142 мнения • Страница 4 от 8 • 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8\nот alexandrit » Пон Мар 30, 2015 8:54 am\nЕлин ПЕЛИН – СТИХОТВОРЕНИЯ В ПРОЗА\n● Р у с а л к и\nРусалки бели, русалки голи със златни коси. В летен ден топъл се къпят дружно в горски реки. Сговор и песни, смях щастлив, весел ехти чаровно в горска самотност.\nМлада русалка намери пръстен в хладни струи. Пръстен от злато и камък безценен. Пръстен магьосан – слова на него писани там: „Който намери тоз пръстен златен в езеро горско – хубост нечута ще придобие, хубост неземна – страдание хорско.“\nСкараха се млади русалки за пръстен златен. Една говори: – Аз го намерих – ще бъде мой! – Най-първа аз го в пясъка видях – говори друга, – на мен е той! – Вдигна се кавга, укори, клетви, та гора екна. Разсърдиха се млади русалки, разбягаха се в горска пустош една по една.\nОттогаз никой не ги е видял на дружни хора по росни лъки. Денем и нощем самотни ходят край хладни реки.\nРусалки бели, русалки голи, със златни коси.\n● ● П р и к а з к а\nВ самотна земя, в самотна гора, на самотно дърво, в самотни клони, самотна птица самотно мълчи.\nСамотен вятър, в самотна гора, самотно пее, в самотни клони, самотна песен.\nСтранно се вслушва таз странна птица в странното ехо и странно писне, и странно млъкне.\nСамотна земя! Самотна гора! Самотно дърво! Самотна птица! Самотен вятър! Самотна песен! Самотна тъга!\nКоя е тази, каква е тази, отде е тази тъжовна птица с черни крила и черни очи?\nТаз черна птица била е бяла и е живяла на волна воля в щастлива земя, в щастлива гора.\nЛюбовна радост – тя се зовяла.\nЛюбовна тъга – сега е тя.\nОт източника: Елин Пелин. – Събрани съчинения, том шести. – София: Български писател, 1958.\nот alexandrit » Чет Апр 16, 2015 8:46 am\n■ Изминаха 170 ГОДИНИ, откакто безсмъртният The Raven\nна Е. А. По се появява за първи път в американския печат.\nУ нас той е превеждан нееднократно: за „сефте“ от\nЕлин Пелин и комай за последно – от Кирил Кадийски.\n(В архива си имам непубликуван превод на тази поема, на-\nправен от варненския писател фантаст Веселин Маринов...\nно засега, уви, не успявам да го открия сред бумагите.)\nЗа да почетем заедно юбилея, поместваме най-известния\nбългароезичен превод... В допълнение: през миналaтa\nпролет художникът Калин НИКОЛОВ направи специална\nуникална изложба, посветена на тоя „Г а р в а н“.\nГ А Р В А Н Ъ Т\nВ късна нощ – преди години – сам над книгите старинни,\nбезотраден, вниквах жаден в знания незнайни тук; –\nскръбен, търсех без сполука мир във тайната наука –\n„Някой гост навярно чука – казах, вслушан в тихий звук. –\nНякой гост – и никой друг!“\nБе декемврий – помня още! – Мрак и мраз от всички нощи; –\nот камина блед отблясък пред прага береше дух. –\nСветлото и рядко име, що не шепне вече тук\nна земята – никой друг!\nПрималнял до изнемога, в зло предчувствие, в тревога,\nаз се ободрявах строго: – „Някой гост дошъл е тук!\nкато казах: „Извинете! Да! Дочух аз смътен звук; –\nче когато се почука, аз не се опомних тук…“ –\nИ отворих, за да видя кой тъй късно чука тук? –\nВън бе мрак – и никой друг!\nИ в бездънний мрак загледан, тръпнех вцепенен и бледен\nглух и тъжен зов „Ленора“ – от скръбта ми свят отзвук.\nТо бе моят зов „Ленора“ – и на него чух в отзвук\nсамо ек – и никой друг!\nчух – и този път по-силно – пак таинствения звук:\n„В прозореца непрестайно удря някой клон случайно\nО, на тази страшна тайна, знам, причината е тук –\nвятърът – и никой друг!“\nгарванът на мойто златно и свещено Безвъзвратно –\nи във мойта стая пуста, тъкмо зад вратата тук –\nгарванът – и никой друг!\n■ Из цикъла по „Гарванът“.\nХудожник: Калин НИКОЛОВ. Интервю с него\nможете да чуете тука – http://bnr.bg/hristobotev/post/100408847\nгост от край, де в мрак всенощен бродят Сенки странен хор.\nЧух, но своя слух не вервах и учуден, поглед впервах; –\nне намирах – и пак дирех смисъл в този отговор. –\nНикой смъртен – уверявам! – не е бивал посещаван\nнад вратата му да кацне, да пронизва с огнен взор\nсякаш своя дух упорно вля в тоз странен отговор.\n„Той ще хвръкне безвъзвратно пак във синия простор –\nкакто всичко – безвъзвратно! – пак далеч от моя взор!“\nорис на беди и горест, на неволи и позор –\nс укор спрямо свойта орис на неволи и позор –\nвпил бе – строг и безпощаден – във душа ми огнен взор.\nс туй зловещо: „Nevermore!“\nАх! – в креслото осветено нявга двама ний блажено\nсмеехме се оживено тук след весел разговор. –\nтя да седне: – „Nevermore!“\nВ миг… по меките килими сякаш стъпки чух незрими –\n– „То в скръбта ти за Ленора бог на ангелите с хора\nмиг забрава ти изпраща! – викнах аз с възрадван взор. –\nПий и забрави Ленора! – Спри с надежда в бога взор!“\n„О! – извиках, в страх обземан. – Птица или дух на Демон,\nти предсказваш! – О, кажи ми, гост, дошъл от друг простор,\n„Предскажи, о, древен Гарван – там, зад синия простор,\nщо зоват Ленора в Рая ангелите в божий хор?“ –\n„Не! – извиках, пламнал в огън. – Този грак е твойто сбогом!\nНе оставяй знак за спомен тук от теб, о, вероломен!\nОстави ме сам, бездомен! – Махай се от моя взор!\nЧуй! Изтръгвай от сърце ми своя клюн и своя взор!“ –\nИ стои над бюста бледен той, зловещо в мен загледан,\nБди с тържествена осанка – и над всичко хвърля сянка.\nИ от тази сянка, скрила и лазури, и простор,\nзнам – уви! – душата няма – към лазури и простор! –\nпак да литне: – „Nevermore!“\nПреведе: Георги МИХАЙЛОВ (1945 г.)\nот alexandrit » Пон Юни 01, 2015 9:40 am\nЧЕТИРИ ПЪТИ ЗА ЛЮБОВТА\n(но не без искрата на въображението!)\nОт френски: Пенчо Симов\nТрябваше да се родим корали\nТрябваше да се родим корали,\nпреди много векове.\nАз корал, а ти коралкa\nв най-топлото море.\nЩяхме да се любим непрестанно\nкрай кораловия риф.\nАз корал, а ти коралка –\nдве облачета от сълзи.\nили другаде поне.\nДве тела, лице в лице,\nса две вълни понякога\nи нощта е океан.\nдва са камъка понякога\nкорени понякога са,\nпрез нощта преплетени.\nса понякога ками две\nи нощта е мълния.\nдве звезди, които падат,\nса в пустинното небе.\nда разбереш, че цял живот си бродил в мрачната дъбрава\nна Данте. Днес ни изгрев виждаш, нито в теб се зазорява\nи само залезът душата ти пронизва като прашна стая,\nотрупана със спомени за мъртви вече хора...\nДърветата са все по-тънки, все по-редки,\nразлитат се – изкъртени решетки.\nНо кой, кой иска да те пусне от затвора?\nИ вън, какво те чака вън? Живот, по който\nвъздишал си, нехаен за теглата му... Строшена делва\nс жълтици – слънцето, и то дори изчезва.\nСърцето само бди. Все още не жадува за покой то,\nа за любов... И скита, скита, скита в свойта selva\nоscura*. Но душата днес е трезва, все по-трезва...\nАмур, брадясал, днес със снайпер се прицелва!\n* Тъмна гора (лат.). – Б. фор.\nот alexandrit » Чет Юни 18, 2015 10:19 am\nИздание на „Авангард принт“ – Русе, Рефлексии е последната\nкнига на този поет. Тя включва емоционални и интелектуални про-\nблясъци, в които неизменно присъства и великата сянка на Фантастич-\nното, понякога трудно отделимо от Реалното. Видeни през един по-свобо-\nден поглед, те могат да се впишат в жанра стихотворения в проза –\nпри това сред техните най-кратки и най-концентрирани образци...\nЗдравко КИСЬОВ (1937–2015)\nИз „Р Е Ф Л Е К С И И“\n■ Подобно на Тезей в лабиринта, непрекъснато оставям в този свят знаци след себе си, сякаш допускам, че може да има завръщане.\n● Махнете по-далече от мен тези книги и вестници – ще ме поболее течението, което струи през отворите на буквите!\n■ Тебеширено слънце върху асфалта, кой знае кога нарисувано от деца, а виж – около него снегът разтопен!\n● В звука на гайдата винаги чувам гласа на ярето, от чиято кожа тя е направена.\n■ Всяка сутрин заставам пред огледалото и въпреки това то не иска да ме запомни.\n● Минал пръв по току-що навалелия сняг, сякаш стъпвах по облаците, от които се е изсипал!\n■ Изгоря като кибритена клечка, но доказа, че мракът, макар и за миг, е раним.\n● Понеже беше различен, обсипаха пътя му с тръни. И той стана птица, за да не се нарани.\n■ Пред човечеството вече стои задачата за трансплантиране и на съвести.\n● „Какво мъчение! – помисли си рибата. – Целия си живот да прекараш в реката и да не можеш да размениш две думи с нея!“\n■ От милиони години сме свързани със Смъртта, а още нищо не знаем за нея.\n● От сътворението си още, с клоните на дърветата, устремени към небето, природата се моли за нас.\nПодборка от източника: http://www.fakel.bg/index.php?t=4449\nот alexandrit » Вто Юли 07, 2015 9:24 am\n■ Доскоро не знаех, че на руската карта съществува\nЛенинск-Кузнецки – първото селище в света, назо-\nвано в чест на В. И. Ленин. То е известно най-вече\nс въгледобива си, който е „отразен“ и в герба на то-\nзи град. Но в него е съществувал още един извор на\nсветлина, топлина и енергия – поетът Алексей Ми-\nхайлович Белмасов. Който умее да хваща за сърце-\nто според крилатия израз. А и не само за сърцето. И\nза болящата, радваща се душа. И за дирещата мисъл.\nАлексей БЕЛМАСОВ (1959–2013)\nВ МНОГОЕТАЖНАТА ВСЕЛЕНА\nСЕКУНДА ДО БЪДЕЩЕТО\nВ художника спят още неродени картини.\nВ поета спят още неродени стихотворения.\nВ мислителя спят още неродени мисли.\nВ цялото човечество спи още нероден свят.\nПОСЛЕСЛОВ КЪМ САМОУБИЙСТВОТО\nМаяковски не се предаде пред трудностите –\nтой само непредпазливо се обърна\nна повика на Вечността.\nВъв всеки човек спи гений!\nНо само единици успяват да го събудят.\nВ останалите той умира, несъбуден,\nи те до края на живота си\nносят в себе си неговия труп.\nНа поета е нужна тишина,\nза да чува сърцебиенето на думите.\nПОЛИТИКА НА НЕНАМЕСА\nгорските мравуняци –\nстрахувам се да не изплаша\nживеещото там друго човечество.\nНе мога да си спомня епизод от детството:\nтой вече е напуснал паметта ми\nи живее самостоятелно…\nА. М. Белмасов: „Поетите са край нас,\nно живеят и работят в съседен свят“.\nна многоетажната Вселена…\nКрай големите градове\nот празни консервни кутии.\nКартините се събраха,\nза да разгледат\nКапят буквите на дъжда:\nНищо не устоява на натиска на времето –\nни дори самата Вселена.\nЩе издържи ли то себе си?\nЩе устои ли на собствения си натиск?!\nДнес беше 26-ият ден от ноември\nот вашата ера –\nи тръгна пеш\nкъм Древна Гърция.\nУмрелите заравят не в земята,\nа във времето…\nЯсна нощ –\nнебето е отворило за звездите\nвсичките си прозорци.\nмного векове изгребват тъгата от света,\nно тя не намалява.\nКолко дълго не настъпва утрото.\nНима слънцето зад хоризонта\nсе е заблудило?\nПреведе от руски: Георги АНГЕЛОВ\nИ з т о ч н и к: e-списание „Литературен свят“.\nА още по-конкретно – http://literaturensviat.com/?p=99646\nот alexandrit » Пет Юли 24, 2015 3:46 pm\nДнес е рожденият ден на нашия популярен преводач\nДрагомир Мицков (1946–2012). Нека припомним, че\nтой почина в голяма – „демократична“, така да се ка-\nже – нищета при роднини в град Априлци, Ловешко,\nобаче остави след себе си особено богат архив.\nКакто се знае, докторът по география Мицков е рабо-\nтил с десетина европейски езика. Сега ви предлагаме\nняколкo къса от въпросните папки. Според Съюза на\nпреводачите в България тези творби са останали неот-\nпечатани до момента и на нас се падна честта първи\nда ги поднесем на стихолюбивата ни публика:\n● Станко ДЕЛИБАШИЧ\nИз „Спамки и бонбонки“\nИ днес този върл престъпник Деня\nго пуснаха от затвора на нощта.\nИ даже му сложиха във ръцете слънце,\nпо-голямо и по-горещо от вчера.\nЧовече! Слаби, малки ракии\nса всичките твои началници –\nщом нито един от тях няма сили\nда те командирова във Атлантида!\n(Картинка от гробищата)\nОще неразпукналите се цветове на крема\nса досущ като перки на ветрогенератори\nпод лупата безсънна на въображението.\nНо кой ли гном или елф ще ги завърти\nсъс дъх и ще ни удари с внезапен ток?\nЕдна юнска светулка (ярка, ярка!)\nизчезна веднага, щом грубата ми сянка\nразцъфна във черно пред вратата.\nНе така ли светулки от Галактиката\nбягат от черните сенки на човечеството?\nГърмиш или пък хвърляш въдици,\nзаплиташ мрежи или залагаш капани –\nно то, Денонощието от живота ти,\nвсе се изплъзва и ти оставаш без улов.\nНасън и наяве – сънища за нетленен дивеч.\nОт сръбски език: Драгомир МИЦКОВ\nИзточник: юбилейното издание „Калвино. net“ –\nС о ф и я: ДБФ „Тера Фантазия“, 2013 година.\nот alexandrit » Чет Сеп 10, 2015 11:19 am\nИ такива форми има\nв еротичното фентъзи...\nП и е р ● Л У И С (1870–1925)\nМОРЕТО ПРИ КИПРИС\nБях легнала, издадена напред върху\nнай-високия скалист бряг. Морето беше\nчерно като поле от теменуги. Млечният\nпът струеше от великите божествени\nХиляди менади спяха около мен,\nвсред покъсани цветя. Дълги треви се\nсплитаха с косите им. И ето, слънцето се\nпоказа над източните води.\nТова бяха същите вълни и същите бре-\nгове, които са видели един ден да се по-\nказва бялото тяло на Афродита... Извед-\nнъж скрих очи в ръце.\nЗащото видях да треперят върху вода-\nта хиляди светлинни устни: чистият пол\nили усмивката на Киприс Филомеидес*.\nОт френски: Димитър Хр. ВЕЛЕВ\n* Б. ред. Тоест на богинята на любовта\nАфродита (Венера), която обича да се смее.\nОт източника: Пиер Луис. Песните на Би-\nлитис. – Библиотека „Златорог“ № 5. – София:\nиздател Кирил Кадийски, 1991 година.\nот alexandrit » Съб Окт 03, 2015 8:36 am\n● Заглавието на това стихотворение\nнавярно (при известно желание!) би\nмогло да се перифразира и ей така:\nДе е България в българската фантастика?\nкакво е родина –\nИ з т о ч н и к : списание „Тера\nфантастика“, брой 1 от 2005 година*\n* С един колега скоро пак си припомнихме това\nсилно античуждопоклонническо стихотворение\nи, разбира се, отново хвърлихме няколко стрели\nпо англоезично вманиачените български читате-\nли. Ако те бяха в Щатите или Албион, кой ли би\nим обърнал внимание? Просто щяха да се прето-\nпят в безсънния многомилионен кошер на масо-\nвата консумация... – Б. alex.\n● Художник : Димитър Стоянов – Димо\nот alexandrit » Сря Окт 21, 2015 12:42 pm\n◄ Трима автори... от три столетия...\nв един от най-свободните по форма\nи по съдържание литературни жанрове –\nН. В. Стихотворението в проза... *\nШарл БОДЛЕР – Всеки с химерата си\nПод огромно сиво небе, сред безкрайна прашна равнина без път, без трева, дори без бодил и коприва, аз срещнах върволица от прегърбени хора.\nВсеки от тях носеше на гърба си по една огромна Химера, тежка като чувал с брашно или въглища, или като снаряжението на римски пехотинец.\nНо чудовищното животно не бе неподвижно бреме; напротив – обгръщаше и притискаше човека със своите гъвкави и могъщи мускули; беше се вкопчило с двата си огромни нокътя в гърдите на своята възседната жерта; и баснословната му глава стърчеше над челото на човека като ужасен шлем – един от ония шлемове, с които войниците в древността вдъхвали ужас у неприятеля.\nПопитах един от тях накъде са поели така. Отвърна ми, че не знаят – нито той, нито другите; но види се, отиваха някъде, защото ги тласкаше някакво непреодолимо желание да вървят.\nЖан Кокто: „Весталките“\nИ още едно любопитно нещо: никой от тези пътници не показваше, че се дразни от свирепото животно, увиснало на врата му и прилепнало към плещите; би могло да се каже, че всеки го смята за неразделна част от самия себе си. Всички тези уморени и сериозни лица не издаваха никакво отчаяние; под купола на тягостното небе, повлекли нозе в пепелта на една земя, печална като небето, те се нижеха с примирените физиономии на хора, обречени вечно да се надяват.\nИ шествието мина край мен и се изгуби сред здрача на хоризонта, там, където закръгленото лице на Земята се скрива от любопитните хорски очи.\nИ няколко мига се мъчих да разбуля тази тайна; но скоро неудържимото Безразличие ме връхлетя и аз се почувствах много по-обременен от всичките тия хора, смазани под тежестта на своите Химери.\nОт френски език: Кирил Кадийски\nФедерико Гарсия ЛОРКА – Втора част: хаосът, безкрайността\nАз съм в мрака. Той се разцепва. От безкрайността излиза гигантска ръка, хваща ме за главата и ме вдига във въздуха, полюлява ме леко и после ме пуска върху езеро със зелени води.\nЖан Кокто: „Пробуждането“\nПри падането ми в него всички лебеди бягат изплашено. Мога да дишам, но не, не се осмелявам да отворя очи от страх водата да не ги заслепи. Чувам трескава и чувствена музика. Около краката ми се увива нещо. Ужасявам се... Отварям очи. Каквото си и представях – змии с женски ръце. Около мен плуват много от тях. Те са сини, със зелени коси. На дъното на езерото, сред тритони и цветни рибки, под завеса от мъх, седи кралицата на нимфите. Жълта раковина ѝ служи за скиптър. Брилянтите на диадемата ѝ са звезди. В прозрачния покрив се отразяват чудовища със златна опашка и златни рога... Това са фавните, които чакат наядите да излязат на слънце, за да ги грабнат и отмъкнат в тръстиките край брега. Стените на този идеален свят са от зелено кадифе. Бухнали папрати пречистват въздуха, поклащайки се като кадилници. Вместо звезди това небе има лотосови цветове. Наядата, която ме впримчи в коварна прегръдка, си играе с мен; връхчетата на гърдите ѝ ме гъделичкат по гърба. Тя подхваща приспивна песен. Друга ѝ приглася с лира, направена от камък и змии наместо струни. Наобикаля ме облак от жени; всички те ме щипят и тихичко пеят. Гласовете им са самата сладост. Те ме побутват към врата от черен мрамор, пазена от две гранатовочервени змии, които ме удрят с опашките си. Наядите ме хапят яростно, защото съм целунал една от тях. Отвеждат ме при кралицата. Тя е бясна; удря ме с раковината и аз изгубвам съзнание.\nПрез отворената врата към балкона влизат студ и дъжд. Четири часа сутринта е. Аз съм капнал. Геният на съня ме завладява.\nОт испански език: Мария Пачкова\nАлександър КАРАПАНЧЕВ – Водни кончета и планети\n(Една миниатюра от края на века)\nПРЕДИ ДА завършим чертежите на новия звездолет, почакай малко, мила. Аз ще се превърна във въздушна бяла пеперуда, която лъкатуши там, където се смесват слънце, трева и цветя. Ще вляза в обществото на пеперудите, кръстени от науката или новооткрити от нас, ще разбера законите и уменията им. Моля те, не бързай: започвам да се преобразявам в това, което виждам наоколо. Вчера бях водно конче с рамене от сапфирена паяжина. Слизах в реката, ставах река и течах. Замътен от дъждове, аз се избистрях, за да се прехвърля в живота на лайка и върба, да премина в риба или бронзово искрящ гущер.\nПРЕЗ ОЧИТЕ на гущера съзирах огромни била; нагъвах се в планина – каменни дипли и гори; с върховете си вкусвах небето, чиято плът опиянява повече от най-гъстото вино. В звезди се отливах аз и лъчите ми кацаха на нашата Земя, при тебе. Връщах си пак човешкия лик, ала след рой превъплъщения, подир водопади знания моето сърце те бе обикнало още по-силно, умът ми нямаше да допусне танц под стари песни. Но трябва да почакаш, любима...\nЖан Кокто: „Ловец на бисери“\nРАЗСЯКЪЛ ЗАВЕСАТА на сетивата, аз ще започна да открехвам и онова, за което мечтаем. Ще те взема в метаморфозите си, заедно ще бъдем всичко: древна рептилия, залюляла се над гравитационна буря, вулканичен корен на планина или дървесни глътки, небе от високи, обсипващи ни звезди. Защото от своето раждане те – пеперудите и хълмовете, цветята и слънчевите чарове – чакат човека да се пресели в тях, да почувства и узнае света през тях, та да го изковава наново. Тогава, туптели с пъстри криле, пронизали върху гущерови крака тревите, обединили съзнание с минералните и изворни молекули, сияели, самите ние светила – няма вече да сме същите и любовта ни, мила моя, ще бъде друга.\nЗАЛЕЗЪТ НА талази, на талази залива небето с черници. Ето, грейват безчет звезди: не са ли те безсмъртни цветчета от пролетната градина на Вселената, която векове наред зове хората да я достигнат и да чуят сладостния жужеж на планети-пчели, лъчистия ромон от звездните купове? И щом влезем в тази градина, изначалната пролет с поклон ще отстъпи мястото си за безкрайно лято; мечтани плодове, любима, ще галят, ще разтварят крилете на нашия звездолет... Ти обаче не избързвай, моля те. Пътят ни върви през въздушна бяла пеперуда, лъкатушеща там, където се прегръщат слънце, трева и сенки на цветя.\n* Текстовете са взети от Шарл Бодлер. Цветя на злото. Малки поеми в проза (Народна култура, 1984); Федерико Гарсия Лорка. Вълнения (Гутенберг, 2014); Алманах ФантАstika 2007 (Човешката библиотека, 2008). – Б. фор.\nот alexandrit » Пон Ное 16, 2015 12:45 pm\nПреди почти пет десетилетия – „в най-есенния ден\nот всички унили дни на есента“ – Владимир Башев заги-\nва в нелепа автомобилна катастрофа, но не тя е поводът да\nси спомним за него, а това, че в едно паралелно лято\nтой отпразнува 80 години от рождението си.\nЩе построя един куплет,\nдълбок и трезвен като храм,\nще те посрещна вътре блед\nи името си ще ти дам.\nНас ще ни търсят в домове,\nв регистри и във клевети,\nа скрити в нови стихове,\nще си живеем аз и ти.\nЩе те пренасям всеки ден\nот стих на стих, от дом на дом,\nс това пътуване спасен\nот упреци и от разгром.\nРазбра ли свойството талант?\nТогава ще те заведа\nна някой пуст и гол таван,\nотгдето вижда се града.\nГрадът под нас ще тътне жив,\nот нас любовно сътворен\nи сграбчил ни в жесток, щастлив,\nнезаменим със нищо плен.\nВървя по златни коридори\nот есенеещи листа.\nИ есента ще се повтори.\nНеповторимо е обаче\nусещането, че сега\nи към снега.\nНастигам бившите си зими,\nдокосвам като старини\nнапуснати от мене дни.\nНе се завръщам да поправям\nонуй, което съм сгрешил.\nи пътем се смалявам,\nкакъвто мъничък съм бил.\nНо във една гора предишна\nдве боси ходилца плющят.\nС усмивка скришна\nаз спирам и си давам път.\nА мога и да се накажа –\nот завист глупава обзет,\nи да си разкажа\nкакво ми предстои напред.\nНавярно трябва да се вярва\nна патил пътник като мен.\nНо мен ми липсва тая дарба.\nАз продължавам възхитен.\nДано се есента повтори.\n„Цъфтящи ябълки“. Художник Исак Левитан\nв самия край на топлината, в самото дъно на дъжда,\nаз ще посея в твойте длани две думички от песента,\nкоято може би напролет до цветове ще доведа.\nИ ще изчезна като лято. Паважът ще те вледени.\nФасадите ще те преследват със боледуващи лица.\nЕдна мъгла слънца и лампи мъчително ще размени.\nА ти ще носиш във сърцето учудващите две зрънца.\nЩе дойде сняг, градът ще стане и ослепителен, и чужд\nи термометри ще се пукат от мъртвата му светлина,\nа ти ще бъдеш стебълцето, което помни наизуст\nзагърнати в корица хладна две търпеливи семена.\nПовтаряй ги, додето, сгрени от твойта кръв и твоя дъх,\nте преживеят снеговете и доживеят своя час,\nзапочнат да растат, започнат да те разкъсват с тънък връх\nи ти внезапно се превърнеш във моето зелено аз.\nИ з т о ч н и к : Владимир Башев*.\nОткрих звезда. – София: Български писател, 1986.\n* Б. alex. Към Националния литературен музей съществува\nдом-музей „Владимир Башев“. В него е запазена автентич-\nната обстановка, в която е живял този голям и вечно млад\nпоет. Телефон за контакти – 0888-662-491, главен уредник\nд-р Мариана Кирова-Динева.\nRe: - Фантастична поезия -\nот alexandrit » Пон Дек 21, 2015 10:48 am\nС ГАЛСКИ КОЛОРИТ\nОЩЕ в първото стихотворение (на „детето Шекспир“,\nкакто Виктор Юго е наричал неистовия Артюр) личат и\nтрите цвята във френския трибагреник.\nПРЕВОДИТЕ са взети от солидната „Антология на френ-\nската символистична и декадентска поезия“, съставена\nот Патрик Макгинес и издадена през 2012 година от\nИК „Нов Златорог“.\nПреводач на всички стихове тук е Кирил КАДИЙСКИ,\nкойто през юни т.г. отбеляза достолепен юбилей\n– половин век творческа дейност.\nА р т ю р ● Р Е М Б О\nА – чер, Е – бял, И – ален, Ю – зелен, О – син,\nпроизхода ви скрит аз ще разкрия, гласни!\nА – чер корсет, мъхнат от меките атласни\nмушици, дето в зной звънят край не един\nблатист канал; Е – дим над шатри, над комин\nна параход, бял цар и глетчери прекрасни;\nИ – пурпур, гъста кръв, в алкохолици сластни\nизплюта с огнен гняв от устни в блед кармин;\nЮ – люшнати вълни в зелени океани,\nв ливади, по чела на старци замечтани –\nтам алхимична прах столетия горчи;\nО – пискаща тръба на пратеник господен,\nвсемир от Светове и Ангели изброден,\nО – омега – лилав лъч в Нейните очи!