Sådan træner du benet, når du har fået et kunstigt hofteled - PDF Free Download\nDownload "Sådan træner du benet, når du har fået et kunstigt hofteled"\n1 Sådan træner du benet, når du har fået et kunstigt hofteled Du har fået indsat et kunstigt hofteled. Det er afgørende for resultatet af operationen, at du hurtigt kommer i gang med genoptræningen, så du får en god bevægelighed og styrke i ben og hofte. UNDER INDLÆGGELSEN Du vil dagligt træne med en fysioterapeut, som instruerer dig i øvelserne i dette hæfte. Fysioterapeuten udleverer albuestokke og instruerer dig i brugen af dem. Fysioterapeuten vurderer også, om du har behov for yderligere hjælpemidler. NÅR DU KOMMER HJEM Når du kommer hjem, skal du træne hver dag. Følg træningsprogrammet i denne pjece. Du skal lave øvelserne frem til 6-ugers-kontrollen. ANBEFALINGER Følg disse forholdsregler Du skal benytte frøstillingen, når du bøjer dig fremover. Du må ikke dreje knæ eller fod indad. Du må ikke krydse benet over kroppens midtlinje. Forvent hævelse Det opererede ben vil ofte hæve efter operationen. Denne hævelse kan vare flere måneder afhængig af dit aktivitetsniveau. For at mindske hævelsen bør du gøre følgende: Forvent smerter Du vil kunne opleve smerter og igangsætningsbesvær i op til 1 år efter operationen. Vær opmærksom på, at ændrede smerter fra hoften eller operationssåret kan være et signal om, at du har lavet en forkert bevægelse eller har overbelastet hoften. Sker dette, bør du ændre stilling eller aktivitet. Vær fysisk aktiv En gåtur er et godt supplement til træningen, men den kan ikke erstatte øvelserne. Det er en god idé at bruge en kondicykel i din daglige træning. Dog må du ikke cykle på en almindelig cykel de første 6 uger efter operationen. Kør ikke bil Du må ikke selv køre bil i de første 6 uger efter operationen. Du skal sidde på forsædepladsen i passagersiden. KONTAKT OG MERE VIDEN Har du spørgsmål, er du velkommen til at kontakte os. Kontakt Fysio- og Ergoterapi, Frederikshavn Tlf Vi træffes bedst: Mandag fredag Veksl mellem hvile og aktivitet. Hæv fodenden af din seng. Lav den første øvelse i denne pjece med benene over hjertehøjde. Læg benene op på en skammel, når du sidder. Fysio- og Ergoterapi ID nr. AKUV september 2015\n2 SÅDAN GØR DU LIGGENDE ØVELSER Øvelse 1 Denne øvelse skal du lave allerede på operationsdagen. Øvelse 3 Lig med bøjede ben og armene ned langs siden. Løft bagdelen fri af underlaget. Vip kraftigt med begge fødder/ankler. Gør dette minimum 20 gange hver time. Øvelse 4 Lig med et sammenrullet håndklæde eller tæppe under knæet på det opererede ben, eller lav et knæk på sengen. Stræk knæet, så hælen løftes fri af underlaget og lårmusklen spændes. Følgende øvelser skal du arbejde hen imod at lave gentagelser af minimum 2 gange dagligt. Øvelse 2 Lig på ryggen med strakte ben. Bøj og stræk det opererede ben. Øvelse 5 Lig på ryggen med fødderne i underlaget. Hold benet bøjet, og løft hælen fri af underlaget. 2 af 5\n3 Øvelse 6 Lig på ryggen. Før det opererede ben strakt ud til siden og tilbage igen. Sørg for at tæerne peger opad. STÅENDE ØVELSER Følgende øvelser skal du arbejde hen imod at lave gentagelser af minimum 2 gange dagligt. Støt dig til et højt bord, en stoleryg eller lignende. Øvelse 8 Øvelse 7 Lig med bøjede ben og samlede fødder. Lad knæene falde ud til siden. Stå i bredstående stilling. Hold begge fødder i gulvet og før vægten fra side til side. Bøj let i det ben, du har vægten på. Øvelse 9 Stå med det ene ben et skridt foran det andet. Hold begge fødder i gulvet og før vægten skiftevis frem på det forreste ben og tilbage på det bagerste. Skift ben. 3 af 5\n4 Øvelse 10 Stå med let afstand mellem benene. venstre ben. Øvelse 13 venstre ben strakt bagud uden at røre underlaget. Hold overkroppen i ro. Øvelse 14 Øvelse 11 Gå ned i knæ og op igen, som om du vil sætte dig på en stol. Kør på kondicykel 5-15 minutter 2 gange dagligt. De første 6 uger bør du kun køre med let modstand. Efter 6 uger må du køre ude på en almindelig cykel. Øvelse 12 venstre ben. Hold benet strakt ud til siden med tæerne pegende lige frem. Hold overkroppen i ro. 4 af 5\n5 GANG MED ALBUESTOKKE Det er smerten i benet, og måden du går på, der er afgørende for, om du skal gå med albuestokke eller ej. Vi anbefaler, at du går med 2 stokke i minimum 2 uger. Når du kan gå med 1 albuestok, skal den være ved den raske side. Når du går på trapper Op ad trappe: Først det raske ben. Så albuestokken og det opererede ben. Ned ad trappe: Først albuestokken. Så det opererede ben. Dernæst det raske ben. Så snart det er muligt for smerter i benet, bør du gå almindeligt på trapper. 5 af 5\nAktivitet og fysisk træning, mens du er indlagt (niveau 3)\nAktivitet og fysisk træning, mens du er indlagt I Speciale for blodsygdomme betragter vi aktivitet og fysisk træning som den del af din behandling. Selvom du er syg, er det vigtigt, at du træner for at


George Nelson | Bobedre.dk\nArkitekt, designer, journalist og forfatter; Jobbeskrivelserne er mange, når det gælder George Nelson, der sammen med Eames-parret var blandt frontfigurerne i den amerikanske modernisme.\n1. september 2010 af Signe Brogaard\nFulde navn: George Nelson\nUddannelse: arkitekt ved Yale universitetet, 1928\nI begyndelsen af sin karriere fungerede George Nelson primært som formidler af nye idéer frem for selv at skabe dem, da han i starten af 1930erne rejste rundt og interviewede de fremmeste europæiske arkitekter og kunsterne heriblandt Walter Gropius, Mies Van Der Rohe og le Corbuisier.\nGennem sit journalistiske arbejde for blandt andet magasinet Pencil Point og Architectural Forum introducerede han den amerikanske designverden for den europæiske avantgarde og det er først med bogen Tomorrows House (1945), som han skrev sammen med Henry Wright, at verden for øjnene op for Nelsons egne idéer, der udsprang af en forkærlighed for modernismens idealer om funktionalitet.\nI bogen præsenteres nye innovative koncepter som the family room og storage wall, der illustrerer Nelsons løsningsorienterede tilgang til design i det moderne hjem.\nReolsystemets foregangsmodel Storage wall blev springbrættet til et frugtbart samarbejde med Herman Miller, der ansatte George Nelson som design director, et samarbejde som Nelson også involverede venner og kolleger som Isamu Noguchi, Richard Schultz samt Ray og Charles Eames i.\nHans tætte samspil med sine samtidige var udgangspunkt for flere af hans værker, herunder Ball clock, der så dagens lys under en våd aften i venners lag, hvorfor urets originale ophavsmand er ukendt.\nI 1955 grundlagde han George Nelson and Associates, som han kørte sideløbende med sit job hos Herman Miller, hvor han blandt andet skabte designklassikere som Coconut Chair og Marshmallow sofa.


