Illa de còmic: Astiberri (7): Avni, de Romain Pujol i Vincent Caut\nAstiberri és una editorial basca especialitzada en còmic, creada l'any 2001. Ha publicat alguns còmics en català.\nAquesta entrada està dedicada a l'edició en català de la col·lecció de còmic infantil Avni, escrita per Romain Pujol i dibuixada per Vincent Caut, ambdós francesos. Avui en dia, hi ha un número publicat: el núm. 1, titulat Animal veritablement no identificat (octubre de 2020).\nRomain Pujol i Vincent Caut\n- Avni núm. 1: Animal veritablement no identificat (octubre de 2020)\n- Tast d'Avni núm. 1, al web de l'editorial\n- Fitxa de Romain Pujol, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa de Vincent Caut, a Tebeosfera (en castellà)\nEtiquetes de comentaris: Astiberri, Col·lecció Txikiberri, còmic en català, còmic europeu, còmic francobelga, còmic humorístic, còmic infantil, Romain Pujol, Vincent Caut


Publicat per Oriol Subirà a 17:18 Cap comentari:\nAleix Gelabert, creuant la línia d'arribada a Salvador de Bahia\n“S’ha realitzat el meu somni”, aquestes van ser les primeres paraules de l’Aleix en arribar a Salvador de Bahia, desprès de travessar l’Atlàntic en solitari amb el seu Antaas. (embarcació classe mini de 6,5 metres d’eslora)\nA poques milles de l’arribada, pendents del desenllaç, el passat dimarts 1 de novembre al vespre, des de casa, un servidor col·locava un post al facebook que deia, demà el blanenc farà cap, a Salvador de Bahia, “Aleix gaudeix de les darreres hores!!”\nNingú regala res, que poc podíem sospitar des d'aquí, que aquelles darreres hores serien un infern per l’Aleix, en mig d’una tempesta a la badia de “Todos los Santos” amb ratxes de mes de 30 nusos i ones que superaven els tres metres. I, com tots vosaltres suposeu, de morros, amb el vent de proa, fent bordos en un mar desordenat, amb el material fatigat i un home ja sense forces. Que dur..., havia trencat un pern de subjecció de la quilla i, com l’Aleix no les tenia totes amb la reparació realitzada, va haver de fer les darreres milles sense floc ni genaker, això li va fer perdre algunes posicions. Lluitava per estar entre els quinze i finalment va entrar disset. Això que importa?.\nFinalment l’Aleix va fer cap, a Salvador de Bahia, el dimecres 2 de novembre a les 19h 47 min 53 segons. Va navegar 4200 milles en 30 dies, 4 hores, 30 min i 19 segons, a una mitjana de 5,80 nusos. Les darreres hores no les va gaudir, les va haver de patir i lluitar com un colós, més que mai vèncer l’adversitat va fer que la felicitat de la victòria fos encara més gran.\nAquesta fita, no era només el somni d’un navegant solitari, (deixa'm Aleix compartir el teu èxit), el Club Vela Blanes està d’enhorabona, per un grup de navegants d’un poble de la Costa Brava, el somni era que un dels seus membres algun dia assolís una fita com la que tu ara has aconseguit. Aleix, per nosaltres ets el millor i amb la teva grandesa ens has fet a nosaltres més grans. Felicitats Aleix celebra-ho tant com puguis, perquè això és UN SOMNI FET REALITAT.\nPublicat per Oriol Subirà a 13:21 Cap comentari:\nUN OPTIMISTA, CAP DE L'EXERCIT DEL FÈNIX\nL'Èric (esquerra), el Jaume, la Marta, el Sergi, el Francesc i la Júlia.\nXXX Vila de Blanes, gener de 2004\nL’Èric va estar un parell de temporades am nosaltres, va estar inscrit a l’Escola de Vela i formar part de la nostra flota d’optimist entre els anys 2002 i 2004. Introvertit, de poques paraules, tenia un veritable interès en la vela, la seva mare ho comentava, feia els impossibles per a baixar a Blanes els caps de setmana a navegar.\nQui no coneix la seva història? “L’Eric i l’exèrcit del Fènix”, l’any 2005 en Xavi Mató en va rodar un documental que es va emetre per TV3, el mateix Eric en va escriure un llibre editat l’any 2006 per Edicions Proa S.A.. També se’n va fer una adaptació teatral escrita per Víctor Alexandre i dirigida per Pere Planella, va estar representada al teatre Borràs de l’abril al juny de 2007.\nLa història de l’Èric, o millor dit el seu mal son, va començar el vespre del dia 30 de setembre de 2004, quan una vintena de guàrdies civils, amb un ordre d’escorcoll, van entrar a casa seva, es van endur els seus aparells informàtics i el van acusar de terrorista. Després de prestar declaració a Blanes, el 13 de desembre del mateix any es va haver de presentar davant el fiscal de l’audiència nacional a Madrid, acusat de terrorista.\nRecordo que des del Club, llavors, vàrem fer arribar a l’audiència nacional un escrit donant fe de la participació activa de l’Èric en la nostra escola de vela i flota d’optimist.\nEls problemes de l’Èric venien d’uns mails que amb 14 anys, va escriure com a cap de l’exèrcit del Fènix (era un gran enamorat de les histories del Harry Potter) a tres cadenes de supermercats, exigint que s’etiquetés en català. La lectura que en va fer llavors la justícia, deixem-la a banda, el cert és que finalment el cas va quedar arxivat.\nL’actor i director Joel Joan, vol portar aquesta història al cinema. La producció es realitza en micromecenatge (si hi voleu fer aportacions podeu fer-ho través de la seva pàgina web ) .\nAvui, a Blanes això és notícia, perquè des de la productora s’han posat en contacte amb nosaltres per a gravar imatges de l’Èric, en aquest cas de l’actor que el representa, navegant a casa nostra.\nPublicat per Oriol Subirà a 21:37 Cap comentari:\nSENSE REGATISTES NO HI HA REGATA\nUna balena a punt d'esclafar un regatista (imatge simulada)\nDe vegades perdem de vista que el regatista és l’element fonamental en l’esport de la vela\nEls clubs, associacions de clubs, les federacions i els seus comitès (jutges, tècnics etc..), les secretaries de classe i associacions de propietaris, són entitats que formen part de l’univers de l’esport de la vela amb diferents finalitats però, que sense el seu nucli, el regatista, perden tot el seu sentit.\nAnem a pams, com es relaciona el regatista amb les diferents entitats?\nEls clubs, neixen per facilitar la pràctica de la vela a un grup, s’entén fonamental la localització, l’habilitació d’un espai que faciliti la trobada i la pràctica d’aquest esport. Amb el temps, la realitat ha portat als clubs a prioritzar la gestió dels seus espais i tot el que això comporta, per sobre de la gestió merament esportiva, es pot dir que la convivència amb la nàutica d’esbarjo i el seu entorn han fet possible la supervivència de la vela però, en l’àmbit dels clubs, s'ha relegat als regatistes a un segon terme. La decreixent aportació d’ajuts de l’administració a l’esport, fa que la vela a hores d’ara, tan sols es mantingui pel prestigi que pugui aportar a l’entitat.\nLes federacions estan constituïdes per clubs, esportistes, tècnics, jutges... amb la finalitat principal, com ja hem dit, de fomentar i promocionar la pràctica de la vela. En la pràctica, l’assemblea de las federacions la formen majoritàriament els clubs (80% aprox.) i, per tant, les polítiques federatives van en aquesta direcció. Depèn de la sensibilitat de la junta directiva del moment, que afavoreixi més o menys, les polítiques en favor dels regatistes. Actualment, davant el dilema del pagament d’inscripcions en vela infantil, han passat per davant els suposats interessos dels clubs, als interessos dels regatistes i de l'objectiu que ja hem assenyalat anteriorment.\nEls comitès, no cal dir-ho, estan per defensar els interessos dels seus col·lectius. El de Jutges, ha d'afavorir a oficials de regates, jutges i àrbitres; mentre que el de Tècnics, a instructors, entrenadors..etc.\nQui està doncs, amb el regatista?\nNomés ens en queda una, les associacions de la classe o de propietaris, representats pel seu home fort: el secretari de classe.\nSe m'acudeix que a part d’estar vetllant pel compliment de les normes de classe, també ho ha de fer pels interessos de la seva flota. De tot el que hem vist fins ara, a casa nostra, el secretari és el més desvalgut, el que de menys recursos disposa però, a la vegada, contràriament pot disposar de la força que li dona ostentar la representació de la seva flota. En d’altres disciplines esportives, com el tennis, la ATP (Asociació de tennistes profesionals) és la propietària del rànking, del circuit i dels drets televisius, mentre la federació internacional només es fa càrrec del circuit Futures (joves promeses). En el cas de la IODA (International Optimist Dinghy Assotiation), podem dir que ja té el seu propi circuit i és propietària dels esdeveniments més importants de la classe.\nPenso que en un futur immediat, les nostres associacions de classe i els nostres secretaris hauran de treballar en aquesta direcció per defensar els interessos de les seves flotes.\nPensant ara en el col·lectiu de regatistes de les diferents classes, crec que la Federació els hi hauria de donar veu (a l’assemblea tan sols un regatista de vela lleugera, un de patí, un de creuer i un de radiocontrol), mitjançant la creació de la figura SÍNDIC DEL REGATISTA, que hauria de ser absolutament independent, hauria de recollir les queixes i precs dels regatistes, seria bo que emetés un informe que anualment es donés a conèixer a tot el col·lectiu.\nNo ho perdem de vista sense regatistes no hi ha vela de competició, el regatista és l’element fonamental del nostre esport.\nPublicat per Oriol Subirà a 12:52 Cap comentari:\n"EN 13 Y EN MARTES NI TE CASES NI TE EMBARQUES"\nFoto (Ultima Hora Menorca)\nAccidentat ha estat el viatge de tornada de la flota catalana desplaçada a Maó per a celebrar el campionat d’Espanya de la classe Europe.\nAl final tot quedarà en una anècdota, però els moments viscuts segur que els recordaran durant molt de temps els regatistes de la flota catalana.\nL’embarc a Ciutadella al Ferry de Balearia “Felipe II”, s’havia de fer ni més ni menys el dimarts 13 de setembre, la maniobra requeria marxa enrera, en una rampa amb forta pendent. En aquesta disposició, les boles de les furgonetes activaven els frens y amb això els embragues es rescalfaven. Podríem dir que aquesta maniobra revestia una certa complicació, això va fer que els conductors que restaven a l’espera baixessin dels seus vehicles per col·laborar i veure de més a prop l’operació.\nHorror, una de les furgonetes, sense el fre de mà es comença a desplaçar per la plataforma del Dic de Son Blanc en direcció al Ferry, res a fer, cau a l’aigua amb la sort que l’angle entre el vehicle i la llança allibera el remolc que queda aparcat just al cantell del moll.\nEstà clar, aquesta furgoneta de moment es va quedar a Menorca, a l’espera de que una grua la treies de l’aigua ..Rac, assegurances papers, etc, al final ningú va prendre mal i esperem que tot quedi en una anècdota.\nPublicat per Oriol Subirà a 20:46 Cap comentari:\nHE VENUT EL "i...", EL MEU DARRER 470\nEl "i..." a punt de partir\nDiuen que els millors moments d’un armador són el de la compra de l’embarcació i el moment en que se’n desprèn.\nPer a mí, el de la compra va ser el millor, els somnis, la il·lusió i el desig s’ajuntaven en poques hores, un sumatori de sensacions en positiu es van apoderar de mi. En el moment de la venda, les sensacions han estat contradictòries, d’una banda he aconseguit posar fi a una relació que considerava acabada i de l’altre m’he enfrontat a tots els records que m’han passat per la ment i que a hores d’ara ja formen part de mi mateix. Tan se val el “i…” està camí de Cartagena, la seva nova llar.\nLa venda del “i…” per a mí no només ha representat la venda d´un veler, realment amb aquesta venda, poso fi a la meva relació amb una colla de 470’s.\nTot va començar fa més de trenta anys, llavors, a Lloret, ens passàvem les tardes d’estiu amb una colla d’amics intentant planejar amb les nostres taules de windsurf. Vist el material d’avui allò eren veritables portaavions, amb molta flotavilitat però de difícil maniobra.\nDesprés de fer alguna sortida en el 420 dels Cabutí amb el Paco Llobet, el cuquet de la vela lleugera em va agafar de valent.\nUn parell de cascs de cap per avall al pati d'una torre de Cerdanyola, aconseguits per un comercial de pintures a canvi d’uns talons incobrables, van ser el meu objectiu. Un cop en contacte amb el propietari, que va resultar molt interessat en treure’s aquells trastos de sobre, tot va ser molt favorable, inclòs el preu, l’única condició era que ens els havíem de quedar els dos. Amb l’ajut dels meus col·legues vàrem aconseguir vendre’n un, el que estava en millor estat (va resultar un 420 que va viatjar cap a Sant Sebastián) i l’altre de nom “Cuc” va ser a partir de llavors el meu primer 470. Aquell primer estiu amb l’ajut del Paco, el vàrem aparellar i condicionar mínimament per navegar. Quan va arribar el “Cuc”, a la platja de Lloret ja n’hi havia un altre de 470, el “Fua” dels germans Cantín. En pocs anys hi va arribar un tercer el “Granito” del Carles Gorina, un Roga nou, flamant, que emmirallava als membres d’una incipient flota de 470 a Lloret, s’incorporava també en aquella època una unitat de color groc propietat de dos germanes franceses.\nEl Gorina no es conformava amb poc i no va trigar en canviar el seu Roga per un Nautivela de darrera generació, el seu Roga, relativament nou, va caure en les meves mans passant a ser el “Cuc II”. Els moviments s’anaven succeint en cadena i el vell casc de cap per avall d’una torre de Cerdanyola, va anar a parar a mans del Pedro Nuviola.\nLa flota anava creixent. S’incorporava el “Mig” de l’Oscar March, després de la Cesca la meva esposa, l’Oscar va ser el meu primer tripulant, home involucrat amb els 470, fins fa ben poc ha estat el secretari de la classe a Catalunya.\nEl “i…” arriva el 1994 a Lloret, és un Nautivela molt nou, de la campanya olímpica de Barcelona 1992, L’Ignasi Brugarolas el té durant tres temporades i el 1997 passa a ser el meu darrer 470, els moviments continuen, com ja es tradició el meu “cuc II” passa a mans altre cop del Pedro Nuviola i el seu “Cuc” a mans del Jordi Todó.\nEntretant s’incorporaven, el “Sofia II” de l’Oriol Riera, el “Campeón“ del Mateo Costa, el “Tro vermell” de Josep Escudé i el “Sa Lola” del Jordi Montava.\nLa flota de 470's de Lloret (any 2001)\nLa flota de 470 de Lloret arribava al seu màxim esplendor amb una desena d’unitats, regates competides i un ambient immillorable.\nPerò el declivi arriba inexorablement, la flota va anar disminuint i fins i tot el “i...” va passar els darrers anys tancat en un garatge.\nAra mentre el meu antic veler fa els seus primers bords a la badia de Cartagena, a Lloret només queda un 470, el “Fua” del Mario Lloré que després de 30 anys s’ha tornat a quedar sol.\nCom us deia abans en el moment de vendre el “i…”, les sensacions han estat contradictòries i ha estat inevitable rendir-li aquest petit homenatge.\nPublicat per Oriol Subirà a 12:28 Cap comentari:\nEL PAILEBOT SANTA EULÀLIA DECLARAT BÉ CULTURAL D’INTERÈS NACIONAL\nEl Sta. Eulàlia a Veles per la Pau, Fórum de les cultures 2004 (foto Oriol Subirà)\nEl Pailebot Santa Eulàlia ha estat declarat bé cultural d’interès nacional, per l’acord de govern 106/2011, del 28 de juny, per ser un vaixell únic i singular, testimoni d’un moment soci econòmic, tècnic, industrial i comercial molt concret de la història del país, del qual, no es conserva cap altre exemplar a Catalunya.\nL’any 1997, mitjançant subhasta pública, el Museu Marítim de Barcelona, va adquirir el “Sayremar Uno”, embarcació embargada per la tresoreria de la Seguretat Social. Aquest vaixell s’utilitzava com auxiliar en treballs submarins, un bastiment llavors desarborat de qualsevol aparell de vela, i per contra equipat amb una sèrie de grues hidràuliques a coberta.\nAl darrera de tot plegat, es tractava de restaurar, (millor dit, reconstruir) un antic pailebot avarat el 14 de gener de 1919 des de la platja de Torrevella, es tractava del “Carmen Flores” utilitzat en els primers anys en el transport de la taronja, va ser utilitzat també en la cursa per fer les Amèriques. Va passar per altres mans i amb diferents noms fins arribar als nostres dies.\nEl 1998 el Santa Eulàlia, anomenat així en honor a la patrona de Barcelona, es va treure de l’aigua i després d’una minuciosa inspecció, es va per procedir a la total restauració del casc, feines que es van allargar per un any. A continuació, calia restablir la seva configuració original, els tres pals, el botaló i l’eixàrcia. Des de l’any 2000, el Sta Eulàlia està plenament operatiu i amarrat al Moll Bosch i Alsina del Port de Barcelona, és el vaixell insígnia del museu Marítim i peça fonamental en els programes educatius i activitats relacionades amb el mar.