La foto sense roba de Jorge Javier per anunciar 'SV' que sorprèn: «És Photoshop»\nEl presentador del format ha causat impacte a les xarxes socials\nper María Merino 09/03/2021 19:00h\nLa foto sense roba de Jorge Javier per anunciar 'SV' que sorprèn: «És Photoshop» | GTRES\nLa nova edició de 'Supervivientes', que tindrà a Jorge Javier Vázquez com a presentador, està a punt d'arribar a Telecinco. Així, es preveu que sigui l'encarregada d'ocupar el buit que deixi a la graella 'La Isla de las Tentaciones' quan arribi a la seva fi.\nTan imminent és l'arribada de l'esperat 'reality' que la cadena ja ha optat per llançar el vídeo promocional. En ell apareixen els quatre rostres que hi treballaran, com són Lara Álvarez, Carlos Sobera, Jordi González i el citat Vázquez. I ha estat precisament aquest últim el que ha aconseguit tot el protagonisme, ja que les xarxes han 'cremat' en veure a aquest en banyador. És més, molts internautes no han pogut evitar fer broma al respecte.\nEl vídeo promocional de 'Supervivientes'\nAquesta setmana ha sigut quan Telecinco ha començat a anunciar la pròxima emissió de 'Supervivientes', i ho ha fet tant en la cadena com en les seves xarxes socials mitjançant l'habitual vídeo promocional. Un vídeo que a Twitter s'ha acompanyat del següent missatge: «Ja és oficial. Comença el compte enrere per 'Supervivents 2021'. Pròximament, gran estrena».\nEn altres ocasions, els presentadors del format havien aparegut vestits com Indiana Jones, per exemple, però, en aquest cas, s'ha optat perquè vinguin a imitar els protagonistes de la sèrie 'Els Vigilants de la Platja'. Així, Lara Álvarez ha aparegut com Pamela Anderson, però molt més guerrera, ja que, fins i tot, apareix fent surf. Jordi González ha preferit quedar-se atalaiant el mar amb els prismàtics, mentre que Carlos Sobera apareix tirant-se de l'helicòpter com els concursants del 'reality'.\nI Jorge Javier Vázquez és el David Hasselhoff de l'edició. Així, apareix en banyador i amb el tors a l'aire, corrent per la platja i fins i tot muntant en moto d'aigua. Tot ho fa deixant constància del que presumeix últimament: que està tonificant el seu cos i, especialment, el seu ventre.\n💥 Ya es OFICIAL 💥 Comienza la cuenta atrás para #Supervivientes2021 😱 Próximamente, gran estreno con @jjaviervazquez, @laralvarezg, @carlos_sobera y @jordiGlez en @telecincoes 😍 GANAZAS pic.twitter.com/sK2jM0JrxW\n— Supervivientes (@Supervivientes) March 8, 2021\nLa conya en xarxes pel tors nu de Vázquez\nDes que va començar a emetre's la promoció de 'Supervivientes', no es parla de res més entre els seus seguidors, concretament, es comenta més el 'nu' del presentador. Així, són molts els internautes que es burlen d'ell mateix, entre altres coses, perquè no es creuen que realment sigui el seu cos. Creuen que ha sigut retocat, i això sense passar per alt a altres que opinen que no té figura de la qual presumir. D'aquesta manera ho manifesten a les xarxes amb missatges com aquests:\n«La 'promo' genial. Lara espectacular, Carlos i Jordi genials, però, el presentador lluint sacsons?».\n«Uhhhh 'mamma', els 'pechitos' de 'Jorgito'».\n«No cal el gripau a la moto d'aigua».\n«El senyoret, és clar, sense samarreta per presumir de cos quan...».\n«Jorge Javier no té aquest cos ni en somnis».\n«Això de Jorge és pur Photoshop».\nEls concursants de 'Supervivientes'\nDes de fa setmanes s'han conegut els noms d'alguns dels famosos que participaran en l'edició 2021 d'aquest 'reality'. Així, filtracions de diversos mitjans, han vingut a assenyalar que aniran a Hondures des de Rafael Amargo fins a Maite Galdeano, passant per Kiko Matamoros. Això sense oblidar Adara Molinero, Gianmarco, el xicot d'Anabel Pantoja (Omar Sánchez), Efrén Reyero, Paco Porras, La Húngara i, fins i tot, Canales Rivera i Cynthia Martínez, entre altres.\nNo obstant això, en les últimes hores, després que Kiko Rivera manifestés que havia rebutjat l'oferta que se li havia fet, ha sonat un altre nom amb força. Es tracta d'algú de la seva família que sempre ha estat allunyat de la premsa i que ha preferit mantenir en privat la seva vida. Ens estem referint a l'oncle d'aquest, Agustín Pantoja. Tanmateix, caldrà esperar que Telecinco, a poc a poc, vagi confirmant de forma oficial el nom dels concursants.\nTwitter Supervivientes Telecinco Jorge Javier Vázquez