Privatlivspolitik - TechToday\nDenne fortrolighedspolitik er lavet i henhold tilkunst. 13 i lovdekret 30. juni 2003, n. 196 ("Kode vedrørende beskyttelse af personoplysninger"). Høring og brug af dette websted (herefter 'site' eller 'blog') involverer ikke i sig selv nogen behandling af personlige oplysninger om brugere (i det følgende "brugerne") eller kun behandling af personoplysninger anonymtpå en måde, der ikke tillader identifikation af dem. De personlige oplysninger, der leveres af brugerne, behandles i overensstemmelse med principperne i beskyttelse af personoplysninger oprettet ved kodekset vedrørende beskyttelse af personoplysninger og andre gældende regler om emnet. Levering af data er valgfri; manglende levering af data vil dog forhindre muligheden for at bruge nyhedsbrevet, der leveres af bloggen (eller andre tjenester, der bruger sådanne data).\nPersonlige data indsamlet ved registrering for de tjenester, der tilbydes på dette websted (som eksempel og ikke begrænset til abonnement på nyhedsbrev, anmodninger om artikler, invitationer til begivenheder, anmodninger om information på bloggen eller kontaktanmodninger) og / eller gennem indsættelse af kommentarer til de artikler, der er offentliggjort i det, behandles for at tillade brug af de tjenester, der leveres af bloggen og forbeholdes registrerede brugere. Enhver behandling til statistiske formål udføres udelukkende på anonyme data. Bortset fra de tilfælde, der er tilladt i henhold til lovgivning eller fastsat i denne fortrolighedserklæring, vil personlige data ikke blive videregivet eller videregivet uden brugerens samtykke.\nPersonlige data behandles og opbevares i Italien og er kun tilgængelige for den dataansvarlige, bortset fra adgang til konsulenter, der formelt er udpeget som databehandlere eller personer, der er ansvarlige for behandlingen.\nRet til adgang til personoplysninger og andre rettigheder i henhold til art. 7 i lovdekret 196/2003 ("Privatlivskode")\nBrugeren kan til enhver tid udøve de rettigheder, der er nævnt i art. 7 i fortrolighedskoden, herunder retten til til enhver tid at få bekræftet, at dataene eksisterer eller på anden måde, at kende deres indhold og oprindelse, kontrollere deres nøjagtighed eller anmode om opdatering, integration, rettelse eller annullering for overtrædelse af loven ved skriftlig meddelelse, der skal sendes til: [e-mail beskyttet].\nDen dataansvarlige forbeholder sig ret til at foretage ændringer i denne fortrolighedspolitik. Brugeren accepterer at være bundet af sådanne fremtidige ændringer og forpligter sig derfor til periodisk at besøge denne side for at blive informeret om eventuelle ændringer. Et link (link) til vores cookiepolitik er tilgængelig nederst på hver side på dette websted.\nCookies er dele af oplysninger, som webstedet placerer på din navigationsenhed, når du besøger en side. De kan involvere transmission af information mellem webstedet og din enhed og mellem sidstnævnte og andre websteder, der opererer på vores vegne eller privat, i overensstemmelse med bestemmelserne i den respektive privatlivspolitik. Vi bruger muligvis cookies til at indsamle de oplysninger, vi indsamler om dig. Du kan beslutte at modtage en advarsel hver gang en cookie sendes eller at deaktivere alle cookies ved at ændre dine browserindstillinger. Ved at deaktivere cookies fungerer nogle af vores tjenester dog muligvis ikke korrekt, og du vil ikke være i stand til at få adgang til mange funktioner designet til at optimere din browseroplevelse på webstedet. For mere information om styring eller deaktivering af browsercookies, se det sidste afsnit i denne cookiepolitik.\nVi bruger forskellige typer cookies med forskellige funktioner, der er anført nedenfor.\nBEMÆRK: brugeren er til enhver tid i stand til at slette alle (eller dele af) cookies fra deres browser ved hjælp af de relevante browserfunktioner(se afsnit 6 nedenfor)\nDisse cookies er vigtige for at kunne gennemse webstedet og bruge nogle funktioner. Uden strengt nødvendige cookies kan de onlinetjenester, du har anmodet om, såsom den virtuelle indkøbskurv eller udstedelse af en faktura til validering af et køb, ikke leveres. Det er ikke nødvendigt at give samtykke til strengt nødvendige cookies, da de er vigtige for at sikre de nødvendige tjenester.\n2. Tekniske cookies\nDet er muligt, at vi (eller tjenesteudbyderne, der handler på vores vegne) vil placere performance-cookies på din navigationsenhed. De oplysninger, der indsamles gennem performance-cookies, bruges udelukkende af os eller i vores interesse.\nPerformance-cookies indsamler anonyme oplysninger om, hvordan brugerne bruger webstedet og dets forskellige funktioner. For eksempel indsamler vores præstationscookies oplysninger om siderne på det websted, du besøger oftest, og vores reklamer, der vises på andre websteder, du interagerer med, samt kontrollere, om du åbner og læser den kommunikation, vi sender dig, og om du modtager fejlmeddelelser. De indsamlede oplysninger kan bruges til at personliggøre din online oplevelse ved at vise specifikt indhold. Performance-cookies bruges også til at begrænse antallet af visninger af den samme annonce. Vores performance-cookies indsamler ikke oplysninger af personlig karakter.\nDet er muligt, at vi (eller de tjenesteudbydere, der opererer på vores vegne) vil indsætte funktionelle cookies på din navigationsenhed. Vi deler ikke information indsamlet via funktionalitetscookies med vores annoncører eller tredjeparter.\nDisse cookies bruges til at gemme de valg, du foretager (f.eks. Din sprogindstilling, land eller andre onlineindstillinger) og til at give dig de tilpassede eller optimerede funktioner, du har valgt. Funktionalitetscookies kan bruges til at tilbyde dig onlinetjenester eller for at forhindre dig i at blive tilbudt tjenester, som du tidligere har nægtet. I nogle tilfælde bemyndiger vi muligvis annoncører eller tredjeparter til at give dig indhold og andre online-oplevelser via dette websted. I dette tilfælde kan den pågældende tredjepart muligvis placere deres egne funktionalitetscookies på din enhed og bruge dem på en lignende måde som os, for at give dig tilpassede funktioner og optimere din brugeroplevelse. Ved at vælge tilpassede indstillinger og indstillinger eller optimerede funktioner, godkender du brugen af os (og tredjeparter) af de funktionalitetscookies, der er nødvendige for at tilbyde dig sådanne oplevelser. Ved at slette cookies for funktionalitet gemmes de valgte præferencer eller indstillinger ikke til fremtidige besøg.\n4. Profilering af cookies (salgsfremmende eller målretning)\nMålrettet annoncering administreret af tredjeparter\nMålrettede reklamecookies, der administreres af tredjeparter, kan gemmes på brugerens enhed af tredjepartsannoncører, reklamenetværk, dataudvekslingstjenester og marketinganalyse og andre tjenesteudbydere. Cookies til målrettet annoncering, der administreres af tredjeparter, indsamler oplysninger om brugerens navigation på de forskellige websteder og onlinetjenester for at vise relevante annoncer på vores og tredjepartswebsteder og onlinetjenester. Annoncenetværk kan dele disse oplysninger med annoncører, der bruger deres netværk. De oplysninger, der indsamles ved hjælp af disse cookies til målrettet reklame, der administreres af tredjeparter, identificerer ikke brugeren personligt.\n5. Liste over tjenester, der bruges på dette websted (inklusive tredjeparter)\nNome Beskrivelse Indsamlede data Sted for behandling og politiklink\nMålrettede reklamenetværk og børser administreret af tredjeparter\nDette websted bruger muligvis tredjeparter, såsom reklamenetværk og børser, for at give os mulighed for at tilbyde brugeren reklame. Disse tredjepartsudbydere af reklamenetværk og udvekslinger kan bruge tredjepartscookies eller lignende teknologier til at erhverve data og levere deres tjenester. De kan også erhverve enhedsidentifikatoren, IP-adressen eller reklameidentifikatoren (IDFA), som kan bruges til at personalisere den reklame, der vises på vores sider eller andre websteder. For at få flere oplysninger om tredjeparts annonceringscookies og hvordan man ikke accepterer dem, skal du besøge følgende tredjepartswebsteder http://www.youronlinechoices.eu e http://www.aboutads.info/choices (kun tilgængelig på engelsk). Brug af sådanne teknologier af tredjeparter kontrolleres ikke af dette websted. Servicevilkårene, fortrolighedspolitikken, tilladelser, meddelelser og tredjepartsvalg skal analyseres for at lære om erhvervelse, opbevaring og deling. Der gives ingen garanti med hensyn til regler eller praksis for tredjepartsannoncører eller relaterede tredjepartsannoncenetværk og udvekslinger.\n6. Aktivering / deaktivering af cookies via browseren\nDer er flere måder at håndtere cookies og andre sporbarhedsteknologier på. Ved at ændre dine browserindstillinger kan du acceptere eller afvise cookies eller beslutte at modtage en advarselsmeddelelse, før du accepterer en cookie fra de websteder, du besøger. Vi minder dig om, at helt at deaktivere cookies i din browser muligvis ikke kan bruge alle vores interaktive funktioner.\nHvis du bruger flere computere på forskellige steder, skal du sørge for, at hver browser er konfigureret, så den passer til dine præferencer.\nDu kan slette alle cookies installeret i din browser cookie mappe. Hver browser har forskellige procedurer til styring af indstillingerne. Klik på en af nedenstående links for at få specifikke instruktioner.\nMicrosoft Windows Stifinder\nHvis du ikke bruger nogen af de ovennævnte browsere, skal du vælge "cookies" i det relevante afsnit i guiden for at finde ud af, hvor din cookie-mappe er.\nKlik på linket herunder for at ændre dine indstillinger for Flash cookie.\n7. Definitioner og juridiske referencer\nDisse er personlige data indsamlet automatisk af webstedet (eller af tredjepartsapplikationer, som det bruger), herunder: IP-adresser eller domænenavne på de computere, der bruges af brugeren, der opretter forbindelse til webstedet, adresser i notation URI (Uniform Resource Identifier), tidspunktet for anmodningen, den metode, der bruges til at sende anmodningen til serveren, størrelsen på den fil, der er opnået som svar, den numeriske kode, der angiver status for svaret fra serveren (vellykket, fejl osv.) oprindelsesland, karakteristika for browseren og operativsystemet, der bruges af den besøgende, de forskellige tidsmæssige konnotationer af besøget (for eksempel den tid, der er brugt på hver side) og detaljerne om rejseplanen, der følges på webstedet, med særlig reference sekvensen af de konsulterede sider, parametrene, der vedrører operativsystemet og brugerens it-miljø.\nDen person, der bruger dette websted, som skal falde sammen med den interesserede part eller blive godkendt af ham, og hvis personoplysninger behandles.\nDen fysiske person, juridiske person, offentlige forvaltning og ethvert andet organ, forening eller organisation, der er ansvarlig, selv sammen med en anden ejer, for beslutninger vedrørende formål, metoder til behandling af personoplysninger og de anvendte værktøjer, herunder profilen til sikkerhed i forbindelse med drift og brug af dette websted. Den dataansvarlige er, medmindre andet er angivet, ejeren af dette websted.\nMeddelelse til europæiske brugere: Denne erklæring om beskyttelse af personlige oplysninger er udarbejdet under overholdelse af forpligtelserne i henhold til art. 10 i direktiv nr. 95/46 / EF såvel som bestemmelserne i direktiv 2002/58 / EF, ajourført ved direktiv 2009/136 / EF, om cookies.


Forbigående symptomer kan f.eks. være: hovedpine, lettere svimmelhed, generel utilpashed, øgede smerter, og en følelse af mathed og træthed. Generne vil ofte være kortvarige, og kan mindskes ved at bruge magneterne i kortere tid af gangen, eller ved helt at undlade brugen af magneter indtil symptomerne er klinget af. Opstår der en forværring, kan det være pga. en øget udskillelse af affaldsstoffer og en afbalancering af kroppens generelle tilstand.


Motorsporten.dk - ELMS - Den svære nummer to venter på Imola\n- Målet med denne sæson har fra dag ét været at vinde, og selvom det måske lyder lidt fornemt, så er det sejre, vi er kommet efter. Det var fedt at lægge stærkt ud på Paul Ricard, og det er den stil vi skal holde, også selvom der helt sikkert er nogle af vores konkurrenter som kan udfordre os undervejs, siger Malthe Jakobsen, som aldrig før har kørt løb på Imola:\n- Det er en helt ny bane for mig, så udover videoklip og nogle timer i simulatoren skal jeg have lært den at kende i en fart. Alle siger at den er helt fantastisk, både bag rattet og selve omgivelserne, så jeg glæder mig til at komme ned og opleve det selv.\nI weekenden skal Malthe og COOL Racing følge op på en flot sejr i European Le Mans Series.\n- Vi satser da på at motoren og resten af bilen holder denne gang, så vi begge kan få lidt ekstra køretid og kæmpe med om et godt resultat. Det er meget sjovt at køre med i Le Mans Cup, for det minder lidt om et sprintløb hvor der er fuld fart på hele tiden, og det er med til at gøre mig ekstra skarp til søndagens løb, siger Malthe Jakobsen.