\nEl Sta Eulalia és el darrer pailebot que es conserva a Catalunya, com hem dit de manufactura alacantina, sembla que la seva configuració és pràcticament idèntica als construïts a Catalunya. A la província marítima de Mataró se’n van construir 22 entre el 1816 i el 1875, 1 a Calella, 1 a Canet, 1 a Mataró, 2 a Vilassar, 5 a Lloret de Mar, 5 a Arenys de Mar i 7 a Blanes.\nDe fet, el pailebot és una goleta. A Catalunya, de vegades s’utilitzava aquest nom en el vaixell típic de cabotatge i com a deformació del nom anglès “pilot’s boat”, embarcació del pilot o pràctic del port.\nSembla, que aquesta declaració de bé cultural d’interès nacional, haurà de garantir la supervivència d’aquest darrer bastiment desaparegut de les nostres costes. Sigui benvinguda aquesta declaració, però convençuts, de que cal anar més lluny i aconseguir la protecció urgent d’un catàleg d’embarcacions de fusta, (de pesca, velers, velers esportius...) que de la mateixa manera que els velers mercants, desapareixeran en breu del nostre paisatge.\nPublicat per Oriol Subirà a 21:13 Cap comentari:\nLA GENERACIÓ BISC ES QUEDA ORFE\nLa generació BISC amb els actuals responsables de la FCV (Foto vela.cat)\nTots sabem que s’anomena generació BISC a la seixantena de joves esportistes que actualment són al programa ARC de la Federació Catalana de Vela, aquests esportistes provenen de la classe optimist, conseqüència d’un treball molt ben fet, d’una època on es sumaven de sinergies dels directius i professionals de la federació, secretaris de classe, responsables tècnics de clubs nàutics i finalment dels propis entrenadors d’aquests regatistes.\nEn la dècada passada es va iniciar la professionalització de les àrees esportives dels clubs nàutics, llavors es va començar a implantar una 1ª onada de directors esportius. Al bon nivell d’aquells tècnics i dels seus entrenadors, a la disponibilitat dels comodors i responsables de vela dels mateixos clubs, a la capacitat d’enteniment i diàleg dels secretaris de classe, en primer lloc del Miquel Angel Tejero i després del seu successor Manel Dominguez., i sobretot a la persona que va coordinar i promoure aquest treball en equip, el “Pep Subi” (llavors director tècnic de la FCV), es deu que tothom donés el millor de sí mateix, que tothom treballés en la mateixa direcció, reunions de capitans de flota, de secretaris, concentracions de regatistes, d’entrenadors, coordinadors tècnics zonals, clínics internacionals etc.\nEl Pep, a més de dissenyar el programa tècnic de la pròpia fede va posar en marxa diferents programes que han estat el mirall d’altres federacions i del propi Consell Català de l’Esport com “l’Itinerari en el món de la Vela”, “Tutorització de canvi de classe”.\nEn aquests anys, hem vist néixer i créixer una generació de navegants irrepetible, no ho vaig a desgranar ara, perquè és de tots coneguda la quantitat d’èxits de primer nivell que aquests joves han aportat en classes infantils i juvenils a la Vela Catalana. Deu ser veritat que no hi ha ningú imprescindible però en aquest cas es fa difícil creure que sense el Pep i sobre tot obviant el camí que ell ha marcat, tot això finalment eviti caure en un forat.\nEl futur d’aquesta colla hauria de ser d’allò més esperançador, però les ombres planegen ara sobre la seva realitat. Fa uns dies vaig coincidir amb el pare de dos d’aquests indiscutibles regatistes de la “generació Bisc”, dels seus comentaris ha sorgit el títol d’aquest escrit, “els meus fills han quedat orfes”, els vàrem posar a navegar quan tothom remava en la mateixa direcció, teníem la sensació de que tothom ajudava, federació, clubs, tècnics (va fer també esment als secretaris de la classe) i ara que tenen el més alt nivell, tenen la sensació d’haver-se quedat sols.\nEls canvis que ha sofert la federació han comportat que els ajuts econòmics hagin pràcticament desaparegut pels nostres esportistes, però no només d’això es queixava el resignat pare dels regatistes. La seva reivindicació era haver perdut el referent, l’home que havia sabut sumar en positiu l’entorn del nostre esport.\nEstic absolutament convençut que el Pep, amb els seus coneixements i la seva capacitat ara portarà el Centre Municipal de Vela de Barcelona a la seva millor etapa, però els joves regatistes de la catalana el trobaran molt a faltar.\nPublicat per Oriol Subirà a 20:32 1 comentari:\nBARQUEJAR AMB LA TAFANERA\nCala Gran, Lloret de Mar\nEn línia amb la meva gran passió, el mar i la navegació, l’estiu del 1990, quan l’Aleix, el meu fill gran encara no tenia un any, vaig voler convèncer a la meva esposa, la Cesca. “hauríem de comprar una petita embarcació lleugera a motor per tal que puguem sortir a mar des de la platja”, “Oriol, ja tens un 470 a la platja” va replicar, “pels dies que no fa vent, per sortir a barquejar, ja la tindrem per quan els nens siguin una mica més grans”, li vaig respondre.\nEl tema va anar endavant, ens vàrem firar amb la Tafanera, una Fibrester, model Esplai de 3,57 metres d’eslora i 1,59 de màniga, equipada amb rems i un motor Mercury de 5 cv.\nPrimer amb l’Aleix i més tard també amb la Júlia fèiem sortides a Es Frares, Cala d’en Trons, La Tortuga o Cala Gran. Allí desembarcàvem, ens banyàvem, pescàvem i caçàvem crancs (d’aquells peluts i més grans). Aquelles sortides es varen anar convertint en petites aventures, vàrem anomenar alguns racons com el Cau dels Pirates o el Cau de la Sirena, la fantasia ens acompanyava, de vegades fins i tot estàvem pendents del possible retorn dels corsaris al seu amagatall.\nAquelles sortides es van anar produint fins que els meus fills van deixar de ser nens. Aquells nens, que ja són grans avui respecten i coneixen el mar una mica millor, la Tafanera en aquell temps els hi va donar més d’una lliçó.\nL’any 2007 quan a nosaltres ja no ens feia servei, la vàrem vendre, ara la Tafanera està a "Sa Caleta", desitjo que pugui seguir ensenyant a estimar el mar a una nova generació.\nPublicat per Oriol Subirà a 18:47 2 comentaris:\nEL GERI HA DOBLAT HORNOS\nEl Geri conversa amb l'Aleix a bord del FMC\nEl passat diumenge 20 de març a les 8h del matí, el Geri, juntament amb l’experimentat regatista francès Ludovic Aglaor i a bord del Forum Maritim Català (antic Educación sin Fronteras) va entrar a l’Atlàntic doblant el mític Cap d’Hornos.\nEl FMC ja va de tornada a Barcelona en la seva participació en la Barcelona World Race, no han tingut massa contratemps a banda de l’aturada obligada de 48 hores a Wellington per reparar la potabilitzadora. Havien arribat a passar sed en el mar de Tasmania, explicava el Geri i continuava “No estàvem arriscant res, i seguirem d'aquesta manera sense cercar el límit del vaixell. No té sentit, especialment si pensem que els dos vaixells del darrere estan lluny”. El mar però es imprevisible i mentre estava escrivint aquest document i a l’alçaria de les Illes Malvines, aquesta nit passada el Gerard i el Ludovic han capejat el pitjor temporal de la seva volta al món, superant a pal nu vents de més de 110 quilometres per hora.\nSembla que era ahir, però ja han passat uns anys, el Geri va estar l’entrenador de la flota d’europes de Blanes, això va ser en les temporades 2004 i 2005, els nostres regatistes en guarden un molt bon record i avui es poden comptar entre els seus amics.\nEl Gerard en la seva carrera de navegant compta amb un currículum espectacular. En la classe europe, 2n al mundial 2002 de Canadà, 3r a l’europeu 2007 a l’Escala. En quant als Campionats d’Espanya 3r el 2004 a Santiago de la Rivera, 1r el 2006 a L’Escala i 2n en el Campionat d’Espanya organitzat pel Club de Vela Blanes, amb l’anècdota de que en aquell campionat vàrem sortejar una embarcació de la classe europe i l’afortunat no podia ser un altre que el benvolgut Geri.\nTambé recordar que l’any 2004 va fer d’esparring en la preparació de la Neus Garriga per a les Olimpíades d’Atenes. La Neus actualment entrena també la nostra flota de Blanes.\nCom a navegant d’altura també té un currículum envejable , en la classe mini, 3r a la Mini Solo 2006, 1r a Les Sables d'Olonne - Les Azores - Les Sables d'Olonne 2006, 4r a la Mini Transat “series” 2007. I finalment 20è en “protos” a l’Edició 2009 de la Mini Transat però amb el mèrit afegit de fer-ho amb una embarcació fabricada per ell mateix PEPINO L'EMPORDA.\nA partir d’allí el Geri ha fet el salt a la classe IMOCA Open 60, que està especialment dissenyat per a la navegació oceànica en solitari o en doble, embarcacions de 60 peus (18,29 metres) d’eslora ni els 4,5 metres de calat, i que el pal no ultrapassi els 28 metres sobre el nivell de l’aigua. El Geri continua acumulant experiència per a la seva prometedora carrera com a navegant oceànic.\nEl dia abans de la sortida de la BWR encara va trobar temps per ensenyar la seva joguina a alguns afortunats del Club Vela Blanes.\nPublicat per Oriol Subirà a 20:07 Cap comentari:\nESPANYA O BULGÀRIA?, ... BLANES\nBanderes de diferents nacionalitats onejen al vent\nLa Vicky és de la cantera de Blanes, dèu el seu aprenentatge d'una banda a la seva valua però també a la dels seus entrenadors, especialment al David i al Marc. Enguany ha fet una temporada excel•lent, ha quedat cinquena del rànking classificatori per la selecció catalana. Sis han estat les regates puntuables i després d’haver signat molt bons resultats s’ha acreditat com a membre de la selecció catalana de ple dret. Aproximadament 300 regatistes dividits en 3 grups són els que somnien cada any en arribar a portar algun dia el polo de la catalana i participar en la Copa o Campionat d’Espanya.\nArribat aquest punt, d’acord amb una sèrie de normatives de difícil comprensió per una nena de dotze anys ha calgut prendre una decisió. Espanya o Bulgària\nS’han fet consultes a la IODA (International Optimist Dinghy Association) sobre la regulació de casos similars, en aquest cas Amneris Calle (IODA Regatta Secretary), amablement ens ha fet arribar les seves apreciacions.\nLa IODA tan sols regula la nacionalitat dels participants en els seus esdeveniments, en principi els campionats continentals i el mundial, s’interpreta d’una manera piramidal, així les regates classificatòries per aquests esdeveniments, d’una banda Copa i Campionat d’Espanya per els Europeus i Mundials i les regates selectives a Catalunya per a la Copa i Campionat d’Espanya, hauran de complir amb els següents principis:\n• Un regatista tan sols pot pertànyer a una associació nacional\n• La inscripció a un esdeveniment IODA la fa una associació nacional qui prèviament haurà pres la decisió d’acceptar l'afiliació d’un regatista.\n• Per participar en un esdeveniment IODA cal tenir la nacionalitat o la residencia del país a que es representa.\n• Sense justificació no es pot canviar de país abans de dos anys passats del moment en que vas començar a representar un país.\n• En cas de discrepàncies entre nacionalitat i residència, l’executiu IODA considera principal el país on el regatista infantil cursa els seus estudis.\nVistos aquests comentaris i donades les següents circumstàncies: La Vicky té nacionalitat búlgara i residència a Blanes, l’any passat va participar i guanyar el campionat de Bulgària, va participar al campionat d’Europa de la classe optimist amb afiliació IODA-BULAGARY i havent pres la decisió de participar en els esdeveniments IODA com a membre de l’equip búlgar. Ha calgut regularitzar la situació.\nLa blanenca ha renunciat a la participació a la Copa i Campionat d’Espanya com a membre de la selecció catalana, cedint la seva plaça al següent del rànking (tot i que per ser justos ha calgut recalificar totes les proves sense la seva participació). També ha clarificat la seva situació en quant a la classe optimist, preval com a membre de l’associació búlgara renunciant a la pertinença a la AECIO.\nMalgrat l'exposat la Vicky segueix tenint llicència de la Federació Catalana de Vela pel Club de Vela Blanes i és de suposar que podrà participar en totes les regates que no són esdeveniments IODA com a regatista del nostre club, al meu entendre i d’acord amb el que estableix la guia Part 1.3 Campionat de Catalunya, article 22, la Vicky no només podrà participar sinó també accedir als pòdiums d’aquests campionats.\nEn un món més globalitzat, serà habitual trobar-se amb situacions similars, em comentava l’altre dia un mestre de segon cicle que en les seves aules hi havia alumnes de fins a 22 nacionalitats diferents. Segurament caldrà regular-ho tot plegat sent curosos en respectar els drets de cadascun i sense malmetre els dels demès.\nEn el lloc i a l’edat de la Vicky jo segurament no sabria sentir-me ni espanyola ni búlgara, la decisió de la nacionalitat l’han pres els adults. Ara bé, per la lògica de la proximitat, la Vicky s’hauria d’identificar com a Blanenca i Catalana, i en el cas de que arribi una regulació és això darrer el que caldria respectar.\nPublicat per Oriol Subirà a 19:31 Cap comentari:\nBWR, GRÀCIES BARCELONA\nL’equip de Neutrogena amb la pancarta “Gràcies Barcelona”, foto d’Alfred Farre\nAquests dies Barcelona ha tornat a ser el centre de les mirades dels afeccionats de tot el món a l’esport de la Vela, en aquest cas de la vela oceànica en el seu més alt nivell. La segona edició de la Barcelona World Race està servida. Just ara fa un mes de la sortida que es va donar el 31 de desembre i els resta encara 2/3 parts del recorregut.\nLa idea de la BWR, va néixer de la mà d’Andor Serra i Toni Guiu. El primer, l’Andor es actualment el Director General en l’organització de l’esdeveniment, un home que ja va tenir un paper rellevant en l’organització de les disciplines de Vela en les olimpíades de Barcelona 92 i també en la posterior creació del Centre Municipal de Vela en el Port Olímpic. El segon, el Toni ha estat un dels pioners en les regates d’altura de circumnavegació de la terra, va ser un dels protagonistes de la primera tripulació catalana en participar a la Whitbread, l’any 1981-82, amb el llegendari Licor-43 amb Tomàs Gallart, Rafa Tibau, Nando Muñoz i Jordi Brufau i posteriorment amb el Fortuna Lights va repetir l’experiència.\nLa BWR no ha estat una franquícia, que s’ha portat a Barcelona a cop de talonari, sinó que s’ha dissenyat aquí per gent de casa i s’ha anat a vendre a fora, en primera instància i abans de la primer edició de 2007 amb l’ajut de Mark Turner i Ellen McArthur. La primera edició ja va estar qualificada d’exitosa, després de la BWR 07-08 s’han posat en marxa, amb molt encert, una sèrie de projectes per fomentar i impulsar la regata, com la creació de l’escuderia (Sailing Team), la regata “Vuelta a España” i el New York – Barcelona Transoceanic Sailing Record.\nL’encert en la presa de decisions i el dur treball han donat els millors fruits, enguany s’ha aconseguit una participació de luxe, 14 equips molt competitius s’han donat cita a la línia de sortida.\nLa fundació navegació oceànica Barcelona és qui organitza l’esdeveniment, la FNOB està constituïda per l'Ajuntament de Barcelona, la Fira de Barcelona, l'Autoritat Portuària de Barcelona i la Cambra de Comerç de Barcelona, tenint al Consorci EL FAR com a gestor tècnic.\nLes eleccions passades a la Generalitat més les que es produiran a l’ajuntament de Barcelona el proper mes de maig, segur que modificaran el color d’alguns del membres de la Fundació.\nEsperem que tot i els canvis polítics es respecti l’estructura tècnica de l’organització, els avals els ha de donar el recorregut, la bona gestió i els èxits i no pas els carnets, esperem doncs que deixin en mans de l’Andor i del seu equip la organització de la tercera edició de la BWR. Lluny de la política, l’equip del Neutrogena va voler exterioritzar els seus sentiments el dia 31 de desembre davant dels mitjans que s’aplegaven a les palanques, davant dels amarradors. per a captar l’acomiadament dels skippers amb els seus familiars i amics. L’equip amb sponsor noruec va voler mostrar aquesta pancarta “Gràcies Barcelona” i amb això agrair tant la iniciativa de la ciutat en la organització com els ajuts rebuts en aquesta ciutat per a poder estar en la línia de sortida. La instantània va ser captada per l’amic Alfred Farré\nPublicat per Oriol Subirà a 10:15 Cap comentari:\nEL PAILEBOT SANTA EULÀLIA DECLARAT BÉ CULTURAL D’I...


