лидера на ДСБ с оставката на кабинета вече нямало база да се проведе тази битка и да се защитят интересите на потребителите. Нито парламентът, нито контролните органи могат да вземат легитимни решения, което ще кара хората да продължат да страдат, домакинствата ще са в още по-тежко състояние и фалитите на българските фирми няма да спрат. Бившият лидер на СДС и съпредседател на Синята коалиция Мартин Димитров поиска да бъде попълнен съставът на Конституционния съд, тъй като в това състояние можело да се създаде прецедент за легитимност, ако предстоящите избори бъдат оспорени. Няколко часа по-късно лидерът на БСП Сергей Станишев обяви, че няма да се възползват от мандата им да съставят служебен кабинет и заяви, че отговорността за него ще е изцяло на президента. С тези ходове\nлевицата и десницата показаха че не са готови да поемат горещия картоф\nна управлението и да се изправят лице в лице с участниците в протестите, които вече декларираха, че няма да се откажат, докато виновниците за състоянието на страната – бивши и настоящи, не напуснат политическия живот. Всъщност хитруването на сини и червени не издава безпомощност. Те нямат нищо против тутакси да се възползват от едно бъдещо управление и най-вече да сложат ръка на планираните милиарди от Брюксел, които няма как да бъдат спрени. Проблемът е, че те искат да го направят така, че камъните на протестиращите да не полетят към тях. И едните, и другите са наясно, че кризата ще продължи и негативите ще са вече срещу тях. Възможно е дори техните управления да се окажат много по-кратки.\nИма обаче известни разлики в състоянието на старите партии. Най-тежко е положението на десницата. Изключените от СДС сини депутати имаха своя шанс единствено в парламента. Но както се очертава да няма консултации и даване на мандати, парламентът приключва своята работа до дни.\nНе случайно Костов бе видимо изнервен\nот решението на премиера да подаде оставка. Затова и искаше правителство на националното спасение, което би дало възможност ДСБ да се нареди на трапезата. Сега това може да стане само чрез избори. Проучванията показват, че старата десница е в плачевно състояние. След предстоящите избори може да се окаже, че старите сини влъхви ще останат извън следващия парламент.\nСоциалистите също гледат към властта, макар че публично бягат от нея. Там още преди месеци се заговори за кабинет в сянка, раздаваха се министерски постове. Сега обаче ситуацията е такава, че публично се налага да си посипват главата с пепел. „БСП има своите отговорности и вини към българските граждани за немалки разочарования. Днес трябва да прекъснем най-лошите практики в българския преход и затова говорим за радикална промяна. Хората трябва да почувстват, че държавата работи за тях – със социална политика и отговорност”, призна лидерът Сергей Станишев вчера.\nАко десните са аутсайдери и трябва чудо да стане,\nза да се озоват в парламента, то БСП със сигурност ще влезе, но тревожното за тях е, че едва ли ще имат сегашните 40 депутати. Пъченето на мускули и пушилката от мерки, които предлагат за спасението на страната, няма как да трогнат избирателите. Проведеният наскоро референдум за ядрената енергетика показа, че Столетницата има малък ресурс. Освен това тя няма шанс да оглави народното недоволство.\nРазковничето на бъдещото управление е в това до каква степен кукловодите на криминалния преход ще могат да внедрят свои хора в политическото движение, което ще роди улицата. Не случайно на дневен ред отново се пуска вече отиграната от тях в зората на демокрацията Кръгла маса, на която да седнат различни представители на уличните протести и легитимните партии, за да се споразумеят за програмно правителство и всеки поеме своята част отговорност. Има призиви и за Велико народно събрание, което да промени сега действащата конституция, за ревизия на прехода и 50% гражданско участие във всички регулаторни органи.\nИстината е, че провалилите се политици този път ще са изправени пред труден избор – да се оттеглят или да продължат да бъдат начело на формациите си, като с това\nсе превръщат в лесна мишена на народното недоволство\nВ момента политиците се ослушват, защото се страхуват от диктата на улицата. Те обаче не искат и със сигурност няма да се откажат от лидерските си постове. Това означава, че партиите им може да продължат да се сриват и в крайна сметка да изгубят легитимност. Механизмът на оцеляване в Столетницата е много силен. Там и сега ври и кипи. Напълно е възможно веднага след изборите нови хора да поемат партийното ръководство. За десницата може би този процес след изборите няма да има значение. Всичко зависи от това до каква степен ще се появят нови формации в политическия живот.\nВ момента протестите, може да прозвучи странно, ни навеждат към основния лозунг, с който В.И.Ленин създаде новата държава преди близо век – „Комунизмът е съветска власт плюс електрификация на цялата страна и кино”. Факт е че социалистите го избиват на национализация,\nхората искат евтин ток\nВъпросът е кои ще са филмите, които ще ни представят. Единият със сигурност ще се казва „Политици под прикритие”. Останалите ще очакваме с нетърпение.\nЩе отбележим също така, че времената са други и носталгията по миналото никога не е била добър съветник.\nИ понеже хората наистина не могат да си плащат сметките, а споменахме съветската власт, ще завършим със следния поучителен за протестиращите днес виц:\nЧичко Ленин, може ли едно кюфте, много съм гладен?\nДа се махаш оттук!\nПубликувано от Иван Тропанкев в 7:43 ч.\nС много шум за радикална промяна в страната БСП се опита да прикрие по време на 48-ия партиен конгрес в събота (16.02.) провала на своята опозиционна политика. Както е известно, тя достигна апогея си с безсмисления референдум за ядрената енергетика в края на миналия месец, когато се видя, че социалистите може да имат в следващия парламент по-малко от сегашните 40 народни избраници. Още на предхождащия конгреса миналата седмица пленум участници в него обясниха с няколко прости сметки на сегашното ръководство, че се очертава седма поредна изборна загуба, ако партията не направи радикални промени първо в собствените си редици. По време на съботния конгрес вътрешно-партийната опозиция не взе думата. Но с многозначителни усмивки прие обявената от лидера Сергей Станишев стратегия за вземане на властта. Старите влъхви знаят, че без да подредят собствената си къща, не могат да имат претенции, че ще оправят държавата.\nОсвен това обявеното намерение\nдържавата да има ръководна роля в икономиката\nе всъщност желание да бъде върната социалистическата планова икономика и отменен досегашният път на насърчаване на частния бизнес.\nИстината е, че трудно ще могат да отменят каквото и да било дори и да са на власт, защото и досега държавата преразпределя чрез бюджета 40 процента от БВП. Няма как социалистите да облекчат бюрократичния път, през който трябва да минат инвеститорите, защото те сами са го създали по време на своите управления.\nЩо се отнася до държавните предприятия, в които според статистиката работят 30 процента от заетите, няма данни те да са цъфнали и вързали, ако се съди по последните събития във военните заводи в Сопот, както и по плачевното състояние на столичната топлофикация.\nНамерението да бъдат национализирани частните електроразпределителни дружества също не е добро решение, защото и преди, и сега загубите по трасетата са между 20 и 30%. Добре е да се отбележи, че сегашните цени на тока са именно\nзаради държавната намеса по време на предишни управления\nв които социалистите са имали водеща роля. Хубаво е да се припомни, че близо два милиарда от НЕК бяха източени за АЕЦ „Белене“ и днес те се калкулират във фактурите за тока на българските граждани.\nА какво да кажем за намерението им да отменят плоския данък, за да „възстановят справедливостта“ през последните двадесетина години, когато действаше прогресивният данък. Трябва ли да обясняваме защо точно тези години се определят като криминален преход.\nЩели да създадат нови 250 000 места и ще увеличат минималната работна заплата на 450 лв.\nТова вече сме го чували. Обещанията, че само да получат социалистите властта и хората ще заживеят в рога на изобилието, може да бъдат приети единствено от най-верните им привърженици. Сметките показват, че работните места и минималната заплата зависят не от популизма, а от куп икономически фактори като например реформи и инфлация, които нямат нищо общо с голословните обещания. Те\nмного приличат на лозунга „Сполука за България”\nс който БСП стана управляваща партия, а после се превърна в партията на Батко и Братко, след което бяха блокирани почти всички еврофондове. Сега същите хора са се устремили отново към властта.\nШумът, който вдигат обаче, няма как да скрие нито вътрешното им разцепление (което със сигурност ще се засили след приетата поправка на устава, според която кандидатдепутатските листи ще бъдат подредени отгоре), както и аферите за милиони левове, които се разкриват от разсекретените сересета, поставени от тях самите, за да се контролират взаимно. Доскоро техният шанс беше в невъзможността да бъде пробита ръководената от техни хора магистратура. Но сега ситуацията е друга. Затова съвсем\nобяснима е нервността на някои бивши червени министри\nПотулените разследвания срещу тях изплуват с всички нелицеприятни факти. И избирателите са първите, които разбират как са били опразвани техните джобове и защо по време на сегашното правителство ще трябва да изплащат заемите, сключвани по време на червеното управление.\nХубаво е да се замислим точно в деня на честване на годишнината от обесването на Апостола защо червената върхушка избягва да споменава името му. И защо бивши лидери на БСП смятат, че партията им е тръгнала по път, който няма нищо общо със социалистическите идеи. Затова днес няма кой да повярва в обещанията на сегашните лидери за радикална промяна. Гладните няма как да гледат с добро око на ситите.\nЧервените лидери са щедри на популистки призиви, но само в добре охраняваната зала и сред най-доверените съпартийци.\nИначе не смеят да се появят на протестите, защото знаят, че народният гняв няма да подмине и тях.\nПубликувано от Иван Тропанкев в 22:39 ч.