Legater og vejledning til danskere og amerikanere interesserede i studier på universitetsniveau\nUSA – EQQARSAATINNIIPPAA?\nHvis du har tænkt på at læse i USA, så har du mulighed for at få hjælp gennem Danmark-Amerika Fondet og Fulbright Kommissionen. Vi kan vejlede dig om studieophold og praktik og vi har legater til overbygningen på universitetet (master/Ph.D/scholar).\nDer er 5 trin til et uddannelsesophold i USA:\n2. Find penge til at betale dit USA-ophold\n4. Søg om visum til USA (skal gøres i Danmark eller på Island)\n5. Forbered din afrejse til USA\nMen det allerførste du skal gøre er at snakke med din vejleder på dit uddannelsessted enten i Grønland eller i Danmark. Find ud af, hvad de har af aftaler med USA og om det er noget, du kan bruge til dine planer. De kan også forklare, hvordan du som studerende fra Grønland skal søge om penge til et udlandsophold i USA.\nDet næste du skal gøre for at spare en masse tid og få den hjælp du har brug for er at kontakte os på info@daf-fulb.dk. Skriv en helt kort e-mail til os, hvor du bare beskriver, hvad du laver nu, og hvad du gerne vil i USA. Vi kan hjælpe dig med alle de fem punkter herover, der er vigtige for at få et godt ophold i USA: Hvilket universitet skal jeg vælge, hvad koster det, hvordan får jeg samlet penge, hvad slags visum og hvordan får jeg det, osv.\nVi har et godt samarbejde med de grønlandske institutioner, og er bl.a. i direkte kontakt med Ilisimatusafik (Grønlands Universitet) og Niuernemik Ilinniarfik (Handelsskolen) i Nuuk. På den måde kan vi sammen hjælpe dig bedst muligt.\nVi tilbyder Danmarks, Grønlands og Færøernes eneste vejledning om uddannelse i USA, som er neutral og uafhængig af agentaftaler. Hvis du kontakter en agent risikerer du, at der kun henvises til de få universiteter, de har samarbejdsaftaler med og som de tjener penge på at henvise dig til. Vi tager derimod udgangspunkt i din situation og dine ønsker. Vi har nemlig det eneste vejledningssted for studerende fra Danmark, Grønland og Færøerne, der er anerkendt af den amerikanske regering til netop at tilbyde denne neutrale vejledning – det er din kvalitetsgaranti!


Bækkenbundstræning – Better Birth\nPas på dit underliv med KNIB\nEn veltrænet bækkenbund giver en bedre fødsel med færre bristninger\nHvis du kender din bækkenbund og har kontrol over, hvordan du spænder og slapper af, så er det ofte nemmere at holde igen og presse under fødslen. At holde igen under fødslen, kan der være brug for. Jordemoderen vil instruere dig i at gispe og det er nemmere, når du har trænet din bækkenbund. Meget tyder på, at knibeøvelser kan forebygge bristninger.\nDu kan være fysisk aktiv længere i din graviditet\nEfterhånden som din baby øger presset på din bækkenbund, kræver det mere styrke i din bækkenbund at kunne være aktiv – i hvert fald når man taler om den form for motion, der belaster underlivet fx løb.\nKnibeøvelserne kan også forebygge bl.a. bækkensmerter, forstoppelse og hæmorider – der hver især kan forringe dit velvære i graviditeten.\nDu kommer hurtigere i god form igen efter fødslen\nHvis du gerne vil hurtigt i form igen efter fødslen, skal du starte træningen allerede i graviditeten! Det første der skal styrkes efter fødslen er bækkenbunden!\nDet kan være svært at knibe lige efter en fødsel, da der kan være skader på bækkenbunden og fordi du kan være følelsesløs. Så hvis du allerede som gravid har fat i gode træningsvaner, gør du det hele nemmere for dig selv. Det er også dokumenteret, at jo stærkere din bækkenbund er før fødslen, jo stærkere er den også efter fødslen. Så … go for it!\nMindre inkontinens og bedre sex\nTræner du ikke din bækkenbund, risikerer du at få svært ved at holde på vandet (inkontinens). En slap bækkenbund kan også medføre, at du ikke har så megen føling i underlivet. Hvorimod et stærkt underliv giver bedre sex med øget følsomhed og forstørrer orgasmen.\nHVOR GODT KENDER DU DIN BÆKKENBUND?\nVidste du, at 2 ud af 3 der træner bækkenbund\nikke har fat det rigtige sted?\nSådan kan du tjekke, om du har kontakt til din bækkenbund:\n1 Prøv denne kontakt-øvelse fra vores gratis knibeprogram KNIBNU.dk.\n2 Brug EPI-NO og aflæs styrken af dit knib på displayet – læs mere se hvordan her\nSÅDAN TRÆNER DU DIN BÆKKENBUND?\n1 Styrke/udholdenhed. Stærke bækkenbundsmuskler hjælper til under fødslen.\n2 Evnen til at kunne spænde og slappe af på kommando – det får du brug for under fødslen.\nFå 21 knibedage\nTilmeld dig gratis på KNIBNU.dk og bliv guidet gennem 21 dages program med viden om dit underliv, inspiration til øvelser mm. Her har vi samlet 21 øvelser til dig der vil træne styrke, udholdenhed og kontrol (spænding/afspænding).\nForetrækker du målrettet hjælp til at få trænet effektivt og korrekt, kan du vælge at bruge en EPI-NO. Med EPI-NO lærer du at knibe det rigtige sted samtidigt med, at du bliver inspireret til at gøre det bare lige lidt bedre end sidst.\nEPI-NO er absolut anbefalelsesværdig. Den er blød, behagelig og har de rigtige proportioner. Kan bruges af alle og er så fintfølende, at den giver udslag, selv når man har en ret svag bækkenbund.\nBirthe Bonde, førende uroterapeut\nEPI-NO findes i en specialversion til gravide, hvor den anvendes både til at træne udvidelse samt bækkenbund. Du kan læse meget mere om EPI-NO her.\nVI AFLIVER MYTEN\n”Hvis bækkenbundsmusklerne er stærke,\ner det sværere at føde.”\nNEJ, det er dokumenteret, at veltrænede bækkenbunde giver bedre fødsler og færre fødselsskader.


Satser på økologi: Coop365 åbner i Gartnerbyen i Odense\nNy discountkæde indtager Odense: Åbner ny butik på fredag\nSkrevet den 24. november 2021 kl 18:28 Af Redaktionen\nFredag den 26. november klokken 8.00 åbner Coops nye discountkæde – Coop365 – sin nye butik i Gartnerbyen.\nDet sker på Gartnertorvet i Odense V, hvor dørene slås op til en nybygget Coop365.\nDen nye butik har et salgsareal på knap 750 m2 med stor parkeringsplads med indkørsel fra Middelfartvej, en stor frugt & grønt samt friskbagt brød fra egne ovne.\nI spidsen for den helt nybyggede butik står Hans-Peter Stegø, der kommer fra fakta på Rømersvej.\n“Jeg glæder mig til at lære Gartnerbyen at kende og vise både nye og gamle kunder vores nye butik, som vi er meget stolte over. Vores mål er, at det altid skal være billigt, nemt og godt at handle her.\nSå hvis der er kunder, der synes, der er noget, vi kan gøre bedre, så må de endelig tage fat i mig,” siger Hans-Peter Stegø, der på åbningsdagen er klar med skarpe tilbud og gaveposer til de første 50 kunder.\nGodt og bredt sortiment\n“Coop365 har et godt og bredt sortiment af kvalitetsvarer til discountpriser og særlig fokus på ansvarlighed, økologi og frugt og grønt.\nCoop365 er også indrettet, så det er nemt at handle ét og samme sted i en travl hverdag. Den kombination, tror vi, passer perfekt til kunderne i Gartnerbyen,” siger Thomas Nielsen.\nCoop365-butikken er Gartnerbyens første dagligvarebutik.\nBestyrelsesformand i Gartnerbyen P/S, Anker Boye, glæder sig over, at Odenses nye, grønne hjerte får en ny, grøn butik.\n“Vi ser meget frem til at byde Coop365 velkommen i Gartnerbyen. Jeg er sikker på, at matchet mellem Coop365 og Gartnerbyen er det helt rigtige, og åbningen af butikken er et væsentligt skridt i vores bestræbelser på at skabe en bydel, hvor man er tæt på det hele,” siger Anker Boye.\nKom hurtigt og nemt igennem butikken


Ketzuug - Terningerne Er Kastet\nKetzuug er en Qunari Tal-Vashoth kriger. Han er 35 år gammel, og med en højde på 2,10 meter og en kampvægt på 150 kg, er han holdets første valg når det kommer til styrkedueller eller andre muskelkrævende situationer.\nSom ung, da Ketzuug og hans barndomsven, Gunazim, valgte at frastøde Qun lærdommen, startede de en røverbande sammen. Denne bande, kun bestående af andre Tal-Vashoth, blev Ketzuug gjort leder af efter han besejrede Gunazim i nævekamp. Med Ketzuug som leder og Gunazim som bitter næstkommanderende, rejste banden rundt og plyndrede tilfældige landsbyer de passerede, som regel med mange uskyldige ofre og nedbrændte huse. Hverdagen var hård og brutal, og dem der ikke kunne klare det satte Ketzuug på plads. Spørgsmålstegn ved hans ledelsesmetoder eller beslutninger, resulterede i fysiske straffe, såsom ikke-fatale knivstik. Selvom Gunazim var utilfreds med Ketzuugs ledelse, slap han dog for den type afstrafning grundet deres fortid sammen. Der var dog mange ophedede diskussioner og slåskampe mellem dem, på grund af disse uenigheder.\nPå bandens største togt hidtil, i en stor og meget indbringende landsby, fik Gunazim nok, og stak Ketzuug gennem ryggen med sit sværd. Ingen i banden gjorde modstand, og alle valgte at acceptere det da Gunazim overtog ledelsen af gruppen. Ketzuug blev efterladt til at dø. Med ren viljestyrke, kravlede Ketzuug gennem landskabet indtil han fysisk ikke kunne mere og endeligt besvimede af udmattelse og blodmangel. Dette ville have været hans endeligt, hvis ikke elveren Dalai’Lisha Messha’lah havde fundet ham, og helbredte ham. Dette førte til et godt venskab mellem disse to meget forskellige typer, der herefter blev rejsefæller. Nu, bevæbnet med Gunazims sværd, er Ketzuug på jagt efter ham for en skønne dag at yde sin hævn.\nKetzuug elsker kamp og vold, hvilket resulterer i at han ofte tænker med næverne først – en egenskab som ikke altid hjælper gruppen. Han søger som regel ikke fredelige løsninger på konflikter, så hvis der endelig skal forhandles, lader han altid Dala om at klare diskussionerne. På grund af Gunazims forræderi og hans rejse med den gode Dala er Ketzuug dog blevet bedre til at tænke på de andre i hans selskab, og tager derfor nødvendigvis ikke altid den mest egoistiske beslutning længere. Han er dog stadig tilbøjelig til at undergå heftige vredesanfald fra provokerende personer, og ikke mindst fra piraten Rakfath.\nPrevious Post:Dalai’Lisha Messha’lah\nNext Post:Lil Kerdik