28 de gener de 2021 (20:54 CET)\nLes guerres en política són, de vegades, inevitables, però quan es parla de guerres internes, hi ha partits que guanyen per golejada aquests enfrontaments. Sempre s'ha titllat a l'esquerra pel seu poder de crítica, i no sempre constructiva de portes cap endins, i per això es parla sociològicament del seu poder d'autodestrucció. Poc més enllà de la realitat, i amb els peus a terra, aquestes guerres internes sempre han sigut notícia i no sols això, sinó que aquests duels interns fruit de les diferents branques polítiques de les estructures orgàniques polítiques, són el que mou el periodisme polític i el funcionament de la mediatització de la política. D'aquesta manera, en el cas de la política valenciana, Podem és un clar exemple d'aquestes lluites internes estructurals i institucionals i és que si fa poc menys d'una setmana la seua coordinadora autonòmica, Pilar Lima, ordenava el cessament de l'actual síndica de la formació morada a les Corts, Naiara Davó, després d'un any de treball intens i a la meitat d'una pandèmia, aquests enfrontaments en Podem no són cap novetat.\nAixí doncs, la història política que ens deixa, de moment, la formació habitada de Podem, no és per a res estable ni equilibrada, perquè en només cinc anys del govern del Botànic, han passat per la figura de síndic del mateix grup parlamentari, quatre persones diferents, des del primer de tots, Antonio Montiel, amb la seua irrupció en 2015 a l'escenari polític valencià, passant per les aventures d'Antonio Estañ, qui va dimitir de la secretaria general de Podem del territori valencià deixant la cúpula habitada en mans d'una gestora fins que gairebé vuit mesos després la disputa seguís entre dues dones, Naiara Davó i Pilar Lima, un cluedo al qual només ens hem de retrocedir mig any enrere.\nA 38 vots de ser Coordinadora Autonòmica de Podem al territori valencià es va quedar Naiara Davó en l'anterior III Assemblea Ciutadana Valenciana de la formació habitada el mes de juny passat. En aquest espai de participació es van presentar dos projectes per a liderar Podemos, el de Pilar Lima i el de Naiara Davó, però cap dels dos presentava un canvi en la figura de síndica del Grup Parlamentari de Podemos en les Corts. No obstant això, fa una setmana s'anunciava la decisió de Lima per dur a terme aquest canvi que afectaria la formació en matèria de lideratge. Una proposta que després de ser presentada a la Comissió de Garanties de la formació habitada per la mateixa Davó i els seus tres diputats afins, Ferran Martínez, Beatriu Gascó i Irene Gómez, per haver pogut incomplir els procediments reglamentaris i democràtics, i a l'espera d'aquesta resolució d'aquest òrgan polític, Davó ha deixat a les mans de Lima la sindicatura del grup parlamentari, ja que "és impossible tornar al consens que ens van donar les inscrites" i que "davant de la irresponsabilitat i l'ambició d'algunes" li cedeix aquesta figura de representació.\nAixí doncs, després d'un any del lideratge de Davó en les Corts com sindica de la formació habitada, s'efectua el tercer canvi en la mateixa figura de representació institucional i política en les Corts en tot just cinc anys del Botànic i en dues legislatures per la qual han passat un dels principals motors de la formació en els seus principis en 2015 en el territori valencià, així com un dels més joves que va arribar a la cúspide de la formació, l'alacantí Estañ i fins que s'efectue aquest canvi, l'alcoiana Davó.\nLa proposta a la qual van secundar gairebé cinc mil inscrits en la III Assemblea Ciutadana Valenciana del juny passat marcava tres lideratges de manera separada, però per a treballar de manera conjunta. D'una banda, el lideratge de Lima com a Coordinadora Autonòmica, el lideratge de Davó com sindica i el de Dalmau com a vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica. No obstant això, encara que segueix en mans de la Comissió de Garanties de la formació habitada -òrgan encarregat de vetllar pel respecte als drets dels inscrits i els principis fonamentals i les normes de funcionament de l'organització- el fet d'impossibilitar aquest cessament perquè "s'hagueren pogut incomplir els procediments reglamentaris i democràtics", Davó s'ha avançat a aquesta resolució per a "ser responsables".\nEnfront d'aquestes confrontacions, Davó explica que s'ha obert "una guerra interna" que la gent no entén a meitat d'una pandèmia, i així, s'ha referit a aquest procés intern de "lluita" com una mostra que "les guerres internes sempre ens afebleixen, resten credibilitat i obren la possibilitat que el partit es trenque, i això no ho podíem permetre", afegia Davó. Sobre l'opció de ser portaveu adjunta, Davó respon que "mai ha tingut l'oferta d'aquest càrrec". I cal recordar que actualment, Lima tenia el càrrec de portaveu adjunta i Davó el de síndica.\nDavant la històrica dels síndics de Podem en les Corts, només ens queda una pregunta final, seguiran amb la tradició de tenir un síndic a l'any? Acabarà Lima el febrer de 2022 el seu pas per la sindicatura del grup parlamentari? Qui ocupés el lloc de síndic dins d'un any?