Les Rutes en Moto La Ruta 66 Recomanem també els viatges de la nostra agència col·laboradora �Agama�, amb seu a Barcelona. Ofereix gran quantitat de rutes guiades per Amèrica del Nord i moltes destinacions més. Podeu sortir amb guia en grups reduïts o podeu anar al vostre aire amb el sistema �Fly & Drive�: La Ruta 66 alternativa Califòrnia\nAmerican Music Highway Highway 1 Coast to Coast\nAgama Taller de Viatges va començar amb un viatge a les reserves Lakota Sioux, a Dakota del Sud, el 1995. Des d'aquell racó de les praderies, en Francesc Nolla ha anat visitant la major part dels estats entre el Missouri i el Pacífic, allò que sol anomenar-se l'Oest Americà. A data d'avui, us proposa una gran varietat d'itineraris en grup, amb guia en català, o bé "fly and drive" (viatges amb cotxe i allotjament, al vostre aire) pels parcs nacionals de Yellowstone, Yosemite, Grand Canyon... o estats com Califòrnia, Montana, Wyoming, Arizona... i ciutats com Las Vegas, San Francisco... Daytona Bike Week 2011\nEls Alps Per consultar els viatges a l'Oest Americà, podeu visitar la pàgina d'Agama sobre aquesta destinació.\nAltres Grans Viatges Canadà\nEl segon país més gran del món, que us fem saber és més llarg de nord a sud que de est a oest... Ben diferents són l'est de l'oest, el Yukon de les planures centrals o les províncies de les illes atlàntiques de Terranova i Nova Escòcia... En Francesc Nolla, a partir d'unes primeres visites a l'oest (Parcs de les Rocalloses de Banff i Jasper, Vancouver...) ha anat ampliant, poc a poc, la seva oferta de viatges propis al Canadà. En aquest moments, us proposa viatges en grups reduïts, guiats en català, "fly and drive" (viatges amb cotxe i allotjament, al vostre aire), rutes en canoa pel Yukon, sortides a l'hivern amb trineus de gossos huskies, creuers d'expedició per l'àrtic canadenc... Per consultar els viatges a Canadà, podeu visitar la pàgina d'Agama sobre aquesta destinació. Alaska


Hostal El Ávila Alcorisa Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 4 allotjaments a Alcorisa.\nHostal El ÁvilaBaron de la Linde (N-211), 3 1ª Planta, Alcorisa, Alcorisa, Espanya, 44550 - Veure al mapaNotable8,0Basada en25comentarisHostal El ÁvilaVeure més fotosEntradaVeure més fotosVeure totes les 26 fotosMolt bona ubicació 7,9Veure al mapa7,9Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Alcorisa, Hostal El Ávila és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Hostal El Ávila, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, visites turístiques, ascensor. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, aparell de televisió, articles de tocador per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hostal El Ávila no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Idiomes ParlatsPortuguès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that parking for motorcycles is available and carries a cost of EUR 3 per day. Comentaris recents de clients


Maldem per la normalitat\nArran del traspàs d’Aina Moll, filòloga i primera directora general de política lingüística, el vicepresident i portaveu d’Òmnium deia, literalment, a través de les xarxes: “el català és una llengua normalitzada i cohesionada arreu dels Països Catalans gràcies a persones com Aina Moll”. Doncs no, desgraciadament, el català és lluny de ser una llengua amb plena normalitat d’ús. Una llengua normalitzada té, d’aquells que la tenen com a pròpia, consciència per defensar-la i competència per servir-se’n. Consciència per defensar-la perquè en el món tan global que ens ha tocat de viure, les comunitats monolingües s’acaben. Fa només cent anys, els PPCC n’érem, de monolingües. Fa un segle llarg que no havíem patit, encara, una guerra de resultes de la qual van imposar-ne el coneixement d’una altra, de llengua, amb la voluntat de substituir aquella que era la d’ús de tothom tothora. Però no se’n van sortir. Avui, les circumstàncies ni són de monolingüisme resistent ni de bilingüisme actiu català-castellà. Avui, a Catalunya, pel nombre de parlants, hi ha més de tres centres llengües que caldria preservar per obligada convivència i per articular la diversitat.\nEl model seria el català com a llengua comuna i totes les possibilitats de treballar amb aquestes altres llengües majoritàries. ¿Però per què es planteja que en un futur Estat el castellà també ha de ser llengua oficial? Si s’oficialitzés el castellà –i només cal tenir visió històrica–, aquesta realitat portaria a la substitució del català, que ja viu l’hegemonia del castellà per raons de classe, de prepotència administrativa i de mercat, tal i com assenyalava Joan Fuster. No podem relegar ningú per qüestió de llengua, mai, perquè Europa és plena d’exemples que, si negues identitats, les terceres generacions reaccionen.\nEns hem de voler poliglots, i hem de voler Catalunya com un Estat on s’apliquin les mesures perquè tot funcioni en català. Que els catalanoparlants no siguem els que tinguem restriccions; però a qui en pateixi, hem de garantir-li tots els mitjans de traduccions. El que ha de quedar clar és que la llengua d’aquest país és el català i, a l’Aran, l’occità. Per a la resta, de llengües, en nombre important de parlants, el mateix tractament. I sense cap oficialitat. La catalana, llengua preferent.