Himmerlandske orlogsgasters oplevelser\n20. november 2015 Himmerlandske orlogsgasters oplevelser\nHISTORISK SAMFUND FOR HIMMERLAND OG KJÆR HERRED\nHimmerlandske orlogsgasters oplevelser i napleonstiden\nAf Carl Juul, Terndrup\nSyvårskrigen med England fra 1807-14 hører til et af de mørkeste kapitler i vor historie. Det blev en prøvelsens tid for land og folk, med nød og afsavn på næsten alle områder. Men i dette tidsrum bevirkede disse prøvelsens år et sammenhold og en offervilje, som vel aldrig var set tilforn. Alle var forbitrede på englænderne for deres lumske overfald på København i 1807, byens bombardement og bortførelsen af den dansk-norske flåde. Vi gik til modstand med alle til rådighed stående midler, skønt disse kunne synes små og lidet effektive overfor verdens stærkeste sømagt. Om at bygge store orlogsskibe under krigen var der ikke tale, dertil savnede man både penge og materiel. I stedet for gik man over til at bygge mindre fartøjer, anvendelige i den såkaldte »lille krig«. Det blev kanonbådenes tid. Derfor blev denne periode også kaldt kanonbådskrigen. Der blev sat al kraft ind på bygningen af disse både, og ikke mindre end 255 blev søsat fra 1807-14. De kom til at volde engelskmændene mange kvaler i tiden, der fulgte, og vovede sig utallige gange i kamp med langt større enheder og tit med held. Englænderne fik efterhånden mere respekt for de danske og norske orlogsgaster, end for alle andre, de havde at slås med rundt om i de europæiske farvande. Kanonbådene var ca. 60 fod lange, 15 fod brede og med et dybtgående på ca. 5 fod, besætning 60 mand. Armeringen bestod af 2 stk. 24-pundinge kanoner, en for og en agter, der kunne henregnes til svært skyts. De havde 2 master med forskellige sejlsystemer, men deres egentlige og vigtigste bevægkraft var deres 30 årer. Under krigen undergik de store forbedringer og blev mere sødygtige, så de bedre kunne klare sig i uroligt vejr.\nOveralt i Danmark blev der oprettet batterier på de mest udsatte steder, hvor englænderne kunne tænkes at gøre landgang. I Himmerland blev der allerede i 1807 opført et batteri ved Als Odde, armeret med 1 stk. 10- og 2 stk. 8-pundige kanoner, for at beskytte indløbet til Mariager Fjord. Ved Egense blev der først på året 1808 opført et andet batteri med en armering på 4 stk. 16-pundige kanoner for, sammen med den stærke Hals skanse, at forsvare indløbet til Limfjorden. Oprindelig var det planlagt mellem disse 2 batterier at opføre et mindre på havbakkerne ved Haslevgård, og jordarbejderne til dette blev påbegyndt (disse er endnu synlige i terrænet), men da de spanske tropper, der havde været stationeret i Hurup, blev trukket bort i 1808, toges anden bestemmelse, og batteriet oprettedes i stedet for ved Hurup bro og armeredes med 2 stk. 6-pundige kanoner. Ved Udbyhøj ved indløbet til Randers Fjord var opført et batteri på 4 stk. 10-pundige kanoner, og her var tillige stationeret 4 kanonbåde. Af disse afgaves der 1 eller 2 til batteriet på »Hagen« ved Als Odde, så der var altid mindst 1 til rådighed der. Begge disse både var udelukkende bemandede med folk fra kystsognene i Himmerland, folk der helt eller delvis havde deres erhverv på hav og fjord. Mange landmænd var tillige fiskere i de dage. De drev fiskeri som et bierhverv, og det var måske ikke det mindst indbringende? Alle våbenføre mænd i disse sogne blev udskrevet enten til marinen eller kystmilitsen, med undtagelse af dem, der var så småt begavede, at de var komplet uanvendelige til søs; de blev infanterister! Enkelte dertil egnede kom til rytteriet. Fra Als sogn har jeg kun hørt tale om 2 af disse undtagelser — Rasmus Enevoldsen, der havde været kyradser og deltaget i Napoleons march til Moskva i 1812, han havde været en af de heldige, der kom hjem med liv og lemmer i behold. Den anden, Jeppe Jensen, kaldet Grav-Jep, var en udpræget sinke, der end ikke kunne tale rent og ikke havde begreb om hverken bogstaver eller tal. I tjenesten som infanterist lærte han, foruden at støde ladningen ned i musketten og sætte fænghætten på, også at tælle til 2 - - march - et to - et to! Han gjorde krigen med i 8 år og kom ikke hjem før 1815 og var meget stolt af den lærdom, han havde erhvervet sig i kongens tjeneste; han havde lært at tælle til 2, men udover dette tal sagde han bare »manne«, enten det så var 3 eller flere hundrede. Efter krigen fik han arbejde, der passede til hans åndelige habitus, idet han blev byhyrde og »stodderkonge« i Helberskov. Når folk spurgte ham om, hvor langt han havde været henne som soldat, svarede han, at han havde været så langt ude, at folk kaldte »muerødder« for gulerødder. Den forklaring blev spørgerne ikke stort klogere af.\nMin oldefar, Niels Andersen Lods, deltog som orlogsgast i krigen fra 1807 til 1812. I et mere end 100 år gammelt nummer af Aalborg Stiftstidende, som jeg er i besiddelse af, kan man læse følgende nekrolog ved hans død:\nAalborg Stiftstidende og Adresse-Avis\nFredagen den 26. Juli 1867.\n»En af Krigeroldingene fra en længst forsvunden Periode har nylig afsluttet sin Livsbane, nemlig Pensionist og Aftægtsmand Niels Andersen Lods i Helberskov, Als Sogn. Den afdøde, som opnaaede en Alder af 76 Aar, havde i Krigsaarene fra 1807 til 1812 deltaget i forskellige Træfninger tilsøs imod de Engelske. Navnlig var han med til at indtage den af Fjenden i 1810 besatte Romsø, hvorved gjordes ca. 80 Fanger. I Foraaret 1811 var han med en Roflotille i Storebælt, ved hvilken Lejlighed toges en Engelsk Orlogsbrig, der først forrædderisk tonede hvidt Flag, men efter en Kamp maatte overgive sig og indbragtes som Prise til Nyborg eller Kerteminde.\nDen sidste Kamp han deltog i, var den 4. Oktober 1812, hvorved den Kanonbaad, hvorpaa han befandt sig, tilbageerobrede fra Fjenden en os Danske frarøvet Kanonbaad, ved hvilken Lejlighed mistedes flere Mand og en Del blev saarede i større eller mindre Grad, hvoriblandt den Afdøde, der fik en Riffelkugle i højre Skulder. Haardt saaret, som han var, førtes han til Anholt, blev der forbunden, og først efter 11 Dages Ophold transporteret til Randers, hvor han, efter Byens Avis, kom under Lægebehandling af Dr. With, som udskar den da ned i Ryggen sjunkne Kugle og udskrev ham efter 3 Maaneders Forløb som Rekonvalescent fra Lazarettet.\nSom Invalid i en Alder af 21 Aar ansøgte han om og erholdt en lille Pension, som ad Aare forøgedes, og han har til sin Død ernæret sig ved Landvæsenet, hvori hans Helbred i øvrigt ikke tillod ham at tage nogen egentlig virksom Del.\nDen Afdøde efterlader sig 13 Børn og 21 Børnebørn, der alle opholder sig i Jylland.«\nKampen ved Sjællands Odde. Marinens Bibliotek\nI denne nekrolog over min oldefar er nogle af de mest spændende og interessante beretninger om hans deltagelse i krigen helt udeladt, andre er ikke i overensstemmelse med, hvad der vitterlig fandt sted. Han deltog i kampen ved Sjællands Odde den 22. Marts 1808. Denne beretning er ikke nævnt, ej heller hans deltagelse i det mislykkede togt til Anholt i 1811, hvorfra han dog slap helskindet hjem.\nSidst på vinteren 1808 blev en af de kanonbåde, der var stationeret ved Als Odde, dirigeret til Helsingør. Nogle dage efter ankomsten, anløb linieskibet PRINS CHRISTIAN FREDERIK farvandet ud for Kronborg. Der var udbrudt en ondartet tyfusepidemi ombord, og 190 mand af besætningen på 575 blev sat i land og indlagt dels på lazarettet og dels i private hjem. Mandskabet bestod for størstepartens vedkommende af folk fra det søndenfjeldske Norge, og de syge nordmænd skulle nu erstattes af danskere. Der blev straks sendt en del op fra København, de fleste af dem fuldstændig uøvede folk, mange havde aldrig set en kanon. Der blev derfor udstedt ordre om, at kanonbåden fra Als Odde med 60 mand skulle afgive mandskab til PRINS CHRISTIAN for at kompletere besætningen, fortrinsvis artillerister og befarne sømænd. Der blev derefter udtaget 35 mand af dette mandskab, alle fra Himmerland, nemlig 15 fra Helberskov, 12 fra Valsted, 3 fra Nibe, 2 fra Egense, 2 fra Sebbersund og 1 fra Hegedal. I bemandingslisten er alle opført med navn, hjemsted, alder og stilling ombord.\nJeg synes de fortjener at nævnes her:\nNiels Nielsen Trannehuus\nAnders Andersen Lods\nJens Jensen, junior\nJørgen Christensen Rytter\nNiels Andersen Lods\nalle fra Helberskov.