Publicada porEugenia Campos Herrera Modificado hace 3 años\np.ex.: AgCl (s) Ag+ (aq) + Cl- (aq) Importància dels equilibris de precipitació\n3 1 CONCEPTES BÀSICS. vdisoluc = vcristaliz Equilibri\nDissolució saturada: Aquella que conté la màxima quantitat de solut que pot dissoldre's en una determinada quantitat de dissolvent a una temperatura fixa.\n4 Solubilitat d’un solut en un determinat dissolvent: Quantitat de solut necessària per formar una dissolució saturada en una quantitat determinada de dissolvent.  Màxima quantitat de solut que pot dissoldre’s en una quantitat fixa de dissolvent. [p.ej. NaCl en aigua a 0ºC s = 35.7 g por 100 mL aigua] s grams solut / 100 mL dissolvent grams solut / L dissolució mols solut / L dissolució (Molar) Si dissolem menys quantitat  dissolució no saturada Sòlids iònics cristal·lins Solubles\t(s  210-2 M) Lleugerament solubles (10-5 M < s < 210-2 M) Insolubles\t(s  10-5 M)\n5 La solubilitat de les substàncies sòlides depèn fonamentalment de tres factors:\na) de la naturalesa del dissolvent: generalment es compleix un antic axioma de la Química: El semblant dissol al semblant, és a dir, un dissolvent polar, com l'aigua, dissol als compostos iònics i moleculars polars i un dissolvent apolar, com l'èter, dissol als sòlids moleculars apolars. b) de la naturalesa del solut: La solubilitat d'un compost iònic augmenta al disminuir la seua energia reticular (els més solubles són els que posseeixen ions grans i poc carregats), ja que menor serà l'energia necessària per a dissociar-lo en els seus ions. c) de la temperatura: Encara que no hi ha cap regla, en general, la solubilitat augmenta a l'augmentar la temperatura, pel fet que hi ha una major mobilitat dels ions i les molècules del dissolvent.\n7 PbI2 (s) Pb2+ (aq) + 2 I- (aq)\nDinàmic Heterogeni Reacció directa: dissolució Reacció inversa: precipitació [ Equilibris de solubilitat] [ Equilibris de precipitació] Reaccions de precipitació: Aquelles que donen com resultat la formació d’un producte insoluble. Precipitat: Sòlid insoluble que es forma per una reacció de precipitació.\n8 Producte de solubilitat\n2 PRODUCTE DE SOLUBILITAT. [Concentracions en l’equilibri] AgCl (s) Ag+ (aq) + Cl- (aq)\tKPS = [Ag+][Cl-] Producte de solubilitat Bi2S3 (s) Bi3+ (aq) + 3 S2- (aq) KPS = [Bi3+]2 [S2-]3 KPS = (2s)2 (3s)3 Relació entre la solubilitat i el producte de solubilitat: AgCl (s) Ag+ (aq) + Cl- (aq) KPS = [Ag+][Cl-] = s2 [ ]o   [ ]eq s\ts Si KPS s\n9 Mesclem dues dissolucions que contenen dos ions que poden formar una sal insoluble.\nCóm saber si es formarà precipitat? Q = KPS Equilibri : dissolució saturada Q > KPS Es desplaça cap l’esquerre: precipita Q < KPS No precipita : dissolució no saturada.\n10 FACTORS QUE AFECTEN A LA SOLUBILITAT.\n3 FACTORS QUE AFECTEN A LA SOLUBILITAT. 3.1. Efecte de la temperatura. Afecta a KPS, ja que és una constant d’equilibri. Cóm?  Equació de van´t Hoff AB (s) A+ (aq) + B- (aq)\tHºdis = ? Si Hºdis > 0 (endotèrmica)  T KPS s Si Hºdis < 0 (exotèrmica)  T KPS s Com generalment son processos endotèrmics, i en els que sempre augmenta el desordre (H>0 i S>0). En les substàncies poc solubles, G>0, i per tant el procés no és espontani. A l'augmentar la temperatura, la solubilitat augmenta, ja que augmenta TS, G es va fent menys positiu i el procés és més espontani.\n12 3.2. Efecte de l’ió comú. La solubilitat d’un compost iònic poc soluble disminueix en presencia d’un segon solut que proporcione un ió comú. Ió comú PbI2 (s) Pb2+ (aq) + 2 I- (aq) KI (s) K+ (aq) + I- (aq) s (PbI2 en aigua) = 1.210-3 M s (PbI2 en una dissolució M de KI) = 7.110-7 M\n13 3.3. Efecte del pH. Mg(OH)2 (s) Mg2+ (aq) + 2 OH- (aq)\nSi el pH es fa més àcid  menor [OH-]   l’equilibri es desplaça cap a la dreta  major solubilitat. Este efecte es dona en totes les sals l’anió presenta caràcter bàsica. CaF2 (s) Ca2+ (aq) + 2 F- (aq) F- (aq) + H2O (l) HF (aq) + OH- (aq) La solubilitat de les sals que contenen anions bàsics augmenta quan el pH disminueix.\n14 Ca10(PO4)6(OH)2 (s) Ca2+ (aq) + 6 PO43- (aq) + 2 OH- (aq)\nAplicació: Formació de caries Esmalt dental: hidroxiapatita Ca10(PO4)6(OH)2 (s) Ca2+ (aq) + 6 PO43- (aq) + 2 OH- (aq) Si afig F- es forma fluoroapatita: Ca10(PO4)6F2 (s) que resisteix millor l’atac dels àcids. Altres fenòmens: * Pluja àcida: dissol el CaCO3 de monuments * CO2 de la respiració: deterioro d’estalactites i estalagmites\n15 3.4. Formació de ions complexos.\nEls ions metàl·lics poden actuar com àcids de Lewis. La unió d’un ió metàl·lic amb una (o més) bases de Lewis es coneix com ió complex. Ag+ (aq) + 2 NH3 (aq) Ag(NH3)2+ (aq) Ió complex p.ex.: L’addició de NH3 té un efecte espectacular sobre la solubilitat del AgCl, que augmenta molt. AgCl (s) Ag+ (aq) + Cl- (aq)\n16 Dissolució Ag(NH3)2+ (aq) i Cl- (aq)\n17 Equilibris de solubilitat - precipitació\nÉs el caso més important d’equilibris heterogenis. Estan en equilibri un sòlid iònic poc soluble amb els seus ions en dissolució. Quan s’afegeix el sòlid iònic a l’aigua, es dissol en part. Quan es mesclen dissolucions dels ions que formen el compost iònic poc soluble, es forma un precipitat del compost iònic sòlid. L’equilibri entre ions en el sòlid i en la dissolució és un equilibri dinàmic, en el que els ions passen del sòlid a la dissolució i al inrevés. Si la substància és poc soluble, la dissolució es satura amb poc sòlid dissolt, i la resta es deposita en el fons del recipient. 17\n18 BaSO4 (s) ↔ Ba2+ (aq) + SO42- (aq)\nTermodinàmica dels equilibris de solubilitat - precipitació Son processos generalment endotèrmics, i en els que sempre augmenta el desordre (H>0 i S>0). En les substàncies poc solubles, G>0, i per tant el procés no és espontani. A l'augmentar la temperatura, la solubilitat augmenta, ja que augmenta TS, G es va fent menys positiu i el procés és més espontani. Efecte de l’ió comú Si en el medi existeix algun io dels que intervenen en l’equilibri de solubilitat de la substància que es vol dissoldre, la solubilitat serà menor, ja que el producte iònic Q abasta abans el valor de Kps, amb lo qual la dissolució es satura. Si a una dissolució de sòlid poc soluble en la que hi ha equilibri de dissolució -precipitació s’afegeix un ió comú, la solubilitat disminueix, ja que el sistema evoluciona cap l’esquerre, d’acord amb el principi de Le Chatelier. BaSO4 (s) ↔ Ba2+ (aq) + SO42- (aq) A l’afegir Ba2+ o SO42- a la dissolució, la solubilitat disminueix. 18


Màquina de presa de màquina acoblada L'Assemblea de l'eix sobre l'arbre - Notícies - Cangzhou Bartech Material de construcció Co, Ltd\nMàquina de presa de màquina acobladora L'Assemblea de l'eix a l'eix\nCangzhou Bartech construcció Material Co, Ltd | Updated: Aug 16, 2017\nL'assemblatge de màquina prensadora d'acoblament, en el manteniment mecànic, és un procés de manteniment relativament senzill. A la tecla de muntatge de la màquina de presa d'acoblament per dominar l'eix del muntatge a l'eix, la màquina de presa d'acoblament està connectada a l'alineació de dos eixos, a la inspecció de peces i als requisits de muntatge d'acord amb els dibuixos i altres enllaços.\n1) Mètode de muntatge del cub al eix\nL'eix és una de les claus de la instal·lació de la màquina de presa d'acoblament a l'eix quan es munta. El centre i l'eix són majoritàriament en forma d'interferència, la connexió es divideix en una connexió de clau i una connexió sense clau, el centre del forat de l'eix es divideix en forat d'eix cilíndric i el forat de l'eix del con de dues formes. Els mètodes de muntatge són el mètode de pressió estàtica, el mètode de premsat d'energia, el mètode de muntatge de temperatura i el mètode de muntatge hidràulic.\n(1) mètode de premsa estàtica\nAquest mètode es basa en el centre de l'eix sobre la necessitat d'instal·lar la mida de la força diferent, l'ús de pinces, preses manuals o mòbils, el mètode de pressió estàtic generalment s'utilitza per al forat d'eix cònic. Com a resultat del mètode de pressió estàtica per rebre restriccions de la màquina de pressió, en una interferència més gran, l'aplicació de molta força és més difícil. Al mateix temps, en el procés de premsat de la roda i l'eix es tallarà entre la superfície desigual de la cresta desigual, de manera que la superfície d'acoblament estigui dañada. Per tant, aquest mètode en general no és molt d'aplicació.\n(2) mètode de premsa dinàmica\nAquest mètode es refereix a l'ús d'eines d'impacte o maquinària per completar el centre cap a l'eix del procés de muntatge, generalment utilitzat entre el centre i l'eix de la transició amb la transició o la interferència no és l'ocasió. El lloc de muntatge sol ser un mètode per colpejar un martell de mà col·locant un tros de fusta, un bloc de plom o un altre material suau a la cara extrema del centre com a coixí i prement el centre contra l'impacte del martell. No s'ha d'utilitzar aquest mètode de ferro colat, apagant el foc d'acer, fosa d'aliatges i altres materials trencadissos fets del centre, el risc de lesions locals. Aquest mètode també danyarà la superfície amb el complex, sovint s'utilitza per a muntatges de baixa velocitat i petits processadors d'acoblament.\n(3) mètode de muntatge de la diferència de temperatura\nEn el cas de la calefacció, el cub es tèrmicament expandit o refredat per refredament per reduir l'extrem de l'eix perquè el diàmetre interior de l'eix del centre sigui lleugerament més gran que el diàmetre de l'extrem de l'eix, és a dir, l'anomenat "valor de muntatge fàcil ", sense necessitat de força gran, podeu configurar fàcilment el centre de l'eix. Aquest mètode té més avantatges que el mètode de premsat estàtic, el mètode d'impressió d'energia, per a l'ús de materials trencadissos fets del centre, el mètode de muntatge de la temperatura és molt apropiat.\nEl mètode de muntatge de temperatura s'utilitza principalment, el mètode de refrigeració utilitzat menys. Hi ha una varietat de mètodes de calefacció, algunes de les rodes al punt d'inflamabilitat de l'oli per a la calefacció del bany d'oli o el forn per a torxes, i alguns amb el forn per escalfar el lloc de muntatge per utilitzar més calefacció per bany d'oli i forn per a torxes. La temperatura màxima a la qual es pot escalfar el bany d'oli depèn de la naturalesa de l'oli, normalment inferior als 200 ° C. La temperatura de calefacció del centre pot augmentar en més de 200 ° C. Si la temperatura de calefacció supera els 430 ° C, provocarà un canvi en l'estructura interna de l'acer, de manera que el límit superior de la temperatura de calefacció ha de ser inferior a 430 ° C. Pel que fa a l'assegurança, el límit superior de la temperatura de calefacció ha de ser inferior a 400 ° C. La temperatura real de calefacció requerit per al concentrador es pot calcular sobre la base del valor d'interferència del cub i l'eix i els requisits per escalfar l'eix posterior a l'eix.\n(4) després de la inspecció del muntatge\nUna vegada que l'eix de la màquina de presa d'acoblament s'uneix a l'eix, s'han de controlar acuradament els graus vertical i coaxial del centre i l'eix. Normalment, al centre de l'extrem i al cercle exterior s'estableixen dos indicadors de marcat, girant la roda quan la rotació, observa l'eix de tots els valors de batent (incloent el final de batre i radial), determina l'eix vertical i l'eix de l'eix i coaxial La situació de la situació. La màquina de presa d'acoblament de velocitat diferent dels diferents requeriments de la batuda de diferents valors, diferents tipus de màquina de pressió d'acoblament sobre els requisits de la batuda sencera també són diferents, però el muntatge de la roda en l'eix després del centre ha de ser la desviació total de batre de la valor dels requisits de disseny dins del rang de tolerància, que és un dels requisits principals de qualitat del muntatge de la màquina de presa d'acoblament.\nResultant en el centre del valor de batre total no compleix els requisits de moltes raons, la primera pot ocórrer en el procés de fabricació a causa de l'error causat pel processament per al conjunt del camp, principalment per corregir el tractament de la superfície del forat de la roda no és correcte , de manera que la desviació de concentricitat del hub i l'eix. Una altra raó és que hi ha una màquina de presa d'acoblament clau al muntatge, a causa del muntatge inadequat de la clau causada per l'eix del cub i del eix. La instal·lació correcta de la clau hauria de ser el costat clau de la clau i la paret de la clau d'accés, normalment en el muntatge amb inspecció de color, es pot utilitzar amb un mal moment per reparar el fitxer o la fulla per complir els requisits. Part superior clau de la bretxa general, d'aproximadament 0,1-0,2 mm o menys. La maquinària de rotació d'alta velocitat per al centre i l'eix del grau coaxial d'alta demanda, amb un sol enllaç no pot obtenir un alt grau de coaxial, amb connexió de doble enllaç o spline, pot fer que el grau coaxial dels dos sigui millorat.\nSegüent: Varetes enganxall mantenir l'estabilitat de la impedància interfície contacte