La situació privilegiada del Marroc – La veu d'Àfrica\n12 maig 2017 Comentaris tancats a La situació privilegiada del Marroc Pobles\nLa situació privilegiada del Marroc\nEl Marroc està demostrant una molt bona progressió social i ecoòmica. El Marroc se’l pot considerar una de les grans potències del continent al costat d’Egipte, Kenya, Nigèria, i Sud-àfrica\nÀfrica està pujant si excloem països amb conflictes interns o armats. Els refugiats eritreus posen evidència el malestar que hi ha al seu país. Són els únics migrants que tenen la porta completament obert de la UE com a refugiats\nAquests són els contrastos més espectaculars que ofereix el continent africà. Els països del Sahel ho passen malament, la prova més tangible és Níger. Àfrica occidental mostra sovint una inestabilitat política, és una zona calenta\nPaïsos de condició crítica són entre d’altres Somàlia, partida en tres trossos, República Centreafricana, República Democràtica del Congo, Sudan Jussà\nLes excolònies portugueses tenen una sort diferenciada: la calma de Cap Verd, la crítica Guinea-Bissau, i altres dos països alliberats per la revolució dels clavells de Portugal encara pateixen les conseqüències de les seves guerres civils amb un clar desenvolupament a Angola\nLa Unió Africana fa de fanalet per a tots els 55 països africans. França continua fent de policia a les seves excolònies. Tots els altres policies passen més desapercebuts\nLa cohesió social del Marroc ha estat molt guiada per les seves accions d’Estat, que ha promogut el nacionalisme com a factor que uneix els marroquins. La perla d’aquesta política es veu el 1975 amb la invasió del Sàhara espanyol\nEl Sàhara occidental continua essent el fanalet de la vida quotidiana tot i la migració de centenars de milers de marroquis cap a països europeus, una bona arma que ajuda el Marroc a mantenir les seves relacions diplomàtiques amb la comunitat internacional per evitar ingerències en la seva cohesió nacional\nPrevious Post:Per un debat nacional exemplar\nNext Post:La Marca España, també a l’Àfrica


Telescopi robòtic - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Observatori robòtic)\nEl Nan, un telescopi robòtic a Cerro Tololo (Xile).\nUn telescopi robòtic  és un telescopi astronòmic amb el seu sistema detector que pot fer observacions astronòmiques de forma automàtica, sense intervenció humana. En disciplines astronòmiques, un telescopi es qualifica com robòtic si és capaç de fer aquestes observacions sense ser operat per un ésser humà, encara que precisi un operador per iniciar les observacions al principi de la nit, o per acabar-les en arribar el matí. Un telescopi robòtic és diferent d'un telescopi remot, encara que n'hi ha que poden ser al mateix temps ambdues coses (robòtic i remot), com és el cas dels quatre Telescopis de La Sagra, que són robòtics però controlats des de l'Observatori Astronòmic de Mallorca que descarrega diàriament les dades des de Mallorca per internet, per processar-les amb sofisticats algorismes concebuts "in house" que van permetre detectar l'asteroide 2012 DA14, entre altres milers.\nA part dels telescopis robòtics de l'Observatori Astronòmic de Mallorca, hi ha els famosos telescopis robòtics dels programes LINEAR i NEAT, que han trobat moltes estrelles i cossos menors. Aquests telescopis s'han utilitzat en astronomia en particular per a la detecció i el descobriment de planetoides, que podrien col·lidir amb la Terra. A l'entorn militar, el telescopi robòtic s'utilitza per identificar i controlar els satèl·lits artificials.\n3 Descobriment del Cometa Elenin C/2010 X1\n4 Descobriment de l'asteroide 2012 DA14\nEls telescopis robòtics estan automatitzats a través d'un complex conjunt d'equips mecànics i electrònics, incloent:\nUn sistema de seguiment que controla els seus servomotors.\nUna càmera CCD o d'una tecnologia equivalent per a l'adquisició de les imatges, acoblat a un sistema de lents d'enfocament.\nUn sistema de control de la cúpula o el sistema de tancament del telescopi.\nIdentificació de les condicions meteorològiques i funcions accessòries.\nUn PC, per gestionar la informació i un ordinador controla els motors i altres equips del telescopi.\nMolts telescopis robòtics són petits (amb un diàmetre al voltant d'un metre de diàmetre o menys). Encara que els telescopis dels grans observatoris poden ser altament automatitzats, pocs telescopis s'usen sense operadors.\nEls estudis sobre automatització en l'astronomia es van iniciar en la segona meitat del segle XX\nEl 1985, el llibre Microcomputer Control of Telescopes, de Russell M. Genet i Mark Trueblood, va ser una fita en els estudis sobre aquest camp. Es van estudiar molts projectes però la complexitat i dificultats tècniques del moment feia difícil la seva realització.\nEl 1993 John Baruch va construir el primer telescopi robòtic completament automatitzat i connectat via web, a la Universitat de Bradford, al Regne Unit. El telescopi tenia una obertura de 46 cm i era controlat per un PC 486DX\nDescobriment del Cometa Elenin C/2010 X1[modifica]\nEl cometa C/2010 X1 (Cometa Elenin ) és un cometa no periòdic descobert per l'astrònom rus Leonid Elenin el 10 de desembre de 2010 gràcies a l'observatori robòtic "International Scientific Optical Network" prop de Mayhill, a l'estat de Nou Mèxic, EUA.\nDescobriment de l'asteroide 2012 DA14[modifica]\nArticle principal: 2012 DA14\n↑ «Telescopi robòtic». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.\n↑ 2,0 2,1 Guia sobre l'asteroide 2012 DA14\n↑ (anglès)publicacions electròniques de la Societat Astronòmica Austràlia\n↑ (anglès)The Oxenhope Observatory\n↑ (anglès)Bradford Robotic Telescope\n↑ «Observatori Astronòmic de la Sagra». Arxivat de l'original el 2013-02-17. [Consulta: 19 febrer 2013].\n(anglès) Llista de telescopis robòtics professionals (amb mapes i estadístiques).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Telescopi_robòtic&oldid=26849557»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 abr 2021 a les 03:24.