\nЕ ф р а и м ● М И К А Е Л\nСега не си спомням нито времето, нито мястото, нито пък дали това не беше сън... Мъже и жени сновяха напред-назад – една безкрайно тъжна разходка; аз също сновях из тълпата, богата тълпа, сред която се носеха изящни дамски ухания. И въпреки целия блясък на скъпи кожи и кадифе, които ме обграждаха отвсякъде, въпреки алените усмивки на свежи устни, мяркащи се изпод фини воалетки, някаква смътна печал ме караше да виждам и отляво, и отдясно монотонни редици от преминаващи хора.\nИ тъй, някакъв човек, седнал на пейка, наблюдаваше тълпата със странни очи и когато се приближих до него, аз чух, че ридае. Веднага го попитах коя е причината за тия негови терзания и той, като вдигна към мене големите си трескави очи, пълни със сълзи, ми каза: „Тъжен съм, както виждате, понеже от дълги дни съм затворен в този магазин за играчки. От дълги дни, от години насам аз виждам само Марионетки и ми дотегна да бъда единственият жив човек тук. Те са от дърво, но са така добре изпипани, че се движат и говорят като мен. И все пак аз знам, че те могат да правят само едни и същи движения и да изричат вечно едни и същи думи.\nТези красиви Кукли, облечени в кадифе и скъпи кожи, от които се разнася възбуждащият мирис на перуники, са наистина много добре изработени, техните пружини са много по-гъвкави от тези на другите и ако човек знае как да си играе с тях, ще има усещането, че са Живи“.\nТой замълча за миг, след което продължи с твърдия глас на човек, който си спомня:\n„Вечер понякога вземах една от тях, изключително крехка, и я държaх в ръцете си. Говорех ѝ толкова приятни неща, че вече бях започнал да вярвам, че тя ги разбира; толкова пъти се бях опитвал да я стопля с целувките си, че я смятах за жива. Но след това виждах много добре, че и тя е като всички останали – говореща Кукла.\nДълго време се надявах, че някоя Марионетка ще направи нов жест, ще каже дума, която другите изобщо не биха могли да изрекат. Вече се уморих да им подсказвам моите блянове. Досадно ми е и бих искал да се махна от тоя Магазин за играчки, където те са ме затворили. Много ви моля, изведете ме оттук, ако можете; навън, навън, където има живи хора...“.\nОт платформата на трамвая виждам как тичат черните дървета. Небето е мрачно-сиво. Струва ти се, че вечно ще бъде такова. Дърветата са вкочанени, замръзнали, разпаднали са се на безкрайно хилави и тъжни клонки. В дъното на алеята двете последни дървета, които мога да видя оттук, са като изпарения, чудодейно увиснали във въздуха. Призраци на дървета, привидения, изваяни само от мъгла. След малко те се размазват, размиват се и изчезват в безкрайната сивота. Другите също се изгубват от очите ми. И аз си представям – за кратък миг само – как небето е изгълтало едно след друго тези дървета-призраци.\nЖ о з е - М а р и а ● д ь о ● Е Р Е Д И А\nДО МОМЕНТА нашето поетическо влакче се движеше\nвсе из френската поезия на деветнайсети век – времето на\nнай-силните галски стихотворци. А сега бързо премина-\nваме през един подпространствен тунел и се спираме\nпред ей това белгийско краткостишие от ХХ век:\nИ в а н ● Ж И Л К Е Н\nЩом Господ не е твоят бог, хвани ти здраво Сатаната.\nНавред безредици той сее, той огън е – и то жесток.\nБъди докрай неуязвим, кой мълнии по Бога мята...\nАх, Злото – то е само сянка, където си почива Бог.\nот alexandrit » Пон Яну 11, 2016 5:43 pm\nР Ъ Ж Д\nНавън вали оловен дъжд,\nМеталните дървета махат с клони.\nНасън върви самотен мъж\nС медали от очи, без панталони.\nНадън мълзи отровен ръжд\nПо сталните злини и зладни брони.\nБезсън мълчи пароден мъж,\nСметалото държи, брои патрони...\nВ света единственият мъж,\nПреди да е завзел Властта и Трона,\nСъс звън изчезна изведнъж,\nКогато го събуди телефона.*\n* С авторския подпис Валентин Тодоров,\nтова стихотворение е публикувано за пър-\nви път във фензина „Практис“, брой 2 от\n1986 година. Тук го вземаме от юбилей-\nния сборник Измерения и модели – Со-\nфия: ДБФ „Тера Фантазия“, 2014. – Б. ред.\nот alexandrit » Пет Фев 19, 2016 5:16 pm\n● Вести от Хорърландия\nКато никоя друга балканска нация, гърците\nимат двама поети нобелисти – Сеферис и Елитис.\nНо навярно по-значим от тях в световен мащаб\nе именно кир Кавафис, останал без големи награди\nприживе. И ако се вгледаме в неговите стихове\nпрез лупата на съвремието, с изненада ще открием,\nче някои от тия опуси са си... жив фантастичен хорър.\nА на колко процента е тоя horror, нека кажат бъл-\nгарските доценти и професори по тази материя :D.\nе древният ларарий на Агенобарбиите,\nпознаха стъпките на Ериниите *.\nПревел: Кръстьо Станишев\n- Един от най-интересните поети\nв световната словесност -\nСтени високи и безмилостно студени\nиздигнаха без срам и жал около мене.\nИ вътре за това, отчаян, мисля само:\nтоз жребий ден и нощ разяжда мисълта ми,\nче ме очакват вън дела и дни честити.\nКак не видях кога са зидали стените!\nНо никога не чух зидар, ни шум и екот.\nНесетно от света отрязан съм навеки.\nКОНЕТЕ НА АХИЛ\nКато съгледаха убития Патрокъл **,\nтъй доблестен и храбър, толкоз млад и силен,\nзарониха сълзи конете на Ахил;\nбунтуваше се тяхната безсмъртна същност\nсрещу това нелепо дело на смъртта.\nВъзправиха глави, развяха дълги гриви,\nземята биеха с копита и скърбяха\nза храбрия Патрокъл, повален и мъртъв,\nсега със укротена плът и дух отлитнал,\nбезжизнен, беззащитен, бездиханен,\nизлязъл от живота, влязъл в Нищото голямо.\nВидял сълзите на безсмъртните коне,\nсам Зевс се натъжи: „При брака на Пелея\nне трябваше тъй лекомислено да се постъпва;\nбе по-добре да ви не бяхме подарили,\nконе злочести! И какво ли търсите там долу,\nсред бедното човечество, играчка на съдбата?\nВас, дето нито старост, нито смърт причаква,\nви мъчат временни премеждия. Човекът\nи вас намеси в своите нещастия и скърби“.\nНо над злочестината вечна на смъртта\nвсе още плачеха двете животни благородни.\nПревели: Атанас Далчев и Александър Муратов\n* Агенобарбиите (Рижобрадите) е прозвище на рода, от\nкойто произхожда Нерон; а пък Еринии се наричат\nелинските богини на отмъщението. – Б. alex.\n** Явно тук стрелката на хоръра се движи по не\nсъвсем обичаен път: от животните към хората. – Б. alex.\nИ з т о ч н и к: Константинос Кавафис. Избрани сти-\nхотворения. – София: Народна култура, 1963.\nот alexandrit » Вто Мар 08, 2016 12:21 pm\nМалцина имат нейната разнообразна\nтворческа палитра: книги-игри... романи...\nадаптации по Рихард Вагнер... къса проза (ско-\nро ще излезе сборникът ѝ „Две луни“)... преводи от\nруски и от английски език... Да не забравим –\nЕлена е също и интересна поетеса, което\nчудесно доказва квартeтът стихотворения по-долу.\n● Елена ПАВЛОВА\nДЕЛИРИУМ – 95\nКриви стълби, скърцат стъпала –\nплъхове в дома на боговете\nалчно пускат свойте пипала...\nКръв, любов – не искат ли и двете?\nВой и смях на шарена хиена\nс детски плач примамва те: „Ела!“.\nТя те праща в огнена геена...\nКръв? Любов? Пиян си, будала!\nМечтаех да започна аз начисто,\nбагажа си оскъден да продам,\nа улицата да ми стане писта\nкъм нов свят – светъл и голям.\nДа имам дом там някъде в простора –\nсияйни ниви, светнали жита –\nда се сприятелявам с нови хора...\nНа миналото – пепел и черта!\nНо мога ли аз просто да забравя\nи да не нося повече вина,\nщом зная – някъде остават\nубити, кръв, изплашени лица...\nМечтая да започна отначало.\nБагажа си оскъден ще продам,\nще обновя живота си изцяло.\nНо спомените с мен ще бъдат, знам!\n-Из виденията на Йеронимус Бош-\nНощта е бременна. Експерименти\nс плода ѝ вечно прави доктор Време.\nБащите-Дни са често импотентни,\nрасте и рита в нея тъмно бреме...\nВ родилен изгрев сгърчва се Нощта\nна призрачната граница на здрача;\nразмазва с пръсти сока и кръвта\nНово Утро плаче!\nСълзите му са бисерна роса,\nа в облак го повиват самовили.\nС усмивка Нощ ще спи до вечерта –\nотново злото Време победила!\nЕдин мъдър, но тъжен човек вчера най-сериозно ми каза:\nЛюбовта е объркан хормон. Тя е болест със метастази.\nПрав си, така е, приятелю. Топка камък и прах е Луната.\nИ звездите са огън и газ. Хаш две о и конденз е мъглата.\nМръсен въздух ни прави залеза, просто много вода е морето.\nРезултат от най-пошла рефракция е дори и цветът на небето.\nИ творим от повреден синапс, а гласът се създава от струни.\nГрам магия отсъства в живота – само химия е помежду ни.\nЛюбовта е объркан хормон, вчера тъжен човекът ми каза.\nТа това е добра новина: то важи и за омразата!\n● Източник: авторски файл\nот alexandrit » Чет Мар 24, 2016 10:04 am\n■ Стихотворение в проза от Емил ОРМАНОВ\nАз не съм аз. Азът ми е някой друг. Всъщност аз съм този, който не съм. Аз съм Рокуел Кент. В мига, в който изричам това, вече не съм Рокуел Кент. Защото аз съм този, който не съм. Аз съм някой друг. Изкушавам се да мисля, че съм донякъде и Албер Камю. И че съм написал „Лято“ и „Чумата“. Но е малко нескромно да съм, затова отхвърлям тази възможност. Макар че много харесвам Камю. Направо го обожавам. Ала не съм той. Аз съм друг.\nНай-вероятно е да съм никой. Но не съм. Защото винаги съм някой друг. Аз съм Лудият крал на Корнелиу Баба, Галилей, Джордано Бруно. Състоя се от Уолт Уитман и от Шейлок, от Луций Сцевола и Ксеркс, и Терсит. Не се задържам в никое аз повече от час. Всъщност пътувам през азовете към моето истинско аз. И никое аз не ме удовлетворява. Изригва нов гейзер от азове и аз съм сред тях.\nНаправо съм множествен. Нямам аз. Състоя се от множество азове и никое от тях не съм аз. Някои минали, други настоящи, трети бъдещи – това съм всъщност аз. Нямам постоянен аз. Азът ми е спирка, през която минават всички хора.\nИграя си с азове. Разполагам с ветрило от азове, като колода карти. Редя пъзела, за да открия истинското си аз. Пада ми се Едип цар в Микена. Но не съм Едип цар, защото съм някой друг. Следва Леонардо в тестето, Хамлет, Отело, Дон Кихот. Да бъда или да не бъда – в туй е въпросът. Аз съм всичко това и не съм. Аз съм липсващият аз в тестето – джокерът. Обаче как да оцелея?\nАзът ми е множество от азове. Всъщност те са цял легион. Кой от всичките азове съм аз? Аз съм място, през което минават всички. Разроен съм на азове. В мен говорят Жана д’Арк, Гьоте, Дантон, Робеспиер. Но не съм никой от тях. По-скоро съм вместилище на всички азове – минали, настоящи, бъдещи. Като в метро покрай мен минават всички. Един от тях съм и аз. Как да се открия?\nВ мига, в който се открия, аз вече няма за бъда аз. Защото съм съставен от всички. Съставен съм от другите. Моят аз е сбор от всички хора. Аз съм Праксител, Платон, Цезар, Исус Христос, Шекспир. Азът ми е сюнгер, попиващ тези азове. Нямам самоличност – имам самоличността на всички хора. Всъщност съм единен, макар и раздвоен. Гласът ми е съставен от тембъра на Карузо и на първобитния дивак, от речта на Давид и маргинала от Овча купел. Имам нозете на Ахил и едновременно с това на Стивън Хокинг, тичам като маратонец и влача крака като старец пред апоплексия. Тялото ми е съставено от много хора – от бъбриви гени на диваци, индианци, парижани, софиянци. Аз съм толкова цивилизован, колкото и всички. В мен дреме Моцарт, както и музикален инвалид. Тялото ми е средно аритметично на всички хора. Здрав съм като бик и същевременно страдам от всички болести, които медицината може да изреди. Богат съм като Ротшилд и същевременно ми плащат като на евтин негър.\nБоя се, че съм никой. Не, всички. Аз съм всички хора, на всички планети, по всяко време.\nАз съм цялото човечество.\nЕмил Орманов е журналист, прозаик, литературен критик, поет и преводач от английски и руски. Ражда се на 24 март 1953 г. в София. Завършил е българска филология в СУ „Климент Охридски“. Работил е като уредник в дом-музей „Ангел Каралийчев“, а после като редактор в списанията „Деца, изкуство, книги“ и „Семейство и училище“. Печатал е в „Средношколско знаме“, „Стършел“, „Вечерни новини“, „Литературен вестник“, „Съвременник“, „Витамин Б“ & др. Автор на книгата „Един стенен Исус“. Присъства в сайта БГ-Фантастика.\n■ И з т о ч н и к: http://www.fakel.bg/.\nот alexandrit » Сря Май 11, 2016 11:06 am\n◄ Че въображението му е работило на високи\nобороти, показват и неговите вълшебни „При-\nказки за страната Алабашия“, и някои от мно-\nгобройните му стихотворения с уитмановски,\nно и с чисто неповторим сандбърговски почерк.\nНие в глината спим –\nв студената, влажната глина.\nМинават години, приспиват ни с песен,\nизгряват в небето звезди...\nТогава от глината,\nмеката, топлата глина,\nпробудени, ний се надигаме\nс изопнати мишци и бистри лица\nкато розови храсти.\nПолюшва ни ласкаво\nполъхът плах на живота, а ние\nрастем към среброто на слънцето –\nвисоко над глината.\nМ ъ г л а т а\nАз съм мъглата, невидимата мъгла\nзад онова, което ти търсиш.\nМоите ръце са дълги ръце,\nна пространство и време обятия.\nНякои се блъскат и вярват,\nче като гледат в моето лице,\nдолавят някаква древна и жизнена слава.\nНо никой през мене не може да мине,\nв капани попаднал би всеки.\nАз съм виновна за раждането на Сфинкса,\nбезмълвния, морния, търпеливия Сфинкс.\nАз съм на всичко началото\nи краят на всичко ще бъда.\nАз съм първобитната мъгла\nи никой през мен не минава;\nмоите дълги невидими ръце\nСандбърг в поетическа акция\nГ а т а н к а т а * н а * п л ъ х а\nВеднъж от дупката си ме загледа\nедин зеленоок, възсивкав плъх.\n„Ей, плъх, здравей! – му рекох. –\nКажи, ще мога ли и аз\nна вашия език да заговоря някой ден?“\nПримигнаха зелените очи,\nпримигнаха от дупката си родна.\n„Ела насам – аз продължих, –\nзадай ми гатанка! Днес\nгатанките май че са на почит.“\nПримигнаха зелените очи\nи шепот тих от дупката на плъха се разнесе:\n„Кой мислиш, че си ти и кой – плъхът?\nТи спомняш ли си снощи де си спал? Ти всеки\nвторник кихаш. А защо? И знаеш ли\nзащо на плъховете гроба никога\nне е от гроба на човека по-дълбок?“\nИ като шибна пода със опашка,\nизчезна в дупката си този плъх зеленоок.\nОт английски: Кръстан ДЯНКОВ\nIztochnik: Карл Сандбърг. Чисти ръце. –\nС о ф и я: Народна култура, 1967.\nот alexandrit » Сря Юни 01, 2016 12:18 pm\nР А З Н О Ф О Р М И Е\n◄ Стихотворение в проза...\nили пък поетическа проза – реше-\nте сами. И на стари години Маестрото\nуспешно влиза в кожата на малко момче...\nРеката, която се вливаше в морето\nВсяка вечер, след като целунеше майка си, смачквайки нейната сладка, топла и изобилна плът в малката си прегръдка, и бръснеше с устни грапавата буза на татко си, пропита с миризма на тютюн и машинно масло, той изтичваше в банята и застиваше омагьосан с тайната бележчица в ръка, готов да я прати на път. А на бележчицата пишеше: „Скъпа русалке, аз съм Том Сполдинг и живея на улица „Сейнт Джеймс“ № 11, Грийн Таун, Илинойс, и... “.\nПосле натискаше ръчката на тоалетната. Бистрата студена вода се изливаше с гръмотевичен рев във фаянсовото гърло. В последния възможен момент той пускаше тайната бележчица в изчезващата река. Водите пресъхваха. Всичко утихваше. Бележчицата я нямаше. Той пооставаше още миг и си мислеше – пътува към морето сега, чак към далечното море. А после си лягаше. Лежеше в леглото и се чудеше – дали не я чете в момента? Дали?\nПреведе от английски: Милена Илиева\nИзточник: Рей Бредбъри. Лятно утро, лятна нощ. – Сборник. – София: Бард, 2016.\n◄ А ето и едно стихотворение,\nсъздадено преди почти цял\nвек, но сякаш недокосна-\nто от времето. Авторът\nсъщо ни е добре известен –\nстих въртя à la Balan.**\n* Академик Александър Теодоров-\nБалан е известен със своята посло-\nвична страст към новоизковани и\nпонякога дори комични думи. Но\nдали пък тъкмо това не му е помог-\nнало да живее цял век (1859-1959)?\n** А ако някой ни попита: че кое е\nтук фантастичното?, ще отговорим\nскромно: неологизмите, словотвор-\nчеството. В това отношение Смир-\nненски се явява комай един далечен\nпредтеча на Станислав Лем, бай Ра-\nдой Ралин и Атанас П. Славов с не-\nговото изобретателно инженервно\nязъкознание . – Бел. alex.\nот alexandrit » Вто Юни 14, 2016 11:26 am\n◄ Иван КОЛАРОВ\nНА ВАСИЛ ИВАНОВ\nОт пещерния мрак на битието си\nвзривяваш със божествена искра\nкосмодрума на плътта\nи полетял стремително към Космоса\nна собствения си душевен мир,\nна добродетел, раждаща порок.\nХудожникът Васил Иванов,\nнаречен Паганини на кредата\nрадиацията мнителност –\nти дириш незалязваща звезда\nв потайната галактика на свойто Аз.\nИ даваш ѝ призвание\nвестник „Свободна книга“,\nброй 7-8 от 1994 година\n◄ П р и л о ж е н и е: филм с картини\nна Васил Иванов (трае 15 минути и е награден\nна Международния кинофестивал в Триест през 1967 г.) –\nот alexandrit » Съб Юли 23, 2016 4:59 pm\nПо повод десет години от кончината\nна този толкова многолик наш писател,\nкойто в едно интервю заяви, че е безумно\nвлюбен в Н. В. Поезията...\nКОКТЕЙЛ „АГОП МЕЛКОНЯН“\n■ На Бари\nИмам идея, да му ..... мамата:\n■ Аз – смъртният\nИ всичко от началото до края. *\nНарисува: Владимир Куш\nСледват две непубликувани до момента сти-\nхотворения на Агоп, които любезно ни предо-\nстави неговата съпруга Людмила Мелконян.\nПо жанр те едва ли могат да се отнесат към\nфантастиката, но пък се съчетават с другите\nтук, както в сборник на Бредбъри присъстват\nредом и фантастични, и реалистични разкази.\n● Бащите и децата\nКато очи децата си пазете.\nИ ние бяхме някога деца.\nИ ние вярвахме, и стихове редихме\nза красивото в нас и в любовта.\nНо рано остаряхме.\nДецата станаха мъже, жени.\nБради набодоха, напъпиха гърди.\nИ тръгнахме по друма на живота.\nДеца – мъже, деца – жени,\nнезнаещи човешките закони,\nневярващи в себе си дори.\nПрескачахме години и столетия.\nЧасовниците спираха на път.\nС песни се разделяхме със близките.\nA бяха млади,\nа отиваха да мрат.\nСъс кръв градихме,\nс куршум ни го рушиха,\nно като Сизиф градихме пак.\nНе сетихме как себе си вградихме\nвъв всеки праг.\nПодпря ни старостта.\nДецата имаха деца.\nЗа тях горихме младостта.\nИ нека никога децата ни не знаят,\nче бащите им не са били деца.\nИди си, не чакай зората\nи нищо не казвай за мен.\nИди си преди светлината,\nдонесла новия ден.\nНека всичко остане във мрака,\nи лъжите, и топлата гръд.\nНас още и радост, и болка ни чака\nпо житейския път.\nАз зная, че всичко това ти тежи,\nпочувствала първа умора.\nНо те моля – иди си, иди.\nНали затова и сме хора. **\nА ето и един откъс от поезията на\nкласика Крикор НАРЕГАЦИ (ок. 951–1003),\nпреведен от арменския оригинал:\n● Из „Книга на скръбнопенията“\nАз съм високо, разклонено, облистено дърво,\nкато смокинята, изсушена от Бога.\nТова съм. И ще кажа за себе си още:\nПрекрасно изглеждаш на вид\nи листата ти са подредени на лимби,\nкато венче увенчават челото ти\nи отдалече изглеждаш желано и живо.\nНо когато си дойде Той – Градинарят,\nи ще дири плода ти,\nще те намери безплодно и голо, съвсем некрасиво,\nпосадено за присмех, за срам, за оплюване.\nИ ако дървото, високо и гордо,\nно безплодно съвсем и неживо,\nне бъде в същия час прокълнато\nкато образец на недъгаво,\nи ако земята, с красота оросена,\nне въздава плода на сеяча\nи не бива мигом забравяна,\nкак ти тогава – нищожество „аз“,\nти – сила разумна, ти – дърво издръжливо,\nно безплодно точно по време на добив,\nкак можеш тогава, нищожество „аз“,\nда се спасиш във деня на възмездието?\nПревoд на Агоп Мелконян\n* Тези стихотворения са вети от неговата посмъртна стихосбирка „... територия, недокосната от позори“ – хартиено издание на Ерато-Арт и електронно на е-Книги (http://e-knigi.net/index.php?route=product/product&product_id=150). – Б. alex.\n** Повече за писателя и човека Агоп Мелконян в мемоара Перуники за приятеля – http://trubadurs.com/2015/07/23/alexandar-karapanchev-peruniki-za-prijatelja-agop-melkonyan-150723/, и в калейдоскопичния, първи по рода си Месец на Агоп Мелконян –http://trubadurs.com/tag/%D0%BC%D0%B5%D1%81%D0%B5%D1%86-%D0%BD%D0%B0-%D0%B0%D0%B3%D0%BE%D0%BF-%D0%BC%D0%B5%D0%BB%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D1%8F%D0%BD/. – Б. alex.\nот alexandrit » Нед Авг 21, 2016 10:46 am\nВЛАДИМИР Маяковски е не само твърде разнообразен и чудесен метафорист, но и писател с голямо въображение.\nФАНТАСТИКАТА съвсем не е чужда на натюрела му – има я и в неговите стихотворения... и в поемите... и в пиесите му... дори в самия му реален живот. И не току така в т.нар. енциклопедия на Гаков („Энциклопедия фантастики. Кто есть кто“, Минск, 1995) на Владимир Владимирович е посветена обширна статия.\nСЕГА даваме думата на друг голям метафорист от онова време, за да сподели някои свои впечатления от автора на „Летящият пролетарий“, „Дървеница“, „Баня“ и пр.\nНещо като град или като зарево на залеза...\nНа няколко пъти се залавях да пиша труд, в който да изброя метафорите на Маяковски. И едва започнал, всеки път се отказвах, тъй като се убеждавах, че такова изброяване би било равносилно на преписване на всичките му редове.\nКое е най-хубавото? Дали не представата за това, че опирайки се о ребрата си, човек може да изскочи от собственото си сърце?\nНатъкнах се на тази метафора, когато четях „Облак в гащи“, още съвсем млад. Още не си представях добре какво нещо са стиховете. Разбира се, вече се бяха състояли срещи и с препускащия паметник, и с царя, който пирува в Петербург-градче, и със звездата, която разговаря с друга звезда. Но за радостното възприемане на всичко това пречеше обстоятелството, че възприемането ставаше не само по себе си, не свободно, а беше придружено от усещане на задължителност, тъй като „учехме“ стиховете в училище и запознаването ни с тях беше такова, каквото е, да речем, запознаването с математиката или законознанието. И затова тяхната красота гаснеше. А сега изведнъж – среща с поезията, така да се каже, на свобода, по своя воля... Та ето каква е поезията! „Ще изскоча – вика поетът, – ще изскоча, ще изскоча!“\nТой иска да изскочи от собственото си сърце. Той се опира на собствените си ребра и се опитва да изскочи от самия себе си!\nСтранно, в този миг пред мене застанаха някакви градски видения: колоездачни писти, дъги на мостове – може би наистина тогава погледът ми се е спрял на нещо грандиозно-градско... Във всеки случай този човек, измъкващ се от самия себе си по спиралата на ребрата си, възниква в съзнанието ми огромен, засенчващ залеза... И по-късно, когато се срещах с живия Маяковски, той винаги ми се струваше и нещо друго, а не само човек: нещо като град или като зарево на залеза над него.\nБих казал, че в книгите му се разкрива цял театър от метафори. От белите хлебчета, на които „се подгъват грифовете на цигулки“, до моста, в който той вижда „гръбначния стълб на културата“.\nОчите му бяха несравними – големи, черни, с поглед, който, когато го срещнеш, сякаш става единственото, което съществува на света в дадения момент. Като че ли нищо няма около тебе – съществува само този поглед.\nКогато си спомням за Маяковски, веднага виждам тези очи – през тапетите, през листака. Те ме гледат и ми се струва, че в целия свят става тихо, тайнствено. Що за поглед е това? Това е поглед на гений.\nТой беше крал на метафорите. Веднъж играеха билярд – Маяковски и поетът Йосиф Уткин, който също не е между живите. При удар на единия от тях стана нещо с топките и те с тракане подскочиха...\n– Конете на фортуната – казах аз.\n– Слепите коне на фортуната – поправи ме Маяковски, полегнал върху билярдната щека.\nСред хилядите сътворени от него метафори той създаде една, която ме потресе. Говорейки за силата на думите, той каза, че пред силата на думите, на която „ложите ръкопляскат“, той предпочита онази тяхна сила, от която „ковчезите хукват да крачат с четворката на дъбовите си крачета“. Така би могъл да се изрази само Данте.\nПомня раздиращото сърцето ми чувство на осиротяване, което изживях, когато ми казаха, че преди един час Маяковски е починал.\n– Как? Боже мой, завинаги ли? Но завинаги ли е това?\nСлед известно време го видях мъртъв. Той лежеше на дивана, до стената, с мъртвешки сенки на лицето, покрит с чаршаф. Вечерта застанах в камиона, с който го возеха в ковчег към клуба на писателите – в ковчег, чиято боя лепнеше по ръцете ми. Беше през една априлска вечер, студена, с мъничка луна на небето – и аз никога няма да забравя това.\nКакто е известно, Маяковски не членуваше в партията, но той с цялата си душа беше комунист. Когато рецитираше стихове, насочени срещу враговете на новия живот на страната – срещу всякакъв род врагове, от Чембърлейн до бюрократа или рушветчията, – в ръцете му сякаш святкаше меч.\nПреведе от руски: Ана Беливанова\nИзточник: Юрий Олеша. Нито ден без ред. – Спомени. – София: Народна култура, 1975.