\nКомпромати, придружени с обвинения срещу големите играчи в БСП, започнаха да никнат като гъби седмица преди партийния конгрес. А новината, че „лицата” на партията няма да намерят място в листите за следващия парламент, разтърси кулоарите му миналата седмица. Повечето от тях публично се шегуваха, че това е пиар акция, но изменените им физиономии говореха друго.\nВсъщност съвсем наскоро най-точно определи корените на случващото сред социалистите бившият им председател и злополучен премиер Жан Виденов: „Разделението е между огромното автентично ляво мнозинство в БСП и едно нищожно социалдемократическо (разбирай дясно) малцинство, което при всички обстоятелства и с всички средства се стреми да окупира партийното ръководство. Левите хора нямат място вече в БСП.”\nбитката не е за възстановяването на левите идеи\nи връщането на разочарованите в партийните редици, а просто в смяната на стария елит с напиращото към властта ново поколение приближени на сегашния лидер Сергей Станишев. Разбира се, като човек, който е сърбал попарата на влъхви като Георги Първанов, Румен Овчаров, Румен Петков и др. (а и най-вече като лидер на Партията на европейските социалисти), той добре знае, че социалдемокрацията във водещите държави на континента няма нищо общо с тази у нас, и за да има промяна, политическите символи на червения капитализъм трябва да бъдат отстранени. Само че това едва ли ще се случи.\nПредконгресната буря е в чаша вода\nПублично врагът ще са всички – управляващи, десница, националисти и др. инженерингови формации, а задкулисно ще се направи всичко възможно и вълкът да е сит, и агнето да е цяло. Сегашният лидер знае как да пази статуквото до финалната права, а накрая да придърпа килимчето към себе си. Въпросът е, че номенклатурчиците също са наясно, че ще загубят всичко, ако не са на първа линия. И на тях, и на устремилите се нагоре им мирише вече на власт. Затова ставаме свидетели на необичайни за стогодишна партия публични разпри. Както се случи миналата година, когато бившият президент и сегашният лидер се бяха хванали гуша за гуша за председателския пост на „Позитано” 20.\nИзобщо не е случайно, че на сайта на парламента се появиха факти, че Р. Овч. притискал бившия шеф на Националната следствена служба по времето, когато той бе министър на енергетиката, да не се проверяват данни и факти около шефа на фирма “Фронтиер” Красимир Георгиев. В декласифицираната докладна до главния прокурор Борис Велчев следовател номер едно казва: “Той пожела да говорим насаме, като веднага се нахвърли върху мен неочаквано грубо и с упреци защо моите следователи продължават да пишат справки срещу неговия приятел Кр. Георгиев.” Той не отговорил и Овчаров се заканил още същата вечер да се оплаче на президента (Георги Първанов – бел. ред.).\nнямат нищо общо с левите идеи\nи най-вече с тружениците, стоящи зад тях. Само преди дни вътрешният ексминистър Румен Петков бе обвинен, че е в дъното на компроматна война с управляващите. Факт е, че Петков дори само заради онази среща с Братя Галеви днес може лесно да бъде обвинен, че е участвал във всяка афера, свързана с червеното управление. Но, от друга страна, шумотевицата около името му не може да не се върже с предконгресните интриги. Би било чудо обаче\nПетков да не е водач на листата в Плевен\nкакто се говори през последните дни. Като премиер Станишев успя да свали двамата Руменовци от постовете им. Но няма как да отнеме партийното им влияние. Това означава да отреже клона, на който сам седи, защото той самият е достатъчно обременен с многобройните изборни загуби през последните години.\nПоказателно е, че на вчерашния пленум Станишев и бившият президент\nотново са влезли в остър спор заради референдума\nза ядрената енергетика. Нито един от двамата не е отстъпил от позициите си. Единият го смята за успешен, а другият – за неуспешен. Това, че бившият президент си позволява да критикува от някаква си висота, без да се вписва в общия неуспех, означава единствено, че той се смята за по-добрия лидер: Станишев най-добре да си гледа ПЕС и евентуалните още по-високи позиции в Европарламента и да остави партията на опитните стари играчи.\nСъс сигурност на Първанов съвсем му е призляло от обявеното на пленума вчера намерение след изборите България да стане лява държава и че ще бъде извършена национализация на политиката. Ако кръгът „Станишев” има предвид под този умопомрачителен термин в страната със закон да останат само две партии – лява и дясна (да ги определим условно, разбира се), – много се лъже: на практика това означава, че с такова намерение БСП пак ще остане извън властта. И това\nняма да е заради засегнатите от тази „национализация” партии,\nа заради един факт, на който малцина обръщат внимание. А той е заради неизбежното обществено недоволство, което ще последва оповестяването на кредитните милионери и облагодетелствалите се от масовата приватизация, както и на скритите политици от чадъра на отпадналия вече параграф 12 от Закона за досиетата. Последните дни показаха, че сегашните служби са имали две основни цели – да са трамплин за лично забогатяване на много водещи политици и, второ, за събиране и изготвяне на компромати срещу неудобните. Сега бумерангът се завръща. И това, което ще изплува, няма да са скелети, а ще лъсне истинският Октопод на криминалния преход. Затова\nнито е вълнуващо, нито е изненадващо\nслучващото се в левицата. Очакването БСП не само да не повтори резултата от последните избори, а да има много по-малко депутати, нито впечатлява, нито трогва участниците в сбирката. Те се интересуват единствено от личните си интереси. Ако те бъдат удовлетворени, всички ще си затраят и ще се явят единни на изборите. Изобщо няма да се притеснят, че са тръгнали с бързи стъпки по пътя на Синята коалиция - да бъдат на ръба на парламентарното оцеляване.\nВ момента на социалистическата върхушка й се привиждат разни хубави неща, но действителността е по-различна, често пъти стряскаща.\nСъщо като в онзи виц\nза рибаря, който лови риба през зимата, стои с кучето си пред направената дупка и чака да клъвне нещо. По някое време от водата излиза камила с цигара и го моли за огънче. Адски потресен, с треперещи ръце той й поднася огънче и камилата се скрива отново във водата. Учуден, търсейки някакво съдействие, той неволно погледнал към кучето си, което до момента кротко си лежало в снега.\n- Какво ме гледаш - казало кучето, - и на мен нещо не ми се връзва, ама какво да правя.\nТочно така ще изглеждат лидерите на БСП след предстоящите избори. Затова, ако Станишев все пак има намерение да бъде оценен един ден като лидера, който е успял да върне БСП в лоното на социалистическите идеи, той не трябва да си мисли, че ще може да го направи без решителни действия и най-вече без лични жертви.\nВехта афера за неправомерни дейности на бившия енергиен министър от червеното правителство Румен Овчаров и на тогавашната зам.-министърка на икономиката Корнелия Нинова разбуни духовете вчера. Новото в случая е, че за първи път публично бяха показани разсекретени документи, от които се видя, че умишлено са били потъпквани следствени действия и е упражняван натиск върху работата на прокуратурата, за да бъдат потулени разкритията за системни преводи на суми в „особено големи размери, придобити по престъпен начин”.\nФакт е, че след дългомесечно разследване магистратите не повдигнаха никакви обвинения срещу замесените в аферата. Но скандалът коства постовете на Румен Овчаров и Корнелия Нинова. Висшият съдебен съвет уволни следователката по делото Татяна Шарланджиева, а Ангел Александров се оттегли като шеф на следствието.\nСледователите бяха стигнали до извода, че Р.Овч. е опънал политически “чадър” над Красимир Георгиев по делото за злоупотребите в софийското топлофикационно дружество. Само според един разсекретен документ става ясно, че излишни посредници прибирали големи печалби от разпределението на електроенергията у нас. Така например умишлен договор с швейцарска фирма за 316,7 млн. лева ощетил българската хазна с над 90 млн. В доклад на НСлС пише, че при проведения разпит на Красимир Георгиев-Фронтиера е доказано, че фирма, регистрирана на Бахамските острови, е превела крупни суми на „Промарк“ ЕООД в Австрия въз основа на сключен договор за заем между две фирми. Договорът е предоставен от съпругата на Георгиев. Според справка, написана от следователите, „материалите за извършените финансови операции със средства от престъпен произход трябва да бъдат прехвърлени в друго дело“. В този момент обаче се намесва Нинова, която се оказва, че провела 111 разговора със следователката Шарланджиева, за да є въздейства. При разпит на Нинова бил представен от съпруга є документ, според който страдала от хипертонична болест на сърцето, каквато няма. В писмо до главния прокурор по онова време Борис Велчев тогавашният шеф на следствието пише, че е бил подложен на грубо отношение и въпроси от страна на Овчаров за това защо „твоите служители все още разследват моя приятел Красимир Георгиев”.\nСъс сигурност тази афера ще има ново продължение. Но възниква съвсем логичният въпрос защо чак сега изтича информация от независимите власти. Обясненията са няколко. Едното е, че доскоро контролът върху съдебната власт се упражняваше от кукловодите на криминалния преход, които слагаха свои подставени лица на ключови постове, за да могат безпрепятствено да си въртят далаверите. Другото е, че социалистите ще имат конгрес само след две седмици. Предстои да бъде потърсена отговорност за провала на референдума за ядрената енергетика. Ще се редят и кандидатдепутатските листи. Видя се през последните дни, че и двете вътрешнопартийни лобита – това на бившия президент Георги Първанов и това на сегашния лидер и председател на партията на европейските социалисти Сергей Станишев, се активизираха. Никак няма да му е лесно на Станишев да се бори със старите влъхви, зад които се подава сянката на бившата Държавна сигурност. Той обаче също е виновен, защото вместо да бъде дъвка заради провала на неговото управление, можеше от кумова срама да отстъпи поста си още през лятото на миналата година на свое протеже и да му дърпа конците. Сега и едните, и другите ще трябва да си платят. Някои с бъдеща загуба на изборите, а други ще се наложи да облекат раирани костюми.