\nJens Pedersen Mones\nalle fra Valsted\nPoul Jensen Drejer\nog Anders Nielsen\nAf de 15 mand fra Helberskov blev de 6 omgående udnævnt til kanonerer i de syge nordmænds sted. De var fortrolige med skyts- betjening fra batteriet ved Als Odde og senere ombord i kanonbådene. I de følgende dage blev det ny mandskab fordelt til forskellige poster ombord efter kvalifikationer. De fleste fra Helberskov blev sat til skytsbetjening, enten som kanonerer eller betjeningsmandskab. Sammen med de øvrige gaster fra Himmerland udgjorde de den hårde kerne i den i hast sammenskrabede danske forstærkning. Disse ny rekrutter fik kun en 3-4 dage til at gøre sig fortrolige med de forskellige forhold ombord, før det gik på livet løs ved Sjællands Odde.\nDen 21. marts lettede PRINS CHRISTIAN fra Helsingør og stod vestover med kurs for Storebælt. Mellem Sjællands Rev og Sejrø observeredes 3 engelske fregatter, der stod ned imod PRINS CHRISTIAN, men de holdt sig udenfor skudvidde hele dagen og den påfølgende formiddag. Ca. kl. 2 opdagedes 2 svære sejlere at komme nordfra. Det viste sig at være linieskibe, hver især af samme størrelse og armering som PRINS CHRISTIAN. Sammen med de 3 fregatter udgjorde de en knusende overmagt, og kaptajn Jessen besluttede, at han måske ved en løbende fægtning kunne trække fjenden efter sig og om muligt i løbet af aftenen komme tilbage under Kronborgs kanoner. Han holdt derfor igen østover, men blev afskåret fra denne retræte og var nu omringet af en 5-dobbelt engelsk overmagt. At overgive sig uden kamp var der ikke tale om.\nMen kampens udfald var på forhånd givet; mod en sådan overmagt var det ikke muligt hverken at sejre eller slippe væk. Det gjaldt kun om at slå fra sig med alle til rådighed stående midler og tilføje fjenden så store tab og skader som muligt. Den tilstand, de 2 engelske linieskibe og den ene fregat befandt sig i efter kampen, vidnede om, at denne hensigt blev opnået. De var ikke i stand til at forlade farvandet før efter 2 dages forløb efter at have foretaget de mest nødtørftige reparationer på såvel skrog som takkelage. Derefter afsejlede de til Gøteborg, medtagende de danske fanger, men først 2 uger efter var de så vidt klargjort, at de kunne afgå til England for en større hovedreparation. De blev ikke kampklare igen før flere måneder efter.\nTabene var store på begge sider. PRINS CHRISTIANS besætning bestod som nævnt af 575 mand. Af disse faldt 61 — 44 nordmænd og 17 danskere, deraf tilhørte de 4 kontingentet fra Himmerland, 120 blev sårede. Først da de engelske linieskibe var kommet på klods hold og lagde an til entring, overgav kaptajn Jessen sit gode skib, der nu kun var et sønderknust vrag. Men det havde bidt godt fra sig, og englændernes tab af faldne og sårede var ligeså stort som vort. Niels Lods, der hørte til ved den kanon, hvor hans ældre bror Anders var kanoner, har fortalt, at fjenden var tæt på og fyrede en skråsæk ind gennem en af vore kanonporte og fejede hele betjeningsmandskabet væk. Det var alle sammen folk fra Himmerland. Søren Jensen, Niels Madsen og Joen Jensen fra Helberskov og Anders Svendsen fra Sebbersund var dræbt på stedet, og flere blev sårede, blandt dem den norske løjtnant Soland, der havde kommandoen i dette afsnit. Han var ualmindelig afholdt af hele mandskabet. Der var nogle hårde drenge imellem, de græd, da det rygtedes, at han var død nogle minutter senere. Kort forinden var Peter Willemoes falden, også løjtnant Dahlerup var død på stedet.\nDet blev en sorgens dag i Danmark og Norge.\nDe danske og norske fanger blev på de engelske orlogsskibe sejlet til Gøteborg for derfra senere at blive sejlet til England, når de dertil indrettede skibe var klargjort til denne transport. Men det tog 2 måneder, før de endelig ankom, og i dette tidsrum så adskillige af PRINS CHRISTIANS besætning deres snit til at stikke af fra fangenskabet. Det var mest svenske soldater, der blev betroet at passe på fangerne, og dette hverv tog de mange gange let på. Tit så de gennem fingre med, at de gik ned i byen med en eskorte af en eller to soldater for at købe et eller andet, og det endte altid med, at de gik på værtshus sammen med deres vogtere. Når de bare så meldte sig tilbage om aftenen, var det i orden. Nogle af helberskoverne stak hovederne sammen og pønsede på flugt, hvis lejlighed gaves — de ville for enhver pris undgå »prisonen« i England, hvor forholdene efter sigende var skrækkelige. Og en dag kom chancen. En formiddag var 7 mand taget en tur i byen, under eskorte af en svensk korporal disse 7 var Peder Erichsen, de to brødre, Anders og Niels Lods, Otte Nielsen og jens Jensen fra Helberskov, Jørgen Hansen fra Ebeitort og Tønnes Gundersen fra Mandal i Norge. De gik omgående på værtshus, og der blev skænket flittigt for korporalen, der ikke lod sig nøde. og det varede ikke længe, før han var så døddrukken, at han gled under bordet. Værten kom til, og korporalen blev lagt i seng, hvorefter de andre stille forlod værtshuset med besked om, at de ville komme tilbage ved aftenstid og hente ham. Og så skridtede hele styrken sydpå ad Halland til, idet de så vidt muligt undgik den alfare vej. Planen var, at de ville prøve på at få fat på en båd i skærgården og sejle over til Jylland, og lykken stod dem bi. De var bleven både sultne og trætte af den lange march gennem uvejsomt terræn. Det var en af de sidste dage i maj, og hen på aftenen fik de øje på et hus ikke langt fra stranden. En kone stod udenfor og var i færd med at tage vasketøj ind, og Niels Lods blev sendt over til hende for at spørge, om de kunne købe noget mad; hun skulle nok få den godt betalt.\nHun mønstrede ham nysgerrigt:\n»Du er dansker, kan jeg høre«, sagde hun på bredt vendelbomål, «jeg er selv fra Vendsyssel, men mine forældre har haft en gård på Læsø i mange år, men jeg forstår, I er flere, få fat på dine kammerater og kom med ind«. Niels Lods krammede så ud med, at de var krigsfanger, og deres hensigt var at få fat pa en båd i skærgården og prøve på at komme hjem. Konen lod ham forstå, at hendes mand måske kunne hjælpe dem, og kort efter var alle forsamlede i det gæstfri hus. Det var et ret velstående fiskerhjem, de danske orlogsgaster var dumpet ind i. Manden var storfisker og ejede 4 større fiskerbåde; den ene lå for tiden i Vesterø havn på Læsø. Konens bror havde midlertidig overtaget den, for at den ikke skulle blive beslaglagt af de danske myndigheder. I årenes løb havde han fisket lige så meget fra Jylland som fra Halland, mest fra Vesterø, Fladstrand og Hals, men havde også været i Udbyhøj og Grenå og set Als kirke, når han sejlede forbi. Sin kone havde han fundet på Læsø. Set med svenske øjne var han noget af en dårlig patriot, og det lagde han ikke skjul på.\n»Mange folk her i Skærgården har ikke glemt, at vi var danskere engang, og vi blev ikke svenskere med vor gode vilje. Min bedstefar var »snaphane« på Hallandsåsen i den skånske krig, han blev fanget og torteret til døde af svenskerne, og det er ikke glemt endnu. Selv i dag stoler de ikke rigtig på os herude, og denne tvivl er ikke helt ubegrundet«. I hvert fald tilbød han at være de danske orlogsgaster behjælpelig med at skaffe en båd. Han havde 3 liggende i en lille naturhavn tæt ved huset. Den ene, som han selv havde bygget, var den bedst sejlende på hele kysten, og, foruden en stor sejlføring var der også 2 par årer i båden.\n»Med god vind og 4 mand ved årerne er der ingen englænder, der kan indhente jer, når I blot passer på at holde jer på afstand, hvis I opdager noget mistænkeligt, og sørg endelig for at holde godt udkig i nat. Søg ind til Læsø, det er den korteste vej, og I vil få den bedst tænkelige vind. Som den er nu, vil I få den ind agten for tværs og kan være i Vesterø i løbet af i morgen formiddag. I er min kones landsmænd, og jeg har ikke noget imod at spille både englænderne og svenskerne et puds«.\nEn af gasterne kom med et spørgsmål angående båden, hvad med den? Dertil svarede han, at de skulle opsøge hans kones familie på Læsø og underrette dem om, hvor båden var, han ville da selv komme over og hente den, når krigen var forbi, så ville han alligevel over til Jylland igen.\nLidt før midnat var alting klar til afrejsen. Manden gik ombord i en lille jolle og lodsede dem ud igennem skærgården; konen stod udenfor og vinkede, til de forsvandt bag en pynt. De var ude på det åbne hav, og båden gled rask gennem bølgerne med alle sejl sat, kurs vest, med en streg til nord, mod Læsø. Der blev holdt skarp udkig hele natten, men ingen mistænkelige fartøjer blev observeret, og ved middagstid næste dag stod båden ind i Vesterø havn. De fandt uden vanskelighed frem til gården, som de havde fået besked om, og fik en ovenud venlig modtagelse. De kunne jo bringe en frisk hilsen fra familien i Halland. Angående båden, mente læsøboerne, at de skulle sejle den til Als Odde og lade den forblive der, til krigen var forbi, så kunne deres svoger hente den der — det var også den letteste måde at komme hjem på. Efter et par dages ophold på gården, lettede hele styrken igen fra Vesterø og stak ud over Læsø rende til Sæby for derfra at stå ned langs kysten til batteriet på Als Odde. Den vellykkede flugt fra fangenskabet vakte selvsagt stor opstandelse i Helberskov, det lød som et eventyr, hvad det vel også var.