Центробежна помпа Pedrollo F 50/160A (без контрафланец) - Цени - Продажби\nЦентробежна помпа Pedrollo F 50/160A (без контрафланец)\nВодна центробежна помпа F 50/160A, 7.5 kW\nПрепоръчват се за чиста вода и течности химически не агресивни към материала, от който е изработена помпата. Тази серия помпи е подходяща при охлаждащи, отоплителни, циркулационни и климатични системи. Може да се прилага в противопожарни и поливни системи, в промишлеността и селското стопанство. Помпите са произведени в съответствие със стандарт EN733-DIN24255. Конструирани са, така че корпусът може да бъде демонтиран без помпата да бъде отделена от тръбите (back pull out). Помпата трябва да бъде монтирана в затворено помещение или на място, защитено от атмосферното влияние.\nДебит до 1100 l/min (66 m³/h)\nНапор до 38 м.\nКорпус на помпата: сив чугун, съгласно стандарти EN 733 – DIN 24255 и UNI 7467-NF E-44-111, оборудван с фланци с напорни и смукателни отвори\nЗадна плоча на помпата: сив чугун\nРаботно колело: бронз\nЕлектрически двигател: помпите са окомплектовани с внимателно подбрани електрически двигатели PEDROLLO, асинхронни с висока ефективност (клас EFF1 за мощности от 4 до 22kW), безшумни, със закрити вентилатори за охлаждане (TEFC), напълно подходящи за продължителна работа\nПрисъединяване вход - 65\nПрисъединяване изход - 50\nФланци: D = 165 mm, K = 125 mm, отвори на фланеца 4 х Ø18\nF: трифазна 400/690V – 50Hz\nСамо за 157.73 лв. на месец\nТрябва да влезете или да се регистрирате за да запазите Центробежна помпа Pedrollo F 50/160A (без контрафланец) към своите любими продукти!