Oчакваме трети, Black Shark Skywalker геймърски смартфон от Xiaomi | Citytel\nOчакваме трети, Black Shark Skywalker геймърски смартфон от Xiaomi\nГеймърските смартфони са сравнително нова ниша в мобилната индустрия. Устройствата в нея са с топ хардуер и често предлагат допълнителни аксесоари, улесняващи игрите. Xiaomi вече предложиха два Black Shark геймърски смартфона през 2018 година - Black Shark през април и Black Shark Helo през октомври.\nСега, на хоризонта се появява трети Black Shark смартфон - Black Shark Skywalker. Смартфоннът е забелязан в популярния Geekbench бенчмарк тест и според сайта, ще работи със Snapdragon 855 чипсет от Qualcomm и ще има 8GB RAM. Най-вероятно ще се появи и версия с повече RAM, но дали и кога - тепърва ще разберем.\nРезултатът на Black Shark Skywalker в Geekbench е 3494 точки в single core теста и 11 149 точки в multi core теста.\nКакво се случва с Huawei и как това засяга клиентите на компанията\nHonor 20 и Honor 20 Pro официално\nOnePlus представиха новите OnePlus 7 и OnePlus 7 Pro\nP30 Pro видео ревю


Определение на импровизацията - какво е това, смисъл и понятие\nОпределение за импровизация\nИмпровизацията е действието и ефекта на импровизацията , т.е. правенето на нещо внезапно, без предварително подготвени или без околна среда да ги чака. Като допълнение, тя е известна като импровизация на импровизирано музикално произведение или изпълнение. Например: " Китаристът изненада с десетминутна импровизация" .\nАктът на импровизирането означава да се направи нещо, без предварително да го планирате. Във всеки случай има ресурси, които художниците могат да използват, за да развият своя капацитет за импровизация. По този начин, въпреки че това изглежда като вид естествен акт, то може също да бъде предмет или подкрепено от предишна структура .\nИмпровизационните упражнения позволяват да се стимулира творчеството на творците и да се насърчи активното отношение от страна на обществеността, които по определен начин не знаят какво да очакват от интерпретациите. Импровизацията може да се опита да бъде разбрана от зрителя или слушателя, или просто да бъде получена от полето на сетивата.\nЗа студентите от театъра е много важно да се подготвят умело да се развиват във всяка ситуация и с ограничени ресурси за сценография. Чрез импровизацията е възможно да се получат необходимите действащи инструменти, които да убедят публиката в присъствието на същества и предмети, които не са наистина пред тях.\nКато цяло, най-използваните импровизации са хумористите . Както е посочено в предходните параграфи, тези хора обикновено имат набор от действащи ресурси, които се увеличават и усъвършенстват през годините, което им позволява да вземат непредвидени решения от обществеността, но въз основа на серия от знания, като репертоарът е по-ефективен. с всеки тип аудитория.\nВ театъра импровизацията се явява начин за спасяване на непредвидени събития. Ако актьорът забрави сценария и не знае как да продължи, той може да използва този ресурс, за да премести сцената напред, като вярва, че съотборниците му ще знаят какво се случва и ще допринесе за него. Ето защо тази практика може също да засили работата в екип.\nКогато двама или повече участници са готови да импровизират, те трябва да подкрепят и да вземат под внимание индивидуалните позиции на всяка от тях и техните роли в работата. В случай, че актьор започне да импровизира, без да дава крак на партньора си, той със сигурност ще повлияе на интерпретацията на другия и ще го остави без рамка, за да развие характера си.\nЗа музикантите импровизацията представлява основен инструмент, чието използване по време на изучаването на дадено произведение може значително да подобри сигурността при неговото тълкуване. Като цяло се смята, че класическата или академичната музика, според етикета, който всеки от тях възлага, не допуска неочаквани модификации и че всички парчета трябва да бъдат изпълнени, както е посочено от резултатите. От една страна, е жалко, че за повечето артисти това е така, но от друга страна е важно да се разбере, че импровизацията не води непременно до мелодична промяна.\nКогато пее, например, един добър музикант отвежда публиката си по пътя на емоциите и усещанията, които трябва да го изненадат и да бъдат интересни всеки път, когато слуша една и съща песен. Този ефект от магическото пренасяне към други равнини, докато оценяваме музикално произведение, зависи от няколко фактора, като например искреността, с която певицата изразява себе си и способността си да придаде значение на всяка дума, която изрича. В света на операта обществеността обикновено не вижда с добро око, че мелодията е променена, но това не пречи на сопран да свири с интензивността и скоростта, както и с жестове и движения на тялото, които да се подновят във всяка презентационна ария. отнема няколко века или повече, отпечатани на листове хартия.


Fischer Bargoin France 78020-17B, Професионален нож за обезкостяване, рязане на месо или обща употреба, размер на острието: 17 см. - твърдо острие, Фишер Франция [78020-17B] - 52.00лв. : SOLINGEN, СОЛИНГЕН, нож, машинка за подстригване, кухненски нож, сешоар за коса, преса за коса, фризьорски ножици, ножица, ловни ножове Солинген, ловен нож, точила за ножове, нож MORA, SOLINGEN, СОЛИНГЕН, ножове, машинки за подстригване, кухненски ножове, сешоари за коса, преси за коса, фризьорска ножица, ножици, ловен нож Солинген, ловни ножове, точило за ножове, ножове MORA\nКаталог :: Кухненски и месарски ножове Солинген и други марки, промоции :: FISCHER BARGOIN KNIFE / КУХНЕНСКИ И МЕСАРСКИ НОЖОВЕ ФИШЕР ФРАНЦИЯ :: Fischer Bargoin France 78020-17B, Професионален нож за обезкостяване, рязане на месо или обща употреба, размер на острието: 17 см. - твърдо острие, Фишер Франция\nПрофесионален нож за рязане на месо, транжиране или общо използване, ножът е произведен от френската фирма Fischer Bargoin.\nДължина на острието: 17см. Дължина на дръжката: 13см. Обща дължина: 30 см.


