RyuKo FanSubs Home Page Новини\nDearS… и не само\nПубликувано от Kotori на август 11, 2012\nМай споменах, че Zlobcho не скучае. Ей го и доказателството, ако някой не ми е повярвал. : } DearS можете да свалите от тракера на AnimeS.\nA да не забравя и другия завършен проект на новото ни попълнение. А това е овата Kimi no Iru Machi\nПубликувано от Kotori на август 8, 2012\nZlobcho не стои бездеен за дълго и една от многото му занимавки вече видя бял свят. Това е съвместния проект с TokiSubs - Miami Guns.\nRay-kun пък започна пореден мащабен проект и ето че ни зарадва с първия сезон на Sailor Moon - класика, която не е за пренебрегване.\nДа не забравим и свежото попълнение в редиците ни. v3nk0y застъпва с голям ентусиазъм и комедията Haiyore! Nyaruko-san. Можем само да му пожелаем спорна работа и много мерак, за да ни радва с още и още преводи. Natsume Yuujinchou Shi\nПубликувано от Kotori на юни 23, 2012\nНейсе, завършен вариант: Natsume Yuujinchou Shi. Не мисля, че Нацуме и Нянко имат нужда от представяне. За 4 сезона сме ги опознали и обикнали достатъчно. Нали?\nGenmu Senki Leda - OVA\nПубликувано от Kotori на декември 25, 2011\nТази година честитката е от Ray-kun. Пожелаваме ви приятни минути с тази фентъзи приказка!\nNatsume Yuujinchou San [c]\nПубликувано от Kotori на ноември 19, 2011\nВече е готов бача на третия сезон на Natsume Yuujinchou. San е също толкова очарователен, пленителен и релаксиращ, както и предните два сезона. Нацуме и Нянко са точно такива, каквито очакват да ги видят запалените почитатели на поредицата. Приятно гледане на всички, които обичат тези сладури заедно с приятелите и противниците им!\nSeto no Hanayomoe\nПубликувано от Kotori на ноември 13, 2011\nZlobcho успя най-после да види края на тази симпатична пародия. Време е и ние феновете да и хвърлим по едно око. Да проследим приключенията на един наивен младеж, който без да иска си нахлузва примката на брак с дъщеря на русалски престъпен клан. Торента с епизодите е тук.\nПубликувано от Kotori на октомври 20, 2011\nПореден проект от неуморния Ray_kun.\nПопулярен спорт и хубави момичета, които знаят какво искат и нямат никакво намерение да се отказват, само защото обществото мисли, че не е правилно. Нека проверим колко може да са упорити някои гимназистки. Ето тук!\nOtona Joshi no Anime Time - Kawamo o Suberu Kaze\nПубликувано от Kotori на август 9, 2011\nС две думи: “Кратка история за изборите в живота, които правим и последствията от тях ^^ Оптимистична, тъжна, романтична, меланхолична … Освободете си 30 минути за да гледате това”\nПубликувано от Kotori на август 6, 2011\nБазирано на поредица отоме игри от Honeybee.\nЯхиса Цукико е единствената ученичка в гиназия, която доскоро е била само за момчета. Тук тя среща представител на всяко от съзвездията.\nПоредицата е преназначена да ни запознае с героите на игрите Starry Sky, техните характери и взаимоотношения, както и събития, случили се преди времето на съответната игра.\nПредупреждение: Това е поредица за върли фенгърли със силен сейю и биши фетиш. По простата причина, че друго в заглавието няма. XD На собствен риск -> клик.\nПубликувано от Kotori на август 3, 2011\nЕдна ОВА, ей тъй, между другото. Какво да се прави, обожавам когато се млатят метални гиганти, управлявани от първокласни изверги. А пък, ако за фон служат доста прилични “метални” изпълнения — просто става неустоимо. Поне за мен.\nАко още някой е заинтригуван от комбинацията, проектът може да бъде свален от тук. Приятно гледане!\nС коя резулюция сте на вашия монитор?\nАрхив с Анкети Архиви


Зам.-министър Янко Иванов: Има нужда от закон за браншовите организации | Agri.BG\nСпоред него в момента липсва ясна оценка за представителността на всяка организация\nБраншовите организации у нас са прекалено много. Затова има нужда от закон, който да внесе ред. Сега липсва ясна оценка за представителността на всяка организация.\nИнициативата за това не може да дойде само от МЗХГ, трябва да има равнопоставеност. Идеята е създаването на такъв закон да не се налага насилствено, а стопаните да го поискат, защото това са техните организации, заяви зам.-министърът на земеделието Янко Иванов в интервю за БТА.\nВ същото време в края на ноември месец министърът на земеделието Румен Порожанов заяви пред Фермер.БГ, че не е оптимист за съдзаването на такъв закон.\nДали в министерството вече има нова посока на мнение по въпроса, можем само да гадаем.\nВ специално изследване, подготвено от Фермер.БГ и Трактор.БГ, 716 читатели на изданията коментираха и този въпрос.\n66% от участниците в анкетата посочват, че има необходимост от създаването на закон.\n"Законът за браншовите организации ще урегулира много обществени отношения и ще елиминира много проблеми. На първо място, ще реши представителността по критерии, по които ние работихме, защото този закон в предишния парламент стигна на много високо ниво", каза за Фермер.БГ Мариела Йорданова от Националната асоциация на зърнопроизводителите.\nДимитричка Търпанова, председател на Добруджанския овощарски съюз също подкрепи идеята: "Искаме да има такъв закон, защото на практика в сектор „Плодове и зеленчуци“ 4-5 съюза са реално работещи".\nРедица представители на бранша вече заявиха позицията си, че наистина би би ло добре да се създаде такъв закон.\nПо думите на зам.-министър Иванов стопаните трябва да поискат създаването на закон. А това е налице.\nзам.-министър Янков Иванов закон бранш браншови организации легитимност представителност\nЕ, щом е така, давай. Направете го. В бюрото ти има такъв вариант на закон още от преди 10 години. Да не говорим за белгийския и френския вариант на един подобен закон. Преди проф. Тодор Пандов имаше пподобни идеи с браншовия съюз по земеделие.


Що е то феминизъм и има ли почва у нас – Sharanite\nПрисетила съм се (от снощи)… какво стана с феминизма? Откакто Covid-19 се намърда сред нас, не съм чула никой да употребява тази дума по какъвто и да е повод. Преди да се изкуша и да обявя, че това е поредната конспирация, за която е виновна „Короната“, сметнах за здравословно да проверя интернет източниците: що е то феминизъм по български и има ли… той? Не! Има ли „тя“ почва у нас. Няма как феминизъм да е дума в мъжки род, или греша…\nБърза проверка в Google показa, че в България има два периода на развитие на феминизма:\nВъзрожденски и докомунистически, за който може да се види хронология.\nПостокомунистически феминизъм, за който се твърди, че се гради под влиянието на Юлия Кръстева, живееща и работеща във Франция. Странна работа, излиза че е вносен или полу-вносен съвременния роден феминизъм.\nКато родена във феминистичната празнота (между лета господни 44 и 89), силно се притесних от тази неяснота. Проучването ми бързо приключи и се видях принудена – отново, за пореден път – да се опра на собствения си опит. 20те години на 21 век още не са проходили, затова започвам със:\n10 те на 21 век\nБях феминистка под прикритие. Тоест мениджър в ИТ компания. На първо място, там не оцеляваш ако не си феминистка, но не оцеляваш и ако много-много парадираш с това. Демек – двоен хват. Надявах се, че да се обличам елегантно е достатъчно, за да се изплъзна от стереотипа „жена от ИТ“. Уви – напълно неуспешно. Някъде към средата на десетилетието, получих поздравителна картичка от моя най-голям син. Поводът – моят 45ти рожден ден. Картичката — Rosie the Riveter (а в превод Роузи Нитовачката). Лозунгът на Роузи – Ние можем да го направим! Ние – жените? Или ние феминистките? Или ние работничките?… Почти ми се доплака. Аз всяка сутрин се гримирам, ходя с обувки на висок ток, а той да ми подари картичка с работничка в гащеризон. Не се разплаках, защото, разбира се, бях гримирана.\nДруг повратен момент от това десетилетие беше решението ми да сключа брак. За втори път. Нещо, срещу което Ема Голдман би се възпротивила, независимо първи, втори или десети път. Държа да отбележа, че причините зад това решение бяха изцяло благородни. Децата ни – моето и на моят любим, а понастоящем съпруг – непрекъснато ни питаха дали имаме сключен брак. Ние неизменно отговаряхме: „Не, ние сме женени за банката, за поне 15 години.“ Момчетата ни гледаха с пълни с въпросителни очи. Ние също не разбирахме защо в училище трябва да им говорят за брак. Това продължи докато един ден моят син не се прибра изтощен от училище: „Цяла дъска изписах, за да обяснявам колко братя и сестри имам и от кой родител. Уморих се, а те така и не разбраха. Мисля, че аз също съм объркан. Братята на моя брат братя ли са и на доведения ми брат?“\nЗа да сложим край на това страдание, аз и моят любим взехме нещата в свои ръце. Нашата независимост не бе толкова важна колкото психичното равновесие на децата ни, както и правото им сами да изберат някой ден дали да имат сключен граждански брак, и дали това е нещо хубаво или лошо. Може да установят, че е същото като да имаш ипотечен кредит в някоя банка, но това ще си е тяхно…установяване.\nЕдна история разказва как Ема Голдман, след като бурно танцувала по време на феминистко-активистко събитие, била помолена от своите съмишленици да укроти малко своята танцова експресия, защото току виж някой решил, че феминизма е забавление. Да не мислите, че й мигнало окото на Ема?! Не, ни най-малко! Тя им отговорила: „Ако не мога да танцувам, няма да съм част от вашата революция.“ Аз имах само един съмишленик – моят любим. Казах му: „Ако не танцуваш с мен на сватбата, ще плача, ще се сърдя и ще се тръшкам. Обаче няма да се разведа, защото апартамента е общ, ипотеката не е платена, и едното дете си е само твое, та няма да имам никакви права да го виждам, защото вторите майки имат само задължения, но не и права.“ Танцувахме, разбира се. Моят любим, а понастоящем съпруг, подкрепя феминизма. Или по-вероятно мен.\nЗа да изразя своята революционна нагласа, си купих къса булчинска рокля. Над коляното. Е, мааалко над коляното. А след като положихме подписите си в общината, под възторжените погледи на всичките ни синове, се преоблякох в гащеризон. Бял, романтичен, елегантен. Все пак с този гащеризон на сватбеното ми тържество се промъкна и призрака на оправната Роузи. Един добър приятел, докато ме поздравяваше за смяната на социалния ми статус, ми каза с усмивка широка като Босфора: „Ванче, дори и омъжена, ти си оставаш феминистка, защото така си родена.“ Ти да видиш… А аз само си мислех, че харесвам Ема Голдман, защото смесва танци и революция в едно изречение. От там насетне харесвам и себе си, защото смесвам брак и феминизъм – в един живот.\nНулевите години на 21 век\nНаистина бяха нулеви. Често занулявах заплатата. Надеждите. Отглеждах сама двамата си сина и се чудех да се гордея ли с етикета „самотна майка, която се справя страхотно“ или да седна да се тръшна истински драматично и да спра да се справям чак толкова страхотно, че да може някой мъж да се престраши да бъде с мен. Написах първия си роман, в опит да зануля една банално невъзможна любовна истерия и патетичната си вражда с мъжете от зодия Риби. Между другото написах имейл на въпросната Елизабет Костова, за да споделя с нея феминисткото си творчество, но тя, разбира се, не ми отговори. Вярвам, че е била заета да дефинира български феминизъм отвъд френската гео-културна граница.