Displaying items by tag: избори - Телевизия КИС 13 - Нищо подобно! - kiss13.net - Новините от Русе, Велико Търново, Търговище и Разград! - Results from #35\nОбщинският съвет в Две могили отмени решението си за ротация на председателя всяка година\nОбщинският съвет в Две могили отмени свое решение с което председателят и неговите заместници се избират с мандат от една година. Това стана след протест на прокуратурата за незаконосъобразност.\nНа днешното редовно заседание, което телевизия КИС 13 излъчи НА ЖИВО, изменението в правилника за организацията и дейността на Общинския съвет беше прието единодушно.\nБе гласувана и докладна записка с която оръдие, което е снето от въоръжение в българската армия, ще бъде поставено в градския парк на Две могили.\nНа днешното заседание бе прието и изменение в общинска наредба, което ще позволява решението за връчване на почетен знак филип тотю да се взема с явно мнозинство от 50 + 1 гласа, а не както досега от 2/3 от съветниците.


National Theater Ruterra Flat - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nNational Theater Ruterra FlatOpatovicka 1661/2, Прага 01, Прага, Чешка република, 101 00 - Покажи на картатаОтличен8,9Въз основа на10отзивиNational Theater Ruterra FlatВижте повече снимкиВижте повече снимкиВижте всички27снимки\nУдобно разположен в Прага, National Theater Ruterra Flat е чудесна стартова точка, от която можете да започнете да проучвате този оживен град. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят. National Theater Ruterra Flat също така предлага много съоръжения за обогатяване на Вашия престой в Прага. Хотелът е оборудван със съоръжения като безплатен WiFi достъп във всички стаи, летищен трансфер, семейна стая, асансьор, превоз с микробус. Като допълнение всяка хотелска стая предлага широка гама от удобства. Много от стаите са с отопление, балкон/тераса, телевизор, телевизор с LCD/плазмен екран, хладилник, за да удовлетворят и най-изискания вкус. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. National Theater Ruterra Flat е добър избор за всички посетители на Прага, защото предлага спокойствие и безпроблемен престой.\nМоля, имайте предвид, че ще получите ключовете за настаняването си на следния адрес: Opletalova 39, 110 00 Prague. Моля, уведомете предварително National Theater Ruterra Flat за очаквания час на пристигането ви.