Благоевградчанка проплака пред ИА „Региона“: Баща ми почина ден след посещение в Спешен център, ако беше настанен в болница, можеше да бъде още жив! - Начало\nБлагоевградчанката Маргарита Малиновска сподели с болка пред ИА „Региона“, че е изгубила баща си ден след посещение в Спешен център Благоевград. Тя се възмущава, че хора умират, а някои медици си гушкат заплатите.\nБаща и Венчо Методиев Малиновски на 68г. се почувствал зле на 6-и април, не му достигал въздух и имал болки отляво в гърдите.Наложило се тя да викне линейка. След преглед обаче, му казали, че му няма нищо и го изпратили вкъщи. На следващия ден баща и починал.\nСпоред думите на Маргарита много е тежко, заради некадърници, да загубиш родител. Разказът и дойде след публикация в ИА „Региона“, че мъж в тежко положение и на количка е чакал 40 минути да го приемат в Спешен център Благоевград.\nЕто какво разказа Маргарита Малиновска:\n„Баща ми Венчо Малиновски имаше високо кръвно, инсулинозависим диабет, прогресивно оглушаване, коремна херния, имаше тромби в краката и в сънната артерия, 2 прекарани инсулта преди 20г.,както и операция на коремната аорта.\nЯнуари месец започнаха силни болки в краката, с майка ходеха на съдов хирург и му изписаха лакарства. След около месец нещата се влошиха и ни изпратиха в София в болница Софиямед. Там беше направена операция, на мястото на тромба му поставиха байпас. За съжаление той се запуши 2-3 дни след операцията. Няколко дни след това го изписаха, разбира се с назначени лекарства.\nНа 6 април се оплакваше от болки в гърдите и силен задух.Беше почти неподвижен, ходеше само до тоалетната. Извиках линейка. Взеха го, може би имаха съмнение за инфаркт. В Спешното отделение са му направени изследвания като кардиограма, кръвно и всичко е било нормално. Но задухът си остава. Казаха да си го приберем вкъщи и когато отидем на София за профилактипен преглед да му направят скенер на белия дроб.\nТа прибираме си го ние! На следващият ден бе по-добре, като задухът бе намалял. Вечерта обаче изведнъж му прилоша, изгуби съзнание и едвам дишаше. Викам отново линейка, тук искам да кажа, че лекарката направи всичко възможно да го спаси. Починал е във фоайето на Спешна помощ. За мен винавна е тази лекарка, която не го прие в болница първата вечер, когато викнахме линейка на 6-и април.\nНе обвинявам никой друг, защото на следващата вечер вече е било късно за него. Просто тази жена трябваше да го изпрати в болница, може би ще беше още жив!“\nКриско стана за смях с това дарение\nБразилските звезди в Китай започват тренировки


Дънкова зелена дамска пола до коляното | Selected fashion corner\nНачало › Макси мода › Макси поли › Дънкова зелена дамска пола до коляното\nДънкова зелена дамска пола до коляното\nДамска права пола от зелен, еластичен деним. Дължина до коляното. Широк ластик на талията. Полата е без подплата.\nПоръчай за 100.00лв. + Купете Дънкова зелена дамска пола до коляното или друг продукт от нашата промоционална секция за да получите безплатна доставка.\nвискоза 50% найлон 45% еластан 5%


Съветът на президентите призова националните приоритети да останат извън политическото притовопоставяне - Телевизия Европа\nСъветът на президентите призова националните...\nСъветът на президентите призова националните приоритети да останат извън политическото притовопоставяне\nНационалните приоритети да останат извън ежедневното политическо противопоставяне. Около тази теза се обединиха президентите Жельо Желев, Петър Стоянов, Георги Първанов и Росен Плевнелиев. За трета поредна година в сряда, 28 януари, се събраха четиримата демократично избрани президенти на България за Съвета на президентите, съобщиха от прессекретариата на „Дондуков“ 2.\nПрезидентите изразиха надежда 2015 г. да бъде годината, в която обществото да се убеди, че политиците залагат на национално отговорен подход. Според тях демократичната зрялост изисква да разбираме и уважаваме различията, да защитаваме позициите си с аргументи, а не с обиди и квалификации, да има чуваемост за разумните и работещи идеи.\nБезпринципното политическо противопоставяне и теснопартийните битки в последните години доведоха до намаляване на авторитета и доверието в институциите. Установяването на нов тон на общуване сред българските политици, какъвто наблюдаваме в последните месеци, е от изключителна важност за постигането на вътрешнополитическа стабилност, от която днес България се нуждае. Около тази позиция се обединиха президентите на България.\nПрез 2015 г. според Желев, Стоянов, Първанов и Плевнелиев има предпоставки за осъществяване на важни реформи, като например в здравеопазването, енергетиката, пенсионната система, съдебната система и образованието, сектор „Сигурност“ и др. Необходима е мобилизация и колективно усилие от българските политици, за да усетят гражданите конкретни резултати и позитивна промяна.\nЧетиримата президенти са убедени, че националните приоритети трябва да останат извън ежедневното политическо противопоставяне, като се работи последователно по тях, независимо кой е на власт. Преминаваме през трудни времена на комбинация от външни и вътрешни кризи, в региона около нас има много конфликтни зони, затова е от изключителна важност да се работи за стабилност, сигурност и предвидимост.\nПрезидентската институция, както винаги досега, работи за устойчивост на демократичния процес и на институциите. Тя отвори вратите си за дебат по дългосрочните приоритети и за начините те да бъдат постигнати, създаде възможности да бъде чуто мнението на всички. Президентите считат, че и занапред трябва да се търсят различни форми на сътрудничество между властите и за укрепване на държавността.


Започнете своя покер роман с новия блог сайт на PokerNews | PokerNews\n06 Април, 2011 Стефан Хаджистойков\nПознатият на всички ви до скоро MyPokerNews вече си има ново име. Всъщност си е направо един цял нов сайт, който е изцяло насочен към писането на покер блог. Адреса на сайта е http://blogs.pokernews.com/, а той официално функционира от вчера 4 април.\nАко все още не сте се решили да стартирате подобно онлайн начинание, може би новият сайт ще ви погъделичка малко и ще отделите някоя и друга минута, за да споделите някоя интересна покер случка, може би скорошно пътуване или просто вашето виждане за играта и начина, по който трябва да се играе. Теми колкото искаш, въпроса е желание да има.\nНовият сайт е съвсем опростен и изчистен от всякакви ненужни функции, а няколко дреболийки са добавени като опция в профила.\nКато например възможсността да добавите своя Twitter акаунт. По този начин всяко ново съобщение, което публикувате там ще излиза и на вашата блог стена. Също така може да си отмятате блоговете, които желаете да следите и веднага щом някой публикува нещо ново вие ще получите известие за това. Друга дребна, но не толкова съществена част е опцията да смените стила на изглед на вашата страница, както и опцията да качите собственоръчно изработен от вас такъв.\nСега не ви остава нищо друго освен да метнете по едно тестово блогче, за да видите за какво става въпрос. Полето за писане е снабдено с опции за прибавяне на карти, снимки линкове и всичко което ви е необходимо, за да направите вида на блога си перфектен.\nС пожелания за приятни покер мигове и много нови приятели!\nОт екипа на PokerNews.bg.\nЗащо точно презареждане? 2\nПокер блог на Славен Попов: Купата на Гърция 1\nПокер блог: Ако не стане днес, и утре е ден! 6


резюме - Елица Велинова\nКосово: поетически търсения и алтернативата на младите\nМагистърска дипломна работа на Елица Велинова (2007)\nКато студент по Балканистика, запознат с албанския език и литература, и с интерес към тях, реших, с настоящата дипломна работа, да се опитам систематизирано да представя част от процесите, протичащи в косовската литературна съвременност, като по този начин да запълня една празнота в представата за Косово и да покажа, че то не е само проблеми и война.\nОще при подготовката на материалите осъзнах, че задачата не е никак лесна. Както вече споменах, преводите не са много, но благодарение на работата на колегите ми от специалност Балканистика, поне част от водещите автори са представени в превод на български, на интернет страницата за албанска култура и литература www.albanian.dir.bg. и въпреки усилията на тези мои колеги, авторите са представени едва с по няколко произведения, което наложи и аз сама да се заема с преводи. Проблем срещнах и при търсенето на критика по въпроса, защото на български такава почти липсва, а албанските критици е трудно да бъдат използвани за представяне на проблемите на косовската литература пред чужда публика, защото работата им е предназначена за вътрешния читател, който малко или много е запознат с материята, познава авторите и тяхното творчество. Ето защо от литературната критика съм се опряла главно на публикациите на канадския албанолог Робърт Елси (Robert Elsie).\nДруг проблем, който възникна в хода на работата, бе как да разгледам косовската литература – като част от албанската литературна традиция или като самостоен феномен. Първо класически автори, в смисъла, който ние влагаме в понятието класик, в косовската литература няма. По-голямата част от възприеманите за класически косовски автори са все още живи, творят и до настоящия момент и по съществото на творчеството си са постмодернисти. Освен това в косовската литература се разработват някои теми и проблеми, които са напълно чужди на албанската литература – на пример екзистенциализмът е повлиял на много от водещите косовски творци, а в Албания е напълно непознат. Въпреки различията и фактът, че се създава извън територията на Албания, това е литература на албански език, предназначена за албанска публика. Ето защо, може би е редно тя да се разглежда като особена част от албанската литература, която има своите различия и специфики, обусловени от исторически, политически и социални фактори, в една област, която понастоящем (през 2007 г.) е с неизяснен статут.\nрезюме - Диана Петрова\nБалканският комплекс за идентичност\n(Етнолингвистичен анализ на пословици, поговорки и устойчиви словосъчетания в албанския, българския, румънския и гръцкия език)\nМагистърска дипломна работа на Диана Петрова (2003)\nРаботата си поставя за цел да представи модела на конституиране и утвърждаване на националната идентичност на народите, населяващи Балканския полуостров. Балканският комплекс за идентичност е търсен в пословици, поговорки и устойчиви словосъчетания, в които са изразени самооценки на даден етнос или оценки за другите етноси на Балканите. Специално внимание е отделено на някои съществени отличителни черти на всеки отделен етнос – бесата на албанците, българския инат и самокритичност, гръцката хитрост, обречеността и примирението на румънеца и т.н. Представеният материал е анализиран и в контекста на историческото развитие на балканските народи, като са извлечени основните стереотипи и комплекси.\nрезюме - Зорница Антонова\nМисията на Аз-а в поезията на Ана Бландиана\nЗорница Светлинова Антонова\nСпециалност Балканистика, фак. № 60216\nдоц. дфн Румяна Л. Станчева\nПоезията на Ана Бландиана е заредена с изключителна сила. Тя не просто предава различни идеи, теми, проблеми, но и излъчва техния заряд отвъд границите на отделните стихотворения. В настоящата работа се фокусирам върху същността на лирическия Аз, неговото израстване и мисия в творчеството на Бландиана. Това днес е един особено значим проблем, пред който е изправен всеки човек, без значение на неговото социално положение, работна сфера и лични интереси. В процеса на своето израстване личността изгражда както своите индивидуални очертания, така и общовалидните, наложени от външни обстоятелства рамки и норми на поведение, говорене, и дори – на мислене. Истинският Аз на човек остава все по-дълбоко – забравен и погребан от масовите разбирания и начин на живот. Да се намери път към душата – това е целта на всеки творец - да даде израз на своя вътрешен Аз и да подтикне своите читатели (както е случаят с поезията на Бландиана) към стремежа за опознаване на тяхното истинско Аз. Само този вътрешен човек ни прави различни, интересни за останалите. Той е този, който ни прави творци – ако не международно или национално признати, то със сигурност поне творци на собствения си живот, което никак не е малко. Да изживееш живота си – своя собствен живот, а не този на някой друг или на редица други хора преди теб – това е най-съвършеното лично творческо изживяване, предвидено за всеки. Поетичният Аз (Аз-ът) ни води по пътеките на своя личен опит, на своето лично изживяване по пътя към своята душевност. Той събужда живия импулс във всеки един от нас – импулсът да тръгнем, да поемем и ние пътя към себе си, чрез който да достигнем до своята истина.\nКлючови думи: вътрешен Аз, себепознание, истина, смисъл, творец.