Quadre de conjugacions verbals « Aula virtual dels cursos de català del CNL d'Osona\nQuadre de conjugacions verbals\n• La majoria dels verbs de la primera conjugació (acabats en –AR) són regulars. Fan com ‘treballar’.\n• Cal fixar-se en la pronúncia dels verbs que acaben en –IAR: tenen la síl•laba tònica en penúltima posició: ESTUDIO, COPIO.\n• Només fan excepció a aquesta irregularitat els verbs ‘anar’ i ‘estar’. -AR: vegeu el verb ‘treballar’\n• Els verbs de la segona conjugació acaben en –ER o –RE.\n• La majoria dels verbs d’aquesta conjugació fan com ‘témer’.\n• Altres particularitats d’alguns verbs de la segona conjugació:\n– No hi ha cap infinitiu ni gerundi acabat en –GUER / -GUENT\n– Hi ha participis d’alguns verbs de la segona que solem dir i escriure malament: cabut, emès, empès, estret, fos, inclòs, mòlt, percebut, post, pres, sabut, venut… • Els verbs de la segona conjugació s’agrupen en dos grups d’irregularitats:\na) Primer grup:verbs velars. Són els verbs que en la 1a. persona del present d’indicatiu acaben en –C : conèixer, aprendre…Aquests verbs transformen la –C en –G- en els temps següents: present i imperfet de subjuntiu (conegui, conegués), passat simple (conegueres) i algunes formes de l’imperatiu (conegui, coneguin…)\nEn l’imperatiu d’aquests verbs cal aplicar el model següent: quan la segona persona del singular no conté la -g, (aprèn), tampoc porta -g la segona persona del plural (apreneu). Si la tercera persona del singular hi posa -g (aprengui), aquesta -g apareixerà a la primera i tercera persona del plural (aprenguem, aprenguin):\nb) Segon grup: interferències entre la 2a. i la 3a. conjugació. Hi ha verbs que presenten interferències amb els verbs de la tercera conjugació. Els acabats en:\n– cebre (concebre, percebre…)\n– batre (combatre…)\n– córrer (recórrer…)\n– rompre (interrompre…)\nEl problema en aquests verbs és que a vegades es conjuguen com si fossin de la tercera conjugació (acabats en –IR)\n-RE / -ER: vegeu el verb ‘témer’a) primer grup: verbs velars. Vegeu el verb ‘conèixer’\nb) Segon grup: interferències entre la segona i tercera conjugació: vegeu el verb ‘‘interrompre’\n• La majoria dels verbs d’aquesta conjugació són incoatius (afegeixen l’increment –eix en les tres persones del singular i la 3a. del plural del present d’indicatiu, de subjuntiu i d’imperatiu.)\n• Hi ha verbs que accepten dues formes, la pura i la incoativa: lluir, acudir, mentir, resumir, presumir…\n• N’hi ha alguns que no són incoatius. Són els que s’anomenen purs:\n– dormir, sentir, ajupir, bullir, escopir, collir… i tots els seus derivats.\n• Dels derivats de –sentir, hi ha els verbs ‘assentir’ i ‘dissentir’ que són incoatius (jo assenteixo / jo dissenteixo). • Exemple de verbs incoatius: corregir, servir, aplaudir, avorrir…Vegeu el verb ‘corregir’•Exemple de verb pur:\nVegeu el verb ‘ajupir’Vegeu el verb ‘assentir‘\nPer fer exercicis de verbs de qualsevol conjugació cliqueu aquí\nM’agrada molt el blog\nSí, i a mi també\nEl santuari del Far-Susqueda >> << L’últim dia


LA VILLA VRBANA\nSi el propietari no era prou ric quan anava al camp s'estava en les millors habitacions de la uilla rustica o en una casa modesta. Però molts latifundistes es feien construir magnífiques vil·les en indrets de bellesa paisatgística. Solien tenir totes les comoditats imaginables fins i tot calefacció a l'hivern (per mitjà d'un sistema d'hipocaust). L'estructura d'aquestes vil·les era molt variada, però, en general, s'hi accedia directament pel peristil. Les habitacions s'agrupaven en edificis diferents comunicats entre si per passadissos coberts (criptopòrtics). L'envoltaven horts, petits boscos i jardins.\nVil·la d'Oplontis, a Torre Anunziata (Campània), s. I d.C., probablement propietat de Popea, esposa de l'emperador Neró. A dalt un vista general. A baix a la dreta un criptopòrtic (SG).\nSuperior esquerra: atri, andron i, al fons, peristil de la vil·la de la Torre Llauder, Marató (SG).\nRoma antica de Luis Salas et permet visitar la vil·la de Popea a Oplontis (prop de Nàpols).\nProietto Villa Imperiale di Pompei (en italià, francès, anglès i alemany): visita virtual d'aquesta luxosa vil·la de Pompeia amb bells frescos, avui tancada al públic i pendent d'una restauració urgent, a la qual es pot contribuir econòmicament.\nEl web de la Soprintendenza archeologica di Pompei inclou dues seccions entorn de les vil·les de la Campània: In Stabiano: Exploring the Ancient Seaside Villas of the Roman Elite, una exposició sobre les vil·les a la vora del mar, i una visita virtual a la Villa dei Papiri.\nVil·la de Matern (en castellà) al jaciment arqueològic de Carranque (Toledo), famosa pels seus bells mosaics.\nEl jaciment de Torre Llauder (en català i la visita virtual també en castellà, anglès, francès i alemany): secció del web La presència del món romà a l'entorn de la riera d'Argentona, del Grup d'Història del Casal de Mataró, dedicada a la vil·la de la Torre Llauder (Mataró). Ofereix una bona explicació i una excel·lent reconstrucció infogràfica de la pars urbana de la vil·la, que permet fer-hi una visita virtual molt completa.\nLa vil·la romana dels Munts (en català): breu dossier de la revista Patrimoni de la Humanitat (núm. 28) de l'Ajuntament de Tarragona dedicat a aquesta gran vil·la d'Altafulla.