"No sembla raonable que ens hi enfrontem com si el final dels homes hagués d'arribar al novembre"\nper Josep Martí 19 de desembre de 2012 18:01\nNi encaixades ni petons. I menys encara les coses més atrevides. La mascareta de Michael Jackson porta el camí d'esdevenir universal. Ben aviat mig món portarà la boca tapada no sigui cas que la grip truqui a la porta i ens posem a moquejar i estornudar fins escaldar tots els nassos haguts i per haver.\nL'entreteniment més agosarat (i divertit) per a la quitxalla fou un dia jugar a metges i infermeres (ara, si els nens encara ho practiquen, el nom haurà mudat per força i derivat en metges/metgesses i infermers/infermeres). Els polítics, tan infantils, es mantenen fidels als seus divertiments iniciàtics i a les rutines pròpies de les criatures (ara t'ajunto, ara no t'ajunto, i tu més, no és culpa meva...), així que amb la grip han trobat l'excusa per recuperar el temps perdut i ja estan tots en cua demanant tanda per vestir bata blanca i signar talonaris de receptes.\nÉs una llàstima que l'Estatut no posi Catalunya a resguard de la grip nova. Tot i que el Constitucional potser hauria tombat l'article per pulcra que fos la seva redacció per posar a resguard la tan manida igualtat de drets i deures. Desaprofitada aquesta oportunitat, sempre podem ajornar l'inici del curs escolar o forçar una immigració massiva dels set milions que som als Monegros i, de pas, reconquerir-lo per a la Corona. Tot s'hi val i a veure qui la diu més grossa.\nNova o vella la grip matarà perquè la grip mata. No es tracta d'encaixar la malaltia amb resignació cristiana i que sigui el que Déu vulgui, però tampoc sembla raonable que ens hi enfrontem com si el final dels homes hagués d'arribar al novembre. Els que en saben diuen que els crematoris i cementeris acolliran menys gent amb aquest virus que amb el seu homòleg antic, així que el soroll potser hauria de ser menor.\nDe les vaques boges a la grip nova, passant per la grip aviar, el temps demostra una vegada rere l'altra que els polítics (i la Organització Mundial de la Salut no és un ens científic, dit sigui de passada) compren bitllets d'immunitat activant protocols i reunint-se seixanta cops per setmana.\nMentrestant els que en saben de veritat callen perquè no se'ls escolta i els ciutadans pateixen més del compte. Per si de cas, i donat que també és època del síndrome del dropo, perdó, volia dir síndrome postvacacional, hauríem de decretar una baixa generalitzada i remunerada que duri fins l'agost de l'any que ve. Les famílies senceres a casa, tancades amb doble balda, i el virus de la grip passejant per carrers i places sense trobar clients a qui fer la guitza.


L'Anna, la primera donant de placenta i cordó umbilical simultàniament | ICS\nLa gestant de Tarragona ha fet una donació simultània de sang de cordó umbilical i de placenta, alhora, a l'Hospital Joan XXIII\nper Albert Fuertes 08/06/2022 13:45h\nUna mare de Tarragona, l'Anna Jové, és la primera gestant de Catalunya que ha fet una donació de sang i de cordó umbilical i de placenta, alhora. Una acció feta per l'equip mèdic de l'Hospital Joan XXIII de Tarragona i coordinat amb els professionals del Banc de Sang i Teixits.\nEn aquest sentit, la placenta i la sang residual del cordó umbilical són elements que tenen un ventall d’oportunitats terapèutiques per a molts pacients. D'aquesta manera, l'objectiu és conscienciar les mares d'aquesta doble oportunitat d'ajudar a pacients en el moment del part.\nA més a més, es promou la donació conjunta dels dos elements. Un fet amb el qual s’aconsegueix optimitzar la feina d’equips mèdics i assistencials.\nA aquestes donacions, un cop nascut el nadó, s'hi afegeix la llet materna, que serveix per ajudar els nounats prematurs extrems que no poden ser alletats a sobreviure en el primer període de la vida.\nL’Anna, una superdonant d'una font inesgotable de vida\nL'Anna Jové és la protagonista d'aquesta història al voltant de la donació simultània de placenta i la sang de cordó umbilical a Catalunya. Amb el seu primer part, a més, ja va donar cordó i ara, en el seu tercer, no s'ho ha pensat dues vegades per tornar a fer-ho i anar més enllà.\n«Si podem ajudar a algú, no hi pot haver un no per resposta. Sobretot tenint en compte que són dos components que no s’aprofitaran», diu l'Anna Jové.\nAmb la donació de la placenta, en concret, amb la membrana amniòtica —la part més externa— té propietats antiinflamatòries, antimicrobianes i regeneratives. Aquestes s’utilitzen per a la reconstrucció i el tractament de lesions dels ulls, com úlceres, tumors o ull sec. A més, ajuda a la cicatrització i cura de persones amb grans cremades.\nD’altra banda, la sang residual que queda al cordó umbilical té unes característiques úniques. Conté cèl·lules mare, un element sanguini essencial per tractar malalties greus de la medul·la òssia, com la leucèmia o alguns càncers, i també per fer-ne aplicacions en medicina regenerativa.\nEn aquest sentit, els seus components es poden fer servir per afavorir la cicatrització i millorar la qualitat de vida dels malalts.\nAnar a portada Última hora Àrea Metropolitana Última hora Hospital Joan XXIII Última hora salut\nEls experts avisen Tarragona: retard important en la implantació de les renovables


28N: Campanyes diferents per objectius diferents - Jordi Turull - Els blogs d'e-noticies\n28N: Campanyes diferents per objectius diferents\nAmb la precampanya que estan portant a terme els tres partits del Govern, tant junts ( la institucional ) com per separat ( la de partits ), hom s’explica, perfectament, perquè, amb el segon Tripartit, Catalunya ha sofert una reculada tant important en molts ordres. La lògica discursiva electoral que s’està visualitzant també està esdevenint una mena del món al revés.\nEn els països, diguem-ne democràticament normalitzats, el govern llueix i explica tant l’obra de govern com els grans projectes de futur, tot presentant-se cohesionat i l’oposició, de manera crítica, va, poc o molt, a remolc de tot això. Aquí no. Amb això, també anem al revés. Aquí, el govern i els tres partits van a remolc del que diu i proposa CiU, reneguen, públicament, de la seva pròpia formula de govern i situen, a CiU, com a l’ase de tots els cops.\nA aquestes alçades, hom ja constata de sobres que l’estratègia i el discurs dels tres no serà veure com poder surar per ells mateixos, per la seva tasca, sinó que miraran de fer-ho a base d'enfonsar o desprestigiar l'adversari o provocant el desencís general amb el joc brut i la difamació. I l'adversari dels tres només és un, CiU i l'Artur Mas i el camí, que porta el desencís general, és una gran abstenció. L’una complementa l’altra, l’una porta també a l’altra. I amb una gran abstenció, les possibilitats de reeditar el Tripartit –que és el seu gran objectiu- són més altes. Més abstenció, menys vots calen per obtenir un diputat, més dispersió i menys majories sòlides. Que ningú s’enganyi que això va per aquí, tant l’estratègia com el propòsit de la mateixa.\nAls fets i les paraules em remeto: El President Montilla i el PSC, parlin del que parlin, no saben acabar una frase sense atacar a CiU o l'Artur Mas. Esquerra vol enredar de nou a la gent pregonant una més que “curiosa” - per ser suaus i educats - equidistància, ja que respecte als uns manifesten l'orgull d'haver fet Montilla president i respecte als altres inicien una campanya per tot el territori de gran difamació, amb grans mentides presentades com a veritats. I així un dia i un altre. Es torna a posar en evidència, també en campanya, que els pot més i els cohesiona més, anar contra CiU, que concretar un projecte polític mínimament sòlid i coherent. Eren un artefacte inestable i sense projecte durant el govern, i ho seran durant la campanya.\nSituats aquí, i com diria aquell, ells que vagin a la seva, que nosaltres anirem a la nostra. I “nosaltres a la nostra” no vol dir, ni més ni menys, que, des de CiU, ni els hi seguirem aquest joc, ni caurem en cap de les seves provocacions per fortes i brutes que siguin aquestes. També amb això serem diferents d’ells. I no ho farem, primer perquè som diferents i hem demostrat, de fa temps, que hi ha una altra manera de fer política, també en valors i en actituds. I no caurem en el seu joc ni en les seves provocacions perquè és massa el que s’hi juga la gent i el País, massa!!.\nSi volem sortir del forat i de la pendent avall en què es troba Catalunya, amb tantes crisis intenses i alhora com no s’havia donat mai(institucional, nacional, econòmica i social ), les nostres energies han d’anar a explicar arreu com ens en podem sortir. Sense enganyar a ningú ni generar falses expectatives. Conscients que serà tremendament complicat però segurs de que ens en podem sortir i enfortir. I és que, en situacions com aquesta, tant important com les accions en són les actituds i els valors a l’hora d’afrontar-ho. I nosaltres volem demostrar, ja en campanya, que hi ha una altra manera de fer política, una manera més positiva, més ambiciosa, més autoexigent, més rigorosa i amb majors dosis de sensatesa i de sentit comú.\nEls blogs d'e-noticies - Jordi Turull - 28N: Campanyes diferents per objectius diferents


El supervivent jueu que va causar la maledicció més llarga de la Champions - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nEl supervivent jueu que va causar la maledicció més llarga de la Champions - Diari de Barcelona\nEl supervivent jueu que va causar la maledicció més llarga de la Champions\nBéla Guttmann, entrenador hongarès del S. L. Benfica l'any 1962, va ser acomiadat després de guanyar la Copa d'Europa, deixant una maledicció que faria perdre vuit finals europees al club portuguès\nExactament fa 58 anys el Benfica guanyava la seva segona Copa d’Europa a l’Estadi Olímpic d’Amsterdam. Ho feia després de guanyar 5-3 al Reial Madrid de Puskás i Gento amb un doblet d’Eusébio da Silva Ferreira. Una data marcada a la història del futbol que els aficionats del club portugués recorden de forma agredolça. L’entrenador d’aquell equip en té gran part de la culpa.\nBéla Guttmann era un tècnic hongarès nascut a Budapest el 27 de gener de 1899. En la seva primera etapa al món del futbol, va ser un reconegut migcampista que va jugar entre 1919 i 1933 a Hongria, Àustria i als Estats Units. També va disputar els Jocs Olímpics de 1924 a París i es va convertir en una gran llegenda del Hakoah Viena.\nFora del futbol, va patir com a jueu l’Holocaust en primera persona. Va estar a punt de morir en amagar-se durant mesos en un àtic als afores de Budapest i va aconseguir escapar d’un camp de concentració nazi. El seu pare, la seva germana i alguns familiars propers no van sobreviure.\nDesprés de la Segona Guerra Mundial, va convertir-se en entrenador, cosa que li va aportar una gran fama internacional. Guttmann va passar per Viena, Honved, São Paulo, AC Milà, Benfica i Porto, entre d’altres. Com a entrenador, era conegut per trencar amb l’esquema de sis davanters i per ser pioner del sistema del 4-2-4 que va utilitzar Brasil al mundial de 1958.\nL’origen de la maledicció\nEl seu èxit més gran va ser la consecució de la Copa d’Europa el 1961 i el 1962 (el 5-3 contra el Reial Madrid). Just després de guanyar la segona, Guttmann es va presentar al despatx del president del Benfica, Joaquim Bogalho, per reclamar-li una pujada de sou. El dirigent va considerar agosarada la seva proposta i el va fer fora del club. Llavors Guttmann va pronunciar la seva frase “el Benfica no tornarà a guanyar un torneig europeu en 100 anys”. Des d’aquell moment, ha perdut vuit finals europees (cinc de Copa d’Europa, una de Copa de la UEFA i dues d’Europa League).\nFinal de la Copa d'Europa de la temporada 1961-62 (British Pathé)\nTanta era la por a la maledicció, que el mateix Benfica va organitzar una expedició, liderada per Eusébio, a la tomba de Guttmann els dies previs a la final de la Copa d’Europa de 1990, que l'enfrontava a l’AC Milà. El resultat? 1-0 a favor dels italians amb gol de Frank Rijkaard. Ja podien resar, que Guttmann no volia ni sembla que vulgui perdonar.\nFinals europees perdudes des de 1962.\nPioner en el sistema tàctic\nUn dels secrets del seu èxit va ser revolucionar l’aspecte tàctic, rebutjant una formació amb sis atacants i apadrinant el rigor del 4-2-4.