Копелетата на комунизма трябва да (при)помнят щастието, от което се отървахме – Иво Инджев / Ivo Indzhev\nКопелетата на комунизма трябва да (при)помнят щастието, от което се отървахме\n02.08.2013 от Иво Инджев\nАгенция Франс прес преоткри прелестите на истинския комунизъм в репортаж от Северна Корея, в който се разказва как на малцината чужди туристи в този резерват на осъществената мечта на Маркс, Ленин и Сталин понякога връщат ресто под формата на пакетче чай срещу похарчената валута.\nПредполагам, че за западния свят тази екзотична информация е интересна, но за нашата публика е направо скучна ретроспекция за собственото ни минало. Освен за поколението, което не помни времето на българската версия на същия този комунизъм.\nВ НРБ се случваше на касата да ти връщат „лукчета” или други продукти на бонбонената лека промишленост, като „кръц-кръц”. Или кибритчета, произведени в родната кибритена фабрика в Костенец. При това принудителната сделка се извършваше не във валутните магазини, а в туземните ни бакалии.\nТ.н. бартер, стока срещу стока, беше начин на живот. Менкаше се всичко- от консерви, меса и зеленчуци, през тоалетна хартия, детски дрешки и храни, до лигнин ( по липса на дамски превръзки).\nСпециално за лигнина съм прекарвал часове в кварталната аптека. Сменяхме се на пост с братята ми, защото на човек даваха само по един пакет- продавачките ни познаваха ( превързваха ни раните от буйните момчешки игри), но си затваряха очите за тази наша детски хитрост. Не знам дали има връзка, но писателят Йордан Радичков, който ни беше съсед от първия етаж, ни беше нарекъл в един свой разказ „трите баби”, макар иначе да ни казваха в квартала „тримата мускетари”.\nНай-вече вървеше търговията с влияние: всичко беше с „връзки”. Обичайният израз беше да имаш „вуйчо владика”, наследен перверзно от времето, когато владиките са били влиятелни, преди влиянието им да бъде посечено, включително и в буквалния смисъл за онези, които не са пожелали да преклонят глава.\nПо думите на чужденци, запознали се лично с живота в НРБ, думата „връзки” била сред първите, които научавали след стандартното „добър ден”.\nПитал съм и друг път, но да попитам пак: сега ясно ли е защо българите са податливи толкова на корупцията, която десетилетия се наричаше връзкарство и се приемаше за част от паралелния , но най-важен аспект на оцеляването?Ами ние сме си закърмени с корупцията- и млякото на прах за кърмачета се намираше с връзки!\n”Ти на мене, аз на тебе” не беше просто припев от житейската песен на българина, а животоспасяваща философия.\nСума ти килийно „образовани” другарки и другари, оказали се неочаквано богати на връзки по високите етажи на държавата ( а държавата беше единственият работодател), се уреждаха с постове във властта, взета от техни съселяни под крилото на братската им червена армия. Не случайно първият указ на превратаджийското правителство, заграбило управлението с нахлуването на съветските завоеватели, е бил да се премахне образователният ценз за държавните служители.\nАко това успокоява някого, трябва да се признае, че имаше и по-лошо от нашето. В самото сърце на великата съветска столица Москва, която всекидневно беше атакувана от десетки хиляди пазаруващи несретници от провинцията, пъплещи с влаковете за снабдяването си с най-елементарни стоки, кипеше идеологически обоснована бартерна търговия.\nС чувство на социалистическа национална гордост българинът можеше да види как недалеч Кремъл на тротоара се продават високо ценените български буркани с домати, но само в комплект с дълбоко мразените измишльотини на Генералния секретар на ЦК на КПСС Леонид Брежнев за „подвизите му” през войната в съчинението „Малая земля”.\nСамите българи, поне студентите ( от онези, които живееха в общежитията с хлебарките, натикани като сардели по 4 души в стаичка и с една баня на 4 етажна сграда, работеща в отделни дни за мъже и жени) не си купуваха любимите домати. Не само заради нежеланието да „изконсумираш” толкова томове „Малая земля”, колкото буркани ти се наложи да купиш. И не само заради онези мизерни 80 рубли стипендия, които не стигаха за нищо, освен за принудително поддържане на слаба фигура ( моя милост закова тогава 65 килограма при ръст от 183 сантиметра и „мръдна” стрелката на кантара нагоре едва след края на 5 годишното следване).\nПросто българските студенти като правило си носеха бурканите от България и с тях се оцеляваше като се добавяше по малко в „картошката”- макар и примесени с буци кал, „картошки” поне имаше в магазините.\nНе искам да персонализирам, макар да се изкушавам като гледам някои български синковци на тогавашни големци днес да въздишат по прекрасния за тях комунизъм, но цялата тази комунистическа немотия изобщо не важеше за привилегированата класа апаратчици и техните отрочета. В Москва например те си живееха живота в квартири с всички „екстри” : от колите и специалното снабдяване, до евтините жени, с чиято достъпност срещу пълен хладилник вулгарно се хвалеха пред нас, плебеите от общежитията.\nЗнам, че ще се намерят веднага желаещи да видят в това припомняне някакво оплакване. Но грешат.\nЧовекът е устроен така, че намира щастие и в малкото, което има.\nЩе се повторя, но припомням още веднъж потресаващия документален сюжет на Солженицин от „Архипелаг ГУЛАГ” за моментното щастие на онези двойки непознати, които чрез подкупи на надзирателите си осигурявали среща за сексуален контакт през дупка в оградата, разделяща мъжката от женската част затворници нейде в Сибир.\nТака че щастието е нещо относително в зависимост от това как ти го дозират обстоятелствата, с които си принуден да се съобразяваш.\nВ този смисъл днешното поколение в България има щастието да не познава от опит натрапената ни версия на онова щастие, за което нито сме гласували на избори, нито пък сме „извоювали с кръв” в завареното положение на „копелета на комунизма”, както се изрази тези дни за нашето междинно поколение Адам Михник в интервю за сп. „Шпигел”.\nКаквито и да се трудностите за свободния човек в пълния с неизвестности океан на демократичната пустош (пустата му демокрация я пустосват без вина за нейната безбрежност), той все пак има право днес да се бори срещу клетката и срещу щастието, да те хранят в нея, колкото да не пукнеш.\nP.S. Съпругата ми, от доста по-младо поколение “комунистически копелета”, покварено вече от блясъка на валутните магазини, ми припомни, че и в тях връщаха бульончета, бонбончета и шоколадчета, вместо дребни доларчета.\nНа прищипаните, що прихода бранят\n41 мнения за “Копелетата на комунизма трябва да (при)помнят щастието, от което се отървахме”\n02.08.2013 в 16:59\nКато “копеле на комунизма” със цялостен стаж, нямам какво съществено да добавя към написаното.\nНай-основното (при)помнене за едно такова “копеле” се състои в последния абзац.\n02.08.2013 в 17:01\nВерно, точно така беше-мила,стара,мизерна,родна картинка-за СССР не зная,защото не съм била там,но като се сетя, че за тях си бяхме направо западняци-направо да си умреш от смях.Мило и драго даваха девочките да се оженят за българи и да дойдат в “западна” България,че и на братята роми кандисваха.\nГ-н Инджев припомнихте ми близкото минало по което въздишат другари и другарки.Американски войници ,пияни от кока кола,безчинстват въвъ Виетнам,имаше такава карикатура,нали?А герданите от тоалетна хартия на вратовете на командированите в София провинциалисти?Трябва да припомним,че в тоалетните се използваха нарязани вестници,докато гнилият капитализъм,използваше парфюмирана тоалетна хартия.Бяхме принизявани битово и морално,всеки вик за нормален живот се наказваше като буржоазен каприз.Помня тълпите от селско население прииждащо в градовете и унищожаващо градския бит и култура,защото се явяваше мнозинство.Започнахме да шептим,защото всеки съсед можеше да съсипе живота ни с донос.Нещо подобно се случи 1989г.,пак нахлуха съмнителни типове и типеси и започнаха да управляват живота ни.Лозенец,журналистическия квартал се напълни с хора с джапанки и анцузи,говорещи на висок глас.Трудно се живее в България.\n02.08.2013 в 17:36\nБулгарските копелета на комунизма (станишве, орешарски, доган, борисов, сидеров и сие) си имат маика (както всички копелета разбира се) и тиа се нарича русиа. Да това е тиахната маика – тази дето е дала толкоз на света – като автомат калашников например, концлагера и много още подобно, тази коиато суди умрели, тази коиато изби 30 милиона свои синове и дущери, тази коиато се притичва на помощ на де що има изкилен урод-диктатор по света, тази коиато е ретроградна до немаи куде, тази коиато е символ на ненавистта кум всичко що не е руско. Та тази маика – изверг те искат да припишат и на нас – потомците на Аспаруха. Искам да им кажа таковаите си таковата – мрасни кучи синове!