Manifestació a Reus el 18 juny contra la crisi i les retallades – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > Manifestació a Reus el 18 juny contra la crisi i les retallades\nManifestació a Reus el 18 juny contra la crisi i les retallades\nContra la crisi i les retallades, defensem els nostres drets\nManifestació a Reus. Dissabte 18 juny, 19 h. Plaça Llibertat / Prat de la Riba\nConvoca: Assemblea Popular de l'Acampada de la Plaça Mercadal\nEs tracta d'una mobilització en el marc de la convocatòria de jornada internacional de mobilitzacions del 19 de juny. Segons s'ha acordat, s'hi ha de participar com a persones, sense banderes ni sigles ni pancartes d'organitzacions, per tal de que no sigui instrumentalitzada per ningú.\nDes de la CGT hi donem suport i fem una crida a participar-hi. Cal aconseguir una participació massiva si volem aturar les mesures previstes pel govern. Hem de ser molts i moltes, per a cridar ben alt que estem molt indignades i que "Ja n'hi ha prou!".\n>>> Adjuntem: cartell, octavetes i manifest.\ncartell mani Reus\nContra les retallades i la crisi-1\nContra les retallades i la crisi_2-1\nFull manifestació Reus


>Seminari Territoris i Paisatges Intermedis\nSeminari Internacional Territoris i Paisatges Intermedis\nEls espais de transició urbà-rural en la ciutat-mosàic-territorial contemporània\nLleida, 24 de Maig de 2008\nSALA D'ACTES Universitat de Lleida\nEl seminari, a través dels seus diferents moments i etapes, proposa una comparació entre territoris ordinaris; és a dir, realitats que no representen l'excelència dels centres urbans peròp tampoc les situacions més marginals. L'atenció es dirigeix a les situacions en evolució, a aquelles de la dispersió i de la difusió de la urbanitat escampada en el territori agrícola, situacions que no es poden interpretar en clau urbana, però tampoc segons els paradigmes tradicionals del món rural. Llegir/interpretar aquests fenòmens serveix per confrontar-nos amb les territorialitats emergents, sol·licitant les accions polítiques per a un control més eficaç d'aquests fenòmens. L'atenció es concentra en aquells àmbits que envolten les ciutats, territoris perifèrics o de transició entre ciutats intermèdies que es conurben més en el procés d'explosió urbana i de la ciutat contemporània.\nLa idea és utilitzar el paisatge més com a instrument d'interpretació que de representació. Busquem posar l'atenció en parts significatives on es manifesta, d'una banda l'explosió de la urbanitat, i de l'altra, les persistències rurals tradicionals; i on es produeix una hibridació de la qual no arribem a comprendre del tot ni les seves regles constitutives ni el seu desenvolupament. Per sintetizar les observacions utilitzarem "postals", que volen ser lectures breus però també prespectives d'investigació per expressar una nova manera d'encarar-se al projecte internacional.\nApertura de l'acte\nIntrodueix la sessió\nJosep Maria Llop, director Programa CIMES-UIA\nEl paisatge i la interpretació patrimonial dels territoris, vells i nous paradigmes\nPresentació d'experiències d'estudi\nPostals de paisatges. Territoris i paisatges en transformació\nBet Alabern, Ignasi Aldomà, Miguel Bartorila, Carme Bellet, Daniele Caron, Albert Cuchi, Josep Maldonado, Fernando Montoya, Oservatorio Nomade/Barcelona (ac), Tatxo Sabater\nPrimeres conclusions per presentar a la Jornada de Ferrara\nMontse Iniesta Directora del VINSEUM, Vilafranca del Penedès\nFrancesca Leder Directora del Centro Internazionale di Studi sui paesaggi culturali\nCarles Llop Sots-director del Departament d'Urbanisme i Ordenació del Territori-UPC\nJosep María Llop Director Programa CIMES-UIA, Universitat de Lleida\nIntermediate cities and world urbanization\nCàtedra Lleida d'estudis Urbans, territorials i ciutats intermedies\nCentro Internazionali di Studi sui Paesaggi Culturali Le atre città-progettocontinuo


FORMANT A NOUS PROFESSIONALS\nEl Gremi de Constructors col·labora enguany amb el Taller d’Ocupació Josep Homs i Coromines\nEl taller Josep Homs és un programa de formació i treball que té com a objectiu la recuperació, manteniment i millora de parcs urbans i d’espais ambientals de la conurbació de Granollers, així com la inserció laboral final dels seus participants. Aquesta iniciativa de l’Ajuntament de Granollers juntament amb el Departament de Treball de la Generalitat de Catalunya té una durada d’un any i es divideix en quatre mòduls diferenciats: Jardineria, Fusteria, Construcció i Medi Ambient. Els requisits que han hagut de tenir els 38 alumnes que formen part actualment del projecte era que estiguessin en el atur i ser majors de 25 anys.\nLa directora del projecte, Maria Antònia Pijuan, i la coordinadora pedagògica, Blanca Lasierra, ens expliquen que l’objectiu final és la inserció social del 100%, però que fins arribar a aquest punt s’han de conscienciar de que han de treballar, adaptar-se i formar-se per poder seguir endavant. La mitjana d’ocupació laboral de les edicions anteriors està entre el 60 i 80%.\nEl Gremi torna enguany a tenir un vincle professional amb el taller per aconseguir la inserció laboral d’alguns dels seus alumnes. L’any passat, alguns agremiats es van beneficiar d’aquesta eina per poder contractar a personal que acabaven de sortir del taller. Conscients del moment que està patint el sector és interessant per tots els agremiats tenir aquesta proposta en ment per poder trobar una solució per aquelles feines que no aportin un benefici prou gran per la contractació d’un expert, però si d’un professional especialitzat. Així doncs, si esteu interessats només cal que us poseu en contacte amb el Gremi i ells us posaran en contacte amb el taller.\nEn els diferents mòduls aprenen totes aquestes coses:\n• Manteniment de jardins i espais verds\n• Sega i manteniment de la gespa\n• Identificació de les plantes ornamentals\n• Plantació d’arbres, arbustos i plantes ornamentals\n• Disseny i instal•lació de reg per degoteig\n• Cultiu d’un hort ecològic\n• Ús correcte dels elements de protecció individual i el compliment de les normes de salut i seguretat laboral\n• Marcat i traçat de les peces de fusta\n• Encolat i envernissat de la fusta\n• Muntatge d’elements de fusteria i mobiliari\n• Ús de les diferents màquines que s’utilitzen per la fusta\n• Coneixement i ús correcte de les diferents eines\n• Realització de formigó i morter\n• Aixecaments de parets de maó, totxana i blocs de formigó\n• Arrebossat de parets i revestiment amb pedra o alicatat\n• Col•locació de diferents paviments\n• Identificació i prevenció dels riscos ambientals que afecten al medi\n• Identificació dels principals contaminants que afecten a l’atmosfe-ra, l’aigua i el sòl\n• Plantació i sembra d’arbres\n• Poda i tala d’arbres i arbustos\n• Recuperació de camins i senders\n• Manteniment i funcionament de les eines de tall, desbrossadora, motoserra segadora,...