Detingut un jove per apunyalar al seu cunyat durant una discussió a Xàtiva\nAgents de la Policia Nacional han detingut a un home de 23 anys per presumptament apunyalar amb un ganivet al seu cunyat, de 29 anys, en el pit i l’esquena durant una discussió, en la localitat valenciana de Xàtiva.\nEls fets van ocórrer sobre les 17 hores del dimarts, quan un home es va presentar en la comissaria de Xàtiva amb diverses ferides sagnants i va manifestar que l’havien apunyalat, per la qual cosa va ser immediatament traslladat a l’hospital per a ser atés, segons han explicat les forces de seguretat en un comunicat.\nEls policies van esbrinar que la víctima i el presumpte autor, el seu cunyat, s’havien enredat en una discussió, en la qual el sospitós, pel que sembla, li va assestar una punyalada en el pit i, en caure a terra li va assestar una altra a l’esquena. L’ara detingut va fugir corrent del lloc.\nEls agents van localitzar al jove al voltant de les 18 hores d’aquest divendres i el van detenir com a presumpte autor d’un delicte d’un homicidi en grau de temptativa. El detingut, amb antecedents policials, ha passat a disposició judicial.\nDescartat un possible cas de coronavirus a l'Hospital General d'Alacant\nUn jove accepta dos anys de presó per intentar violar a una xica en unes paelles universitàries de Moncada\nDetingudes sis persones que venien droga mitjançant un servei de "telecoca"


Xavier Aliaga: No tinc temps per a l’odi - El Temps\nEscena nadalenca. Els carrers d’una ciutat mitjana estan il·luminats amb bombetes de colors. La zona comercial bull. Un munt de gent atrafegada transporta borses de regals amb una convicció sorprenent, quasi atàvica. En una de les artèries que xuclen el trànsit, un automòbil gran, aparcat en doble fila, dificulta la circulació: una dona de cabells tenyits de ros carrega amb parsimònia uns basquets. Els conductors que han de sortejar-la fan sonar el clàxon. La dona, sense apurar-se, carrega el darrer basquet i puja al cotxe. Arrenca, obri la finestra i, quan creus que traurà la mà a mode de disculpa, ensenya el dit cor. Que us foten: el carrer és meu.\nA aquesta gent l’hem vist moltes vegades. Donant pel sac en les reunions d’escala, dels consells escolars, bramant en un restaurant per bajanades i nicieses, en la consulta del metge, creant problemes del no res. Un món de gent sense empatia ni paciència, abonyegada (això ho cantaven Surfin’ Bichos), conflictiva, amb la ment embotida de fantasmes i enemics. Són la versió no virtual, tangible, dels haters de les xarxes socials. En algun moment, aquelles actituds et movien a l’odi. Ara no. Ja no tens temps per això.\nEl que no ens mata ens pot fer més forts, però també més agres i intolerants. Cadascú fa les seues digestions. Hi ha embats de l’existència que et canvien la percepció, que modelen la visió. Que t’ajuden a destriar el que és important del que no ho és, el gra de la palla. Quan has viscut veritables tragèdies se’t crea una cuirassa, una protecció contra l’estupidesa, una intolerància a les petites misèries. Parle per mi, és clar. Amb l’edat, a més, quan vas deixant pel camí gent estimada, persones en alguns casos més joves que tu, t’adones de com de fràgil i precària és la vida. Com de curtes són les treves.\nLlavors, cada dia que desperte i em faig present en el món dels vius, done les gràcies. I torne a estar agraït per cada somriure dels infants, per una nit de desfasament (controlat), per la cançó que m'ha emocionat, per la frase d’un llibre, per una nit de bon cinema en companyia, sota les mantes. Per la darrera vegada que vaig fer l’amor. Per la conversa amb el fill gran, pels ulls oberts de bat a bat, de no donar crèdit, mentre li relate la meua infantesa de tecnologia precària, futbolins i billar, partides a les xapes, genolls arrasats pel futbol en descampats i la bestiesa aquella de «xurro va!», potser l’origen primigeni dels problemes adults de lumbars i cervicals.\nDe camí a l’estació, veig tots els matins una dona gran, amb el rostre blanquinós, malaltís, fumant i consumint un cafè amb llet amb la mirada perduda. Una imatge pertorbadora, que envaeix el meu cap com ho faria un exèrcit d’aranyes, fent-me presents els darrers anys de la mare. I torna el dolor. Una mica difuminat, sí, però és el dolor, al cap i a la fi. Podria variar la ruta, però no ho faré. La recança i el record no són negociables, encara que facen mal. Són una presa de consciència, ajuden a connectar amb tot el que tens, amb el present, a orientar la mirada, a fixar la vista en allò que mereix ser mirat. La resta és ferum, merda. I l’odi és la més gran de totes les merdes. La més alienant i destructiva.\nEn el sou de periodista entra escrutar l’odi de la resta. Navegar pels femers, xafar els bassals, entrar en els fangals fins al coll. Tractar d’entendre. Tinc temps per a la incomprensió. Alguns dies, per sentir repugnància. I em reserve el dret de defensar amb vehemència les meues conviccions. Controlant la ira i la ràbia. Però per a l’odi no tinc temps. Per a l’odi no. Ja no.


Endesa a Escorca:telèfon i contacte\nEndesa en Escorca: punt de servei\nTelèfon de Endesa a Escorca\nPunt de servei Endesa a Escorca\nContractar el subministrament de llum amb Endesa a Escorca\nEndesa a Escorca\nAqui trobaras tota la informació que necessites sapiguer de Endesa a Escorca. Tot escorquero que tingui preguntes amb el seu subministrament de llum podrá ubicar en esta aquesta página web tota la informació que necessiti.\nEndesa s'encarrega de distribuir la llum a gran part dels ciutadàns de Islas Baleares. Per això, compta amb gran percentatge recursos per atendre als clients amb qualitat. Depenent dels processos que el escorquero vol completar, pot optar per anar a alguns dels punts de servei sense la necesitat de cita previa propers a Escorca. Així mateix, sempre pot trucar anticipadament als telèfons que aperèixen a continuació:\nTelèfons de Endesa a Escorca\nEndesa proposa una atencio personalitzada on qualsevol client pot anar de manera presencial i ser considerat immediatament. Els punts de servei de Endesa que un escorquero té mes properes es mostran a continuacio:\nDirecció C\_ Foners 18 Plaza Cardenal Pou 8\nCP 07006 07500\nEscorca es un municipi que fa part de la comunitat autònoma de Islas Baleares que compta amb un total de 678149 punts de sumbministrament amb un consum anual de 3078350165 MWh. Endesa es la companyia encarregada de subministrar la llum en la zona.\nEndesa es la companyia responsable de distribuir el gas natural al municipi de Escorca. Per això, si el ciutadà escorquero vol anar a la oficine que sigui de Endesa sense necessitar cita prèvia, té a disposició punts de servei properes a la seva casa.\nOficines de Endesa a Escorca\nAdreça C\_ Foners 18 Plaza Cardenal Pou 8


2 min. Madrid 27/03/2012 11:17\nEl ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, ha dit avui que el govern espanyol rebutja apujar els impostos de forma “permanent”, però ha admès que està estudiant incloure als pressupostos “reformes parcials dintre dels grans impostos” per fer “contribucions més equilibrades i més ben ponderades” entre els ciutadans.\nMontoro ha respost així, després de participar en la presentació d'un llibre sobre el president de Bankia i exministre del PP, Rodrigo Rato, a les preguntes sobre si l'executiu apujarà l'IVA o modificarà l'impost de societats.\nEl ministre no ha volgut descartar clarament una pujada de l'IVA, però ha reiterat que el govern no realitzarà “cap canvi tributari que perjudiqui el creixement econòmic”. També ha dit que l'augment de l'IRPF, aprovat a finals d'any, és temporal.\n“S'han de prendre mesures de caràcter excepcional en moments molt difícils. Fer esforços i sacrificis, però no sobre les capes més dèbils de la societat. Farem ponderadament un esforç entre tots els agents econòmics per superar la recessió”, ha assegurat.\nMontoro ha explicat que als pressupostos de l'estat, que es presentaran divendres, hi podria “aparèixer” una nova “aportació” d'impostos. Ha insistit, però, que l'executiu reduirà també la despesa pública per “no confiar només en els ingressos” per disminuir el dèficit públic fins el 5,3%.


Regidora del Grup municipal València en Comú.\nCoordinadora de l'Àrea de Participació, Drets i Innovació Democràtica.\nRegidora de la Delegació de Govern Obert, Participació, Acció Veïnal, Transparència i Auditoria Ciutadana.\nRegidora de la Delegació de Cooperació al Desenvolupament i Migració.\nPresidenta de la Comissió de Participació, Drets, Innovació Democràtica i Seguretat Ciutadana, Bombers, Prevenció i Intervenció Emergències.\nVicepresidenta 1ª Comissió Permanent Especial de Suggeriments i Reclamacions. Observatori de Contractació.\nVocal titular de la Comissió de Govern Interior, Administració Electrònica, Personal i Control Administratiu.\nVocal titular de la Comissió d'Hisenda, Coordinació Jurídica, Inspecció General i Desenvolupament Econòmic Sostenible.Vocal suplent de la Comissió de Desenvolupament Urbà, Habitatge i Mobilitat.\nVocal suplent de la Comissió de Desenvolupament Humà, Educació, Joventut, Esports i Cultura.\nConsellera de l'Empresa Mixta Valenciana d'Aigües (EMIVASA).\nPortaveu adjunt del Grup Municipal València en Comú.\nVocal suplent de la Junta Central Fallera.\nVocal nat de la Universitat Popular de la Ciutat de València.\nVocal de Parcs i Jardins Singulars i Escola de Jardineria.\nVocal del Comitè Permanent d'Acció Humanitària de la C.V.\nVocal suplent de la Junta d'Explotació del Sistema Xúquer-Alarcón-Contreras.\nRepresentant de l'Ajuntament en el Consell Social de la Universitat de València.\nVocal titular de la Comissió de Coordinació de la Xarxa Amics.\nRepresentant de l'Ajuntament en la Comissió Interterritorial de Cooperació al Desenvolupament.\nRepresentant de l'Ajuntament en el Comitè Local de la Cruz Roja Española.\nVocal de l'Associació Fontilles.\nRepresentant de l'Ajuntament del Fons Valencià per la Solidaritat.\nPresidenta delegada del Consell Local d'Immigració i Interculturalitat.\nVocal nat del Consell Municipal d'Acció Social.\nPresidenta delegada del Consell Municipal de Cooperació.\nCoordinadora General de la Comissió de Seguiment d'Acolliment a Persones Refugiades.\nVocal titular del Consell Local de Comerç de València.\nPresidenta Delegada del Consell Social de la Ciutat.\nVocal del Consell Municipal de les Dones i per la Igualtat.\nVocal titular de la Comissió de Seguiment del Pacte per l'Ocupació, des del 8 de setembre de 2017.\nVocal titular del Consell Agrari Municipal des del 26/01/2018.\nBOP 27-10-2017 (pdf 22 Kb.) BOP 27-03-2018 (pdf 186 Kb.) BOP 08-07-2019 (pdf 235 Kb.)\nVaig nàixer el 25 de juny de 1976. Dona, feminista, intercultural, consumidora responsable, activista en la defensa dels Drets Humans i municipalista.\nSóc diplomada en Treball Social i la meua inquietud amb les desigualtats mundials em va portar, en l'any 2000, a començar a involucrar-me en moviments socials.\nDurant estos 17 anys i escaig, he desenvolupat les meues competències personals, activistes, professionals i polítiques en matèries i àrees com a participació ciutadana, educació per al desenvolupament, immigració, interculturalitat, cooperació internacional, comerç just i consum responsable. He participat en diferents moviments socials, xarxes i plataformes cíviques locals, estatals, europees i internacionals; en els quals m'he compromés treballant sempre per la transformació de la realitat, la cerca de la igualtat de drets i un món més just, democràtic, participatiu i inclusiu.\nEn estos últims 2 anys, he treballat com a assessora en el Grup Municipal València en Comú, així com impulsant i col·laborant activament en diverses comissions, grups de treball i projectes en l'organització: Eix de Feminismes, Eix d'Interculturalitat, Comissió de Finances i de Projectem en Comú, projecte de València en Comú que permet que els nostres excedents salarials com a representants públics, es reinvertisquen en projectes socials a la ciutadania, tal com signem en el nostre codi ètic.\nConsidere que l'Ajuntament és la institució més propera a la ciutadania, la que crea ciutat, la que crea les bases per a la convivència, el diàleg, la igualtat d'oportunitats, de drets ciutadans, la que crea una societat justa i igualitària i, per això, el lloc des d'on promoure una participació social i ciutadana, així com polítiques locals que reduïsquen les desigualtats socials i estiguen encaminades al bé comú.\nNotes Diplomatura Treball Social (125 Kb)