\n02.08.2013 в 17:45\nИзключително реалистична картина нарисувана от г-н Инджев и адресирана към по младото поколение.Това трябва да се знае и преосмисли от всички.\nВъзрастните поколения с промити мозъци от времето- не всички разбира се- за съжаление се държат неадекватно при избора на ценности и подкрепят комунистическата система,гласувайки тъй ,както фен поддържа някой футболен отбор емоционално- това са нашите,другите не са от нас.Те трябва да разберат че бъдещето е на младите и посоката трябва да се избира от тях,и да не пречат на прогреса.ВРЪЩАНЕ НИКОГА НЯМА ДА ИМА НАЗАД!\nПриказката с “дай си ми куклата,на си ти парцалките” си е чисто инфантилна реакция на това поколение.Аз също съм възрастен гражданин и мисля,че имам право да го заявя.\nДа-а, тъжни спомени за по-възрастните като мен и още по-тъжно като гледам наглата хамстерска мутра на това охранено копеле С.С. дето иска да мачка съдбите на синовете и внуците ми!\nДобре, че младите се събудиха…\nБрилянтно, г-н Инджев!!!!\nЗастъпвате една много болна за мен тема. Краино недостатъчната е информацията за ония “златни” години.\nУжасявам се когато някой келеш започне да глаголства каква икономическа сила сме били, как сме заливали Европа със стоки… А, бе, аха и рогът на изобилието да ни удави!\nТогава два пакета лигнин /откраднат от тъща ми от болницата където работеше/ менкахме за кашон кайсиево пюре, половината от което отиваше за една кутия хумана…хахаха\nТози пост (може би защото пресъздава нещата от “светлото” ни минало) адски много ми напомня за Георги Марков. Благодаря.\n02.08.2013 в 18:27\nаз помня как при завършване на училище, на село даваха на ученик по едно яйце и пионерско поръчение да изведеш пиленце! На есен си искаха пилето, което си отгледал, ако не занесеш такова те връщаха от училище да го “намериш”! На комсомолското звено първенец връчваха преходно червено знаме!Един от звеноводите не знаел какво значи “преходно” – мислел, че му е дадено завинаги и си беше ушил къси панталони от него – когато му поискаха да върне знамето на следващия месец за да бъде връчено на друг “пъвенец” – голям смях падна! А да си припомняме ли как за да си купиш например “Кентърбарийски разкази” трябваше да купиш и някой том от “събраните съчинения” на “другаря” Живков?А как през 70-те години за прием във ВУЗ се полагаше “политически” изпит, а за литература по него се препоръчваха – “събраните съчинения” на Живков, които събираха праха по книжарниците! А огромните опашки от предния ден и среднощните “опреснявания” на списъците на чакащите за дунапренови дюшеци?Ами 15 годишните чакания за да бъдеш “ощастливен” с лека кола “Лада” при внесен безлихвен депозит от 1500лв и то по времето на “Развития социализъм”!\nВ началото на шейсетте години на миналия век живеех в студентско обжежитие в Москва.По-остроумните между нас казваха,че ако хлебарките бяха светещи,то в квартала Марина роща,където се намираше нашето общежитие,щеше да цари постоянна полярна нощ.А иначе синчетата на по-важните другари вече учеха на Запад,а тези ,които следваха в Москва,виждахме само на събрания в посолството /не живееха в общежития/ и научавахме за техни пиянски “подвизи” по скъпите московски ресторанти.\nЩе припомня само безсмъртното начало на “Алхипелага Гулаг” – там описва как лагерници намират някъде в Сибир замръзналия труп на мамут от преди стотици хиляди години,най невъзмутимо го размрязават и изяждат до шушка – оставят само костите и разбира се зъбите на животното.Те ти булка социализъм!\nТрябва да съм от най-щастливете хора на света. Роден съм във времето на бетониране на най-човеконенавистническа система.(времето на стоежа на МОЧА) Преживях всички нейни етапи: от развиващия се, през развития до зрелия социализъм. Няма цена, за която бих се върнал в началото. Но вече се намират хора, които имат неистовото желание да го направят. Не са познали!\nГ-н Георгиев, как точно затворниците са разбрали,че това е труп на мамут,а не на предходния нещастник,нарочен от режима.О, санта симплицитас!!!!\n02.08.2013 в 22:43\nТанчо,тези неща не зависят от комунизъма или димокрацията(грешките са нарочни и ………….). Така по сйелски, докато нйе видиш новйете магйестрали задръстйени на първи Август,тази държава си е здраво в кйереча.Може сйе изкараш Японското сметало и сйе смяташ кат олйегарски бъджакя!!!\nА на Бузлуджа си искат обратно социализЪма…\n02.08.2013 в 23:13\nМного широка тема събрахте,г-н Инджев, в тази малка статия. Всеки от примерите говори много на хората, които умеят да гледат напред, четейки миналото си.Примерно, темата за “връзките”. Кой от нас не го е преживял? Винаги ми е било унизително от това грозно явление.От това да си купиш нещо “по- така” та чак до държавните постове и служби. Именно това създаде условия за масовите зависимости едва ли на всеки втори българин от някого си…До като стигнем до днешните зависимости и престъпно-комбинативни схеми в социално-политическата система на държавата – тотални и трудно преодолими. И те са в основата според мен на грешно отворени или затворени врати в правораздаването, в под законовите разпоредби и в не прилагането на закона еднакво за всички провинили се.Това е най-лошото\n02.08.2013 в 23:46\nКопелетата на комунизма дават на бартер държава срещу АЕЦ Белене , с една дума кон не за кокошка , а за стръкче слама.Бартера трайно им е програмиран.Не пускат властта, защото без нея са нули, ама кръгли.Ще им отидат заменките ,пак форма на бартер,и достъпа до държавни поръчки, пак бартер.Ето Мониката на Станишев прави PR за милиони,които пък Станишев уж бил дал на Хохегер,а той ги върнал на Моника.Пак нещо бартерно.Дават нас , държавата, бъдещето на бартер.Стига толкова нагли комунистически копелета.Да си върнем държавата.Тя не се продава.\nХубави спомени от миналото, когато имахме пари, защото нямаше къде да ги похарчим и нямахме свободно време, защото или висяхме на опашки или копаехме на бригади. Ако се пресметне колко часове сме висели на опашки, ще се окаже много по-вече от времето когато сме работили. И може да си спомним за безумната смелост на някои другари да отделят от свещената чужда валута, за подготвяне на световната революция или смазване на капиталистическия враг, и да купят и продадат малко маслини, или банани или портокали, които децата не виждаха и не знаеха с години. А за тези които бяха “равни” и от “народа” такива смешни ограничения нямаше. Зя тях имаше специални магазини. Даже сервитьори с бели престилки и с бели специални специални мерцедеси им разнасяха храна по къщите. Тъй като заплатите бяха символични, най честите употребяваните глаголи бяха “сега дават” или “пуснали са”. Думата купувам не се употребяваше, защото нямаше какво да купиш, ако не ти го дават. И съвсем малко знаем за тези смели другари, които са “отслабили” фронта на революцията и са отделяли чужда валута за населението, и които са били обявени за контрареволюционери от бдителните си другари и може би изпратени за превъзпитание в “училищата” на другаря Мирчо Спасов, от където малко се връщаха обратно.\n03.08.2013 в 00:09\nМоже би се повтаряме, но :\n“Социализмът е философията на провала, веруюто на невежеството и евангелието на завистта.” Уинстън Чърчил\n03.08.2013 в 01:02\nДа, през соца човек и пари да имаше нямаше какво да си купи – от грозни по грозни дрехи и обувки, половината ден минаваше в опашки една за хляб, друга за мляко и т.н. А се и оказа, че и прехвалените социални придобивки не са били реални, а от заеми, които ни разсипаха и още не можем да изплатим. Държавата беше като разграден двор и всеки крадеше на поразия и затова някои още въздишат по бай тошовото време.\nПС. Не е по темата, но сега прочетох, че Вежди Рашидов е направил признание за купения медиен комфорт от Б . Борисов в пълно потвърждение на това, което вие писахте, г-н Инджев.\n03.08.2013 в 01:03\nПреди 2 години, на среща със студенти в София, един от тях ме запита – „Наистина ли беше чак толкова лошо при социализма? Според майка ми и баща ми, живота е бил по-спокоен, по-сигурен.“\nВъпросът ме изкара из релсите, тотално. Осъзнах, че заобиколени от безработица, мафия и чалга, в един свят, в който корупцията е правило, а безизходицата е бъдеще, нашите разкази за времето на комунизма, се струват на младите твърде ужасни, за да не са малко преувеличени.\nБам! Отприщих се като река. Разказах им за най-ранните си спомени. Група милиционери дойдоха в къщи и омотаха ръждив тел около врата на кучето, стар голден ретривър. Било ги лаело. Докато го душеха аз пищях, а баба ми – бяхме само двамата у дома – кълнеше: „Не ви ли е срам, изедници!