\nEnkelte andre blev i tidens løb udvekslede med engelske og svenske krigsfanger, bl.a. Jørgen Rytter og Peder Nielsen fra Helberskov. Sammen med mange andre, der havde unddraget sig fangenskabet ved flugt fra Gøteborg, gjorde de resten af krigen med ombord i Kanonbådene. Men de fleste af PRINS CHRISTIANS besætning forblev i engelsk fangenskab i mange år. En af dem var Hans Nielsen fra Helberskov. Han sad i »prisonen« i samfulde 7 år og kom ikke tilbage før 1815. På en eller anden måde må han have tjent nogle penge derovre under det lange fangenskab. Han havde i al fald nogle pæne ting med hjem, der selv i datiden ikke kan have været helt billige. De findes endnu i gården og bliver af den nuværende ejer, Ejnar Vestergård, bevaret med stor pietet.\nDet skal her nævnes, at båden fra Halland under resten af krigen blev benyttet som patruljefartøj mellem Egense og Udbyhøj med fast station ved Als Odde. Man opdagede snart, at den var den bedst sejlende båd på den strækning, og den lå godt i søen.\nI forannævnte nekrolog over Niels Andersen Lods er bl.a. nævnt en træfning, han deltog i ved tilbageerobringen af Romsø i Storebælt. Ifølge en gammel beretning, udgivet af J. P. With 1819, med titlen: Danske og Norske Søheltes Bedrifter, skildres denne hændelse således. her gengivet efter datidens retskrivning:\n»Da Capitajn-Lieutnant Schønheider havde Commando over Beit- flotillen laae engang 3 Linieskibe med en Convoj til Ankers ved Romsøe og plejede daglig at sende Folk i Land paa Øen. Schønheider havde længe havt i Sinde at spille dem et Puds, og da det engang blev passeligt Vejr, aftalte han det fornødne med den paa Kysten commanderende Capitajn, Grev v. Wedel. Om Aftenen bleve 54 mand Jægere under Capitajn v. Das's og Lieutenant v. Lindes og 24 ridende Jægere under Ritmester v. Juels, samt 100 Matroser under Lieutenant Cederfeldts Commando hemmeligen overførte til Romsøe. Disse lagde sig, efter først at have undersøgt Øen og fundet den fri for Fjender, i Skjul midt paa Øen til om Morgenen. Kl. 7 kom 4 Fartøjer fra Orlogskibene mod Kysten. Vort Mandskab satte sig nu i Bevægelse hen imod den Kant, Fjenden kunne ventes at ville lande, og da disse vare gaaede i Land og søgte ad Skoven til, brøde pludseligen de Danske frem og ilede til Stranden for at afskjære dem fra deres Fartøjer. Den liden Besætning, der var efterladt ved Fartøjerne, gav sig nu til at skrige af alle Kræfter, hvorved de i Skoven værende ilede til Stranden og styrtede sig i Vandet ud efter Fartøjerne. Imidlertid blev 81 Mand, 2 Underofficerer og 9 Fruentimmer afskjaarne og tagne til Fanger og en Mængde af de Flygtende dræbt. Nu gaves det aftalte Signal til Kanonbaadene, der hidtil havde holdt sig bag en høj Odde ved Landet og disse ilede strax til. Imidlertid kom snart rde 4 Fartøjer tilbage med 6 velbevæbnede Barkasser fra Orlogskibene for at berøve os Fangsten. De skjøde med Skraae og Haubijzer og med Geværer, men bleve modtagne med saa djerv en Musketkugle-Regn, at de i Hast vendte om. Et af Orlogsskibene skjød ogsaa i Land med Skraa, men uden Virkning, da de formedels Grundene ej torde gaa nær nok. Under vore Kanonbaades Bedækning førtes Fangerne til Fyen. I denne Træfning mistede de Danske ikke en eneste Mand, kun een Jæger blev blesseret. Britternes Folketab var betydeligt, paa en af Barkasserne bleve hele Besætningen paa 2 Mand nær bortskudt. Foruden ovennævnte faldt en betydelig Deel fint Lærred i vore Krigeres Hænder, men desværre undgik de engelske Fartøjer ved hurtig Flugt samme Skjæbne.«\nBåde Anders og Niels Lods må have udmærket sig ved denne lejlighed. Kort efter blev de begge forfremmet til »søemater« (en under- officersgrad).\nIfølge oplysninger stammende fra »Kommende og Gaaende Rulle for Fyen og Langeland for 1809« er begge brødre opført blandt »Canonbåden E Nr. ll's mandskab« som befarne, og i dette såvel som de nærmest følgende år deltog de i mange spændende oplevelser i de idelige træfninger tilsøs imod en næsten altid overlegen fjende. Efter gamle beretninger skal de have været et par hårde negle, der ikke var gode at komme i kast med.\nI sommeren 1809, da flotillen lå i Nyborg, blev nogle af mandskabet syge, og der blev afgivet erstatningsmandskab fra flotillen, der havde station ved Fredericia — 10 mand i alt. Blandt disse ny folk var 3 mand fra Helberskov, Peter Erichsen, Jørgen Rytter og Peder Nielsen, gamle kammerater fra PRINS CHRISTIAN, som enten var undvegne eller udvekslet fra fangenskabet i Sverige. Det var folk med ben i næsen af samme støbning som Anders og Niels Lods. Per Erichsen var, hvad man med rette kunne kalde helbefaren. Han havde sejlet på Kina, Indien og Vestindien, mest med engelske skibe før 1807 og var den eneste fra Helberskov, der kunne tale engelsk; desuden havde han et vist kendskab til spansk fra sine ophold i Vestindien.\nAf de nyankomne, der meldte sig til tjeneste, var der særlig en, der vakte alles opmærksomhed. Han var en mærkelig fremtoning og lignede bestemt ingen anden orlogsgast. Hans alder var ubestemmelig, han var i hvert fald ingen ung mand, snarere ældre eller gammel. Ansigtet var furet og fuld af utallige rynker og huden brun og vejrbidt som hos fiskere og sømænd. Han havde en tæt manke af snehvidt hår, der var samlet i en tyk nakkepisk. Pa hovedet bar han en stor, trekantet napoleonshat, og foroven i hatten var stukket en tyk pind. Hvad denne pind skulle gøre godt for, skulle de øvrige gaster få forklaring på senere hen! Hans tøj var af udenlandsk snit, af fint klæde, dertil et spraglet silkehalsbind. De halvlange støvler var afblødt skind med en masse forsiringer på skaftet, en kontrast til de øvrige matrosers grove søstøvler. Han medbragte selv sin private udrustning, der også afveg meget fra den, de andre orlogsgaster var udstyret med. I et bredt læderbælte om livet var anbragt 2 lange, dobbeltløbede pistoler i et hylster på hver side, og bagefter ham raslede en lang ryttersabel i en rusten jernskede. Folkene flokkedes om ham, bristefærdige af nysgerrighed, og den blev ikke mindre, da han, som den sidste af de ny folk, meldte sig til tjeneste hos premierløjtnant Cederfeldt, der var chef for flotillen. Hans interesse for denne mærkelige person var ikke mindre end hos det menige mandskab. Da den mærkelig fremmede blev spurgt om, hvilken rulle han hørte til, svarede han på et noget gebrokket dansk, at han havde sin egen private rulle. Det kom ikke sagen ved, han var kommen hjem til Danmark for at slås og sige' englænderne en varm tak for sidst for 1807. Men han havde en god ven med, en herre, der i kamp ville være mere værd end mange matroser. Premierløjtnanten så sig omkring, men kunne ikke opdage nogen, der passede til den beskrivelse. Han spurgte derfor om, hvor denne herre befandt sig:\n»Her«, sagde den fremmede og hankede op i en grønmalet tremmekasse, han havde medbragt, dækket af et mørkt klæde. Han fjernede klædet, og inde i kassen sad en stor, mærkelig fugl, på størrelse med en stor ugle, med et mærkeligt krumt næb og fjer med skrigende røde og grønne farver, dens halefjer var længere end hele fuglen. Alle matroserne gloede på dette fænomen, en sådan fugl havde ingen set før. Kun premierløjtnanten vidste besked. Han så noget forundret op på manden og sagde:\n»Jamen, det er jo en papegøje, jeg synes, du sagde, at du havde en anden herre med«.\n-Det er nemlig den herre, jeg omtalte.»Jeg købte ham af en indianer i Panama for mere end 40 år siden, han havde selv fanget ham nogle år tidligere. Men det er en meget agtværdig gammel herre. I sit lange liv har han lært at slås og desuden tillært sig mange gode manerer og fine talemåder, nu skal De bare høre«.\nHan tog papegøjen ud af kassen og anbragte den på sin underarm og holdt den hen imod premierløjtnanten.\n»Kan du så hilse pænt på din ny chef, Don Pablo«.\nPapegøjen rejste de lange nakkefjer og åbnede gabet, og med en gennemtrængende røst, der kunne høres viden om, udspyede den de værste ukvems- og bandeord på engelsk, spansk og dansk — møgso — damn you — caramba — go to heil — fanden ta dig — og videre fulgte en strøm af ord og gloser af samme opbyggelige indhold. Den skræppede videre, indtil den fremmede atter satte den tilbage i kassen og dækkede den til med klædet, først da blev den tavs. Hele besætningen havde fulgt denne forestilling med den største interesse og moret sig umådelig — tænk, en fugl, der kunne tale og bande noget så ukristeligt, den måtte være meget ugudelig, måske i ledtog med selve fanden (overtroen var ikke helt uddød i Danmark på den tid).\nPer Erichsen fra Helberskov var den eneste ombord, der forstod både engelsk og spansk, og han måtte bagefter oversætte alle disse fremmedord for resten af besætningen. I tiden, der fulgte, blev det helt populært at kunne bande på spansk!\nMen denne fremmede mand skulle opføres på bemandingslisten, og premierløjtnanten spurgte om hans navn? Med et skævt smil svarede han: »Mit navn, hvad betyder et navn, jeg har haft mange navne, men skal De endelig have et, så skriv det, jeg gik under ovre i Caribien, skriv Diablito, det er nok det, der passer bedst«.\nPremierløjtnanten gentog navnet og bed i fjerpennen. »Det var da fanden til navn, men noget skal jeg vel skrive«.\nDen fremmede slog en høj latter op.\n»Der ramte De plet, selv om det var et vådeskud; ved De hvad det betyder på dansk«?\nNej, premierløjtnanten kunne ikke tale spansk, så det anede han ikke noget om.\n»Så skal jeg sige Dem det. Det er det samme som Bettefanden, og så kan De forresten bruge hvilke af de 2 navne, De synes bedst om«.