Home - Pastoret - Recuperagorrion Cat\nPardals a la ciutat\nDes del seu origen, a Pastoret hem estat compromesos amb el benestar tant de les persones com dels animals. En els últims anys, a Pastoret hem fet extensible el compromís al planeta i a la resta d’espècies animals en una aposta ferma per la recuperació i el manteniment de la biodiversitat. Per aquest motiu ens hem associat amb SEO/BirdLife, per intentar recuperar el nombre més gran de pardals possibles a les ciutats amb el projecte #recuperagorrion.\n30 MILIONS DE PARDALS\nMENYS EN 10 ANYS\nSegons l’ONG SEO/BirdLife, s’han perdut més de 30 milions en els últims 10 anys i per això, és fonamental que la societat i els ciutadans entenguem les causes.\nGràcies a la iniciativa que Pastoret i SEO/BirdLife vam posar en marxa, hem contribuït al fet que es posin mesures per a la seva recuperació.\nTot això, recolzat per l’aposta de Pastoret des de fa anys pel reciclatge i la reutilització dels envasos en una acció de col·laboració ciutadana.\nQUÈ APORTEN ELS PARDALS A LES CIUTATS?\nCap au silvestre passa tant de temps al nostre costat com el pardal. Són un veí més al barri, que habita les teulades de les nostres cases, patis, voreres, carrers i jardins, ens alegra amb la seva presència i els seus reclams i, com altres aus, ajuda a controlar les plagues urbanes. Els problemes que s’apunten com a causants del declivi del pardal (contaminació, soroll, mala alimentació), afecten també a la salut de les persones i per tant el pardal pot ser un indicador de la qualitat de vida de les persones. El que és dolent per al pardal, és dolent per a tothom.\nSabies que al 1958, a la Xina de Mao Zedong es van exterminar a gairebé 2.000 milions de pardals per a millorar les collites? Les conseqüències van ser nefastes. L’absència d’aquesta espècie va desequilibrar els camps de cultiu i les collites van fracassar. Xina va haver d’adquirir pardals de la comunitat internacional , que ara protegeix i valora.\nPer conèixer més sobre ells, clic aquí.\nQUI ÉS SEO/BIRDLIFE?\nSEO/BirdLife, la Societat Espanyola d’Ornitologia, és l’ONG ambiental degana a Espanya, dedicada a estudiar i conservar les aus i la natura i a divulgar els seus valors. És una societat científica i declarada d’utilitat pública.\nÉs el representant de BirdLife International a Espanya, l’organització global més gran de conservació de les aus i la natura.\nPastoret i SEO/BirdLife hem col·laborat en un projecte per a la conservació de la biodiversitat urbana. Una iniciativa que ha consistit a crear menjadores per als pardals en espais públics de Madrid i Barcelona a partir de la reutilització dels envasos de ceràmica de Pastoret. Un projecte en el qual, a més, s’ha implicat a la ciutadania a través d’horts urbans i centres escolars.\nEl projecte ha comptat amb 4 línies d’actuació:\nEducació per a la cura de la biodiversitat\nReutilització d’envasos de ceràmica\nPublicació de l’estudi\nHem instal·lat expositors de gran grandària a les grans superfícies de Madrid i Barcelona que col·laboren amb el projecte. Als punts de venda, s’ha comptat amb material per a explicar la iniciativa.\nHem creat menjadores per pardals i altres aus urbanes amb els envasos de la crema de xocolata Pastoret.\nD’aquesta manera, hem donat un exemple de com poden reutilitzar-se els envasos donant-li una segona vida per ajudar a la conservació de la biodiversitat urbana.\nINSTAL·LACIÓ DE MENJADORES\nEls menjadors s’han instal·lat en parcs urbans, centres d’interpretació ambiental, horts comunitaris i centres educatius. Per això, s’ha comptat amb la col·laboració dels Ajuntaments de Madrid i Barcelona. A més, s’ha implicat a la ciutadania i la comunitat escolar en el manteniment i cura de les menjadores.\nPer tal de valorar l’eficàcia de les menjadores, s’ha realitzat un seguiment del seu ús, a través de professionals i ciutadans i ciutadanes voluntaris i escolars que han volgut implicar-s’hi.\nAixí, hem creat un programa de ciència ciutadana entorn d’aquesta proposta, que ha servit per a recopilar dades i assentar les bases d’iniciatives futures similars en l’àmbit internacional. Igualment, com a mètode de difusió hem realitzat un seguiment via webcam en una de les menjadores de Barcelona que està en emissió activa 24 hores al dia.\nELABORACIÓ DE L’INFORME FINAL\nIdoneïtat de les menjadores com a eina per a la conservació de les aus que habiten en entorns urbans.\nValoració de l’estudi com a prototip per a la realització d’estudis científics posteriors, possibilitant la inclusió de les ciutats espanyoles en projectes desenvolupats pels experts en ecologia urbana de tot Europa.\nMillora del coneixement de les necessitats de les principals espècies urbanes durant el període hivernal.\nConeixement de les espècies que s’estan beneficiant principalment de la instal·lació de les menjadores.\nValoració de les millores en el coneixement de la comunitat d’aus urbanes per part dels alumnes i professors, gràcies a la interacció a través del programa de seguiment de les menjadores.\nUn projecte de Pastoret i SEO/BirdLife


Rosa Mateu | INS Can Planas\nEs fan públics els exàmens de la Convocatòria Extraordinària de B2, que seran els dies 19, 20 i 21 de juny.\nBatxillerat, Calendaris d'exàmens, Curs actual, Portada 0\nDonació de sang a Barberà amb la col·laboració d’alumnes de 4t\nDins del Servei Comunitari que es porta a terme a 4t, avui, dilluns, 10 de desembre, un grup d’alumnes de 4t seran a la Plaça de la Vila col·laborant en la campanya de donació de sang.\nEl consell de delegats del centre ha decidit adherir-se a la convocatòria de vaga d’alumnes del proper dijous 26 d’abril.\nEls alumnes de 3r i 4t d’ESO i Batxillerat podran exercir el seu dret de vaga sempre i quan els seus pares, mares o tutors legals, en el cas dels menors d’edat, els autoritzin.\nRecordem que els alumnes de 1r i 2n d’ESO han d’assistir a classe amb total normalitat.\nVisita dels alumnes de 1r d’ESO als centres de Primària\nCom cada any per aquestes dates, alguns alumnes de 1r d’ESO retornen per una estona a les seves escoles de Primària per explicar com funciona l’institut als companys y companyes que ara fan 6è. Aquest curs hem estat a l’escola Can Serra i a la… Llegeix més»\nESO, General, Portada 2\nI, per acabar, la foto dels 25!\nPer acabar amb les celebracions del nostre 25è aniversari, hem dibuixat els dos números al pati. Tot l’alumnat ha anat omplint l’espai fins que es podia llegir 25 anys. Les fotos han immortalitzat el moment. Un breu vídeo de la seqüència, clicant aquí .\nGeneral, Portada 25è aniversari 0\nL’alumnat de 4t reflexiona sobre diversitat cultural i mitjans de comunicació\nL’associació “El Parlante” (arran d’una proposta de Joventut de l’Ajuntament de Barberà) ha realitzat aquest curs uns tallers de conscienciació sobre la imatge que els mitjans de comunicació donen sobre la diversitat cultural. El projecte s’anomena Cruïlla Comuna i es va realitzar a 4t… Llegeix més»\nL’Equip de Mediació entra a les aules\nAquesta setmana els nostres alumnes de l’equip de mediació han presentat la dinàmica “Ciberproblema” a tots els alumnes de segon d’ESO .L’objectiu de la campanya és el següent:\nConèixer què és el ciberbulling (Ser conscients dels perills de les xarxes socials ) i… Llegeix més»\nL’alumnat de 1r d’ESO fa un tastet de voleibol\nFa uns dies els alumnes de 1r d’ESO acompanyats de les seves tutores i dels professors d’Educació Física han anat al Pavelló de l’Elisa Badia a fer un tastet de voleibol. Els alumnes hi han anat en dos torns. Membres del Club de voleibol Barberà… Llegeix més»\nActivitat de Mediació a 1r d’ESO\nCom cada any, des de ja en fa quatre, el nostre grup de Mediació (format per alumnes de 3r i 4t) fa una activitat a totes les tutories de 1r d’ESO. L’objectiu del taller participatiu és que ens adonem de la importància de la Mediació… Llegeix més»\nPortada 1r ESO, Mediació 0\nInformacions Inici de curs 2016-17\nDesprés de les vacances reprenem les activitats al nostre institut. A continuació us detallem les informacions importants per l’inici de curs.\nAl calendari de l’esquerra hi teniu també l’agenda de les dates importants: matrícules, inici classes i, un cop iniciat el curs, reunions, sortides…\nEl curs comença el 12 de setembre. El primer dia només farem la presentació del curs. Cal que l’alumnat porti fulls i bolígraf. L’entrada a l’institut es farà esglaonada segons el següent horari.\n8:00 h Presentació 1r i 2n Batxillerat.\n8:30 h Presentació 4t d’ESO.\n9:15 h Presentació 3r D’ESO.\n10:00 h Presentació 2n D’ESO.\n10:45 h Presentació 1r d’ESO.\nL’alumnat de 1r d’ESO plegarà a les 13.00h. La presentació per la resta d’alumnes tindrà una durada d’una hora aproximadament.\nGeneral, Portada Centre 0


MÉS per Palma alerta del perill de desfigurar el Centre Històric amb l’aplicació de la Llei Turística que permet augment del 20% d’edificabilitat - MÉS per Mallorca\nMÉS per Palma alerta del perill de desfigurar el Centre Històric amb l’aplicació de la Llei Turística que permet (...)\nMÉS per Palma alerta del perill de desfigurar el Centre Històric amb l’aplicació de la Llei Turística que permet augment del 20% d’edificabilitat\nLa coalició ecosobiranista ha reclamat un informe al Consell de Gerència d’Urbanisme de l’Ajuntament de Palma perquè consti per escrit el compromís de respectar la normativa urbanística municipal i impedir l’augment d’alçades i l’ocupació de patis interior\nEl portaveu de MÉS per Palma, Antoni Verger, ha alertat avui del perill que corre el valuós Centre Històric de Ciutat davant la Llei Turística impulsada pel conseller Delgado. Una normativa autonòmica que preveu l’autorització d’augmentar l’edificabilitat fins a un 20% per a nous hotels o reformes d’altres existents. Això pot posar en perill la conservació i protecció dels elements patrimonials urbanístics del Centre Històric de Palma.\nÉs per això que Antoni Verger ha exigit avui a la reunió del Consell de Gerència d’Urbanisme un compromís ferm i per escrit perquè l’Ajuntament de Palma garanteixi la protecció del Centre Històric de conformitat amb la normativa urbanística de Ciutat. “Estam vigilants perquè no es desfiguri el centre de Palma, ja que amb la Llei Delgado, es podrien augmentar les alçades i destruir patis interiors o illes de cases provocant una desfiguració de les parcel·les molt greu. No ho podem permetre”.\nEn aquest sentit, Verger ha aconseguit avui el compromís del Departament d’Urbanisme per redactar un informe que posi per escrit que Cort no permetrà augment d’alçades ni desfiguració de parcel·les al Centre Històric de Palma per pressions especulatives invocant la Llei Delgado.