“. „Нито ни е срам, нито ни е страх!“ беше отговорът.\nДядо ми беше купил радио на старо през 30-те години. Един ден дойдоха и запечатиха копчето за настройка с червен восък. На Радио София. Ходи дядо ми из града, по приятели, намери радиотехник, арменец, дойде човекът в къщи, разчовърка нещо извътре на радиото и си отиде. Още помня как понякога, като се събудех през нощта и се примъкнех в стаята на дядо ми, го виждах да седи в тъмното, вторачен в светлините на радиото и да слуша. Тогава за пръв път чух името на ГМ Димитров.\nИмахме пишеща машина, и един от чичовците ми, тогава много млад, а по-късно журналист, я ползваше редовно. Не знам какво пишеше чак толкова. Ново посещение на другарите с бричове и каскети – „Пишеща машина сте имали!“. Прибраха купчините листове и направиха отпечатък на машината – слагат един бял лист в нея и натискат всеки клавиш. Този лист после го ползват, за да сравнят и издирят писача на нещо, дето не им е харесало.\nИзключили баща ми от гимназията и го изпратили да строи по комсомолските обекти. Това преди аз да се родя. Като отишъл дядо ми да пита защо, каза ли му, че се е получило анонимно писмо, в което се казвало, че всички в семейството ни са кулаци. За капак, баща ми свирел на китара и пеел западни песни. Да сме били доволни, че не го изпратили в Белене.\nСпомням си около 1971г се направи преброяване на населението, Тогава се въведе ЕГН. У дома пристигнаха двама служители по преброяването и трябваше, наред с личните въпроси, да отговорим на въпроси за семейството. Един от въпросите беше нещо от рода на „Колко книги имате у дома?“ Няколко възможни отговора: „0-10; 10-50; 50-100“. Баща ми се почеса по главата и каза бавно „Ние имаме повече от 2000“. Никога няма да забравя изражението на жената, която беше един от преброителите. Ударена с мокър парцал?! „Ми това няма къде да го попълня! Да пиша 50-100?“ Баща ми се изкикоти. После естествено дойдоха от милицията да гледат книгите, оказа се че единият познавал дядо ми и го уважавал. Той каза на баща ми да махне всички книги на френски, защото можело някой негов колега да се задълбочи в разследването…\nОще много неща разказах на студентите – как дядо ми прелистваше и четеше за стотен път купчината стари вестници от преди 1948, за това как ме изключиха от училище за спор с някакъв даскал по история, как два пъти ме изхвърлиха от Комсомола (а съм приеман само един път). Как след като напуснах България започна тормоза над семейството. Как, когато БСП беше преизбрана през 1990г, започнах да повръщам докато слушах да обявяват резултатите по радиото. Два дена нито можех да ям, нито да спя, нито да говоря. Разказах им за сделките на бившите комунистически синчета, които се уговарят из кулоарите на елитните Лондонски клубове. Сделки за това кой какво ще вземе, когато дойде техен ред да правят правителство. От къде да започна и къде да свърша! Не знам дали убедих момчето, което ме пита за социализма. Твърде много ужаси, овехтели спомени, непреживяно за младите минало, хора и лица толкова изродени, че правят историята, която разказвах да звучи едностранно, раздуто.\nДнес се надявам, че младежите които протестират пред парламента, са стигнали до своята истина за настоящето и затова им е дошло до гуша. Това са историите, които те ще разказват. За корупцията, за дебелоочието, за подигравката на управляващите. За беднотията. За простотията. Това са техните истории, техните ужаси. За вълците, дето обещават да пазят стадото. Ние ще помагаме където можем, но днес се решава бъдещето на децата ни, не нашето. Стискам им палци. От това което направят днес зависи какво ще се случи утре.\n“Трите баби” е разказ от Елин Пелин, ако не се лъжа.\n03.08.2013 в 02:11\nДоста тъжно е, че има нужда от подобно напомняне. Да е било преди век, човек да подходи с разбиране, ама тук говорим за малко повече от две десетилетия…\nТова, по което “народа” тъгува всъщност е лесният, и тънещият в пълно безхаберие начин на живот. Това, че можеше безнаказано да си “гепиш” от държавното, да симулираш дейност и в края на деня да си тръгнеш с два часа преди края на работното време. По това е носталгията. “Синджира си иде, козЪта ги нема”. Рай за посредствените и безхарактерни труженици. Малко подмазване, доносчета и си се “уредил”. Ако имаш и някой “активен” в родата – пей сърце!\nС други думи, очевидно доста хора нямат нищо против да живеят в клетката, стига да има ” лека далаверка”, някоя и друга подхвърлена троха, пък щом трябва и съветска република ще станем, ще казваме на насилника “освободител” и ще процъфтяваме.\nМен лично тези хора изобщо не ме интересуват, те никога не са били носител на градивното, моралното и прогресивното, дори не мога да ги разпозная като сънародници.\nМен ме интересува другата половина от българите, които могат да формулират целите си, да аргументират дадена своя позиция посредством знания и информираност. В чиято ценностна система свободата стои над материалното. Ако тези хора съумеят да погледнат в една посока, да се организират политически и да останат верни на себе си, аз мисля, че много трудно биха били заложници на горната половина, каквито сме в момента.\nА пък ако не се случи, разни щърби гащници, които не гледат новини, защото по тях давали само протести, ще ни определят живота, защото те СА единни и гласуват под строй.\n03.08.2013 в 07:16\nИво прав си. Но днешното поколение, особено онова в провинцията, в малките населени места не познава не само лукса, но и нормалния живот без работа и доходи.Оцелява на ръба с 300 лева заплата и е принудено да гледа стари баби в чужбина или да работи по 12-14 часа на чуждите плантажии. От опит ти го казвам.\nМоже вече да не връщат лукчета, но връзките са все така актуални и даже бележат възход (простете соц клишето).\nБългария – родният дом на социалната мрежа от аналогов тип.\nГ-н Инджев,тези,които трябва да го прочетат,няма да го направят.Ако го направят-ще го оспорят.Но продължавайте да пишете в такъв дух по тази тема.Просто това трябва да им се набива в главите. Дано някога им просветне.\n03.08.2013 в 09:33\nДааа! У сегашните ми колеги предизвиква искрено учудване факта, че един от държавните ми изпити е бил марксизъм-ленинизъм. Bъпреки червената корица на дипломата не успяха да моделират мисленето ми в червено. Cчитам го за моя скромна победа.\nНикъде не съм казал, че разказът на Радичков се казва “трите баби”, а че така ни нарича в него ( описваше ни как препускаме по стълбите надолу като “три баби”, с което бяхме печално известни заради шума).\nНе знам дали е опит за заяждане, но дори и да е така, всъщност напомняте за нещо, което може да е ключът към “разгадаването” на онова, което Радичков е искал да каже- ще трябва да потърся въпросният разказ на Елин Пелин.\nМанол, позволих си да ре-публикувам това, което сте написали.\nАко случайно имате нещо против, кажете и ще го махна.\n03.08.2013 в 11:26\nПсихолого-источиески щрихи от близкото ни минало!Децата ми не помнят това , така както ние не знаем подробности за историята си в по-далечни времена!Защото или я преиначаваха или я забраняваха !Архиви и досиета , скрити , изгорени или манипулирани !Фалшът в нашия ЗАБРАНЕН ЖИВОТ продължава и днес , с палките на полицаите(днешните еничари на властта ), вдигнати срещу мислещите!\nТочни,ярки,болезнени спомени от едно нечовешко време,в което живяха няколко поколения.За младите е непонятно,а трябва да знаят и за тези премълчавани или деформирани страници от историята ни.Бъдете неуморен,г-н Инджев,пишете,опреснявайте замъглената памет,защото и това е средство за предпазване от грешки в наши дни.Но до колко очи и уши ще стигнат тези абсурдни,болезнени истини???!!!\nМогат да се посочат много примери и простотии от времето на така наречения социализъм. Но за повечето хора сегашния модел на безправова олигархична държава е неприемлив. С какво им предлагате да сравняват миналото – с настоящето? На Вас да не би да Ви харесва?\nНещо старо, което бях написал преди 4 години:\nЕдно нещо обаче тези дни ме провокира да си размърдам пръстите на ръцете – падането на Берлинската стена и по-точно кой какви спомени има от онзи живот. Животът преди голямата промяна.