БСП откри своята кампания. – Българска социалистическа партия Шумен\n„БСП за България“ откри предизборната си кампания. На откриването присъстваха водачите на листите на „БСП за България“ от цялата страна. Беше представен Планът на БСП за първите 100 дни на парламент и правителство.\nЛидерът на БСП Корнелия Нинова, която е заразена с коронавирус за втори път, се включи с видеообръщение. Тя се обърна към българските граждани и своите колеги, като начерта най-важните задачи, които стоят като цели пред БСП:\n„Днес е денят и на Свети Иван Рилски, нека пази България и българския народ. Днес всяко българско семейство се тревожи как ще посрещне зимата, как ще си плати сметките за ток, за парно, дали някой негов близък няма да се разболее. Ние разбираме тези тревоги и знаем, че нашата отговорност е да дадем решение на проблемите. Ето защо днес, уважаеми български граждани, се изправяме пред вас с конкретен и ясен план за разумни и възможни решения в първите най-критични 100 дни на управлението на редовно правителство и на следващия парламент.\nНа добър час на всички, бъдете здрави и се пазете!“


СЕГА - Животновъди, земеделци и млекари влязоха в люта битка за поста зам.-министър\nАграрният министър Димитър Греков сигурно вече съжалява за идеята си единият от заместниците му да бъде определен от браншовиците.\nПризивът на земеделския министър Димитър Греков към браншовите организации да посочат неговия заместник доведе до лавина от кандидатури и пълно разцепление сред бранша. Първи сред желаещите се яви кметът на Калофер Румен Стоянов, който бе номиниран от 8 асоциации на животновъди. Стоянов бе кандидат-депутат от БСП от гражданската квота. Въпреки декларациите му, че се отказва от парламента заради калоферчани, вчера прие с готовност да е зам.-министър. Срещу него обаче скочиха от Националната асоциация на животновъдите в България, според които Стоянов е политическа кандидатура и няма дори висше образование. И предложиха водача на Съюза на животновъдите в България Пенка Христова. За позицията се натискат собственикът на "Пършевица" Димитър Зоров и шефът на Националната асоциация на млекопреработвателите Диляна Славова. Зад тях застанаха организации от млекопреработвателната промишленост. Шефът на Асоциацията на земеделските производители Христо Цветанов пък бе номиниран от собствената си асоциация. От Националната асоциация на зърнопроизводителите бойкотираха офертата на министъра, тъй като браншовата и политическата дейност били несъвместими.\nВъншният министър Кристиан Вигенин предпочете сам да избере заместниците си и се обкръжи с кариерни дипломати, изпитани от времето на тройната коалиция. Единият от тях ще е Любомир Кючуков, който е свързан с бившата ДС. Тройната коалиция го изпрати посланик във Великобритания, но бившият шеф на МВнР Николай Младенов го замени със своя заместник и кадър на ДСБ Константин Димитров. Другият избраник на Вигенин - Тодор Чуров, също бе зам на Ивайло Калфин. Досега оглавяваше Постоянното представителство на страната ни към НАТО. Начело на политическия кабинет на Вигенин застава Росен Руфев - бивш генерален консул в Милано.\nДокато централното ръководство на БСП продължава да мълчи за новите областни управители, от местните структури на партията вече валят номинации. От градския съвет на БСП в столицата излъчиха 4-ма за губернатор на София-град. Това са Бойко Маринков - шеф на ключовата партийна организация в район "Възраждане", Петър Апостолов - председател на най-голямата столична организация на социалистите - "Красно село", и двама ексчленове на СОС - Росен Малинов, който понастоящем е депутат от 24-ти МИР в София, и Таня Найденова. София-област червените отстъпват на ДПС като най-вероятно постът ще бъде даден на бившия кмет на Своге и настоящ депутат от движението Емил Иванов.\nОбластният съвет на БСП в Разград пък одобри адвокат Стоян Димитров за кандидат за областен управител, съобщи местният партиен шеф и бивш съветник на експрезидента Георги Първанов Венелин Узунов. Засега обаче фаворит за мястото е бившият губернатор Наско Атанасов.\nБСП е готова да отстъпи шефското място в парламентарната комисия по корупция на лидера на "Атака" Волен Сидеров, обяви Сергей Станишев. Според него искането на Сидеров е удовлетворено, тъй като "Атака" не е участвала в управлението на страната и нямало кого да покрива.\nСергей Станишев обяви вчера, че е готов да се откаже от имунитета си, за да продължи разследването срещу него за изтичане на класифицирана информация. Ден по-рано говорителят на Софийската градска прокуратура Румяна Арнаудова съобщи пред "Сега", че Станишев е един от петимата депутати, на които вероятно им предстои разследване.\n11 Юни 2013 19:59\nС подобни назначения кабинета на Орешарски не би изкарал и година.\nНе виждам шефа на мършата - Зоров как би могъл да бъде зам. министър в кабинет с мандата на БСП.\nСъс заявеното, че зам. министри, зам. областни, част от политическите кабинети, администрация от ГЕРп мандата е обречен на провал.\nСамода не е от свиневъдите, те са верни на Боко, нали им е кръстник. Godfather III, един вид\n12 Юни 2013 20:34\nсвинското месо, което ядеш в парка расте и плейбойки го обгрижват\nАйде по-сериозно да се отнасяме към трудовите хора!


РИЧАРД МАРКС ГЮШ ЗА СЪПРУГАТА ДЕЙЗИ ФУЕНТЕС - „ВСЕКИ ДЕН СЕ ВЛЮБВАМ ВСЕ ПОВЕЧЕ В НЕЯ!“ - НОВИНИ\nРичард Маркс Гюш за съпругата Дейзи Фуентес - «Всеки ден се влюбвам все повече в нея!»\nПочти две години след тяхното романтична Aspen сватба , Ричард Маркс И неговият съпруга Дейзи Фуентес , са по-влюбени от всякога! В ексклузивно ново интервю с По-близо седмично , певецът избухна за брака си с Дейзи - и разкри, че никога не е мислил, че ще се ожени повторно, преди да си пада по телевизионната звезда.\nПОВЕЧЕ: Чакайте, Стивън Тайлър, на 69 години, наистина ли е сгоден за 28-годишната си приятелка Ейми Престън ?!\n«Дейзи има дълги връзки, а аз бях женен от 25 години, така че когато се срещнахме, и двамата бяхме на места в живота си, където, мразя да го кажа, нито\nот нас вярваха в това. Изглежда, че връзката ни постоянно ни изненадва и се задълбочава с времето “, каза 53-годишният мъж.\nЗапочвайки днес с благодарно сърце. \nПубликация, споделена от Дейзи Фуентес Маркс (@daisyfuentes) на 10 юни 2017 г. в 11:29 ч. PDT\n«Това, което открих, е, че всеки ден се влюбвам повече в нея - продължи Ричард. «На нашата възраст това ниво на лудост е влюбено един в друг\nе толкова забавно. » 50-годишната Дейзи се съгласи, че връзката им е по-силна от всякога. «Всичко е по-добре заради него», каза тя за техния съюз.\nПОВЕЧЕ: Джада Пинкет Смит става истинска за тези слухове, че има открит брак с Хъби Уил Смит ...\nНяколко месеца след като Дейзи завърза възела с Ричард на изненадваща церемония на 23 декември 2015 г., двойката проведе втори сватбен прием «за всички» в Лос Анджелис на 4 февруари. «Когато се ожениха в Аспен, беше много малко и интимно - само нейните родители, сестра й и племенниците му, майка му и тримата му сина. Това беше прием за всички. Искаха да се почувстваме така, сякаш сме се върнали в Аспен с тях, така че имаше тема „Зимна чудеса“, каза преди това риалити звездата Карент Сиера E! News от втората вечер на двойката.\n«[Дейзи и Ричард] не спираха да се целуват и се гледаха с обожание през цялата нощ,« разкри източник. «Дори в стая, пълна с хора, имаше сладки моменти, когато изглеждаха сами. Изглеждат много влюбени. »\nПОВЕЧЕ: Стиви Уондър завързва възела с Томека Брейси (накрая!)\nПреди това Дейзи беше свързана с актьора и модел Тимъти Адамс от 1991 до 1995 г. Веднъж беше сгодена и за певеца / автор на текстове Мат Гос през 2003 г., но двамата по-късно го нарекоха. Певицата «Сега и завинаги» беше омъжена за Мръсни танци звездата Синтия Роудс - с която има пълнолетни синове Лукас, Джеси и Брандън - от 1989 г. до 2014 г.\nколко пари има на земята\nЗа повече информация относно Ричард и Дейзи, вземете новия брой на По-близо седмично , на будките сега - и запишете се за нашия бюлетин!\nкак остави края на бобъра\nдомашни изгодни работни часове за празнични дни\nМеган Ан Кенеди Таунсенд\nпощенската служба близо до мен е отворена сега\nДейвид Хаселхоф има ли син