\nС големият ми син гледахме всеки епизод от „Отчаяни съпруги“. Трябваше да чакаме да пуснат нов епизод, защото тогава нямаше стрийминг. Мечтаех си да съм кучка като Бри Ван Де Камп или повърхностна и вятърничава като Габриел. Притеснявах се, че съм смотана и романтична като Сюзън, а накрая – към днешна дата – се оказах в ролята на многодетна майка като Линет Скаво. Голям шегаджия е този, който ни гледа отгоре…\nИмаше и момент, в който реших да се влюбя в Саид от „Изгубени“. Стори ми се доста по-романтично от това да гледам всички сезони на сериала, напразно надявайки се да разбера кои са тези Другите. Стори ми се и практично, тъй като Навийн Андрюс (актьорът, който играе ролята на Саид в „Изгубени“ е роден под скучния зодиакален знак Козирог. Плаках, пих вино и писах стихове с приятелки. Написаните под влияние на алкохола бяха смешни. Написаните в трезво състояние – сърцераздирателни.\nПо един решително-феминистичен начин, аз се борех ЗА свобода от емоционалната зависимост от неподходящи връзки. Само дето понякога борбата ми изглеждаше като повече ПРОТИВ патриархалните ценности, които обезценяват жените. Надявах се, когато срещна подходящ мъж, който не е зодия Риби, да го разпозная. Слава богу, в самия край на нулевата година, той – моят любим – разпозна мен. Няколко пъти го питах сигурен ли е? Той няколко пъти отговори – да, всичко, за което си мечтаел е семейство. Казах си, че или е луд или наистина знае какво иска. Оказа се второто. Оказа се, че всичките ми тревоги, тръшкания, МъжоРибоМразство, драми, мелодрами и психодрами, са били с нулева стойност. За мен започна нова Ера. Която може да бъде описана с думите на Линет от „Отчаяни съпруги“: „Представи си свят, в който тоалетните чинии никога не са вдигнати! Сега е момента да запретнем ръкави и да ги свалим.“ Все пак ние феминистките, ние жените, и ние жените, които работим, трябва да има от какво да се оплакваме.\n90те на миналия век\nВремето на прехода, объркването, протестите, студентството, развода, загубите, моите лични тъмни векове с една единствена светлина – моят първороден син. Да, същият, който след това ми подари картичката с Роузи Нитовачката. Неговото детство беше красиво и невинно – каквото трябва да е детството на всички деца, нехаещо за хаоса в живота на техните родители, за купонната система, за икономическата криза, за безработицата, безпаричието и безнадеждността.\nТой ми подари всички „Лунаци“ на небето. И по някакъв начин те бяха достатъчни. Харесваше „Красавицата и звяра“ на Дисни, клиповете на ZZ Top и „Ромео и Жулиета“ с Леонардо ди Каприо. Един ден дойде и ме попита: „А може ли Лео да ми бъде баща?“ „Мне, няма как.“ – обясних му. Той ревна с цяло гърло: „Ама той разбира ли български?“ „Мне, надали знае къде е България.“ Порой от сълзи: „Ама аз искаааам, искаааам, искаааам Лео да ми е баща.“ Обмислих набързо перспективата и преди да изпадна в замечтаност, му съобщих: „И аз искам!“ Поплакахме си. Лео все още е ерген, аз съм отдавна омъжена. Нямали сме шанс аз и Лео. Нямал е шанс и феминизма. Тогава бяхме заети с оцеляване, къде ти време за свободни разсъждения дали патриархата е потискал жените и дали другарките, които за една нощ станаха госпожи и госпожици, имат повече права след 10ти ноември отколкото преди това.\n80те на миналия век\nРобинята Изаура. С този сериал феминизма влезе в нашия скромен патриархален социалистически дом. Дори и с крехка момичешка психика, нямаше как да не направя сравнение между живота на майка ми и баба ми, и робството. Моята крехка момичешка психика силно се разбунтува. Никой така и не разбра, че не се научих да чистя и готвя от страх, че това ще ми отнеме свободата и ще ме превърне в робиня.\n70те на миналия век\nЩе ги обобщя така: живеех, за да чета приказки. В приказките винаги има принцеси, и принцесите винаги ги намира принц. Или някой хубавец, който може да е малко глупав или беден, но след това става Принцът на Принцесата. И всичко завършва с „три дни всички яли, пили и се веселили“. Още тогава си знаех, че това с приказките, не е реалността. Аз все пак носех очила, приличах на зубър и в училище ми казваха „зубър“. Дори нямах желание да ги поправям, че за момиче трябва да се ползва женски род, тоест „зубърка“ е по-правилно от „зубър“.\n50 години след 1970\nНося очила и продължавам да ходя на училище. Набива се на очи, дори на такива, които гледат през диоптрични стъкла, че животът е един кръговрат. Само дето с това завъртане във времето, което направих, така и не намерих отговор на въпроса за феминизма: „що е то феминизъм по български и има ли почва у нас?“. Ще е много иронично да съм феминистка, а да няма феминизъм. То е като да си поет в свят, в който вече никой не чете поезия или още по-лошо. В свят, в който никой не разбира поезията, защото е спрял да чува чувствата си.\nЗамислям се и решавам, че много ми се иска Covid-19 да е виновен за това затишие. Надявам се това затишие, това замръзване, това забравяне, да не е нищо повече от една конспирация, която цели да използва несгодите от противоепидемичните мерки, за да обясни на жените, че тяхното място е до печката и пералнята, а лаптопа и Zoom са просто поредния електроуред и поредното занимание, което изисква нашето време, внимание и отдаденост. Точно сега на мен лично ми е много важно да съм позитивен пример за феминистка – вече не заради мен самата или заради синовете ми, а защото синовете ми имат приятелки и смятам, че тези прекрасни човешки създания — те просто трябва да имат повече свобода и повече достойнство отколкото предишните поколения отрудени, потиснати, самопожертвали се жени. Инак на каква промяна можем да се надяваме? И как изобщо ще се случи промяна?\nЗапочва да ми става наистина тревожно от толкова много въпроси без отговор. Започвам да се чувствам като несигурно човешко същество, което има нужда от валидация. И аз питам моят любим, а понастоящем и съпруг:\n– Скъпи, според теб аз феминистка ли съм?\n– Ни най малко. – отговаря той.\n– Че защо? – учудена съм, защото той винаги ме е подкрепял и винаги ми е давал свобода да правя каквото си искам и да го слушам само толкова, колкото мога. Дълга пауза – той си чете и си пуши и дори не ме поглежда, толкова е вглъбен. Сякаш моите терзания са маловажни. Точно да се разбунтувам и отговорът идва.\n– Защото най-накрая се намери мъж, който да ти стъпи на врата.\nИзтръпвам. Дано не си мисли, че този мъж е той, защото тогава сериозно ще го загазим – и той, а и брака ни.\n– И кой е този мъж? – ръцете ми вече са на буква „Ф“.\n– Котарака. Като каже „мяу“ и ти скачаш. И буквално ти се качва на главата – онзи ден и в срещата с твоята шефка по Zoom. Аз не мога да вляза в спалнята да се преоблека, защото си в срещи, а той си размята опашката пред камерата.\n– Той казва „мяу“ когато е гладен. А аз трябва да го нахраня.\n– А кой му казва „мамин Тигър“?\nИ ще продължавам да го наричам така. Не я искам тази революция (състояла се или не) ако не мога да си лигавя котарака.\nCategories Истории, Феминизъм\nPrevious Previous post: Откъс от “Яна Шарана 2.0”: Сатурнови вълнения\nNext Next post: За решенията, оптуските и тежестта на Председателската корона


'тийнейджърка майка 2' звезда Дженел Ейвън копае дълбоко от страх -->\nДженел Евънс, бивш член на актьорския състав Тийн мама 2, направи заглавия през октомври миналата година, когато обяви раздялата на брака си. Бракът на Еванс с ко-звездата Дейвид Ейсън продължи две години преди раздялата им. По време на връзката им, експлозивни боеве и различни борби бяха нещо обичайно.\nИзвестно бе, че Ейсън създава проблеми в шоуто, правейки обидни коментари към гей общността и техните права. Но това не е всичко. Ейсън уби и семейното куче, Нагет. Не е чудно, че са свалени MTV покажа!\nЩе се върне ли Еванс в риалити телевизия?\nНапоследък Евънс започна да YouTube, получаване на обратна връзка и взаимодействие с феновете на тази платформа. В скорошно видео, Актуализация на 2020 г.! Въпроси от IG въпроси, тя навлиза в подробности за бъдещите възможности.\nСега, когато Ейсън вече не е на снимката, много фенове се интересуват как Евънс се връща на екрана. В отговор на въпрос на фен: „Ще се върнете ли отново Тийн мама 2'?\nЕвънс се гмурва точно, честно казано: „Не знам. Честно казано, нямам идея “.\nГоворейки по-нататък, тя дава на феновете миг на надежда да я видят отново по телевизията,\n'В момента всичко е във въздуха', обяснява тя.\n- Нямам представа за Тийн майка, Нямам представа за собственото си шоу “. Нейното собствено шоу? Кой знаеше че беше в процес на създаване?\nМалките проблясъци на надежда продължават, докато мама на тримата навлиза в информация за бъдещите възможности,\n„Но знам, че съм разговарял с определени хора тук-там“, започва Евънс.\n„Не казвам дали е MTV, не казвайки кой е, но ще видим дали нещо ще се получи в бъдеще “. Тя продължава. След друг въпрос тя отбелязва това MTV продуцентите говорят „тук и там, но не много“.\nОт какво се страхува Евънс?\n'Можете ли да намерите истинската Дженел?' пита загрижен фен на дълго време. „Грижовното, умно, забавно момиче, което всички видяхме преди осем години“?\nЕванс обсъжда колко болезнена е критиката от страна на непознати онлайн, отговаряйки: „Да. Можете да я видите. Но тя е много уплашена да говори с някой от вас “.\nПораснала е много от деня си на сено Тийн мама 2, и показва. Тя планира да продължи да бъде дискретна в социалните медии, не всичко трябва да се излъчва към света от личния й живот.\n„Научих се да не публикувам толкова, не публикувай къде си, не показвай прекалено много от къщата си“, започва тя.\n„Когато дойда да публикувам онлайн или покажа истинската страна на себе си, Уплашен съм и съм параноичен, И мисля, че имам антисоциални заради него и заради шоуто и съм забелязвана толкова много навсякъде “.\nДолната линия е, ако ни попитате, смятаме, че изглежда доста добре. Честит дори.\nЗвезди Kandi Burruss дава на феновете си безплатни бизнес съвети в Instagram\nЗвезди Drake Squashes Goef with Meek Mill и посвещава се на Mac Miller\n'Gold Rush' Tony Beets се бори за оцеляване след затваряне на растението