\nHvilket af navnene, der blev skrevet på listen, fik resten af besætningen aldrig at vide, men mand og mand imellem og i tiltale blev han kun benævnet Bettefanden.\nDet var klart for alle, at det ikke var en helt almindelig orlogsgast, de havde fået ombord. Han udviste ikke den sædvanlige diciplinære optræden overfor officererne som de menige gaster, og det var der ingen, der tog anstød af. De havde på fornemmelsen, at han var vant til at kommandere, ikke til at blive kommanderet med. Han vedblev at være en gåde for både officerer og mandskab, ingen vidste, hvem han var og hvilket tilhørsforhold, han engang havde haft til Danmark. Men han havde altid rigelig med penge og var ikke karrig med at bruge nogle af dem. F. eks. faldt der af og til et par rigsbankdaler af til de matroser, der havde kone og børn hjemme, også de sårede blev betænkt på samme måde. Officererne imponerede han ved sit indgående kendskab til alt, hvad der angik søvæsen, skyts og våbenbetjening. Han var indrulleret på kanonbåden som menig matros, men officererne betragtede ham som ligemand — en sjælden foreteelse. Til tider lod han den store papegøje optræde for mandskabet, og det vakte altid stor opmærksomhed og munterhed, men det var just ikke fine talemåder, de lærte af denne agtværdige gamle herre! Per Erichsen var den, han gav sig mest af med af alle ombord. Per havde været i Vestindien og havde et godt kendskab til forholdene derovre, men deres samtaler foregik på sprog, som ingen andre forstod, på engelsk eller spansk, eller hvad det nu var. Det var dog kun lidt, han lod skinne igennem om sit liv og færden, men Per mente, at han havde sejlet med slaveskibe fra Afrika til Brasilien og været kaperkaptajn i det karibiske hav, han havde dog nævnt, at han ejede en sukkerplantage på Cuba, men var ikke hjemme ret tit.\nSommeren 1809 blev rig på spændende begivenheder for flotillen i Storebælt. En dag blev der rapporteret en engelsk orlogsbrig, der lå til ankers i nærheden af Sprogø, og premierløjtnant Cederfeldt besluttede sig øjeblikkelig til angreb med de 2 eneste kanonbåde, han havde til rådighed, og det skulle ske, inden det begyndte at blæse op, så den igen fik vind i sejlene. Matroserne hængte i ved årerne og kom briggen på kanonskuds afstand og sendte den et lag agter ind. Kort efter blev der hejst hvidt flag som tegn på overgivelse. Den ene kanonbåd, hvor bl.a. chefen, Bettefanden og alle gasterne fra Helberskov var ombord, lagde til ved bagbords låring, huggede entrehagerne i og myldrede op, men blev overraskende modtaget af en salve fra englændernes musketter, der gjorde lyst mellem danskerne. Det så ikke godt ud for dem, der allerede var kommen ombord og havde undgået de engelske kugler, de blev nu trængt fra alle sider. Chefen selv og 2 månedsløjtnanter, der havde været de første til at borde den engelske brig, lå sårede på dækket, det så ud til at skulle ende med intet mindre end en katastrofe. Pludselig optrådte Bettefanden på skuepladsen. Med sin lange sabel i den ene hånd og en pistol hægtet på tommelfingeren af den anden, svang han sig ombord, så adræt som en lækat — det var nok ikke første gang, han havde entret en fjentlig skude —. Hans store hat var trukket godt ned over hovedet og forsvarlig sikret med en hagerem. Øverst, på pinden, der var stukket gennem hatten, tronede papegøjen, med halvt udbredte vinger og hovedet med det stærke krumme næb strakt frem. Den så ud til at være i kampstilling! Nu var det Bettefanden, der havde overtaget kommandoen og kommando ordene lød både på spansk og dansk.\n»Arriba — arriba«, brølede han til den tilbageværende del af besætningen, »op — op, følg mig«. Han var den første til at hoppe over lønningen og skød samtidig pistolen af, og 2 engelske matroser dejsede om på dækket, Briggens kaptajn styrtede løs på ham med dragen kårde, men kom til et brat stop —.\n»Don Pablo — attack, attack«, råbte Bettefanden, og han havde knap udtalt de sidste ord, før den store papegøje satte af fra pinden som et lyn og røg lige ind i hovedet på den engelske kaptajn, baskede ham om ørene med de stærke vinger, kradsede ham over hele ansigtet med kløerne og hakkede efter øjnene. Dette pludselige og uventede angreb bragte kaptajnen helt ud af fatning, han havde nok at gøre med at værge sig mod den rasende fugl, der samtidig skræppede op med de værste forbandelser og ukvemsord — møgso — dålnn you — go to heil —. Han var ude af stand til at gardere sig mod Bettefanden, der med et sving af sin lange ryttersabel drev kården ud af hånden på ham, så den hvirvlede ud over lønningen og ned i vandet. I løbet af få øjeblikke havde Bettefanden og papegøjen slået 2 andre englændere ned, den tredie, der kom til, fik samme medfart, samtidig med, at de forbitrede matroser kløede løs på resten af besætningen med deres huggerter. Den anden kanonbåd var roet frem og havde lagt til under styrbords bov, og mandskabet derfra entrede nu også op. Englænderne, der indså, at spillet var tabt, opgav al videre modstand, smed deres våben og råbte om pardon. Det holdt hårdt. Bettefanden ville omgående have hele besætningen smidt overbord.\n»Ud til hajerne med dem«, brølede han, »de hejsede hvidt flag, blot for at lokke os ombord og knalde os ned — caramba — det er det mest gemene forræderi«!\nMen til alt held kom den sårede premierløjtnant til stede, støttet af 2 matroser og manede til besindighed.\n»Der er ingen hajer i disse farvande«, sagde han — »dette er Storebælt og ikke Caribien. Her gælder visse andre love, end hvor du kommer fra, men smid dem ned i for rummet, og hold et vågent øje med dem. Hvis de prøver på at lave flere numre, skal I ikke vise skånsel. Chefen, der gav ordre til at tone hvidt flag, skal nok få sin sag for. Han skal blive tilbageholdt som krigsfange i Danmark, til krigen er forbi, og vil ikke blive udvekslet, så meget kan jeg love jer —«.\nEngelsk brig erobres. Marinens Bibliotek\nBettefanden brummede noget om, at selv om der ingen hajer var i farvandet, så var der andre små fisk. og det ville have glædet ham at servere dem en ret »engelsk bøf«, men danskerne var et blødagtigt folkefærd, selv om de var både tapre og gode til at slås, når det endelig skulle være. Men briggens chef, som han først havde gjort ukampdygtig, burde i hvert fald hænges op i rånokken. De andre, han havde været i kast med, ville han lade ude af betragtning, de 2 var døde og den tredje så hårdt såret, at han næppe kunne overleve (han døde, inden de nåede ind til Nyborg).\nTil Bettefandens store fortrydelse kunne premierløjtnanten heller ikke imødekomme "hans sidste forslag. Han rystede på sit hvide hoved og undredes over slig blødsødenhed! Men efter den begivenhed steg besætningens agtelse og beundring for ham endnu nogle grader, og det gjaldt ikke alene ham, men næsten endnu mere »hans eneste sande ven«, Don Pablo, den store spraglede fugl, der kunne bande og slås mere indædt end den bedste matros.\nDen engelske kaptajn blev ført forud sammen med resten af besætningen. Han truede ad papegøjen med knytnæven og gispede.\n»That God damned bird« (den forbandede fugl. Noget lignende havde han aldrig oplevet. Det var der heller ingen andre, der havde, hverken danskere eller englændere.\nDen erobrede brig var en god prise, kun 3 år gammel, 18 kanoner med en besætning på 96 mand. Den blev bugseret ind til Nyborg. Da prisepengene blev udbetalt, ville Bettefanden ikke modtage noget som helst, han trængte ikke til penge. I stedet for overlod han sin andel til premierløjtnant Cederfeldt at fordele mellem de sårede og de faldnes efterladte. Han blev aldrig glemt af hverken officerer eller mandskab på kanonbåd E Nr. 11 efter den affære. Men han vedblev at være en gåde for alle. Hvem var han, hvor havde han hjemme, hvad var hans fortid? Ingen vidste det, og ingen fik det nogensinde at vide. Per Erichsen gættede på, at han havde været kaperkaptajn og pirat ved Sydamerika og i Vestindien, og han bar sikkert ikke navnet Diablito eller Bettefanden med urette. Derude var han, efter alt at dømme, betragtet som en ren djævel, der ikke udviste skånsel overfor eventuelle modstandere. Han matte have været borte fra Danmark i mange år, før han ankom til Fredericia, hvor Peder Nielsen, Jørgen Rytter og Peder Erichsen havde truffet ham. Da havde han næsten glemt at tale dansk. Det var dog kommet tilbage efterhånden. Han var den mest populære mand ombord, — en mand, der var god at have til ven, men bevar os vel for at have ham til uven —!\nDet var historien om Bettefanden, gengivet efter gamle beretninger af Niels Lods og Jørgen Rytter fra Helberskov, fra den tid de var sammen med ham ved flotillen i Storebælt, Hans senere skæbne er ukendt.\nIfølge oplysninger fra marinens arkiv, er brødrene Anders og Niels Lods opført i Rullen for Roeflotillen ved Grenå og Fredericia pro 1811-12. I 1811 deltog begge brødrene og adskillige andre fra Helberskov i det mislykkede togt til Anholt i et forsøg på at tilbage erobre øen, som englænderne havde besat i 1809 og brugte som støttepunkt i Kattegat. Deres første forsøg på landgang blev afvist af øens lokale kystmilits (hjemmeværnet), der udgjorde 96 mand. Senere blev der sendt forstærkning derover, bestående af 100 infanterister og 20 artillerister, men da englænderne kort efter gentog angrebet med at landsætte 800 landsoldater, understøttet af matroser fra orlogsskibene, kunne den danske styrke ikke holde stillingen trods tapper modstand, og øen blev besat og forblev i englændernes besiddelse til krigens slutning. Denne kamp kostede os 4 faldne og et ukendt antal sårede.