El sexenio democrático by sandris159 305 views\nEn el present document es mostra el treball realitzat per D durant el projecte.\n1. Projecte cucs de sedaProjecte cucs de sedaProjecte cucs de sedaProjecte cucs de sedaD.TD.TD.TD.T\n2. Què sé dels cucs de seda?Són una espècie de cucs.Són llargs, prims i rasposos.Poden alguns fer capoll cap a la primavera i es converteixen en papallona.El mascle és diferent de la femella.S’arrosseguen pel terra.Mengen fulles de morera.Sempre estan a sobre les fulles.Hi ha per tot el món.Viuen a les moreres.No piquen com les erugues.Es poden tenir a casa perquè són tranquils.Són mascles o femelles aquests cucs de seda? Quin dels dos no fa capoll? Què vull saberdels cucs de seda?Com creixenCom mengenCom viuen.Qui fa el capoll i com surten del capoll.Diferenciar si són mascle o femella.Els cucs de sedaEl seu cicle vital dura 2 mesos. Consta 4 fases:Fase 1: les larves surten al cap d’un any de haver post els ous, els quals són de color groc ques’aniran canviant a gris fort i quan estiguin a punt d’obrir-se es tornaran de color gris clar. Leslarves mesuren 3mm , són de color gris fort i peludes. Els ous blancs o grocs són dolents(estèrils).Podem observar que els ous són petits i grocs .\n3. Fase 2: El primer que menja l’eruga és la seva closca per poder sortir del ou. El sisè dia deixade menjar morera i es queda amb el cap aixecat (1 dia més o menys) fins que la pell de cuc estrenca pel cap i surt el cuc més gran. Això ho fan 3 vegades més i aniran canviant de mida i color(blanc o gris clar).Cada 2 dies dobla el pes i volum . Al final ja no té gana i deixa de menjar, fa molta caca líquida iper tant està a punt de fer el capoll. La seda la fan dins d’ells gràcies al midó de les fulles i surtper un forat sota la boca que es diu Trompa de seda. Per fabricar el capoll primer fa els suport ila part exterior que és blanca i és com un núvol, després apareix la seda de color (blanca, groga otaronja). Per a fer el capoll necessiten 1km de seda més o menys.Fase 3: quan ja ha fet el capoll, el cuc descansa i al cap d’uns dies es muda, convertint-se encrisàlide (mena de mòmia). El cuc dorm i es va transformant.Fase 4: al cap d’un dies ja és papallona de seda. Per sortir li cal una mica d’esforç, encara que faservir un líquid especial perquè es desenganxi la seda i a vegades necessita trencar la seda.Abans de volar han d’aparellar-se, per fer-ho han d’ajuntar els culets (mascle i femella) durant un\n4. temps per a poder fecundar els ous de la femella. Un cop fecundat el mascle marxa i mort al capd’unes hores.La papallona ha fet un forat al capoll per a poder sortir. Podem veure la papallona de seda i comexpulsa els ous grocs.Revisió del que sabia i ara séAra se distingir en mascle o femella.Les fases per les que passa el cuc.Com es converteixen en papallones.Com es fa la seda i com s’aconsegueix.Les diferents mides.Com es reprodueixen.Com surten de l’ou.Són mascles o femelles aquests cucs de seda? Quin dels dos no fa capoll?Hi ha un mascle i una femella i ho sabem perquè un és més gran que l’altre. Tots dos fan el capoll,la diferència està un cop aparellats, ja que la femella cuida dels ous i el mascle va volant fins quemort al cap d’unes hores.\n5. Valoració del projecteHa sigut molt divertit i he après molt dels cucs de seda. M’ho he passa’t molt bé perquè he fetservir l’ordinador, he entrat a internet, he fet fotos…Recursos webhttp://www.xtec.cat/centres/c5001084/curs0809/experiencies/experimentsp3/CUCS%20DE%20SEDA/INTRODUCCIO.htmlhttp://ca.wikipedia.org/wiki/Cuc_de_sedahttps://sites.google.com/site/laclassedelscavalls/JOCS-I-ACTIVITATS/els-cucs-de-sedahttp://www.gusanosdeseda.com/gusano.htm\nDescripció i il·lustració del procés seguit amb el projecte tic\nMostra documental Projecte TIC\nProjecte TIC 1era sessió


Temps de Vi | Esdeveniment a Vilanova i la Geltrú | Visit Vilanova\nHi ha moltes ganes. Enguany la Fira Temps de Vi de vins catalans torna a celebrar-se amb plena normalitat, i serà encara millor que abans de la pandèmia. L’apoteosi serà els dies 10, 11 i 12 de juny a la Rambla Principal de Vilanova i la Geltrú, però això serà un festival que s’allargarà durant setmanes, amb activitats diverses a diferents punts de la ciutat. Fins i tot en plena mar.\nDe tot això hem parlat amb Carles Carbonell, coorganitzador de la fira Temps de Vi de Vilanova i la Geltrú: “Teníem ganes de poder tornar a plantejar un Temps de Vi amb normalitat i en els espais que coneixíem. Jo crec que per nosaltres el més important és tornar a l’espai on la fira s’ha fet gran, que és a la Rambla Principal de Vilanova. On hi ha el nostre entorn i tant restaurants com comerços ens acullen de la millor manera possible per poder fer entre tots un gran esdeveniment”.\n40 cellers de totes les Denominacions d’Origen catalanes\nTasts de vins catalans en vaixell\nGuia pràctica per gaudir de Temps de Vi\nAquest any Temps de Vi plantarà a la Rambla un total de 34 stands on s’aplegaran al voltant de 40 cellers de totes les Denominacions d’Origen catalanes. Hi haurà des de petits cellers que donaran a conèixer projectes molt curiosos fins a alguns dels més coneguts a nivell català. “Nosaltres sempre hem defensat que això és una fira multi D.O. Ho vam aconseguir fa molts anys i aquest any també ho hem aconseguit. Tenim vins de totes les DOs. Tindrem D.O. Empordà, Tarragona, Priorat, Montsant, Catalunya, Alella, Bages, Conca de Barberà, Penedès, òbviament… Al final nosaltres estem al territori del Penedès amb la qual cosa gran part són cellers de les D.O. Penedès i Cava. Encara estem acabant de tancar, però estem a puntet”.