Извънредно! Младен Маринов свързан с Митьо Очите и братя Маргини - Informiran.net\nИзвънредно! Младен Маринов свързан с Митьо Очите и братя Маргини\nБившият МВР министър от ГЕРБ Младен Маринов е бил свързан с несебърския наркобос Димитър Желязков – Митьо Очите.\nШофьорът на Мето Илиенски, за когото вече извадихме няколко скандални факта от битието му на престъпник, е контактувал и с босовете на СИК Красимир и Николай Маринови, познати повече като братя Маргини.\nБомбата хвърли от Кърджали МВР шефът Бойко Рашков, под чието ръководство днес бяха арестувани още изборни търговци на ГЕРБ. Повече по темата очаквайте само в Narod.bg.\nИнтересен факт е, че през 2005 г. Младен Маринов е сгащен в един джип с боса на „Делта гард” Димитър Спасов – Митко Каратиста. Тумбата мутропитеци се връщала от среща в Несебър, вече е ясно с кого – Митьо Очите.\nОбяснението на абсурда свързан с организираната престъпност да се издигне до министър на МВР се обяснява с факта, че кариерата на Младен Маринов в министерството върви успоредно с тази на Бойко Борисов.\nДокато Младен Маринов си върти бизнеса с престъпници по морето, което е документирано от полицая, извършил проверката, главен секретар на МВР, т.е., оперативен шеф на Вътрешно, е сикаджията Бойко Борисов. Затова и по повода няма проверка, а скандалът е пратен в архива.\nИзвънредно! Изборни престъпници на ГЕРБ спипани с 60 бона „джобни”! Общо 240 000 лв. раздадени за вота в 4 общини\nРашков: Отнемането на лиценза на Делта Гард е „твърде закъсняло“ действие


Откъс от "Отмъщението на Монца" на Джо Абъркромби | Jasmin.bg\nОткъс от „Отмъщението на Монца“ на Джо Абъркромби\nМарина Деливлаева @ 02 — 05 — 2018\nОтмъщението на Монца”е първия самостоятелен роман от света на „Първият закон” на Джо Абъркромби.\nРадваме се на ново издание на романа, който ще допадне както на незапознати със стила „Абъркромби” читатели, така и на почитателите на едно от най-безкомпромисните и талантливи имена на съвременната фентъзи литература.\nКървавата история на „Отмъщението на Монца” превръща младия Абъркромби в достоен съперник на безмилостния Джордж Р.Р. Мартин. На страниците на това колоритно фентъзи ви очакват кръв, предателства, битки, еротика и много, много хумор.\nПролетта носи надежда за нов живот по целия свят. Освен в Стирия. Там носи война. А за Монцаро Муркато носи отмъщение…\nБена Муркато спасява живот\n(…) Тя пришпори коня си по последния завой и се озова пред стените на цитаделата. Над тясната клисура беше спуснат подвижен мост, а отдолу течеше бърза река. Насреща им с гостоприемството на отворен гроб се извисяваше арката на портата.\n– Укрепили са стените след миналата година – измърмори Бена. – Не бих искал да щурмувам това място.\n– Не се преструвай, че имаш кураж да се качиш по обсадна стълба.\n– Не бих искал да карам други да щурмуват това място.\n– Не се преструвай и че имаш куража да даваш заповеди.\n– Не бих искал да гледам как нареждаш на някого да щурмува крепостта.\n– Така става. – Тя се наведе наляво и погледна към стръмната пропаст под моста. След това извърна очи към стената с щръкнали срещу просветляващото небе черни бойници. – Все едно Орсо се страхува, че някой иска да го убие.\n– Че нима има врагове? – В очите на Бена се появи подигравателен проблясък.\n– Само половината Стирия.\n– Тогава… и ние имаме врагове, така ли?\n– Повече от половината Стирия.\n– А аз толкова се стараех да ме харесат… – Минаха покрай двама навъсени стражи. Копията и стоманените им шлемове бяха безупречно лъснати. Копитата на конете зачаткаха по тъмния тунел, който водеше леко нагоре. – Ето че се появи онзи поглед.\n– Кой поглед?\n– Че днес повече няма да се забавляваме.\n– Ха. – Тя си надяна намръщената физиономия. – Ти можеш да си позволиш усмивки. Ти си добрият.\nЗад портите ги очакваше различен свят. Въздухът ухаеше на лавандула и навсякъде имаше зеленина, за разлика от каменистия планински склон. Свят на окосени морави, красиво подрязани плетове и фонтани. Естествено, настроението се разваляше от мрачните стражи с черния кръст на Талинс върху белите куртки, които пазеха на всеки ъгъл.\n– Хайде това да ни е последната кампания – въздъхна Бена. – Пос-ледното лято в прахоляка. Нека си намерим по-комфортно занимание. Докато сме още млади.\n– Ами Хилядата меча? Вече са почти десет хиляди и очакват заповеди от нас.\n– Да очакват от някого другиго. Присъединиха се към нас заради плячката и ние им осигурихме много. Те нямат лоялност, а се интересуват само от собствената си печалба.\nТя трябваше да признае, че Хилядата меча не са по-добрата част от човечеството, дори сред наемниците. Половината бяха съвсем малко по-добри от престъпници. Останалите си бяха направо по-лоши. Но не за това ставаше дума.\n– Трябва да държиш на нещо в живота си – изръмжа тя.\n– Не виждам защо.\n– Типично за теб. Още един сезон и Визерин ще падне. След това Рогонт ще се предаде и Лигата на Осемте ще остане само в лошите спомени. Орсо ще може да се провъзгласи за крал на Стирия, а ние ще се покрием някъде и ще ни забравят.\n– Заслужаваме да бъдем запомнени. Може да си имаме собствен град. Ще бъдеш благородната херцогиня Монцаро на… на каквото и да е…\n– А ти ще си безстрашният херцог Бена? – Тя се засмя. – Глупав задник. Не можеш да отидеш и в тоалетната без моя помощ. Войната е достатъчно гадна. Не бих се замесила в политиката. Правим Орсо крал и се пенсионираме.\n– Мислех, че сме наемници. Коска никога не се е задържал толкова с един господар.\n– Аз не съм Коска. Освен това не е разумно да се отказва на херцога на Талинс.\n– Ти просто обичаш да се биеш.\n– Не. Обичам да побеждавам. Още един сезон и после ще обиколим света. Ще посетим Старата империя. Хилядата острова. Ще отидем в Адуа и ще застанем под Кулата на Създателя. Точно както сме си говорили. – Бена се нацупи както правеше, когато нещата не се получаваха според желанията му. Цупеше се, но никога не казваше „не“. Монца се дразнеше, че непрекъснато се налага сама да взима решения. – Тъй като очевидно имаме само един чифт топки, не ти ли се е приисквало поне веднъж да се държиш като мъж?\n– Не, това го оставям на теб. Освен това у теб е и акълът.\n– А за теб какво остава?\nБена се ухили широко.\n– Неустоимата усмивка.\n– Усмихвай се тогава. Още един сезон. – Тя скочи от седлото, намести колана с ножницата, хвърли юздите на най-близкия лакей и тръгна към вътрешната порта. Бена трябваше да побърза, за да я настигне, но се оплете в ножницата си. За човек, който си изкарва хляба с война, беше истинско недоразумение по отношение на оръжията.\nВътрешният двор беше разделен на тераси, вкопани в склона на планината. Имаше много палми и още повече стражи. В центъра древна колона, пренесена от двореца на Скарпиус, хвърляше сянка над кръгъл басейн с множество сребристи рибки. Грамадата от стъкло, бронз и мрамор, която представляваше дворецът на Орсо, я обграждаше от три страни като чудовищна котка с мишка между лапите. След пролетта бяха вдигнали широко ново крило край северната стена. Скелето още стоеше.\n– Строят здраво – каза тя.\n– Естествено. Да не мислиш, че принц Арио може да се оправи само с десет помещения за обувки?\n– В днешно време мъжете не могат да са модерни, ако не притежават поне двайсет стаи с обувки.\nБена се намръщи и погледна собствените си ботуши със златни катарами.\n– А аз имам само към трийсет чифта. Едва се оправям.\n– Всички сме така – промърмори тя.\nРъбът на покрива беше украсен с редица почти готови статуи. Херцог Орсо, даващ милостиня на бедните. Херцог Орсо, даващ знания на невежите. Херцог Орсо, защитаващ слабите.\n– Изненадан съм, че не си е поръчал статуя как цяла Стирия му ближе задника – подметна тихо Бена.\nТя посочи един едва наченат мраморен блок.\n– Тя е следващата.\nГраф Фоскар, по-малкият син на Орсо, заобикаляше басейна като нетърпеливо кутре. Обувките му тракаха по прясно застлания чакъл, луничавото му лице сияеше. Беше направил неуспешен опит да си пусне брада, откакто Монца го бе видяла за последно, но редките руси косми само подчертаваха момчешкото му лице. Младокът беше наследил цялата честност на фамилията, но външният вид бе отишъл другаде. Бена се усмихна и разроши косата му. От всеки друг подобен жест щеше да е обида, но от Бена беше безобидно очарователен. Според Монца талантът му да прави хората щастливи беше като магия. Нейните дарби лежаха в противоположната посока.\n– Баща ти появи ли се? – попита тя.\n– Да, и брат ми също. В момента се занимават с банкера си.\n– Как му е настроението?\n– Добре, доколкото мога да кажа. Но познаваш баща ми. Все пак той никога не се ядосва с вас двамата, нали? Винаги носите добри новини. И днес ли са добри?\n– Аз ли да му кажа, Монца, или…\n– Борлета падна. Кантейн е мъртъв.\nФоскар не се зарадва. Не притежаваше бащиния си апетит за трупове.\n– Кантейн беше добър човек.\nТова изказване се различаваше генерално от вижданията на Монца.\n– Беше враг на баща ти.\n– Но заслужаваше уважение. Няма много като него из Стирия. Наис-тина ли е мъртъв?\nБена изду бузи.\n– Е, главата му е отрязана и набита на пика над портите, така че ако не познаваш някой страхотен доктор…\nМинаха под висока арка и се озоваха в мрачен кънтящ коридор, приличащ на императорска гробница. Оскъдната светлина се спускаше по прашните колони и мраморния под. Покрай стените бяха наредени фигури със стари брони и антични оръжия. Остро тракане на токове предизвести приближаването на мъж в тъмна униформа.\n– Мамка му – изсъска Бена в ухото є. – Онова влечуго Ганмарк е тук.\n– Остави го на мира.\n– Няма начин това хладнокръвно копеле да е толкова добро с меча, колкото казват…\n– Добър е.\n– Ако бях и наполовина мъж…\n– Само че не си. Остави го.\nЛицето на генерал Ганмарк беше странно меко, мустаците му висяха, а бледосивите му очи бяха винаги влажни и му придаваха постоянно тъжен вид. Според слуховете беше изхвърлен от армията на Съюза заради сексуална връзка с друг офицер и бе прекосил морето в търсене на по-широко скроен работодател. Херцог Орсо нямаше никакви предразсъдъци към служителите си, стига да бяха ефективни. Двамата с Бена представляваха достатъчно доказателство.\nГанмарк кимна вдървено на Монца.\n– Генерал Муркато – кимна сухо на Бена. – Генерал Муркато. Граф Фоскар, надявам се, че продължавате с упражненията?\n– Дуелирам се всеки ден.\n– Значи все пак ще Ви направим фехтовач.\n– Или дървеняк – изсумтя Бена.\n– Все ще е от полза – отвърна навъсено Ганмарк с чуждестранния си акцент. – Човек без дисциплина е не по-добър от куче. Войник без дисциплина е не по-добър от труп. Всъщност е по-лош. Трупът не би представлявал опасност за другарите си.\nБена отвори уста, но Монца го прекъсна. Можеше да се прави на задник и по-късно, щом това го удовлетворяваше.\n– Как мина кампанията?\n– Свърших своята работа – да пазя фланга Ви от Рогонт и неговите осприанци.\n– Забавил си Закъсняващия херцог? – присмя се Бена. – Сериозно предизвикателство.\n– Просто поддържаща роля. Комична нотка в голямата трагедия, но се надявам да бъде оценена от публиката.\nСтъпките им отекнаха под следващата арка, водеща към извисяващата се ротонда в центъра на двореца. Стените бяха украсени с множество скулптури, изобразяващи сцени от античността. Войни между демони и магьосници и други подобни глупости. На огромния купол имаше фрески на седем крилати жени – с оръжия, брони и страховит вид. Орисиите, носещи съдбата на света. Най-известното произведение на Аропела. Според слуховете му бе отнело осем години. Това място винаги караше Монца да се чувства дребна и незначителна. Каквато бе и основната му цел.