\n– Защо е разледелен един народ? Знаех че има две “Германии” – ГДР и ФРГ. Хората еднакви, езикът еднакъв, но държавите различни. Не разбирах на кой му е хрумнала тази “гениална” идея да раздели не само един народ, но и цял Берлин;\n– Веднъж с приятели от махалата си разказвахме вицове. Едно приятелче разказа виц за другаря Тодор Живков. Дори си спомням бегло за какво се отнасяше – беше за папагала на Тато, повтарящ неговите глупости. Всички много се смяхме. Толкова много, че като се прибрах вкъщи го разказах на майка ми и баща ми. Учудването ми обаче беше голямо, когато приключи вица, защото родителите ми стояха сериозни. Вместо да се засмеят, баща ми каза притеснено, че “не е хубаво да се разказват такива вицове”. Не можех да разбера какво лошо има в това човек да се посмее, с какво би навредил;\n– Делнична сутрин. Тъкмо съм станал от леглото към 8 часа и майка ми ми дава стотинки в ръката и ми заръчва да отивам бързо към хлебарницата, за да купя хляб и мляко, “че ще свърши”. Ако не отидех навреме, всичко в онази хлебарница/млекарница щеше да бъде изкупено. Спомням си как топлия хляб (още пара излизаше от него) се разграбвахе от опашката хора. Спомням си и онази тягостна обстановка, когато млякото и хляба вече бяха разпродадени и продавачката се чудеше какво да прави през останалото време, защото единствения наличен продукт на щандовете беше… сухар;\nРодителите ми спеспяваха пари за кола. Искаха да имат кола, но за целта трябваше да се записват в някакви списъци и “да чакат ред”. Не можехме да имаме кола, ако не чакаме ред. И понеже чакането за Вартбург беше по-малко отколкото за Лада и Москвич, баща ми избра да се реди имено за тази немска гордост. Чудех се щом като нещо се търси, защо просто не увеличат производството, така че всички желаещи да могат да си купят съответния продукт;\n– В същото време обаче имаше т.нар. “свободни магазини” и “Кореком”. В свободния магазин, който винаги беше много по-добре зареден от магазините за простолюдието, можеше да се намерят рядко срещани стоки. Никога не бях влизал вътре, само гледах през витрините като малчуган. Бях чувал от баба ми, че вътре продавали толкова обичаната от мен шунка. Същата тази шунка не можеше да се намери в обикновените магазини, защото в редките случаи, когато заредяха от нея, тя се разграбваше от хората или пък управителя я раздаваше на свои хора на задния вход. Кореком-а беше нещо малко по-различно. Човек, ако притежаваше долари, можеше да си купи западняшки стоки, които иначе ги нямаше по магазините. Телевизор Sony, касетофон Panasonic, видео JVC и други подобни стоки не можеха да бъдат в домовете на редовите трудови хора. За да ги имат, трябваше да купят “на черно” долари от познати и приятели (естествено, на курс по-висок от официалния). И всичко това, за да влязат технологиите в дома им;\n– Тъкмо бях завършил първи клас и се разболях от бронхопневмония. Минах един курс на лечение с омразните за всяко дете инжекции. Обаче при едно такова заболяване трябва да се прави и последваща профилактика. Затова майка ми взе карта за санаториума в Малко Търново, където този род заболявания се повлиявали добре от чистия планински въздух. Бях доста учуден, че не можеше всеки гражданин да посети тази част на България. Изисквал се “отворен лист”, за да се отиде в някой от пограничните райони;\n– Нашето семейство беше от щастливците, които може да нямаха соц. автомобил, но си имахме домашен телефон. А имаше крайни квартали на града, където чакаха да им “прокарат” телефон от години. И не се знаеше дали някога щяха да заимат такъв. Хората пишеха молби, обяснения, жалби, само и само да заимат вкъщи онази ретро джаджа с шайбата. Чудех се какво щяха да правят тези хора, ако се наложи по спешност да извикат пожарната, бърза помощ или тогавашната милиция. Бяха като изолирани от света. в тази връзка приятелката ми ми беше разказвала за две нейни приятелки-близначки, които се преместили да живеят в апартамент, в който нямало телефон. И как мислите си общували? – пишели си писма. И това в рамките на един град.\nИ ако нямаш връзки, пиещ инка.Може да се напишат тимове за дефицитните стоки и връзките по времето на соца. Искат си соца, но да се разхождат и работят в Европа като европейците,а СС да си остане шеф на ПЕС-а. Соца да е за копелетата на социализма.Няма го майстора на томовете – Тодор томов многотомов и неговата милиционерска държава с телените мрежи.\nАз си мисля, че се опитаха да върнат милиционерщината , но неочакваното поведение на младите хора ги поспря.Боже, колко ли ще бъдат щастливи, ако станем членове на евразия!\n03.08.2013 в 18:02\nЧета текста на Иво Инджев, постерите след това, и плача. Особено много ме докосна разказът на Манол, защото ми напомни по нещо за разказите на моя баща. Плача за моите родители, чиито най-хубави години от живота са минали в посредствения, подъл и селски устроен комунизъм. Мъчно ми е за тях, защото зная, че с тяхното образование и с техните професии биха живели по коренно различен начин в един нормален свят. Не съвършен, просто нормален.Мъчно ми е, че сега не мога да хвана баща ми за ръка и заедно да извървим пътя на протестите. Зная как би сияла душата му и колко радости биха му донесли тези протести. Благодарна съм му, защото много рано ми обясни какво тотално зло е комунизмът и колко омраза носи. По-късно се убедих, че всичко, което ми е казал, е самата истина и не ме е излъгал за нищо. И въпреки че моят баща не можа да поживее подобаващо на тази земя, сега ние, неговите деца, които живеем в три държави и на два континента, знаем, че комунизмът е най-голямото зло и е такъв, защото мрази и защото е отрицание на самия живот.\nПо правописните грешки в коментарите разбирам, че и образованието не е било на ниво.\nГ-н Инджев и аз съм едно от тези копелета които преживяха “развития социялизъм”,но можахме да\nсе радваме на “развития комунизъм” и слава богу,че не им достигна времето.Мисля,че сме длъжни\nда разказваме на младите за да знаят и пазят свободата и не позволяват и допускат да се случват\nтакива извращения годините напред.\n03.08.2013 в 20:33\nВинаги с интерес чета коментарите тук за миналото, защото и аз живях малко в онова време. И винаги забелязвам, може би понеже тук коментиращите са от други съсловия, че се пропуска да се отбележи как наистина добре, режима се грижеше за пазачите си – милиция и армия. А те като брой от населението не бяха никак малко. Подозирам, че една значителна част от спомнящите си с умиление онова време са от тази прослойка.\n04.08.2013 в 02:40\nЕто го стихотворението “Трите баби” на Елин Пелин: http://chitanka.info/text/5741-trite-babi 🙂\nG-N Indzev,prosto vsichki normalni, inteligentni, svobodomisleshti hora triabva da razkazvame y da povtariame tazi nasha sramna istoriya do koga?-dokato uspeem da izchistim mozazite na tezi “kpeleta” ot “hubaviya,spokoen,ravnopostaven, apravedliv etc.”komunizam!!!!\nDezta mi sa na vazr.m/u 40 y 50 vnuzite okolo 20-30 i sa savsem naiasno s vsichkata tazi istina i edinstveno iskat da sa svobodni!!!\nI sega vurhushkata pravi vsichko vazmozno da razdeli bulgarite ,za da blastva!!!~\nNa oniakontraprotest vidiah na vid inteligentna zena da kazva:podkrepiam pravitelstvoto,te ne sa Komunisti, a sozialisti, koeto v svetoven mashtab bilo mnogo hubavo ,,,triabva vsichki da podkrepiame zashtoto ot pravitelstvoto sa moderni,renovirani sozialisti…”\nDa i se chudish na razsazdeniyata…a kakvo ostava za neinite deza?-poglashtat dumite i luzite na roditelite si ihodiat pred NDK-gorkite, za sazalenie sme v kakvo izostanalo obshtestvo ziveem!\nZabogatiaha nezakonno,shtastlivi sa , che im sa pulni dzoibovete,no …pakHodiat pred NDK”zashtoto mileeli za bednite,vsichki sme bili ravni”=tova sa moi priyateli,pulni lizemeri- skakvito e pulno nasheto o-stvo\nShte hodim na protestite i tozi pat shte se borim do krai za nashite deza i vnuzi.\nNiama da osiguriavame “mir i spokoistvie na upravliavashtite”!-narodut iska spravedlivost!!!!\n07.08.2013 в 09:18\nТо на времето и така наричаха западния и източния свят /източно немачко и западно имачко/. Как де не се смееш? И кв.”Люлин” беше в списъка на вицовете, защото бил построен, за да се докаже, че и на запад може да се живее кофти. А иначе, г-н Инджев, разказвате до болка позната картина, където системното недояждане си беше реалната действителност /в цялото СССР/. При завръщането си през лятото майките ни се чудеха къде са отишли килограмите ни. И ни угояваха за следващата експедиция. Аз лично съм си носил консерви, защото нямаше гаранция, че вдруги ден в магазина няма да има само хляб и горчица с хрян. Такива ми ти работи. Единственото хубаво в цялата работа беше, че имаше безкрайно интелегентни и образоване хора в университета, общуването с които си беше истинско откровение. И прекрасната библиотека, естествено без томовете на идиота Ленин и събраните съчинения на “младия и начинаещ писател Леонид Брежнев”.