\nLa varietat no serà només per la procedència dels cellers. Els assistents podreu tastar també tot tipus de vins: “D’estils n’hi han de totes les classes i crec que és una grandesa del sector en el qual estem, ja que pots anar a buscar el perfil que més t’agrada. Jo crec que la fira Temps de Vi tenim la sort de poder representar des de vins més florals o afruitats fins a estils de vins de guarda, amb més fusta i podríem dir que més clàssics”.\nLes activitats de Temps de Vi 2022, que apareixeran publicades molt aviat a Tempsdevi.cat, començaran a finals de maig i culminaran amb una fira a una Rambla Principal que segur estarà plena de gom a gom. Pero aquest cop el festival tindrà un calendari més esglaonat perquè tothom pugui accedir a moltes més activitats i recuperarà propostes estrella com els tasts de vins catalans en vaixell.\nTasts de #VinsCatalans en vaixell "Des de Temps de Vi han volgut sumar el món del mar a la fira amb uns tastos en vaixell que són un èxit rotund des dels inicis d’aquest certamen."\nVilanova i la Geltrú és vinyatera i marinera, i aquestes dues vessants de la seva personalitat històrica han treballat plegades durant segles. Del port de Vilanova sortia en vaixell gran part de la producció de vi del Penedès, també de les vinyes que envolten la ciutat. Des de Temps de Vi han volgut sumar el món del mar a la fira amb uns tastos en vaixell que són un èxit rotund des dels inicis d’aquest certamen.\nEns ho explica Carles Carbonell: “Són uns tastos que es fan al port nàutic de Vilanova. Una activitat de dues hores que realment val molt la pena perquè després de fer el tastsurts a navegar tot prenent una copeta de vi o un escumós. És una activitat purament per passar ho bé, molt petita, per a vuit persones. És molt exclusiva i molt guai perquè al final vas amb una colla d’amics”.\nPer als que tingueu por de marejar-vos, no patiu. Dins del port el vaixell gairebé no es belluga, i un cop en alta mar sempre es manté en moviment i el mar Mediterrani acostuma a estar en calma.\nTemps de Vi està pensada perquè els visitants pugueu sorprendre-vos amb vins i Denominacions d’Origen noves i al mateix temps gaudir i repetir dels cellers que ja coneixeu d’altres edicions i que sabeu que no fallen mai.\nPerò sobretot és un gran lloc per xerrar. Sí, per xerrar: “Una cosa molt positiva és que a Temps de Vi vénen els propis elaboradors a estar-hi”, diu el Carles. “És una oportunitar per parlar amb la mateixa persona que fa el vi. Així jo crec que la gent que vingui pot anar buscant. El bo que tenim és que pots parlar amb els mateixos cellers que estan als stands i dir li “escolta, mira a mi m’agraden aquest tipus de vins…” o “vinc a provar, deixa’m veure què feu…” I ells mateixos us diran “mira, comencem per aquí, anem fent un camí, fem la història… i acabem amb un vi molt representatiu del territori on podeu trobar purament el que fem.\nA aquells visitants que vinguin a la fira divendres, dissabte o diumenge jo els aconsello que vagin a la Rambla Principal, que agafin un tíquet a qualsevol de les guixetes de la organització i comencin a passejar Rambla amunt i Rambla avall parant-se a aquells cellers que en aquell moment tinguin menys gent. Preguntar, parar l’orella quan estan fent alguna explicacio… També tenim concerts gratuïts a tot l’espai firal durant tots els dies. I si fas el tast en vaixell pots baixar a dinar al passeig marítim i després fer l’activitat…”\nAl final, és tan fàcil com venir a Vilanova i la Geltrú, gaudir de la ciutat, dels seus espais i comerços, passejar per Temps de Vi i fer una copa de vi català.\nDes de l’organització ho tenen clar, explica en Carles Carbonell:\n“És important que tots defensem el producte de proximitat o quilòmetre zero, que és el que tenim més a prop i és el que fa el veí de la casa del costat. Cal provar el vi de cada lloc. Jo crec que és un estil de vida. Si vas a qualsevol lloc proves els pastissets que hi fan. Això és el mateix però amb els vins. Així que els invito que vinguin a Temps de Vi i tastin una miqueta de Catalunya”.\nCarles CarbonellCoorganitzador de la fira Temps de Vi\nLa fira Temps de Vi se celebrarà els dies 10 11 i 12 de juny a la Rambla Principal de Vilanova i la Geltrú.\nPer participar als tasts en vaixell i altres activitats que se celebraran entre finals de maig i mitjans de juny, podeu fer la vostra reserva a Tempsdevi.cat