\nЧетиримата заизкачваха широкото вито стълбище, което спокойно можеше да побере два пъти повече хора в редица.\n– И докъде те доведоха комедийните ти таланти? – обърна се тя към Ганмарк.\n– С огън и кръвопролитие чак до вратите на Пуранти и обратно.\nБена присви устни.\n– Имаше ли истински сражения?\n– Че защо ми е нещо подобно? Не си ли чел Столикус? Животното се бие за победа…\n– Генералът маневрира към нея – довърши Монца. – Успя ли да предизвикаш достатъчно смях?\n– Не и у врага. Всъщност у никого, но на война е така.\n– Аз намирам време за смях – изцепи се Бена.\n– Някои се смеят по-лесно. Това ги прави приятна компания за вечеря. – Ганмарк насочи мекия си поглед към Монца. – Забелязвам, че не се усмихваш.\n– Ще се усмихвам, щом приключим с Лигата на Осемте и Орсо стане крал на Стирия. Тогава може да приберем оръжие.\n– Според моя опит оръжията не висят спокойно на стената. Имат навика винаги да се връщат в ръцете на притежателя си.\n– Смятам, че Орсо ще те задържи – каза Бена. – Дори само за да бършеш мраморните плочи.\n– Значи Негово Превъзходителство ще има най-чистия под в цяла Стирия – отвърна Ганмарк.\nДжо Абъркромби откъс Отмъщението на Монца\nпредишна „за1отделно“ представя 2 танцови интерпретации на самоопределението в общ проект\nследваща 6 май е Филмов ден на младия зрител: гледаме трите най-добри игрални филми за тинейджъри, с вход свободен\nРетимно озвучен от барабани и маракаси\nАнтония Апостолова тръгва неудържимо след думите. В „Нас, които ни няма“ – роман, където „всички съществуваме поради миговете преодоляна самота“\n„Сладка бобена паста” – урок по „вслушване“ в света около нас\n„Задникът е лицето на душата на секса“ (цитати из творчеството на Чарлз Буковски)\nЖената – чувствена и свободна в илюстрациите на Suzie-Q


milena fuchedjieva: June 2011\nBicheto - Number 1\nреферендум за съдбата на паметника на съветската армия - веднага.\nза шибания паметник на съветската армия трябва да се направи референдум, а не разни полумалоумни общинари от всякакъв цвят да трупат политически дивиденти. това не може да е тяхно решение. нека да видим първо какво мисли българския народ, а после да живеем с последиците от това решениe;) каквото и да е то.\nAlexander McQueen: Savage Beauty и бавния влак за никъде\nима хора чийто талант действа като линия добър кокаин. безвреден кокаин. полезен кокаин. ставаш зависим, и за съжаление, след като напуснеш сферата на непосредствено влияние, ставаш тъжен както при всяка зависимост. искаш още. а още няма, защото алекзандър маккуиин се самоуби миналата година. в твърде кратък срок загубва най-любимото си същество - майка си, а малко преди нея жената, която му помага да стане този маккуиин, изабела блоу. в организма му е имало ужасно много кокаин и приспивателни, а блоу се е самоубила с отровата с която се е самоубил баща й. иронията е, че името на блоу означава кокаин на жаргон на английски. изложбата на маккуиин в метрополитън мюзиъм ъф арт е нещо изключително. донякъде ще добиете представа от видеото горе. опашката беше неистова, но радина е член на музея и влязохме без да чакаме. вътре беше невъзможно да се разминеш. хора от всякаква възраст и националности се бяха нагъчкали като сардини за да подишат за миг нещо феерично, трагично, ексцентрично, болезнено красиво, отчаяно прекрасно. всичко, което маккуиин е правил в крайна сметка е било с въпроса какъв е смисъла. за мен тази изложба беше едно от най-красивите преживявания в живота ми. в дрехите и предметите му има страшно много насилие. всички манекени са с маски без очи и уста, или там където трябва да е устата, има цип. огромно трудолюбие и посвещаване на красотата. видения от всякакви епохи и исторически събития. социални коментари, сънища. тъга, убийства, война, любов, невинност, мрак. ако не бях толкова закоравяла вече, щях много да се разстроя. сега съм разстроена, но поносимо. когато човек стигне до момента поносимо да се разстройва от непоносима красота, значи е с един крак в гроба.или може би така говори овладяния серотонин, не знам, а и няма значение. важното е, че съществува непоносима красота. сигурно тя е накарала маккуиин да се самоубие.това ме подсеща, че много поети щяха да са велики ако се бяха дилитнали млади. и не само поети.впрочем който взима кокаин да внимава, особено в америка, защото в момента се продава опасна смеска с някакво лекарство за животни, която разлага плътта. показаха по телевизията снимки на гангренясали уши и носове от този кокаин. ако това не те откаже, не знам кое ще.чаках радина да излезе от тоалетната и един бездомник минавайки покрай мен адски ми се зарадва. захили се широко, имаше само един зъб отпред, вдигна палец нагоре, каза: "good", и отмина. с мексиканеца, който също чакаше някой, се спогледахме и се захилихме. симпатично беше.америка си е америка. обичам я. не бих живяла в ню йорк освен ако не съм милионерка, гнус ме е от тълпата по улиците, но обичам духа тук. в софия пък обичам други неща. писна ми да сравнявам. не сравнявам. просто си ги обичам, защото са ме отгледали - америка и българия.гледам туин пийкс на линч първи и втори сезон. в четвърта серия бащата на шерилин фен й се караше, че изгони датските бизнесмени като им каза за убийството, и я заплаши, че ако още веднъж направи така, "ще я изпрати в български манастир да търка бидетата". линч има романтична представа за българските манастири. до скоро там имаше само клекала. сериалът ми действа като бавния влак за никъде. кефя се неописуемо и съм готова да се возя на него докато ми е позволено да живея насън.\nлий уфан в гугенхайм\nбез преводачи - куратори и изкуствоведи, които обясняват с гробовно-заклинателни гласове какво виждаме - произведенията на някои модерни художници биха останали просто с имена "камъни върху възглавници". кандински обаче прави сърцето ми щастливо по всяко време.http://www.guggenheim.org/new-york/exhibitions/on-view/lee-ufan\nАмерикански графити - текст за Уикенд\n* текстът беше предаден преди да измият паметника\nОпитвам се да си спомня за някой паметник в Америка посветен на новосъздадените американци окупирали индианските земи. Такъв паметник няма и не е възможно да има, защото благодарение на бледоликите окупатори на цял континент са избити милиони индианци. Знам, че това е екстремно сравнение, въпреки, че още по-екстремен е броят на жертвите на комунизма, който окупира и изби милиони хора в Европа и който ни „освободи“ от фашизма. А според някои в България фашизъм не е имало, нито пък руски шпиони работили за Сталин и установяването на про-съветска диктатура в България. В момента историята се криви като палячо играещ под шамарите на всякакви интереси. Но за съжаление има една истина и тя е, че „вносна“ свобода не съществува. Там където има война и насилие над милиони хора, там има и паметници на техните освободители. Мисля, че вече всички знаем, че ако те освобождават отвън, свободата ти е имагинерна. Тя е псевдо-свобода контролирана от чуждестранни интереси. Съответно в България паметниците на „освободителите“ са паметници на тъжната безпомощност на един малък народ попаднал първо под игото на турци, после за малко на германци, и накрая за достатъчно дълго за да е достатъчно болезнено, под съветско иго. В момента можем да спорим дали България е достатъчно интересна за Америка за да можем да говорим и за американско иго. Така или иначе свободата ни е относителна и винаги ще бъде такава особено във времена в които идеологиите са мъртви с изключение на една – идеологията на парите. Тази идеология никога няма да умре, ще взима жертви, ще прави преврати и ще настройва хората един срещу друг на всякакво ниво – както национално, така и лично. И така – идеологиите са минало, а свободата постоянен и недостижим стремеж на всеки човек на тази земя. Когато осъмнем с паметник на който руския супермен е заменен с американски, това за нас престъпление ли е или изкуство? Кои сме ние? Тези, които вярваме, че сме освободени или тези, които знаем, че свободата е в изкуството и никъде другаде? Според Вежди Рашидов метаморфозираният от руски в американски паметник на съветския войн е акт на вандализъм. Нищо изненадващо. Като министър на културата той не може да застане на страната на беззаконието. Като художник, сред приятели, възможно е мнението му да е различно. В крайна сметка какво той мисли няма грам значение. Важното е, че се е намерил един, или няколко, души с невероятно чувство за хумор и историческа ирония, които създадоха най-яркото концептуално произведение на модерното изкуство в България. Да, Венци Занков казва, че най-лесното е да „твориш“ върху нечия творба и е прав. Прави са и руснаците, които се чувстват обидени заради милионите невинни техни войници загинали за да няма концлагери в Европа. Прави са и евреите, които са възмутени от посегателството върху тези, които с изцапани ръце с кръвта на три пъти повече от загиналите евреи в концлагери, ги освободиха от страха, че някой някога отново би могъл да ги смята за низша раса. Прави са и интелектуалците, които виждат в метаморфозираните руснаци в герои от американската попкултура блестяща ирония, великолепна находчивост и точна диагноза „ в крак с времето“. Прави са дори и тези, които се страхуват от анархистичния жест на тотална свобода когато взимаш един символ и го превръщаш в друг символ. За мен като човек винаги обожествявал свободата, това е върховно постижение, дори в известен смисъл максимумът свобода, която може да бъде постигната във времето в което живеем. Време на подмяна, рециклиране, ремиксиране и задъхана невъзможност да надскочим вече създаденото преди нас независимо от идеологическата му стойност, послание и намерение. Всичко вече е измислено, композирано, нарисувано, изиграно, написано - освен това, което се случва изненадващо спонтанно и по детски еднопланово на пръв поглед. Шарено, весело и предизвикващо усмивка на облегчение, че е възможно някой да не се страхува, че ще го хванат през нощта и, че ще го арестуват защото е решил да се изцепи като стопроцентов артист - без задръжки, без мисъл за последиците, без дори явна суета, защото го е направил анонимно. Който и да е този човек или група хора, защото вероятно това е дело на поне двама души – графити артистите променили посланието на един спорен паметник – този човек, тези хора, са по-свободни от всеки от нас. Дали паметникът ще бъде изчистен или не също няма особено значение. Важното е, че няма вече комунизъм, който да не допуска възможността за подобен акт на тотална свобода дори във фантазиите на хората. Ако това се беше случило преди 21 години, щеше да има безмилостно преследване и извършителят можеше да плати и с живота си. Сега няма такава опасност. Рашидов размахва пръст, Фандъкова обяснява, руснаците хленчат, българите тържествуват заради неочакваната и за самите тях победа над съветските окупатори. Победата ни е неочаквана защото е строго индивдуална. Един човек се е почувствал свободен да сложи личната си диагноза над епохата ни и го е направил блестящо, безапелационно, хулигански-чаровно и необременено от какъвто и да било страх. Дори и паметникът да остане на мястото си в обичайния си вид, този анонимен човек, чието дело и смелост колективно си присвоихме, е доказателство за смъртта на страха от комунизма. Лично го поздравявам за личната му свобода!