\nKamp i Flinterenden. Marinens Bibliotek\nSenere blev det oplyst, at de engelske tab, alene af menige, havde været over 50 mand, om officerer var intet nævnt. Anholts erobring skete ikke uden tab for fjenden.\nFra højeste sted blev der lagt planer om øens generobring, og i den hensigt blev der i Gjerrild Bugt samlet en flotille, bestående af 12 kanonbåde og 14 transportfartøjer med 650 landsoldater ombord, og hele denne styrke kom omsider i land på Anholt den 25. marts 1811, 200 matroser stormede ind i Anholt by, der var besat af 100 englændere, og det kom til en kort kamp, hvor der toges nogle engelske fanger. Men de fleste undslap og forenede sig med hovedstyrken, der trak sig tilbage til de« stærke besætning omkring fyret. Under denne første kamp i Anholt by, fratog Niels Lods en engelsk officer en lang sø kikkert, der endnu er i familiens eje.\nMen forsøget på at generobre Anholt blev en af de sørgeligste begivenheder i hele den lange krig. Det var dårligt tilrettelagt og dårligt ledet, og derfor blev foretagendet en fiasko med store tab for danskerne. Planen om at sikre sig befæstningen omkring fyret ved overrumpling mislykkedes totalt. På en eller anden måde var denne plan blevet røbet, og englænderne vidste god besked om, hvad der var i gære, og havde taget deres forholdsregler. Både fra selve fyret og fra stillinger udenfor blev de danske landsoldater udsat for en voldsom artilleribeskydning. Chefen faldt sammen med de fleste af officererne, og angrebet gik fuldstændig i opløsning. Til alt uheld begyndte det også at lufte op, så de store engelske orlogskibe fik vind i sejlene. De havde hidtil ligget uvirksomme i det blikstille vejr, og nu fik kanonbådene travlt med at komme væk og prøve på at nå tilbage til Jylland, mens tid var. De stak tilsøs og spredtes for alle vinde, således at englænderne kun var i stand til at forfølge en ad gangen. Kun få af soldaterne lykkedes det at komme med ombord i kanonbådene. De blev efterladt på øen og taget til fange, i alt 400 mand, 30 var faldne og 115 sårede.\nEnglænderne opgav deres egne tab til 4 faldne og 30 sårede. Flotillen mistede ved denne expedition kun 2 kanonbåde og 1 transportfartøj, medens de øvrige lykkeligt undkom, nogle til Hals, Udbyhøj og Grenå, et par stykker nåede til Fyn og en enkelt helt til København. Men for nogles vedkommende var det i sidste øjeblik. Således var kanonbåd A Nr. 5 fra stationen ved Als Odde lige ved at blive indsejlet af en stor engelsk orlogsmand, og kun Jørgen Rytters duelighed som kanoner reddede den fra at blive opbragt. Med et eneste velrettet skud af den svære kanon agter splittede han fokmasten på forfølgeren, så den måtte opgive jagten, og båd og mandskab nåede velbeholdne til Udbyhøj. Denne båd, hvis mandskab alle bestod af folk fra Himmerland, havde ingen tab lidt ved hele denne uheldige affære.\nSåledes endte den ekspedition til Anholt. Det var en hasarderet opgave at indlade sig på, og nu sad vi tilbage med smerten. Inklusive de tab, kanonbådene havde lidt, mistede vi over 600 mand til ingen verdens nytte, og 3 fartøjer var taget. Men modet var ikke tabt trods al den modgang. Kanonbådene kløede løs på engelskmanden igen og igen og tilføjede ham større tab, end vi selv kom ud for. Et par uger efter den heldige tilbagekomst tog flotillen fra Als Odde og Udbyhøj revanche for dette nederlag. I en hård kamp ud for Fornæs blev 4 engelske kanonbåde erobret, deraf 2 som englænderne havde taget 14 dage i forvejen. De to andre var lige ankommen til de danske farvande fra England og var af sidste ny model, større, mere sødygtige og kraftigere armeret end de danske. Disse var dog hurtigere, når det kom an på roning. Den ene af de ny priser blev straks sendt over på Holmen; hvor den, med nogle ændringer, kom til at tjene som model for de ny danske kanonbåde, der blev sat i arbejde.\nKrigen gik sin gang endnu nogle år, helt til 1814, men Niels Lods's deltagelse fik en brat afslutning den 4. oktober 1812, da han blev hårdt såret og taget til fange for anden gang i en træfning ud for Grenå. Stiftstidendes beretning om den begivenhed er ikke helt korrekt. Ifølge C. F. Wandel - Søkrigen i de dansk-norske farvande 1807-14, skildres denne hændelse således:\n»Ifølge Pr.Lieut. Wigelsens ordre afgik jeg fra Grenaa den 4. Oktober kl. 12 middag med den til Grenaa flotillen henhørende 14 årers chalup for at overhale en jagt, som førte dansk flag, der styrede langs med landet med sydlig vind, frisk kuling. Kl. 12/45 var jeg den på geværskuds afstand, efter at have skudt 2 skud drejede den strax til vinden og lå bak. Kl. 1 kom jeg den på siden, den havde 3 mand på dækket hvoraf den ene, som gav os toug, talte tysk til mit mandskab. Idet vi halte chaluppen op på siden af jagten, rejste en del folk sig, som havde ligget skjult og skød ned på os, hverved 3 mand blesserede. Da jeg lod sætte fra borde, sprang der nogle af jagtens besætning i chaluppen og forhindrede os i strax at komme fra den, og idet vi slap fra den, begyndte de igen at skyde, hvorved atter 2 mand blev blesserede, hvilket nødte mig til at overgive mig til jagten, som under affairen førte dansk koffardiflag og førtes af Liut. Duel, besat med 3 officerer, 1 læge og 28 mand. Den skal være taget den 1/10 ved Kerteminde. Mit tab er 2 døde og 3 blesserede, hvoraf den ene er hårdt såret«.\nDen hårdt sårede orlogsgast var Niels Lods. Hele chaluppens besætning blev som krigsfanger ført til Anholt, men englænderne havde ingen interesse i at beholde hårdt sårede danske fanger. De havde nok at gøre med at tage vare på deres egne sårede, så Niels Lods og de 2 andre »blesserede« blev sendt tilbage til Grenå. Han var ramt af en musketkugle så stor som en tommeltot, i den ene skulder, og den blev, som nævnt i nekrologen, skåret ud af ryggen 11 dage senere på et lazaret i Randers. Efter et længere rekreationsophold afgik han derefter fra tjeneste på kanonbådene med pension til sin død 1867.\nHer ender beretningen om min oldefars oplevelser som orlogsgast — sammen med mange andre fra Helberskov — i den 7 år lange krig.\nDet har været hårde tider dengang, værre på mange mader for den almene mand end det, vi oplevede under besættelsen. Der foretoges de hårdeste udskrivninger af mandskab, vi havde set i århundreder. Drenge på 17 år som Niels Lods og mænd på op imod de 50 blev indkaldt til forsvaret på land og sø, og dertil kom det hårde økonomiske tryk. Pengenes værdi faldt til næsten intet, og i 1813 gik staten bankerot. Det var en trang og fattig tid, og det tog mange år, før landet kom nogenlunde på fode igen.\nJeg har her kun prøvet på at drage disse gamle himmerlandske orlogsgaster frem af nat og glemsel. De fortjener at mindes og ikke gå helt i glemmebogen. De gav aldrig op, selv overfor de største odds. Men al deres mod og selvopofrelse indvirkede ikke på krigens gang. Den århundredgamle forbindelse med Norge blev brudt, flåden, Danmarks og Norges stolthed, blev os berøvet på en ydmygende måde, tildels ved egen kortsynethed — der havde ikke forud manglet på advarsler (det blev ikke sidste gang, vi sad lignende advarsler overhørige!) Det meste af handelsflåden opbragt eller ødelagt. I sandhed mørke fremtidsudsigter.\nForholdene i landet som helhed kommer ikke denne beretning ved. Her skal kun lige omtales, hvad der senere blev af nogle af de mænd, der gjorde en indsats i denne bevægede tid.\nNiels Andersen Lods overtog en gård i Helberskov allerede i 1814, og den er stadig i slægtens besiddelse. Den nuværende ejer, Hans Lods, er 5. generation i gården. Hans bror, Anders, overtog sin fædrene gård i Odde efter krigen, og også der er gården bevaret i samme slægt på spindesiden. Det samme gælder Otto Nielsens fødehjem. Peder Nielsen giftede sig til en gård, »Velleren«, i Skelund, også den er endnu i slægtens eje. Peder Erichsen, den eneste helbefarne sømand af gasterne fra Helberskov, sagde efter krigen søen farvel og overtog sit fædrene hjem, en nu nedlagt gård øster i byen. Jørgen Rytter overlevede dem alle. Han døde som ældgammel mand i Helberskov, som den sidste veteran i Danmark fra Napoleons tid. Hans saga er beskrevet i (Fra Himmerland og Kjær herred 1969).\nOg så lader vi de gamle krigere hvile i fred i deres grave. Nu er i hvert fald deres navne bevaret for eftertiden.\nHimmerlandske orlogsgasters oplevelser i Napoleonstiden\nRulle over Linieskibet PRINS CHRISTIANS Besætning. Kommende og Gående Rulle for Flotillen for Fyen og Langeland for 1809. Rullen for Roeflotillen for Grenaa og Fredericia pro 1811-12. Søkrigen i de Dansk - Norske Farvande 1807-14. København 1915. Danske og Norske Sø-Heltes Bedrifter fra År 1797-1814. Kjøbenhavn 1819. (Tilegnet vor hulde Landsfader Dannemarks elskede Konge Frederik den 6. allerunderdanigst af Forfatteren)!\nJeg er kommandørkaptajn J. Teisen og amanuensis fru Magda Nyberg, København, en stor tak skyldig for det materiale, de beredvilligt har stillet til rådighed fra Marinens Bibliotek.