Светлозово дамско поларено яке Bolf HH006\nЯснорозово поларено яке Bolf HH006 че определен musthave за есенния сезон. Класическият, прост дизайн прави суитшърт великолепна на всяка женска фигура. Изработени са от мека, приятна на допир полярен. Предлага се в голяма цветова схема. Едноцветен, с цип. Има елегантна яка-стойка на дъното на еластичния маншет. Има два джоба без закопчалка отстрани. Поларен-basic, тя може да се комбинира с много елементи от гардероба.\nОтзиви и мнения на потребители за Светлозово дамско поларено яке Bolf HH006


Защо един професионален футболист решава да започне кариера в МЛМ? – MrejovMarketingManager.com\nЛука Бриньоли е бивш професионален футболист.\nИграл е в Аталанта, Равена, Анкона, Лумезане и българския ПФК Ботев Пловдив.\nПрез 2010, след престоя си в града на тепетата, се завръща в Италия.\nТочно тогава, един от неговите треньори за пръв път му говори за МЛМ.\nОсвен че вече бил взел решението да се откаже от професионалния футбол, Лука активно търсел и нови източници на доходи, ето защо решението му да стартира с мрежов маркетинг се оказало много лесно.\nДнес Лука се занимава основно с МЛМ и в това интервю ще сподели своя дългодишен опит.\nМожеш да чуеш и прочетеш оригиналното интервю в италианкия ми сайт: https://www.networkmarketingmanager.it/intervista-luca-brignoli/\nЗдравей Лука, разкажи ни нещо за себе си, какъв е твоят бекграунд и как започна да се занимаваш с мрежов бизнес?\nПреди всичко здравей Петър и благодаря за възможността, която ми предоставяш.\nДо 2010 бях професионален футболист, играх като вратар.\nИграх 10 години в Аталанта, след това в Лумезане (с Балотели и Матри), Анкона, Равена и Ботев Пловдив (българската първа лига).\nИменно благодарение на този международен опит се запознах с футболния треньор Доменико Камаса.\nНо когато се завърнах в Италия, той се свърза с мен, предлагайки ми една възможност.\nРазбрах, че университетът не можеше да ми даде това, което търсех.\nБях много амбициозен и жаден за знания, не си стоях в кожата и исках да зная за какво се отнася.\nТака че той ме свърза с човек, който се намираше близо до нас и ми определи среща.\nЗа първи път ми представяха мрежов бизнес и човекът, който имах пред себе си, беше Фернандо Гати (човекът, достигал най-високото кариерно ниво в италиaнската история на компания Амуей и сега лидер в компания AGEL).\nТака започна моята история с мрежовия маркетинг и днес Фернандо e все още най-силният мрежовик, с който имах удоволствието да работя.\nС течение на времето се влюбих също и в интернет маркетинга и създадох моя лична Формула (networkmarketingformula.com ), която обединява най-добрите техники офлайн със силното съдействие на интернет.\nКакво те накара да се насочиш по този път?\nСъс сигурност амбицията.\nАмбицията да видя моите сънища реализирани.\nНо знаеш ли коя е най-голямата ми мечта? Свободата.\nСвободата да работя когато си искам, с който си искам и където си искам.\nСвободата да разполагам с повече време и да бъда с хората, които обичам.\nКой е човекът или хората, които ти вдъхнаха най-много доверие като личност и професионалист?\nКакто казах, имах щастието веднага да се запозная с един от най-добрите в света- Фернандо Гати – и да видя отблизо как работи.\nДруга личност, към която съм много привързан, е Масимо Дел Моро. С повече от 25 години опит в занаята, той винаги е в състояние да ми даде много полезни съвети.\nЩо се отнася до онлайн пространството, мрежовикът, който следвам, е Дейвид Уъд – голям гений.\nДруга личност, която искам да спомена, въпреки че няма нищо общо с мрежовия маркетинг, е Франк Меренда.\nБлагодарение на неговите наставления и маркетинг учения, моят начин на работа коренно се промени и резултатите се увеличиха експоненциално.\nПрез тези години се стараех да се запозная с колкото е възможно повече успешни хора в тази област, за да науча техните тайни.\nСпоред теб кои са най-често разпространените грешки, които допускат мрежовиците?\nНай-голямата грешка, която допускат всички мрежовици, е възприемането и поемането на дейността като игра.\nНе можеш да имаш претенции да печелиш 5000 евро на месец, посвещавайки само 2 часа на седмица за МЛМ, докато за основната си дейност, може би посвещаваш 10 часа на ден, работейки 6 дни на седмица и едва достигаш до 1000 евро на месец.\nИска се време и трябва да станете професионалисти, за да печелите като професионалисти.\nКоя е основната грешка, която Лука Бриньоли допусна, когато започна дейността?\nМоята основна грешка със сигурност е твърде многото теория.\nИсках да зная всичко, преди да започна, но това, което прави истинската разлика, е само действието.\nНе можеш да очакваш, че всичко трябва да върви по мед и масло, в противен случай “ще ти откраднат закуската”.\nСпоред теб конкретно как трябва да се започне с мрежов бизнес?\nМрежовият маркетинг е създаден, за да се използват контактите на хората, вместо от обикновените реклами.\nТоест първото нещо, което трябва да се направи е да се започне с топлия пазар (списъкът на имената) и постепенно след като се изчерпи, да се усвоят техники на маркетинг, за да се придобият контакти също и чрез интернет.\nАко те е страх да вдигнеш телефона, мрежовият бизнес не е за теб.\nПърво трябва да станеш много добър офлайн и същевременно да се научиш да работиш и да сърфираш онлайн.\nКогато започна, кои бяха твоите основни цели?\nМоята цел винаги е била свободата.\nМразя ”задължителнoтo” събуждане с будилника в 7 часа сутринта. Обичам да спя два часа през нощта, поради желанието ми да научавам все повече и да развивам това, което имам.\nКой е навикът, който според теб ти помогна да се развиеш в тази област?\nСъс сигурност – това да се затрупвам със знания и никога да не се отказвам.\nС навлизането на интернет се промени и светът на мрежовия маркетинг. Какво мислиш по този въпрос: как един мрежовик може да се възползва от този инструмент?\nТова е всекидневният ми хляб.\nВ 2016-та (годината на публикацията на интервюто), не можем да си затваряме очите, че интернет не съществува.\nВярно е също, че се cрещат много шарлатани.\nМного обещания за лесни печалби и чудодейни системи, които ти обещават контакти, без да правиш нищо.\nТрябва да се работи върху собствения бранд и да се създаде една автоматична система за генериране на контакти.\nЗа да постигнеш това са нужни компетенции, които се овладяват с време, пари и усилия.\nКогато обаче преминеш от търсенето на хора, с които да се свържеш, към това да бъдеш ти търсеният, това просто е безценно!\nЛука, можеш ли да ни разкажеш за някой период, в който си имал различни трудности, и какво научи от тези ситуации?\nПериоди на трудности е нормално да съществуват, но точно в този момент хората се различават.\nАко си способен да реагираш въпреки трудностите, успехът е много по-близък, отколкото можеш да си представиш.\nЕдин много важен съвет е да инвестираш страшно много върху себе си.\nКогато все пак дейността не се развива така, както желаеш, а това може да случи на всеки, не се oтказвай. Не падай, а с прeклонена глава натискай, бутай и усвоявай нови умения.\nКолкото повече стойност успееш да предадеш на пазара, толкова повече хора ще привлечеш към себе си.\nКои качества са наистина необходими за гарантиран успех в този бранш?\nКакто във всички браншове, най-важното качество е упоритостта.\nСлед което един човек може да бъде много добър зад компютъра, друг да притежава качества да говори пред публика или да умее за заключва всяка една среща, но всеки един човек, ако не се спира пред опасностите, може да се справи с мрежовия маркетинг.\nПроблемът е, че почти всички се отказват!\nКои софтуери и/или инструменти използва Лука Бриньоли, за да извършва своята дейност?\nМного, понякога прекалено много.\nНо 2 трябва непременно да присъстват и те сa Аутореспондер и един софтуер за създаване на уеб страници.\nПо този начин си веднага готов за търсенето на нови контакти. Също така за “събуждането“ на стари и цялата ти мрежа може да процъфти дотолкова, колкото дори не можеш да си представиш.\nКои книги би препоръчал на нашите читатели мрежовици?\nТри са книгите, които повлияха на моя път: “Богат татко, беден татко” на Robert Kiyosaky, “Смелостта да рискуваш” нa Richard Branson, “Да продаваш е отвратително, ако не знаеш как да го правиш” на Frank Merenda.\nКак могат хората да се свържат с теб?\nПрисъствам в различни канали, но винаги могат да ме намерят във Фейсбук (https://www.facebook.com.com/luca.brignoli1983) и в моя блог networkmarketingformula.com