\nhermes и чесън за еньовден\nднес вещиците презареждат за цяла година напред. джунглата протяга зелени пипала и това, което се крие там, е скритата власт на всяка вещица - зелен шепот, земна сила заредена с гръмотевици, и цялото небе изляло се в земята. да се пази, който не вярва! птиците ще го нападнат и разнесат неверието му на север, юг, изток и запад докато нищо не остане от него освен думата "не". "не"-то ще броди мрачно и отмъстително гладно за нов преносител! пазете се от него с всички заклинания, които знаете! счукайте чесън и смесете парфюм - препоръчва се un jardin sur le nil на hermes, и се намажете обилно, защото по-страшен вампир не съществува! честит еньовден;)\nсънища и явнища\nзнам, че няма дума явнища. срещу прозорците на апартамента на радина има стена от зеленина, почти изглежда като джунгла и нон-стоп пеят птички. обаче яйцата, които си сварих тази сутрин са с обичайния за американски яйца бледожълт цвят. дори и тези, които радина яде и които ужким са от свободно вилнеещи кокошки. свободно друг път. а българските яйца са с оранжеви жълтъци. освен това ядох доматена салата с обичайните отвратителни американски домати. за сметка на това пък има правосъдие. вчера следобед прекарах в областния съд на westchester county като зрител на дело срещу жена карала пила. проблемът не е толкова, че е карала пила, а че е возила 3 деца. дори не е била пияна, а само с една десета над разрешените 0.8 промила. лошо й се пише от това, което наблюдавах. защо бях там? защото радина присъстваше като втори адвокат, а аз бях една горда майка. ще напиша май текст за бледите жълтъци и истинското правосъдие.човек обаче не може да избяга от кошмарите си. имам си един, който не се беше появявал от години. защо сега точно се появи, нямам идея. опитвам се психологически да разгадая причината и нещо не ми е ясно.доста е смешно, че дет се вика, вече не помня кога съм завършила гимназия, но продължавам да сънувам кошмара, че ме изключват от училище дни преди края и всичко е било напразно. чувствата на гняв, ненавист, болка, срам, да, срам - да ми се чудиш на акъла, че ме е било срам - и омраза към училището, са непроменяеми в мен май завинаги. да, мразех училището, презирах учителите си, и се чувствах безкрайно сама. преди да ме изключат от френската най-добрата ми приятелка беше дъщерята на румяна узунова. бяхме много луди, но по-лудата бях аз. накрая майка й я принуди да не бъде приятелка с мен, защото аната щели да я изключат, а мен не, защото баща ми бил еди кой си. много ми беше мъчно, страдах, че приятелката ми ме изостави. е, изключиха мен, а аната си остана във френската въпреки, че баща ми беше еди кой си. и кошмарът ме преследва и досега, както и знанието, че когато изпаднеш в беда всички се разбягват като хлебарки. оставаш сам с бедата си. това знание е безкрайно полезно и на няколко пъти в живота ми съм виждала как хора, които са ми целували задника, престават да ме поздравяват, защото вече не съм това, което съм била. загубила съм позиции в шаха в главите им. скоро след това румяна узунова избяга в германия, аната продължи да ме избягва като класов враг, а аз постепенно се утвърдих като аутсайдер. с всичките възможни последици от това, защото нито можех да бъда с партийните деца, нито с другите, които бяха ничий. еднакво чужда бях за всички. затова и никога не съм била канена на никакви годишнини от завършване, нито сбирки на класове. съвсем наскоро си дадох сметка за това. така бях и във витиз. и в училище и във витиз имаше много симпатични хора, но не можех да бъда по никакъв начин част от какъвто и да било колектив. напротив - исках да руша колектива. да му създавам проблеми и да го правя уязвим. ето какви неща сънувам в америка да му се не види... в капана на миналото.\nписмо до жана, жената на греди асса\n* публикувам отговора ми до жана асса, моя близка приятелка. получих от нея дълго и детайлно обяснение на евентуалния механизъм чрез който греди асса е бил произведен в разузнавач. избирам да вярвам на писмото й и споделям отговора ми до нея, защото съм отвратена от тази безкрайна гадост и страх, които дс продължават да излъчват като радиация, и не искам хора като греди да продължават да умират духовно, а понякога и физически заради чудовищността на този механизъм. това е моят избор в този конкретен случай. в писмото ми ще разберете защо го направих. мила жанче! благодаря за писмото и обясненията! бях шокирана и разстроена от тази новина. правилно е, че се борите. ако има значение моето отношение към всичко това, аз вярвам на писмото ти. преди да го получа разгледах внимателно списъка с агентите и фактът, че в картончето на греди фигурира само мвр плевен, а не както при някои вече болезнено обсъждани личности, серия от отдели на дс, за мен беше сигнал, че истината вероятно е по-различна. "плевенското външно разузнаване" по принцип звучи смехотворно, а възможността греди да е бил произведен в агент на базата на разказът му за израел, е напълно реална. някой може да е трябвало да отчете дейност, и какъв по-подходящ случай за това?! подчертавам, че за мен беше МНОГО важно, че в неговото картонче никъде не фигурира нито един от тези страшни отдели на дс, които са в картончетата на другите. разбира се, гадостта на подозрението е отвратителна. за съжаление братът на мой близък приятел слави матакиев, методи матакиев, си отиде преждевременно именно поради подобно картонче. ужким вербуван като войник. методи не можа да го преживее. аз не искам с греди да се случи подобно нещо и избирам да вярвам на невиността му. стига вече жертви на този противен строй!!! затова и избрах да напиша отговора ми до всички на които си писала, мила жана, а не да бъде личен. ако искаш да се свържеш със слави и да говорите за горчивия си опит, ще те свържа с него. може би няма да е зле хора, които категорично се чувстват жертви на несправедливост, да се обединят и да обменят опит с надеждата, че това ще помогне не само на тях, но и на други в тяхната ситуация. освен това в тези времена в които собственици на медии, бизнеси, политици, меценати и обществени личности, дори президента на държавата, са доказани сътрудници на дс и нямат никакъв срам от това, със сигурност не искам точно греди да падне жертва на тази продължително гнусна война.целувки и на двамата и горе главата!!! аз съм в америка до края на юли и като се върна ще се видим. Posted by\nнепосилната лекота на подмяната\non the road again, на път за ню йорк, а после към "родния" лос анджелис. на летището в будапеща съм. да станеш в 4 за да се качиш на самолета в 6, не е никак приятно. обаче аз съм винаги щастлива когато се премествам в пространството. и обичам да наблюдавам хората без да съм особено контактна. тук няма голямо разнообразие на кафенета и ресторанти, и е по-малко модерно от софийското летище. в единственото кафене платих неизвестна сума пари за сандвич, вода и кафе, защото всичко е във форинти с две нули след цифрите. нямам идея кое колко струва. от въздуха будапеща изглежда изключително зелена и доста подредена. но никога няма да свикна на гъстата населеност на европа. това няма нищо общо с гледката от самолета, просто когато си живял на място, където напуснеш ли пределите на града, можеш да се озовеш в природа в която няма населени места десетки километри, европа е леко клаустрофобична. изчетох днешната преса и на фона на крадливо-мързеливите гърци ние изглеждаме добре. невероятно, нали? за 20 години светът се размести по изумителен начин. изчетох 3 български вестника - капитал, уикенд и труд. държавата си върви въпреки обичайния цирк с вота на недоверие. вчера слушах пирински и фидосова по радиото в едно такси и, аре, моля да не ме занимавате. някакъв друг депутат също се изказа, ако постоянните мега тъпи обвинения, които си разменяха тези хора, могат да се нарекат изказвания. убедих се, че наистина не бива нито да ги слушам, нито да ги гледам. политиците са като таксиджийте. имат някаква невидима поведенческа и умствена униформа. панчо го оставих на летен лагер в кръстницата ми. вчера изглеждаше предпазливо доволен там. тя е луда за него, и знам, че няма да му липсвам дълго. онзи ден се събудих от тихо мляскане до главата ми. по някаква странна причина панчо обича да яде косата ми след като е измита, а най-много ако е влажна. според владо вероятно има нужда от трева, затова ми пасе главата.не мога да чета текстовете на кеворкян, защото циклят в една безкрайна спирала на зле прикрита злонамереност към всичко и всички. да си умен и талантлив не е достатъчно, колкото и да си убедителен. трябва и малко милост без надменност.четох две интервюта с чужденци говорещи за интересни неща. едното беше в труд, с някаква французойка, другото с холандец в капитал. френската политоложка надеж рагару диагностицира българите като самоекзотизиращи се. т.е. всичко лошо е "ние, българите, българска работа, и т.н.". твърди това, което и аз твърдя, че с нищо не сме по-специално кадърни или некадърни от който и да било друг. твърдя и, че сме все по-възпитани. който е живял в соца помни гадните, зли продавачки, лъжливите келнери, свъсените хора по улицата. няма и следа от това. в капитал пък професора от университета в амстердам пол шефер говори за емиграцията и европа. знаем, че холандците имат сериозен проблем с мюсюлманските си емигранти. "в холандия живеят 1 000 000 мюсюлмани и те имат право да строят джамии, но не могат да забравят, че това е двупосочна улица. как мога да защитавам техните права, когато те ме наричат неверник и не зачитат моите права?"... и: "оплакват се от дискриминация на пазара на труда - "искаме да ни третирате като равни", казват ми. ОК, отговарям, но това означава и вие да третирате като равни мюсюлмани и немюсюлмани, мъже и жени, хетеро и хомосексуални. НЕ МОЖЕТЕ ДА СИ ИЗБИРАТЕ САМО ПАСАЖИ ОТ КОНСТИТУЦИЯТА, КОИТО ВИ ХАРЕСВАТ И ДА ОТХВЪРЛЯТЕ ОСТАНАЛИТЕ"."популизмът е общият знаменател за поведение за повечето европейски държави. той приема различни форми, но обща е идеята, че националната идентичност никога не може да бъде възстановена. ..... трябва да се отнесем сериозно към чувството, че културната идентичност изчезва".днес е поредният прайд в софия. чудесно, че фандъкова забрани протеста на националистите. дали е необходимо да го има? ами щом има хора, които имат нужда от него, явно да. улицата е на всички.