No esperis a buscar una noia i esperis una cita, pren mesures i aprèn com preguntar a una noia.\nEsbrinar la millor manera de preguntar a una noia és difícil. Tant si la coneixeu des de fa un temps com si l’acabeu de conèixer, demanar-li a una noia vol dir posar-vos fora. Significa possible rebuig.\nMentre us ajudem a aprendre com aconseguir una núvia volem ajudar-hi. En aquest post us ajudaré a trobar maneres de demanar a una noia que és més probable que obtingueu una cita i us ajudi a trobar aquella persona especial.\nTotes les grans històries tenen el que es coneix com a incitant incident. És el moment en què l’heroi entra a l’acció. És el començament de l’aventura, el creixement i sí & hellip; alguns reptes. No passa res, bo o dolent, sense aquell incident incitant.\nSense fer aquest pas, només esperareu que alguna cosa fantàstica us caigui a la falda. I tots sabem amb quina freqüència passa això.\nL’atracció és imprevisible. De vegades passa immediatament. Altres vegades triga a desenvolupar-se.\nNo importa quan us adoneu que voleu ser més que amics d’aquesta noia, les claus de com preguntar a una noia en una cita són les mateixes. Això és degut a que la millor manera de preguntar a una noia no és amb un agafa la línia, un poema d'amor escrit a mà o qualsevol altre tipus de truc.\nAprendre a demanar una sortida a una noia és aprendre un mètode, no memoritzar una línia o un truc.\nLa raó per la qual el pensament de demanar una sortida a una dona és tan estressant és que tu corre el risc de ser rebutjat. Ningú vol posar-se allà fora només per ser negat.\nPer reduir la possibilitat de rebutjar, seleccioneu les noies que demaneu. Igual que apuntar fa que sigui més probable que anoteu, ser selectiva sobre la noia que demanes fa que sigui més probable que digui que sí.\nPregunta a les noies tens química amb. Manté el contacte visual? T’apropes? Sembla que li agrada parlar amb tu? Aquests són força bons indica que teniu connexió.\nNo us pegueu si no sentiu una espurna amb algú o si no mostra interès. Algunes persones no fan clic. Esbrinar-ho aviat us estalviarà frustració més endavant.\nMentre avalueu el seu nivell d’interès (vegeu el pas 1), mostreu-li el vostre sentit de l'humor. Sigues de cortesia. Mostreu-li que teniu un cervell i alguns interessos que voleu compartir.\nEn primer lloc, això li demostra que sortir amb tu seria un experiència interessant per a ella. Coneixes un bon restaurant o has volgut anar a aquest nou bar o has vist que un músic vindrà aviat a la ciutat. Li demostra que tens coses que et fan sortir de casa i que estar amb tu no seria avorrit.\nEn segon lloc, li dóna una cosa definitiva a la qual respondre. Tot i que és fàcil demanar-li 'passar l'estona', ser tan vague vol dir que no es pot estar segur de si vol veure que només vol acabar la conversa.\nUn dels aspectes principals del coqueteig és un actitud lúdica i alegre. És una de les maneres més clares de mostrar a una noia el seu interès per ella.\nAquesta necessita una certa planificació, de manera que òbviament és millor per a una noia que fa temps que voleu demanar. Les flors són un clàssic, gest reflexiu que sempre és un bon moviment.\nEls nostres telèfons són un mitjans de comunicació poderosos i han canviat tots els aspectes de la vida moderna. Per bé o per mal, això inclou cites.\nLa bellesa dels missatges de text és que us ofereix la possibilitat de pensar a través del vostre missatge. L’inconvenient és que deixa molt marge per a la interpretació.\nNo us preocupeu, no espera cap novel·la ni cap proposta. Envieu-li un missatge de text breu només per fer-li saber que té en compte.\nDoneu la sort a les dones i descobriu-ho com aconseguir que una noia t’agradi.\nPreguntant a una noia és un dels passos més importants en l’aprenentatge com aconseguir una núvia. Després de tot, si mai no la demanes, mai no passarà res amb ella.\nUna vegada que aprengueu a demanar a una noia que utilitzeu l'enfocament correcte, podeu deixar de deixar-ho el nerviosisme et reté.\nNo espereu que apareguin coses bones. Sortiu i fes que les coses passin. Apreneu a demanar a una noia la manera correcta i a controlar el vostre amor.


Torna la competició de piragüisme al CNB! - CN BANYOLES\nTorna la competició de piragüisme al CNB!\nLa secció de piragüisme recuperarà la competició després de l’aturada per la Covid-19 el proper dissabte 10 d’octubre amb la celebració del VII Trofeu Ciutat de Banyoles, que tindrà lloc al Club Natació Banyoles a partir de les 10.00 h.\nÉs un esdeveniment que s’havia de celebrar la primavera passada i que ara inaugura la temporada, a falta de saber més confirmacions del calendari. Hi competiran totes les categories amb les modalitats i distàncies tradicionals (Benjamins i Alevins K1/C1 1000 metres; Infantils K1/C1 3000 metres i, la resta, K1/C1 5000 metres) amb l’afegit del K2/C2 Masculí/Femení/Mixte 3000 per a totes les categories Cadet i superiors.\nEn aquest enllaç podeu consultar tota la informació referent a la prova: bases, pla de seguretat, horaris, inscripcions, resultats... Cal remarcar que l’accés del públic no és lliure i estarà restringit. Al mateix enllaç esmentat hi trobareu un formulari de registre per a poder accedir a les instal·lacions com a públic.\nDes de la secció recorden les mesures de seguretat bàsiques (distància, mans i mascareta) i demanen a tothom que es llegeixi atentament el pla de seguretat abans d’assistir a la prova i que s’asseguri de complir-lo en tot moment.


Fons Social Europeu 2000-2006 - Generalitat Valenciana\nFons Social Europeu 2000-2006\nACCIONS DE FORMACIÓ PROFESSIONAL COFINANÇADES PEL FONS SOCIAL EUROPEU EN LA COMUNITAT VALENCIANA\nEn la Comunitat Valenciana el Fons Social Europeu recolza la millora de la Formació Professional Específica amb el cofinançament de:\nLa Implantació de nous Cicles Formatius i la millora de la qualitat i el contingut dels Cicles Formatius ja implantats.\nCursos modulars a distància, semipresenciales i nocturns dirigits a persones que no poden acudir a un centre docent.\nLa formació del professorat de Formació Professional Específica.\nLes accions destinades a establir llaços entre centres de formació professional i les empreses, a través dels convenis de col·laboració entre la Conselleria de Cultura, Educació i Esport i el Consell de Cambres de la Comunitat Valenciana, així com altres convenis amb moltes altres institucions i empreses de la Comunitat Valenciana.\nLes pràctiques formatives d'alumnes i professors en empreses de la Comunitat Valenciana i de països de la Unió Europea.\nPublicitat en internet, fullets divulgatius (amb l'oferta dels cicles formatius), llibrets amb informació específica dels distints cicles formatius, salons de la Formació i l'Ocupació (Educ@emplea i Formaemple@) amb la finalitat de millorar la imatge i donar a conéixer el nou model de la Formació Professional.\nL'obtenció d'ajudes del Fons Social Europeu comporta una sèrie d'obligacions per al perceptor, i entre elles s'inclou la d'informar els beneficiaris potencials, organitzacions professionals i públic en general, sobre les característiques de l'acció cofinançada i el paper que la Unió Europea exercix en la mateixa. És per això pel que la Conselleria de Cultura, Educació i Esport ha mamprés una sèrie d'accions d'assistència tècnica per a complir amb les dites obligacions, estes accions es concreten en:\nLa celebració de jornades de difusió.\nL'edició del "Manual de Procediment (per a centres educatius), Gestió i Control d'Actuacions del Fons Social Europeu"\nL'edició de cartells i tríptics informatius


línia temporal sobre Napoleó Bonaparte timeline | Timetoast timelines\nNapoleó Bonaparte neix el 15 d'agost de 1769 a la capital de l'illa francesa de Córcega (Ajaccio). és de familia nombrosa, ja que està composta per 8 germans, 5 d'ells nois i 3 noies. Carlo Buonaparte era abogat i era el seu pare. La seva família formava part de la noblesa local. Ajaccio va ser on va estar durant anys, pel que la seva mare, María Letizia Ramolino, va ser una figura funamental per ell, ja que fins als 9 anys va ser ella qui li va ensenyar tot.\nestudis de Napoleó\nEl seu pare va aconseguir que als 10 anys Napoleó i el seu germà José s'anessin a la França continental, per estudiar a l'escola militar francesa de Brienne-le-Château. Va aprendre francés abans d'entrar i va parlar un francés amb accent italià durant tota la seva vida. Al 1784 va ingresar a l'acadèmia militar de París. Aquesta foto és la primera escola on va anar.\nabandona l'exèrecit francès\nAbandona l'exèrcit francès i torna a Córcega, era el tinent de la guàrdia nacional, va entrar a la política Córcega rivalitzan contra Pascal Paoli (governador de l'illa i un dels seus ídols de l'infància). Va ser desterrat de l'illa.\nembarca cap a França\nEs veu obligat a embarcar cap a França amb la seva mare, 3 germans i 3 germanes. És readmès a l'exèrcit francès com a capità d'artilleria i va ser destinat a Tolón, la flota anglesa dominava el port però Napoleó va portar a terme la seva primera gran acció militar. Aquesta foto és el port de Tolón.\nel govern es fica en mans de Napoleó i es nombrat general\nEl poble i l'exèrcit francès s'uneixen per restaurar la monarquia. Però el govern es fica en mans de Napoleó que es va encarar contra els revolucionaris. Poc després va ser nombrat general.\ncasament entre Napoleó i Josefina\nEl 9 de Març de 1796 Napoleó Bonaparte es casa amb Josefina de Beauharnais.\ndona un cop d'Estat que estableix un nou règim (consulat)\nAprofitant la debilitat política del governant a França, va donar un cop d'Estat comptant amb el suport pupular i de l'exèrcit.\nCreua els Alps amb un exèrcit per derrotar als austriacs en la Batalla de Marengo. I consolida les seves conquistes al Nort d'Itàlia, nova constitució. La foto és de la batalla de Marengo.\nfirma la constitució\nFirma la constitució que li otorga caràcter vitalici. Es nomenat Cònsul vitalici.\nés proclamat emperador\nEl 18 de maig de 1804 és proclamat emperador pel papa Pius VII, sota coacció, a la catedral de París. Amb el propòsit de fundar una nova monarquia i consolidar el poder, s'instaurava la dinastia napoleònica.\nL'exèrcit francès cimandat per Napoleó I s'enfrenta a les forces cobinades rus-austríaques governades per Alexandre I i l'emperador austríac Francesc I. Va ser una de les majors victòries de Napoleón\nEl bloqueig continental o tambe conegut com a sistema continental va ser la base principal de la política exterior de Napoleó I de Frabça, en la seva lluita contra el Regne Unit de Gran Bretanya i Irlanda. Aquest bloqueig consistia en un sistema econòmic i comercial imposat per França pel qual s'excloïa a Gran Bretanya de tot intercanvi mercantil amb la resta d'Europa amb l'esperança d'arruïnar-lo financerament.\nLexèrcit francès ocupa Prússia.\nBatalla que va passar al 1807 a Preussich Eylau (actualment Bagrationovsk) entre l'exèrcit de Napoleó I i un exèrcit rus-prussià dirigit per Beunigsen.\nÉs un acord, que es va signar a Rússia, entre Napoleó I i el tsar Alexandre I al juliol del 1807, per posar fi a la coalició antinapoleònica. Europa va ser dividida en dues zones d'influència: l'occident per a França i l'orient per a Rússia.\nBatalla que va passar a Friedland, una ciutats de Prússia, on els exèrcits francesos de Napoleó I van derrotar el 14 de juny de 1807 els russos. La victòria francesa obliga el tsar Alexandre I de Rússia a demanar un armistici preludi de la pau de Tilsit.\nnombra Rei d'Espanya a José I\nNapoleó Bonaparte nombra Rei d'Espanya al seu germà José I. Guerra de l'independència d'Espanya i Portugal, que es prolongarà 6 anys.\nanul·lació del casament amb Josefina\nPeriod: Jul 5, 1809 to Jul 6, 1809\nVa tenir lloc els dies 5 i 6 de juliol de 1809 a la plana de Marchfeld, prop de Wagram (Baixa Àustria), entre les tropes franceses de Napoleó (amb l'ajuda de l'exèrcit italià, comandat pel príncep Eugeni, i el cos saxó de Bernadotte) i l'exèrcit austríac que estava dirigit per l'arxiduc Carles. Napoleó derrota els austríacs.\ncasament entre Napoleó i Maria Luisa d'Àustria\nL'1 d'abril Napoleó Bonaparte es casa amb Maria Luisa d'Àustria, filla de l'emperador Francisco I.\nNapoleó té una desastrosa campanya a Rússia\nAl 1812 ,Rússia es nega a respectar el bloqueig i és quan hi l'invació de Rússia. Napoleó va concervar el títol d'emperador i li van donar l'illa d'Elba on s'havia de quedar allà.\ns'escapa de l'illa de l'Elba i el porten a l'illa de Santa Elena\nS'escapa de l'illa de l'Elba, torna a França i recupera el poder, però a la Batalla de Waterloo les coaliccions europees aconsegueixen guanyar-lo i és deportat a l'illa de Santa Elena on està vigilat pels anglesos fins la seva mort.\nNapoleó Bonaparte mor\nEl dia 5 de maig de 1821 Napoleó Bonaparte mor a l'illa de Santa Elena.