Урсула фон дер Лайен похвали зеления ни план - News.bg\nПредседателят на Европейската комисия Урсула фон дер Лайен официално даде зелена светлина на българския План за възстановяване и устойчивост, по който страната ни има шанс да получи над 12 милиарда лева еврофинансиране.\nФон дер Лайен е в София от снощи, а днес проведе пресконференция с премиера Кирил Петков в Министерски съвет.\nОсновен акцент в българския план, който ЕК изключително силно подкрепя, е фокусът върху "позеленяване" на българската енергетика. И още нещо - по думите на фон Дер Лайен планът на България е сред най-зелените, които комисията е получавала. "60% от плана са посветени на Зеления пакт. Важно е да имате траектория за намаляване на емисиите с 40% до 2025 г. Това е един от най-амбициозните планове, които сме получавали що се отнася до европейския Зелен пакт".\n"Новото поколение Европейски съюз има три приоритета - зелената сделка, обхващаща темата за чистата, но и независима енергия. Втората тема е дигитализацията, а третата са инвестициите в това да направим обществата си по-устойчиви. Затова днес ЕК дава зелена светлина на България. Това е изключителен план. Това е много добре, защото за нас е важно България да върви с нас по пътя към въглеродна неутралност", каза фон дер Лайен.\nИменно акцентът върху зелената енергия, утрояването на инвестициите на България във ВЕИ, както и развитието на енергийните връзки са много важен фактор за независимостта от руските енергийни източници, посочи още тя.\n"Планът е в размер на 13 млрд. лв., което е близо 10% от нашата икономика. Той дава възможност България да се трансформира, да си гарантираме енергийната сигурност, намалявайки зависимостта от природен газ. Да използваме най-новите технологии за нашата енергийна система, да отключим потенциала на България за геотермали, да използваме нашите минерални води за производство на енергия, да реформираме върховенството на закона със засилен контрол над главния прокурор", каза на свой ред премиерът Петков. И отново изброи многократно детайлите по плана - инвестиции в наука, образование, транспорт и др.\nИ двете страни са категорични - истинската промяна идва чрез реформи, които са поети и като ангажимент, за да бъде получено финансирането.\n"Това е една взаимноизгодна сделка", подчерта Фон дер Лайен. И добави - това е едва само началото на добро взаимодействие, а България може да разчита на подкрепата на Европейската комисия.\nПредседателят на ЕК засегна и темата с евроинтеграцията на Северна Македония, макар и да не бе питана по темата, защото журналистите имаха право на едва 4 въпроса.\n"През 2020 година Съвета на ЕС взе важното решение, че е време да започнем преговори за присъединяване на Северна Македония и Албания. Това е окончателно решение и е важно да ги изпълним заедно", каза тя. И подчерта - темата за защитата на правата на малцинствата е основна европейска ценност. Не уточни обаче кои малцинства визита, но думите й може да се тълкуват като подкрепа за условието на България правата на сънародниците ни край Вардар да бъдат защитени, за да чуе РСМ "да" от страната ни.\n"Разчитам България да води умело процеса, знам че може да го направите", добави тя.\nАко изпълни ангажиментите си за реформи, България може да получи още през тази година 1,3 милиарда евро по Плана, съобщи вчера финансовият министър Асен Василев, като думите му бяха потвърдени и на брифинг на експерти от ЕК. Министерствата обаче могат да задействат веднага планираните проекти с национално финансиране, което в последствие ще бъде възстановени при получаване на европарите.\nзеления ни план\nУрсула фон дер Лайен уверена, че Планът получава подпис в срок\nна 07.04.2022 в 19:40:27 #20\nПо-скоро ще позеленеят джобовете на Радев и кликата му кога махнат последния страж Гешев. Тогава кълвачите, които дерзаха да махнат човека на Боце ще видят какво се казва обир, 12 милиарда, охааааа!!!\nна 07.04.2022 в 19:13:30 #19\nдецата во Македония требе да учат история на България като своя собствена история а за 19 и 20 век едно мало книжле Македонска\nна 07.04.2022 в 18:29:50 #18\nХайде да не ставам философ, но,тия хора не виждат ли как се развиват електромобилите,техните възможности,а тук се говори за енергетика за стотици магавати?!Тия хора допитаха ли се до доказани експерти,стига с това,че някой е завършил някъде,и тук виждаме какво ни е образованието.За водорода,как и на каква цена се добива,като инсталация каква е себестойноста му,след колко време се самоизплаща?!Вечни експерименти и вечна немотия,сега ядем чужди храни от А до Я!А сме били елит!Ех...!\nна 07.04.2022 в 18:14:33 #17\nЗелената сделка я видяхме - скок с 200% на цената на електричеството. Европейските помощи и солидарност също ги видяхме - забогатяване на кликата около Пеевски и Борисов, затова от ЕНП се метнаха на амбразурата да защитават Борисов. Зеления ни план ще е пак едно голямо крадене и усвояване. Само факта, че само на едно място в света има батериен парк и той беше изграден за експеримент и реклама е показателен какво мислят енергетиците по цял свят за тази глупост.\nна 07.04.2022 в 18:07:48 #16\nЗеления план , просто малка част от плана за контрол и депопулация. Сега чичко ти Путин като спре торовете ще ядете бръмбари.\nна 07.04.2022 в 16:38:17 #15\nНе знаем кой на кого какво е обещал и срещу какво ! Изборната активност е барометърът за нагласите на българския народ .\nна 07.04.2022 в 15:43:34 #14\n12 То е едно и също,но както и да е,къде имаш толкова такива води,става въпрос за производство на нещо,а не за баня или басейн,става въпрос ,че трябва да добавиш много енергия за да ти послужи като като използваема енергия,не е да свариш две яйца.Централа знаеш ли какво значи,как работи?!Извинявай,но ти казах ,че в енергетиката ми е минал живота.\nна 07.04.2022 в 15:29:59 #13\n11Първо не съм казал такова нещо,просто има експерти от тях чувам,те са публични,а лично моето мнение е,че програмата е нахвърлена без достатъчно експертиза. Ще видим,лошото,че всеки провал е на наш гръб,знаеш ли първите реактори за Белене ,които купихме и продадохме,колко години вече работят,а тия новите си стоят на почти готова площадка ,два блока се поддържат като работещи ,но не работят и такива ми ти още работи!\nна 07.04.2022 в 15:23:19 #12\ngodoro, И не съм писал никъде за термопомпи, а за геотермално отопление. Ако те интересуват техническите данни на работните проекти: google --> geothermal district heating plants of Szentlörinci Geothermal, Miskolci Geothermal, KUALA, and Arrabona Concession in Hungary\nна 07.04.2022 в 15:16:09 #11\ngodoro, https://essinc.com/ за съжаление тези инженери не знаят, че ти знаеш, че това което са направили е недоказано и невъзможно. Ако знаеха, да те питат, и нямаше да се занимават с такива неща, ами щяха да правят нещо смислено, например да пишат по форумите.\nна 07.04.2022 в 14:52:04 #10\nП.П.Професията ми бе точно в това направление,знаеш ли една инсталация,истинска,с термо помпа за една средно голяма къща като цена какво чудо е,а ако решиш да направиш аритметиката за изплащането и,вярвай ми - почти един трудов живот,говоря за истинска,а не за разни климатици въздух-вода.След 40 г.трудов стаж, аз самият нямам.\nна 07.04.2022 в 14:44:04 #9\n7 Тия "железни"още не са доказани ,а тия 95-97% - изобщо.Откакто свят светува никой не е заменил огъня за най-необходимото не само в промишленоста,но и в бита,след 20 г. на слънце ли ще печем или вече ще бъдем само вегани,а и друго ,"ф-ките" с какво ще летят,и те ли на батерии?!Вярно тогава заради повсеместното затопляне сигурно няма да ни е необходимо отопление.И не забравяй,в момента произвеждаме,продаваме и после си го купуваме по задължение и за колкото ни кажат.Интересно защо Франция,и не само тя, ще строи още ядрени централи,защо?!\nна 07.04.2022 в 14:24:33 #8\nОще комунистически извращения...\nна 07.04.2022 в 14:10:04 #7\ngodoro, значи. Знае се в най-тежката зима и най-горещото лято консумацията на ток каква е. На тази база се прави максималият възможен товар, слагаме отгоре за застраховка още 10%, слагаме и 10% за загуби още. Цялата тази енергия, съобразена с климатичните ни особености, може да бъде произведена от фотоволтаична централа 26км на 26км на база текущите технологии в производство, или това е приблизителната площ на гр.София. Достатъчно знания има за рециклиране на батерии и фотоволтаици, рециклират се напълно на 95-97%. Другото се депонира, м/у другото доста по-малко от въглищните табани като обем. Освен това никой не е казал, че ще се използват класически литиево-йонни батерии. У нас най-вероятно ще ползваме масово железни за опорни мрежови батерии, дето спорят за завода дали трябва да е тук и трябва ли да има държавна помощ за него. Щото било "краварска" инвестиция, а не на детеубийците от северна нигерия. За отопление вероятно ще ползваме геотермални централи. Доста от градовете ни имат доказани такива ресурси. Та газчицата би трябвало до 20г да остане само за производството, там където е незаменима. А колко струва геотермалното отопление?! google --> геотермално отопление Варна 45лв\nна 07.04.2022 в 13:33:21 #6\n4 Плана си е план,но е пълна футурология.Как ги виждаш тия безкрайни полета от фотоволтаици и батерии,все пак става въпрос и за земя,за промяна на климата,природата си иска своето, за да не стане"мъртвите сибирски полета".Още от сега се пита къде ще бъде бунището на старите батерии и фотоволтаиците,които за такова начинание са с кратък експлотационен срок,а те ще бъдат огромно количество,нямащо нищо общо с обема на ядреното гориво?\nна 07.04.2022 в 13:19:15 #5\ncoco7, пукни бокл ук нацистки\nна 07.04.2022 в 12:50:05 #4\ngola voda, де го чукаш де се пука... Откъде този интерес в теб към еднополовите отношения?! Не ми отговаряй. Ама прекаляваш с това постоянство по темата, запази си го за теб. Иначе по планът, google --> Национален план за възстановяване и устойчивост излиза ти на първа или втора позиция, има и презентация има го и в оригинал. Сваляш, четеш. В него са засегнати и преквалификациите на закриваните производства. Не Ви разбирам, тва като се заровите с глава в пясъка и се заинатите като магаре на мост... Какъв е толкова голям проблема с въглищата у нас?! Или с ползването на природен газ?! Какво като няма да ги ползваме след 10-15 години?!\nна 07.04.2022 в 12:43:39 #3\nДнес, 7 април, в четвъртък, от 18.30 от площад Александър Невски в София ще тръгне шествие в подкрепа на Украйна. Българи излезте на митинга, нека не се държим като примати от някаква изостанала кочина, а да покажем, че сме горди европейци!\nна 07.04.2022 в 11:26:08 #2\nДеца се раждат от хетеросектуални взаимоотношения!!! а борбата с гравитацията е много опасна, защото вътрешните ни органи са в равновесие с атмосферното налягане, което е продукт на гравитацията.... и ще гръмнем като жаба прегазена от тир... като победим гравитацията.. Тези прости истини лай---ната госпожа не ги е разбрала.. тази липса на разбиране и е помогнала да стане голяма голяма клечка.... единствено за да се пос-ре от високо.\nна 07.04.2022 в 11:12:50 #1\nКакво съдържа зеленият ни план?? с кой е обсъден..?? има ли поне един специалист различен от икономист, философ, политик и политолог, който да е участвал в разработването на този план?? колко ще станат безработните при неговото изпълнение?? сигурно има няколко свестни проекта за около 5 процента от плана.. и около 95% плява, мъгла, крадене и чиста глупост.. борба с гравитацията с други думи..\nНачало / У нас / Политика / Урсула фон дер Лайен похвали зеления ни план


Честит празник, огнеборци!\nСбъдната мечта на 25-годишната Рени Василева от Шумен\nВ днешния професионален празник на служителите на Главна дирекция „Пожарна безопасност и защита на населението“ ви срещаме с 25-годишната Рени Василева. От една година работи в оперативната дежурна част на РДПБЗН- Шумен. Това е работата, за която е мечтала. Работата, на която изцяло се отдала, работи и ще работи с удоволствие. Когато била на 16 години претърпяла инцидент. Още помни месец октомври 2011 година. При опит да запали печка на твърдо гориво в дома й станал пожар. „Веднага се обадих в пожарната. Обясних, че стаята у дома гори. В страха си звъннах още три пъти. Живея на първи етаж. Скочих през терасата. Помня, че освен пожарникарите пред вкъщи дойде и линейка. Вероятно са били два екипа, защото едните помогнаха да ме качат в линейката, а другите влязоха през терасата със стълба да гасят. Надишах се с дим, имах изгаряния по краката си. Настаниха ме за лечение в болницата за няколко дни. И знаех, че искам да работя тази професия“, разказва Рени.\nОбявата за конкурса през 2018 година видяла седмица преди да изтече крайният срок за приемане на документи. Успяла да ги подаде навреме и да се бори за това място с още шестима кандидати. На заключителното интервю, с почти равен брой точки след изпитите за физическа годност и психологическо изследване се явила с друг кандидат. „ Факт е , че щом съм днес на работа са предпочели мен. Преди заключителното интервю четох много за работата на пожарникарите и вероятно това е една от причините“, си спомня Василева. Издържала успешно изпитите след 6-месечната професионална подготовка.\nПомни първото си дежурство. Било точно преди една година. Не беше от натоварените, но бях с другата жена от оперативната част Гюлвер Гюлер. Разказва, че е имала късмет и при тежките произшествия тази година в областта не е била на работа. Имала съм дежурства с между 12 и 14 сигнала за горящи сухи треви. Най-много ме е било страх пламъците да не тръгнат към имотите, ако п са близо до населено място, да изгори къщата на някой и да остане без покрив. Когато има сигнали за пострадали в инциденти с деца ми е най-тревожно. Аз самата все още нямам дете, но тези сигнали за мен са много притеснителни, допълва Рени\nСпоред нея голяма част от произшествията няма да се случат, ако хората бъдат по-внимателни особено когато оставят огън без надзор. Вижда, когато екипите се връщат от произшествия и знае, че на терен работата е много трудна и физически и психически. Това за мен е най-хубавата професия- да помагаш на хората, да ги спасяваш. Не случайно пожарникарите са сред най-обичаните не само в нашата страна, но и в целия свят.\nКолегите й казват, че работи спокойно, организирана е и запазва самообладание в критичните моменти. И все пак предпочитат да не й чуват гласа по време на дежурство, защото това означава само едно- че е получен сигнал за произшествие.


7 храни с високо съдържание на витамин D\n14 ное 2020 | 09:09 7776\nМного хора страдат от дефицит на витамин D, който може да повлияе на всичко - от имунитета до енергията.\nТова е един от най-важните микроелементи за тялото и колкото и време да прекарваме навън, невинаги успяваме да осигурим необходимото количество.\nЕкспертите предлагат да се изследват нивата му веднъж или два пъти годишно чрез кръвен тест. „Нивото в кръвта от 20 до 30 ng/dl се счита за недостатъчно, докато по-малко от 20 е дефицит. Добавките осигуряват различни количества витамин D и приемането на най-високата налична доза не е непременно подходящо или полезно за всички. Ето защо е най-добре да се консултирате с вашия лекар, преди да посегнете към тях.