гледам как един чичо се прави, че чете вестник, а всъщност мята много скрити от жена си погледи към краката на една девойка със супер къса пола. това е прикрит хетеро прайд:)))да кажеш, че едно лого е изкопирано едно към едно от друго известно лого, не е хейт, а чувство за реалност и свобода на словото съчетани заедно:) да си затраеш за нещо такова, не помага на никой, особено в държава свикнала да се краде и да си трае. да коментирам ли за пореден път случая стависки-горсова? не знам още. може би за някой вестник, не в блога ми, защото ако ще си хабя нервите с подобни теми, поне да стигнат до повече хора. не си хабих нервите със случая васа ганчева, защото просто той е като изкопираното лого на tribecca film festival - никой никога няма да признае, че прави нещо нередно, а напротив, ще се окаже несправедливо обвинен. това тук е напълно нормално и се нарича подмяна.преди време люба кулезич ме покави да участвам в предаване под предлога, че е за подмяната. обаче подмяната, която нея я интересуваше, беше да застанем с христо сираков в студиото и да се изясняваме публично. заедно или поотделно с нея като медиатор. наистина уважавам интелекта й, но тази й покана към мен беше символ на подмяната. самата покана беше подмяна и, естествено отказах. за личните ми неща се изяснявам по личен начин когато лично желая. да прави някой шоу от тях, наистина е подмяна. вероятно ще ми се разсърди за това, което пиша тук, но ми стана малко тъжно, че точно от нея дойде подобно предложение. то е под нивото на интелекта й, но на нивото на телевизионните рейтинги. не се сърдя, просто отбелязвам, че не всяка цел оправдава средствата. и не обичам да ме смятат за глупава.\nпсуваш я, но я искаш\nегоистичен е начина по който поднасям текста на азарян. ако не започваше с този спомен за баща ми, нямаше да го направя така.\nвсеки човек е безпомощен и залепен за тази планета като магнит на хладилник. може би всеки трябва да се опита да разбере истината поне за себе си.\nблагодаря за благодарностите на всички!\nмоля за извинение за нещата за които други трябва да се извинят. имам избор и нямам избор едновременно. свободата - колкото и да изглежда заклещваща в този вариант. псуваш я, но я искаш.\nзадължението към следващите, които ще живеят в света създаден от нас, би трябвало да е като кафето сутрин. нали.\nтъпа карма ако стоиш и не мърдаш. да, реката ще довлече труповете на враговете ти, но те ще те задминат - това е лошото на този сценарий. а тук са спомените на крикор азарян. красива история въпреки некрасивото наоколо.\nне, новият клип на риана не е изкуство,новите водещи не са нови новини, новата българия не е старото мълчание,новото мълчание не е новото говорене.\nзаглавие. съмнително добър лозунг. като всеки лозунг.\nима съмнително добри комбинации. никога не се съмняваш в истинските, те се съмняват в теб. в другото теб.\nне бях стъпвала в първа гимназия откакто съм я завършила, оказа се, че там съм по район за гласуване. нямам добри спомени от нея, защото ме бяха изключили от френската и бях пак някакъв чужденец някъде, което, разбира се, си е винаги мой избор. качвайки се по стълбите си помислих, че мразя училището по един непроменяемо пуберски начин и така ще си умра някой ден. сто годишна непораснала баба. гласувайте за прошко прошков и светослав малинов дори само за да може да изчезне атака като възможност за коалиционен партньор на герб!!! това е начина да ги бъдат разкарани, не го пропускайте, защото следващите четири години ще си носите последствията от инертността! дсб и сдс не палят килимчета за рейтинг, така че вдигнете си задниците и направете нещо реално срещу атака. от празни приказки и цветя пред джамията ползата е твърде малка. Posted by\nGeheime Reichssache - стар мой текст за нацистката секс-кукла в Жената днес от 2008\n· произход на името Боргхилда – стар нордически, “borg” – укрепване, “hildr” – битка. В нордическата митология Боргхилда е жената на Зигмунд.\nКогато отвориш уеб страницата на Das Borghild Project, виждаш тичаща гола жена. Пропорциите й са нетипични – ръцете изглеждат леко къси спрямо идеалните мускулести крака, а задникът е необичайно високи и стегнат за бяла жена. Гърдите също са особени – крушовидни, големи и щръкнали. Странна препратка към направените от Лени Рифенщал десетилетия по-късно снимки на жени от племето масаи. Да, същата Лени, чиято способност за покаяние се оказа по-слаба от гения й създал едни от най-впечатляващите и вредни филми на всички времена. Жената от рисунката е с къса подстрижка в стил Бриджит Нилсен и устремено тича нанякъде. Накъде ли? Ами към щастливото сексуално бъдеще на нацистката армия. Трудно е за вярване, но всъщност не е, защото хитлеристка Германия е някаква патологична смеска на гений в областта на какво ли не съчетан с непонятна за нормалния човек жестокост. Освен онова гнусно наследство, което почти зачерква всичко смислено създадено от тях, нацистите са в основата и на един куп изобретения. В основата на това конкретно изобретение наречено “секс-кукла Боргхилда” е бил самият Хайнрих Химлер. Пропускам поредното “гениално”, защото в случая тази дума е неуместна. Все пак не може изобретяването на секс-куклата да бъде сравнявано примерно със създаването на Фолксваген. А дали е така? С какво това, което придвижва качествено е по-маловажно от това, което предизвиква качествена ерекция? Шегата настрана, годината е 1941 и нацистката армия е номер едно. Красиви и елегантни в униформи създадени от Хюго Бос, войниците на Хитлер премазват Европа неумолимо, но Франция им създава малък проблем. Венерически проблем. Нечистокръвните и с неправилни черепи, но за сметка на това силно ебливи френски проститутки успяват да нанесат тежки поражения върху всепобеждаващата армия. Поражения с които обаче Химлер не може да се примири. Излизат от строй войник след войник победени не от Съпротивата, а от трипер и сифилис. Химлер решава, че това трябва да бъде спряно. Безценната арийска сперма трябва да спре да се лее безконтролно във вагините на някакви подлежащи на претопяване специмени. Този дар от Бога не може да напуска границите на съвършеното и възвишеното – тялото на арийската жена. Разбира се, не е възможно армията да бъде следвана от хиляди жертвоготовни арийски проститутки, и така се ражда идеята за прекрасната Боргхилда.Тя е противоположното на “андроид”, новата хайл-секси звезда е “гиноид” – женски “робот”. Задачата по създаването й се възлага на Франц Чакерт – бащата на “Жената от стъкло” превърнала се в сензация на Интернационалната Хигиенна Изложба през 1930. Проектът веднага става Geheime Reichssache – строго секретен, и прогресът му е следен лично от Химлер. В реализирането му участва и психиатърът д-р Рудолф Чаргехаймер, който прави следните забележки:“Със сигурност смисълът на тази кукла е да облекчава войниците ни. Те трябва да воюват, а не да се разсейват с “чуждестранни жени”. И все пак никой истински мъж няма да предпочете кукла пред жив човек докато техниците ни не постигнат следните стандарти:синтетичната плът трябва да бъде “чувствана” като истинска\nтялото на куклата трябва да бъде подвижно и гъвкаво като истинско\nорганите на куклата трябва да са абсолютно реалистични на пипане.”\nОт там нататък екипът си плюе на ръцете и започва работа по това, което “....има една единствена цел и никога не бива да се превърне в заместител на уважаваната майка в къщи.... Когато войниците ни любят Боргхилда, това не бива да има нищо общо с любов”. Интересно, хер психиатърът допуска, че някой може да обърка Боргхилда с любимата съпруга. Много интересно. Едно от имената с които се обръщат към Боргхилда е “антропоморфна сексмашина”. Предлагат лицето й да бъде моделирано по лицата на известни нацистки кино-звезди, които обаче отказват. Наистина подобно перверзно-ласкателно предложение към дамите, в крайна сметка е било малко, ама съвсем малко неделикатно. Представи си как целокупната германска армия се празни над милото ти личице, което е познато на целия германски народ. Където и да отидеш, всеки Ханс, Кристиян и Андерсен има сексуални спомени с теб. Всеки те е гледал в очите ти без да те вижда, държал ти е раменете, може би те е душил, може би е гледал тила ти, а може би те е обсипвал с целувки на фона на музиката от Валкюриите....да не влизаме в подробности. Както се досещаш никоя от уважените звезди не е приела оказаната й чест.Освен това психологът Чаргехаймер е повдигнал един много важен въпрос: “Това което се харесва на СС може да не се харесва на нашите войници.” Тоест вулгарното може би е по-подходящо за обикновения войник. Единственият жив свидетеле на проекта “Боргхилда” Артур Ринк твърди, че са били планирани 3 типа антропоморфни сексмашини – тип А: 168см, тип Б: 176см и тип С: 182 см. Любопитно е какъв е бил средният ръст на германския мъж през тази епоха. Ако се водим по ръста на трите типа, би трябвало да е бил поне 190, което е абсурдно, колкото и да се е искало на нацистите да са тевтонски гиганти. Решават Боргхилда да е с къса момчешка прическа за да е ясно, че тя е част от бойците и да не бъда бъркана с “уважаваната майка в къщи”. Отново този страх от объркване. Но гледайки голото й тяло, хм, това би било едно прекрасно мъжко тяло. Ако нямаше цици, разбира се. Това хубаво дупе е категорично момчешко. Момчетата от третия райх със сигурност са имали заключени в гардероба мечти. Представянето на Боргхилда в Берлин пожънва огромен успех. Всички са доволни от реализма на половите й органи, които лично пробват опипвайки ги. Химлер веднага поръчва 50 бройки. За съжаление обаче събитията на руския фронт се развиват лошо за пионерите на сексиндустрията. Нещата в Сталинград са зле и производството на Боргхилда е спряно. На Ханс, Кристиян и Андерсен не им е до секс в смразяващата руска степ. Спермата им се е превърнала в миниатюрни тевтонски кристалчета, които никога няма да “оплодят” антропоморфната сексмашина. Която не бива да бъде бъркана с уважаваната съпруга. Нито пък с момченцето на съседите. А тези експериментални 50 бройки вероятно са щели да бъдат дадени на привилигеровани членове от щаба на Хитлер, както и на самия Хитлер. Можем само да си представим как завоевателите на света се трудят над Боргхилда след което пафкат пури и споделят преживяното. Чарли Чаплин може би щеше да направи гениален филм - “Боргхилда, любовницата на Райха”. Това е историята на неслучилата се немска световна премиера на сексиндустрията. Можем само да си представим до какво съвършенство нацистите щяха да доведат спасителката Боргхилда ако не бяха разгромени от руската зима. И при подобно съвършенство дали нямаше наистина да започнат да забравят за “уважаваната майка”? Щяха да започнат да се раждат милиони съвършени, абсолютно еднакви пластмасови германчета излизащи от милионите Боргхилди направо с опъната нагоре дясна ръка и със сигурност щяха да победят света. Хайл Хитлер, хайл, антропоморфна сексмашино.\nкакво се случи с панчо в мелник....