БФБаскетбол отхвърли контестацията на Балкан - Баскетбол - БГ баскетбол - Gong.bg\nБФБаскетбол отхвърли контестацията на Балкан\n15 февруари, 17:50\nКомисията по контестациите към БФ Баскетбол се събра цели два пъти в рамките на тази седмица.\nВ първата ситуация тя трябваше да вземе решение по казус от втория мъжки ешелон - А група, от мача Икономически университет Варна - Атлетик София.\nВъв втория случай, след снощната контестация на Балкан срещу Левски Лукойл за Купата на България.\nИ двете контестации в крайна сметка бяха отхвърлени.\nФутболният Левски и Наско Сираков викат за баскетболния тим\nДнес, 15 февруари 2018 г., съгласно чл. 8.5 от „Наредбата за провеждането на турнира за Купа България за жени и мъже“ се събра Комисия по контестациите в състав Елеонора Рангелова, Генерален Мениджър на БФ Баскетбол, и Христо Христов, Мениджър НО и Състезания. Третият член на комисията - Владимир Цеков, Председател на Съдийската Комисия към БФБ си направи отвод поради участие в срещата в качеството му на старши съдия.\nБалкан подаде контестация, иска преиграване\nКомисията се запозна със следните материали:\n- Контестация от БК „Балкан“ Ботевград;\n- Видеозапис от последните 4 минути на втори период от срещата;\n- Официален протокол от срещата;\n- Доклад и допълнителни уточнения на дежурния представител на срещата;\n- Писмени обяснения и допълнителни уточнения на старши съдията на срещата.\nНа основание посочените по-горе документи и видеозапис, Комисията установи:\n1. При подаването на контестацията е спазена процедурата съгласно чл. 8 от Наредбата за провеждането на турнира за Купа България за жени и мъже;\n2. Съгласно раздел В на разпоредбите на Официалния Състезателен Правилник на ФИБА, в сила от 1 Октомври 2017г. наричан по-долу „Правилникът“:\n„В.1. - Отбор може да подаде контестация ако интересите му са неблагоприятно засегнати от:\nа) грешка на секретаря, времеизмервача или времеизмервача на 24 секунди, която не е била коригирана от съдиите;\nб) решение да се присъди служебна загуба, да се отмени, отложи, да не продължи или да не се проведе среща;\nв) нарушение на приложимите правила за картотекиране”;\nКомисията не констатира грешка на времеизмервача на срещата. Според дежурния представител времеизмервачът много стриктно, под непрекъснатия контрол на самия дежурен представител е отчитал времето, докато си е служил с хронометър. Отборът, подал контестацията, също не твърди, че е констатирал грешка при времеизмерването.\n4. Самият факт, че в определен период от срещата (3.55 мин. от втория период) е използван хронометър за отчитане на времето, не е достатъчна причина контестацията да бъде уважена, след като няма констатирана грешка на времеизмервача, която да е повлияла на крайния резултат на срещата и да не е била коригирана от съдиите. Използването на хронометър е станало със съгласието на двамата треньори, под непрекъснатия контрол на дежурния представител и при периодично съобщаване от информатора за оставащото време до края на втората част. Няма и нормативно определено правило какъв точно хронометър трябва да се използва в подобни случаи, в този случай устройството е било одобрено от дежурния представител и старши съдията на срещата.\n5. Цитираните в контестацията и също така докладвани от дежурния представител и старши съдията - неизправно оборудване (електронно табло) в определени моменти от срещата, както и използването на микрофон, включен към озвучителната уредба, за призиви за подкрепа от публиката са нарушения, които са в компетентността на Дисциплинарната комисия към БФБ и евентуално подлежат на санкции съгласно разпоредбите на Дисциплинарно Административния Правилник на НБЛ, но не са основание за подаване на контестация.\nНа основание установеното по-горе: КОМИСИЯТА ПО КОНТЕСТАЦИИТЕ ОТХВЪРЛЯ НАПРАВЕНАТА КОНТЕСТАЦИЯ.\nСъгласно В.5 от Правилника настоящото решение не подлежи на обжалване.\nПо отношение на контестацията от БК „Атлетик“ София след среща от Втори етап на Държавното първенство за мъже „А“ група N11 от 11.02.2018г. между ССК „Икономически университет“ Варна и БК „Атлетик“ София, проведена в зала „ИУ“ Варна, решението е следното:\nДнес 12 февруари 2018 г. съгласно чл. 32.5 от „Наредбата за Държавното първенство за жени и мъже А група“ се събра Комисия по контестациите в състав Елеонора Рангелова, Генерален Мениджър на БФ Баскетбол, Христо Христов, Мениджър НО и Състезания и Владимир Цеков, Председател на Съдийската Комисия към БФБ.\n- Контестация от БК „Атлетик“ София;\n- Видеозапис от последните секунди на срещата;\n- Доклад на дежурния представител на срещата;\n- Писмени обяснения на старши съдията на срещата.\n1. При подаването на контестацията е спазена процедурата съгласно чл. 32 от Наредбата за Държавното първенство за жени и мъже А група, въпреки че не става ясно какво точно е искането на отбора, подал контестация;\n3. Не се констатира грешка на времеизмервача на срещата, а напротив - при вкарването на топката в игра 1.7 секунди преди края на срещата той/тя много коректно и навреме стартира времето.\n4. След промените в Официалния баскетболен правилник на ФИБА, в сила от 1 октомври 2017г., последващото решение на съдиите да признаят последният кош от срещата не представлява законосъобразно основание за подаване на контестация по смисъла на В.1 от Правилника и в този смисъл не подлежи на обсъждане от Комисията;


Патолог направи аутопсия на кренвирши, бъкани са с тестиси, хрущяли и сухожилия - www.PlovdivMedia.bg\nВидяна: 66080 пъти\nИзключително интересен експеримент проведоха преподаватели и студенти от катедрата по патология на Медицинския университет в София. Докторите направиха "аутопсия" на някои от най-популярните марки кренвирши на пазара - "Тандем", "Народни", "Житница", "Кен" и "Сачи".\nА коя е най-често срещаната съставка във всички видове марки без изключение? Ацидофилна мазнина от предполагаем протеинов произход, твърдят изследователите. Преведено на човешки език, това е добре познатото на всички ни палмово масло. /лупа


189,00 лв. Извести ме\nROVA CAMO RELAXA ARMCHAIR\nМоделът Rova Camo Relaxa осигурява всички удобства, от които се нуждаете, на изключително добра цена! Има дебела подплатена опора за гърба, регулируеми крака с големи лапи за кал и удобни подлакътници.\n• Подплатена материал\n• Лапи за кал\nДъл./Вис./Шир.: 63x55x48 cm\nROVA CAMO RELAXA ARMCHAIR Моделът Rova Camo Relaxa осигурява всички удобства, от които се нуждаете, на изключително добра цена! Има дебела подплатена опора за гърба, регулируеми крака с големи лапи за кал и удобни подлакътници. • Подплатена материал • Регулируеми крака • Лапи за кал • Удобни подлакътници\n() 189.00 BGN Столове и маси Out Of Stock P 1537844


Домашен социален патронаж - Горна Оряховица\nПощенски код: 5100 ::: Горна Оряховица ::: Област: Велико Търново\nул. „Мано Тодоров” № 2\nТелефон: 0618/ 2 02 78 ::: Fax:\n„Домашен социален патронаж” е комплекс от социални услуги, предоставяни по домовете, свързани с доставка на храна, поддържане на личната хигиена и хигиената на жилищните помещения, обитавани от ползвателя, съдействие за снабдяване с необходимите технически помощни средства при ползватели с увреждане, битови услуги и др. Цел: качествено и навременно обслужване в семейна среда. Осигуряване задоволяването на основни жизнени потребности и оказване съдействие за организирането на бита, с оглед постигане на по-добро качество на живот.\nЛица, придобили право на пенсия за осигурителен стаж и възраст или поради намалена работоспособност, ветерани от войните, военноинвалиди, военнопострадали.\n2. Почасово гледане хора с увреждания и възрастни хора;\n3. Поддържане на личната хигиена и хигиената на жилищните помещения, обитавани от ползвателя;\n4. Битови услуги:


Утилизация на топлина във вентилационни системи\nРегенератори с въртящ се барабан, капилярни вентилатори и регенератори с оросяем пълнеж\nНепрекъснато растящите енергийни разходи изправиха промишлените производства пред крайната необходимост от внедряването на енергийно-ефективни технически и технологични решения. Търсенето на възможности за понижаване на енергоемкостта насочи усилията и в посока оптимизиране на енергийната консумация на вентилационните системи. Сред наложилите се подходи за повишаване на енергийната ефективност в областта на ОВК е оползотворяването на отпадната топлина от вентилационни и климатични инсталации. Отличават се с елементарна конструкция\nРотационните топлообменници не се отличават със сложна конструкция. В метален корпус е поставен въртящ се барабан, който е изграден от въздухопроницаем материал с акумулиращи свойства. Барабанът се върти с\nчестота до 15 min-1. Дебелината му обикновено е около 0,2 – 0,3 m, а диаметърът му варира в границите от 0,4 до 5 m. Логично, по-големият диаметър на барабана осигурява по-голям дебит на преминаващия през него\nвъздух. В зависимост от габаритите на топлообменника, барабанът би могъл да бъде монолитен – при по-малките диаметри, докато при по-големи размери барабана се сглобява от отделни сектори.\nКорпусът, в който се монтира барабанът, обикновено се изпълнява от поцинкована ламарина, както и от ламарина с вътрешно покритие от полимерни материали или ламарина от легирана стомана. В зависимост от свойствата на преминаващия въздух се определя и необходимата корозионна защита на корпуса.\nПрисъединяването му към въздухопроводите обикновено се реализира чрез щуцери.\nОсновната разлика между регенеративните и рекуперативните топлообменници е, че при първия вид се осъществява едновременен пренос на скрита и на явна топлина.\nПри ротационните топлообменници двата преминаващи през регенератора въздушни потока – изхвърлян и външен, са съседни, като всеки от тях протича през едната половина на барабана, а направлението им е противоположно един на друг. Между двата потока има разделителна зона, която ограничава преноса на\nвъздух между тях. Обикновено до 3% от изхвърляния въздух постъпва в потока на външния въздух, но е възможно преносът да бъде ограничен до 0,5% при използването на регенератори със специални уплътнителни устройства.\nПринципът на действие на ротационните топлообменници се състои в пренасяне на топлината от единия към другия въздушен поток чрез акумулиращия материал, който е с висок коефициент на топлообмен. На практика, средата извлича и съхранява топлината от високотемпературния поток и в резултат на въртенето\nна барабана я предава на студения въздушен поток. Видът на използваната акумулираща среда се определя от съдържащите се във въздуха примеси, температурите на оросяване на двата въздушни потока, както и от\nхарактеристиките им. Обикновено като акумулираща среда се използват керамични, метални, минерални или органични материали\nЗа да се увеличи преносът на влага или за да се постигне по-висока корозионна устойчивост, често използваният материал допълнително се обработва или напластява. Една от наложилите се конструкции е фолио или тел от алуминий със и без покритие от хигроскопични платове. Тази конструкция, обаче, е подходяща за работни температури до 80 оС и е с малка корозионна устойчивост. За температури до 200 оС предимно се използват керамични материали. Керамиката се характеризира с много добри свойства по отношение на температурната и химическата й устойчивост. От друга страна, съществува възможност керамиката допълнително да се обработи за повишаване на хигроскопичността й. При много високи температури от порядъка до 500 оС и агресивна среда се препоръчва приложението на легирана стомана във вид на акумулираща среда.\nОразмерителни параметри и монтаж на регенераторите\nЗа оразмеряването на регенераторите се използват зависимости, описващи топло- и масопреносните процеси във функция на конструктивните и експлоатационните им параметри. Целта е да се определят ефективността на преносните процеси и големината на хидравличните загуби при предварително избрани геометрични\nразмери на барабана – диаметър, дебелина, коефициент на запълване, характерен размер на пълнежа; вид на акумулиращия материал и скорост на топлоносителя. Обикновено скоростта на преминаващия през акумулиращия слой въздух не надвишава 6 m/s.\nЗа монтаж на регенераторите се използват различни начини. Топлообменниците се изпълняват както за хоризонтален, така и за вертикален монтаж. В зависимост от конкретните условия могат да се комбинират с\nвъздухообработваща централа или да се монтират самостоятелно към въздухопроводите. В случаите, когато регенераторите се монтират самостоятелно, се препоръчва във въздуховодите да се предвидят контролни\nПри монтажа е добре да се има предвид фактът, че аеродинамичните загуби в инсталацията и начинът на разполагане на вентилаторите спрямо регенераторите създават определено съотношение между статичните налягания на входа и на изхода на регенератора. Това съотношение оказва пряко влияния върху посоката\nи обема на инфилтрирания въздух. Когато статичното налягане на външния въздух е по-високо от това на изхвърляния въздух, количеството въздух, преминало от потока отработен въздух в потока външен въздух, е минимално.\nВ случаите, при които в отработения въздух не се съдържат вредни вещества, е възможно да не се прави пълно разделение на отработения и външния въздух, т.е. съществуват условия инсталацията да работи на рециркулация. За приложения, в които инсталацията поддържа режим на рециркулация, се допуска\nизвестна разлика в наляганията и не е необходима реверсивна зона на вентилатора. В този случай при изчисляването на вентилаторите е необходимо да се вземе предвид преминалото количество въздух от единия в другия въздушен поток.\nконструктивно представляват кожух, в който е поставен въртящ се неметален пръстен, изпълняващ едновременно ролята на работно колело и топлообменник. Структурата на пръстена е неподредена. Този вид регенератори се използват предимно за сгради с ограничени обеми и при работни температури в диапазона\nдо 40 -50 оС в зависимост от използвания материал. При тях се постига добро уплътняване на границите между изхвърляния и външния въздух. Тъй като този вид регенератори имат и филтриращо действие, се препоръчва пръстенът да се подменя периодично или да се регенерира чрез подходяща обработка.\nХарактерно за капилярните вентилатори е, че при тях не съществува опасност от замръзване. Отличават се с безшумна работа, но и с невисок КПД, поради действието на капилярните сили и невъзможността от формирането на оптимални течения. Съществува възможност да се променя частта от рециркулационен\nвъздух чрез конструктивно изменение на положението на разделителната стена.\nсе изпълняват конструктивно с две отделни камери, в които е поставена твърда акумулираща маса. В камерите през специални дюзи се впръсква течност със специфични свойства, която влиза в контакт с въздуха. Двете камери са свързани посредством тръбопроводи. За осъществяване на циркулация в двата\nотворени кръга, към системата се включват и помпи. При този вид регенератори работната течност трябва да отговаря на определени изисквания. Необходимо е да запазва свойствата си в условията на непрекъснато променящите се стойности на температурата и влажността на въздушните потоци. Също така е необходимо да притежава способността да отнема и отдава влага на потоци с различна влажност, както и да притежава антисептични свойства, които да се запазват през експлоатационния период. Течността не трябва да отделя вредни и миризливи газове, както и да не се изпарява бързо. От съществено значение, естествено, е и финансовата стойност на използваната течност. Регенераторите с оросяем пълнеж могат да се използват не само за утилизация на топлина, но и на студ. Регулирането на мощността им е чрез изменение на дебита на