Премахването на татуировки с помощта на лазер има свой собственползи. Първо, старите методи доведоха до кошмарни белези, които изглеждаха по-лоши от самите татуировки. Лазерното отстраняване ще направи тази процедура с най-малка загуба за кожата и тялото красота. Белезите могат да останат, но по правило това не се случва толкова често, освен това те трудно се забелязват. В повечето случаи премахването на татуировката е придружено от пълното му изчезване и белезите идват след около седмица или две.\nОтстраняването на татуировките зависи от размера и цвета. Специалистът ще определи оптималния брой сесии, които ще сведат до минимум пълнени изображение. В действителност отстраняването на изображението от повърхността на кожата се счита за медицинска козметична процедура, въпреки че не са обхванати от осигуряване (освен в случаите, когато не се препоръчва за козметични цели и за терапевтично намаляване на татуировката). Лечението зависи от вида, размера, възрастта татуировка, цвят, дълбочина на поставяне на татуировка пигмент.\nПо време на процедурата пациентът е задължителентрябва да носи защитно устройство над очите. След тази проверка трябва да следват реакциите на кожата с лазер, който е необходим, за да се определи най-ефективният стреса. Освен това, устройството се поставя върху повърхността на кожата, лазери са активирани за отстраняване татуировка и започва процес за премахване.\nВъв всеки случай, дори и малък и просттатуирането ще изисква няколко сесии за пълно и ефективно премахване без масови странични ефекти. Въпреки това, рискът винаги е налице: съществува опасност от инфекция, не напълно премахване на пигмента, оставяне на белезите на мястото на татуировката и в местата на козметичната татуировка може да се появи временно потъмняване.\nАко говорим за сигурност, то в сравнение сПовечето алтернативни методи за лазерна терапия за премахване на татуировки е най-сигурният от гледна точка на риска от увреждане на здравето и външния вид. Но за да се изяснят всички въпроси, повдигнати и нюансите, необходими за задължително присъстват офис профил на лекар.\nОтстраняване на белези по лицето


В " igfxEM модул е спряла да работи " грешка обикновено се причинява, ако имате остарял Intel Graphics водач или е нестабилна. Той е компонент на Intel® Common User Interface и по никакъв начин не е свързан с ядрото на Windows. Той се използва най-вече в лаптопите и работи като постоянна разделителна способност на дисплея. Някои зловредни програми обаче използват този процес като маскировка, така че бъдете внимателни. Моля, обърнете се към тази статия, ако сте заинтригувани, за да намерите повече информация относно файла igfxEM.exe .\nНай-вероятно ще получите тази грешка след стартиране на Windows, въпреки че това не представлява риск за сигурността. Това означава само, че драйверите ви са остарели или използвате нестабилна версия, в който случай трябва да върнете графичния драйвер.\nКакво причинява модула igfxEM да спре да работи?\nЕ, тази грешка не е обща и не се среща толкова често, но винаги, когато срещнете този проблем, тя се причинява от следните причини -\nОстарял графичен драйвер . Една от причините да срещнете тази грешка е остарял драйвер, в който случай ще трябва да актуализирате графичния драйвер до последната версия, издадена от Intel.\nНестабилен графичен драйвер . На второ място, ако имате нестабилен графичен драйвер, това може потенциално да причини тази грешка, при която явленията ще трябва да се върнат към последния стабилен драйвер. Доста просто.\nКато се има предвид всичко това, какъв е правилният курс за справяне с тази грешка? Е, за да знаете това, преминете през следните решения:\nРешение 1: Актуализиране на графичния драйвер\nКакто споменахме, грешката може да бъде причинена поради остарял драйвер, следователно, за да премахнете тази възможност, ще трябва да актуализирате графичния драйвер. Ето как да го направите:\nОтидете на Desktop, щракнете с десния бутон върху „ Този компютър “ и изберете „ Управление “.\nОт списъка вляво изберете „ Диспечер на устройства “.\nКликнете върху „ Display Adapters “, за да разширите списъка.\nЩракнете с десния бутон върху вашата графична карта на Intel и изберете „ Актуализиране на драйвера “.\nСлед това кликнете върху „ Търсене автоматично за актуализиран софтуер на драйвера “.\nАко Windows ви показва актуализация, следвайте стъпките, в противен случай преминете към решение 2 .\nРешение 2: Ръчно инсталиране на драйвера\nЕдно от нещата, които можете да направите, за да разрешите този проблем, е ръчното инсталиране на графичния драйвер. За това първо ще трябва да проверите модела на графичната си карта Intel и след това да потърсите драйвера на уебсайта на Intel. Уверете се, че сте деинсталирали вашия графичен драйвер с деактивиран интернет и рестартирайте устройството си, преди да следвате дадените инструкции. Ето как да инсталирате ръчно драйвера си:\nЗа да проверите модела на вашата графична карта, натиснете Winkey + R, за да отворите Run.\nВъведете ' dxdiag '.\nПреминете към раздела „ Дисплей “, където ще намерите модела на вашата графична карта.\nСлед като намерите модела си, отворете браузър и се насочете към уебсайта на Intel.\nСлед това кликнете върху „ Поддръжка “ в горния десен ъгъл на началната страница.\nЩракнете върху „ Изтегляне на драйвери и софтуер “.\nВъведете вашия модел в полето за търсене.\nИзтеглете драйвера за съответната версия на Windows.\nИнсталирайте драйвера и рестартирайте системата.\nВижте дали грешката продължава.\nРешение 3: Отмяна на вашия драйвер\nИ накрая, можете да поправите тази грешка, като върнете графичния драйвер към по-стабилна версия. За да направите това, преминете през следните инструкции:\nОтворете „ Диспечер на устройства “, както е споменато в решение 1.\nРазгънете „ Display Adapters “ и щракнете с десния бутон върху вашата графична карта Intel.\nИзберете Properties .\nПреминете към раздела „ Драйвер “ и щракнете върху „ Отмяна на драйвера “.\nИзберете опция от дадения списък и щракнете върху Да .\nИзчакайте да завърши и след това рестартирайте системата си.


Баскетбол на колички: ЦСКА спечели турнира във Варна - БК ЦСКА\nНачало - Новини - 18.04.2018 - Баскетбол на колички: ЦСКА спечели турнира във Варна\nБаскетбол на колички: ЦСКА спечели турнира във Варна\nЦСКА спечели категорично дербито с Варна 2010 на първия турнир от Третото държавно първенство по баскетбол на колички в зала „Христо Борисов“ в Морската столица. Шампионите победиха със 73:39 и завършиха на първо място турнира.\nТрима национали – Николай Ваклинов, Георги Иванов и Димитър Костов бяха в основата на успеха. Костов приключи с 28 точки и 18 борби, капитанът Ваклинов добави 21 точки и 14 асистенции, а Иванов се отличи с 14 точки и 17 борби. 4 точки записа и тийнейджърът Антон Фиков.\nВ други мачове от турнира ЦСКА записа очаквани победи над Тийм Бургас с 69-20, над София Балкан с 67-30 и над Черно море Никея с 53-28.


Как да се възползвате максимално от новото отчитане на реализациите в AdWords | Martech Zone\nПетък, октомври 16, 2015 Събота, февруари 4, 2017 Аманда Уест-Буквалтер\nПомощ за Google Ads\nКое бихте предпочели: Привличащата вниманието цифрова реклама, която привлича 1,000 посещения на уебсайт? Или този с бавно изпълнение, който е получил само 12 кликвания досега?\nТова е трик въпрос. Отговорът е нито едното, нито другото.\nНай-малко, докато не разберете колко от тези посетители са се обърнали.\nСупер насочена реклама, която води до дузина квалифицирани действия за преобразуване, би била десет пъти по-ценна от тази, която привлича стотици неквалифицирани посетители, които не осъществяват реализация. В свят, в който всяко щракване струва пари, конверсиите са ключови. В крайна сметка какъв е смисълът да плащате за реклама, ако това не води до квалифициран трафик, който може да генерира някакви приходи в замяна?\nТова е причината за последната промяна на Google в редактора на отчети с плъзгане и пускане в AdWords. Ново колони за проследяване на реализациите дайте на търговците по-голям контрол върху това как се показват данните, за да можете да видите какво наистина работи.\nКакво се променя с отчитането на реализациите в AdWords?\nНов Реализации колоната се заменя Конверсии за оптимизация. Тази нова колона показва данни за всички действия по преобразуване с настройката за оптимизация, зададена на „включено“.\nМеждувременно Всички реализации колоната се заменя Прогнозен общ брой реализации. Тази колона показва данни за all конверсии - независимо дали сте включили оптимизацията on or от.\nКакво означават промените в отчитането на реализациите в AdWords за вас?\nАко забележите големи промени в реализациите си в AdWords, не се паникьосвайте. Вероятно просто трябва да направите няколко корекции, така че вашите отчети да съответстват на променящата се дефиниция на Google за реализации. Това в крайна сметка ще улесни концентрирането върху макро конверсии, които правят вашия бизнес пари.\nПромените в отчитането на конверсиите ще се случат автоматично, но има няколко стъпки, които трябва да предприемете, за да сте сигурни, че данните ви се доставят гладко и безпроблемно:\nРегулирайте настройките си за макро и микро конверсии\nАко още не сте го направили, определете точно какво се брои като a макро конверсия за вашия бизнес. Те обикновено имат пряко въздействие върху приходите на вашата компания и включват реални покупки или намерение за покупка. Платените абонаменти, регистрациите за безплатен пробен период и демо заявките могат да се броят като макро конверсии.\nЗа да сте сигурни, че тези генериращи приходи реализации се показват правилно Реализации колона, проверете всяка от тях, за да се уверите, че е настроена да бъде оптимизирана: Изберете преобразуването, което искате да редактирате, след това щракнете върху Редактиране на настройки> Оптимизация и се уверете, че е зададено на on.\nПо същия начин трябва да изключите настройката за оптимизация за всеки микро конверсии - като например записване за имейл бюлетин или следване в социалните медии. Тези преобразувания ще продължат да се отчитат, заедно с всички преобразувания на макроси, в Всички реализации колона.\nАктуализиране на филтри.\nАко сте запазили филтри че препращат или използват преобразувания за извършване на изчисления, проверете дали те все още работят правилно. Например: Ако сте задали на някои микро конверсии от, може да се наложи да промените филтри, за да използвате новата колона „Реализации“, така че да няма прекъсване в отчитането.\nАктуализирайте автоматизирани правила.\nАко използвате автоматизирани правила or персонализирани колони за проследяване на реализациите, преглед и актуализиране на настройките ви, за да сте сигурни, че ще продължат да работят според очакванията. Отново ще искате да използвате новото Реализации , за да сте сигурни, че тези правила продължават да Ви информират кога дадена реклама влияе на крайния ред на Вашия бизнес. Ако използвате скриптове за да автоматизирате рутинните задачи, ще искате да проверите кода и да се уверите, че всичко, посочено като a Конверсия се актуализира, за да отрази промяната.\nЗа да обобщим: Последните промени на Google в отчитането на AdWords ще улеснят проследяването на данните, които имат най-голямо значение за вашия бизнес. Всичко, което трябва да направите, е да предприемете няколко бързи стъпки, за да сте сигурни, че колоните, филтрите и правилата ви са персонализирани така, че да отразяват правилно промените.\nTags: автоматизирани правила на adwordsпреобразувания вфилтри заGoogle AdWords\nАманда Уест-Буквалтер е специалист по маркетинг на дигитални медии във Formstack, отговаряща за внедряването и мащабирането на стратегиите за дигитална реклама за технологичната компания. Преди да се присъедини към екипа на Formstack, Аманда е служила в старша роля за управление на акаунти в компания за управление с плащане на клик и е говорила на множество онлайн маркетингови конференции, включително HeroConf, SMX East и SES Denver.\nНоември 5, 2015 на 6: 45 AM\nБлагодаря за актуализацията Аманда. Много хора наистина ще намерят това за полезно. Друг начин да бъдете в крак с промените в Google Adwords и други уеб аналитични платформи е да намерите adtech инструмент, който може да ги интегрира и http://www.TapAnalytics.com може да направи точно това.


Уведомление за бисквитки – Napolart Официален сайт | Пансиони със закуска в Неапол\nЗа да ви предоставя най-доброто изживяване, Napolart използва свои собствени бисквитки и бисквитки на трети страни в уебсайта си за технически, аналитични и маркетингови цели. Като продължавате да разглеждате нашия сайт, вие приемате използването на бисквитки от наша страна. Моля, вижте нашето Уведомление за бисквитки за повече информация.\nТова Известие за Бисквитки е приложимо за www.napolart.com, притежаван и опериран от Napolart и описва как използваме лични данни, събрани чрез „Бисквитки“ и други техники, включващи пиксели („Бисквитки“) на нашия уебсайт www.napolart.com („Сайт“).\nАко искате да откажете използването на Бисквитки, описани в тази секция и да не се отказвате от наличния директно за вас механизъм (например в настройките на браузъра ви), моля свържете се с napolart@hotmail.com .\nАко имате въпроси или притеснения за нашата обработка на вашите лични данни или ако искате да упражните което и да е от правата си според това известие, можете да се свържете с нас чрез napolart@hotmail.com . Можете също да се свържете с вашия местен орган за защита на лични данни за въпроси и оплаквания.


Строител на пътища, магистрали и съоръжения към тях - Център за професионални обучения Хармония\nСтроител на пътища, магистрали и съоръжения към тях – втора степен на професионална квалификация. Строи пътища, магистрали, мостове, отводнителни съоръжения, хоризонтална и вертикална маркировка и сигнализация.\nОсновни дейности – Пътният строител участва в изграждането, поддържането и ремонта на пътни настилки, жп. Линии, отводнителни съоръжения (канавки) към пътища и жп. линии, както и на водостоци, мостове и други транспортни съоръжения.\nОтговорности и задължения – Изгражда пътни настилки, траверси и релси на жп. линия, отводнителни съоръжения и др. Изгражда и монтира маркировки, пътни знаци, мантинели и други крайпътни обезопасяващи съоръжения. Пътният строител отговаря за качеството на своята работа, използваните материали и инструменти, собствената си безопасност и тази на хора, с които работи. Спазва установените правила и срокове за извършване на дадена работа.\nВъзможни контакти – В своята работа пътният строител осъществява контакти с колеги, бригадир, проектант на пътища, технически ръководител на обекта, представители на строителни фирми, търговци и доставчици на материали и оборудване в сферата на услугите.\nПолезна информация – В своята дейност пътният строител използва различни инструменти и оборудване за извършване на изкопни работи, приготвяне на строителни смеси и разтвори, изграждане на пътни настилки, полагане на траверси и релси на жп линия, изграждане на отводнителни съоръжения и др., както и различни лични предпазни средства. Работата е свързана с физическо натоварване, поради което е необходимо да бъде в добра физическа форма.\nВъзможности за работа – Фирми с предмет на дейност изграждане на пътища, магистрали, релсови пътища и съоръженията към тях.\nТрудности и предизвикателства в тази професия – Работи на открито при различни атмосферни условия, на отдалечени от населени места обекти. Често работи на път или жп. линия, по които се осъществява движение, което изисква специална сигнализация и мерки, свързани с безопасността на работа. При изпълнение на някои дейности работи с вредни и лесно запалими материали и трябва да спазва правилата за противопожарна защита.\nОрганизации/ институции, в които може да се реализира – Пътният строител има възможност да работи в държавни, общински и частни фирми с дейности в областта на строителството.\nСтроител, релсови пътища\nСтроител, стоманобетонни промишлени комини\nСтроител, лодки/катери/корабни корпуси и други от стъклопласти\nМонтажник, стоманобетонни конструкции и изделия\nМонтажник, строителни подпори\nРаботник, стоманобетонни конструкции и изделия\nРаботник, разрушаване на сгради\nРаботник, ремонт на комини\nРаботник, строителство и ремонт на кули\nРаботник, специално фугиране\nРаботник, строителни подпори\nВъзможности за кариерно развитие – След придобиване на втора степен на професионална квалификация по професията „Пътен строител“ обучаваният може да се обучава по друга специалност от тази професия или по друга професия с възможност за придобиване на трета степен на професионална квалификация, като обучението му по задължителната професионална подготовка – единна за всички направления и единна за професиите от професионално направление „Строителство“ се зачита. Лицата, придобили професионална квалификация по професията , имат възможност за повишаване на квалификацията си в курсове и семинари, организирани от обучаващи институции, браншови организации и др. След завършено средно образование могат за продължат образованието си по специалности с образователно-квалификационна степен „бакалавър”, „магистър” в системата на висшето образование.\nhttp://www.api.bg/index.php/bg/ – Агенция „Пътна инфраструктура“\nhttp://www.metropolitan.bg/bg/trans/ – Метрополитен София\nНеобходими личностни качества – Физическа издръжливост, подвижност и лесна ориентация в пространството, нагласа за работа на открито, сръчност, търпение, постоянство, умение за справяне в проблемни ситуации.\nНеобходими знания и умения – Пътният строител трябва да умее да работи в екип и да спазва йерархичната подчиненост. Да познава основните строителните материали и да подбира подходящите инструменти. Да спазва изискванията за здравословни и безопасни условия на труд, да опазва околната среда и осигурява безопасността и на други хора. Да спазва технологичните изисквания и нормативната уредба.\nИзисквана степен на образование – Входящото минимално образователно равнище е завършено основно образование. Успешно положилите държавни изпити по теория и практика на професията получават Свидетелство за професионална квалификация.\nКъде може да се усвои – Професията „Пътен строител“ може да се усвои в професионални училища, професионални гимназии и центрове за професионално обучение.\nУчебни предмети, които се изучават – Ръчни инструменти, Инвентарни средства при изпълнение на пътно строителство, Безопасни и здравословни условия на труд, Пожарна и аварийна безопасност, Строителни материали и изделия за строителни работи, Строителни машини и съоръжения и др.\nhttp://www.navet.government.bg/ – Регистър на лицензираните центрове за професионално


Автор: Иван Сотиров 16:47 / 02.03.2020 Коментари (0) 678\nСтойността на открития хероин е между 4 и 6 милиона лева. По предварителни данни честотата му е висока, но предстои да бъде извършена експертиза на наркотичното вещество. Автобусът е иззет. Шофьорът – 45-годишен турски гражданин, който е и собственик на превозното средство, е задържан за 72 часа. Предстои да му бъде внесено искане за постоянна мярка за неотклонение задържане под стража. Повдигнато му е обвинение по чл. 242, а\nл 2 от НК, за контрабанда на наркотично вещество, който предвижда наказание лишаване от свобода от 10 до 15 години и глоба от 100 000 до 200 000 лева.