Els conductors d’autobús asseguren que la prioritat del tramvia farà que les línies de TMB vagin encara més lentes – Stac\n27 de març de 2010 admin2 1001 Views\nCoexistència Un taxi travessa la Diagonal a l’altura del carrer de Numància davant un comboi del Trambaix i un autobús de TMB, ahir. Foto: DANNY CAMINAL\nEls taxistes temen que les obres els facin perdre més clientela\nNingú fa ombra al taxi o al bus. Són com aquell treballador veterà a qui tothom té en compte; tan experimentat, tan degà en la seva feina. Ara s’incorpora al negoci el tramvia, que ve ben recomanat pel cap i no té por dels galons aliens. No se’n fien, temen que perjudiqui la seva feina, que endarrereixi el seu ascens, que els faci perdre temps i, encara pitjor, diners. El transport públic lliura una singular batalla en el debat sobre el tram central de la Diagonal. ¿Convivència o rivalitat? ¿Prioritat o igualtat? ¿Necessitat o moda? El tramvia il·lusiona els teòrics de la mobilitat i genera recel entre els gossos vells de l’asfalt.\nSaturnino Mercader, president del comitè d’empresa de Transports Metropolitans de Barcelona (TMB), considera que el tramvia «és un invent que ningú havia demanat» i que perjudicarà la xarxa d’autobusos de Barcelona «per culpa de la prioritat semafòrica». Mercader apel·la a la lògica: «Si els semàfors de la Diagonal faciliten el pas del tramvia, els carrers perpendiculars que baixen i pugen de l’Eixample s’hi veuran afectats i la velocitat comercial del bus disminuirà». Mercader assegura que darrere del tramvia «hi ha un munt d’interessos econòmics» i lamenta que ningú els pregunti sobre les conseqüències d’incorporar-lo a la Diagonal. «Actualment circulem a 11 quilòmetres per hora, amb el tramvia pel mig, encara anirem més lents», prediu.\nL’empresa és molt més diplomàtica. Fonts de la companyia asseguren que el tramvia ha de «conviure i cooperar» amb l’autobús i que fa «molt de temps» que la competència es va esfumar. Això sí, TMB, hereva de l’antiga xarxa de tramvies de Barcelona, destil·la orgull a l’afirmar que el bus no és un «anacronisme o un fòssil» i que totes les línies transporten tants passatgers «com Rodalies i Ferrocarrils junts».\nEl taxi, commocionat per una crisi que ha mutilat la seva facturació un 30%, contempla el debat amb desconfiança. Luis Berbel, president del Sindicat del Taxi de Catalunya, espera que el tramvia els afecti poc, encara que tem que, amb la línia 9 del metro, els pugui treure «un munt de clients». Berbel reclama que la prioritat s’apliqui «a tot el transport públic» i rebutja de ple l’opció A –la del bulevard– perquè els col·loca darrere del bus en un sol carril, cosa que no els permetria poder avançar a les parades.\nAntonio, un taxista d’uns 50 anys que s’acosta a Balmes, critica el que ell defineix com «la criminalització del cotxe». «En aquest país no som tan moderns, això no és Amsterdam», observa. Al preguntar-li sobre el tramvia, atura el motor i sospira. «Escolta bé el que et diré perquè fa molts anys que treballo en això: si la caguen a la Diagonal, la ciutat se’n va a la merda».\n← STAC, GTI y ATAC piden elecciones en el sector y elaboración del reglamento de emisoras\nEls taxistes gironins decideixen congelar les tarifes a causa de la crisi econòmica →


Martí Zacaries - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Martí Zaccaria)\nMartí Zaccaria (Martino Zaccaria) fou senyor de Focea, Quios i altres illes.\n17 gener 1345 (Gregorià)\nBaron de Chalandritsa (fr)\nBaron of Veligosti (en)\nMaria Ghizi (en)\nCenturió I Zacaries\nBenet III Zacaries\nA la mort de Benedict II Paleòleg el 1314, el van succeir els seus fills Martí i Benedict III Zaccaria (Benedetto III Zaccaria) en comú.\nMartí Zaccaria es va casar amb una de les filles de Bartolomeo Ghisi, gran contestable de Morea que era canceller de Tebes i posseïa un terç d'Eubea i la senyoria de Tinos, Mikonos i les Esporades septentrionals. A més va obtenir la baronia de Kalanutza d'Aimon de Rans, cavaller que l'havia rebut de Lluís de Borgonya a l'extinció de la casa de Tremblay. En segones noces es va casar amb Jacqueline de la Roche, hereva de la branca sènior de la casa de ducs d'Atenes que li va aportar les baronies de Veligosti a Messènia i Damala a Argòlida.\nEl 26 de juny de 1315 Martí va rebre de Felip de Tarent, príncep d'Acaia i teòric emperador, el títol de "Rei i dèspota de l'Àsia Menor" amb Quios, Œnusses, Imbros, Tenedos, Lesbos, Samos, Icària, Cos i els castells de Damala i Kalanutza suposats feus llatins. Això va provocar l'hostilitat de l'emperador romà d'Orient verdader Andrònic III.\nEl 1317 Martí va conquerir Esmirna i el 1318 va aconseguir imposar un dret de passatge als vaixells comercials turcs, després d'una victòria militar. Benedetto III fou invitat a retirar-se a canvi d'una pensió.\nEl 1319 van rebre la investidura imperial de Felip de Constantinoble. El feu comprenia a més de Quios, Tenedos, Samos, Marmora, Lesbos i els ports de Focea administrats com governadors per l'altra branca familiar. El rei de França li va donar el títol reial i el dret hereditari a mascles i femelles "utriusque sexus"\nBenedetto III va cridar l'emperador en ajut al no poder resistir la pressió per retirar-se (1324) i l'emperador ho va aprofitar. L'emperador va declarar a Martí desposseït (1329) i va enviar una flota de 105 naus a Quios. Martí fou fet presoner i portat a Constantinoble i empresonat; els seus fills Bartolomeo i Centurione, van poder comprar la seva vida. La flota romana d'Orient es va presentar a Focea on Andreolo Cattaneo va haver de jurar fidelitat. Andreolo va morir el 1331 i el va succeir el seu fill Domenico Cattaneo, el darrer governador, ja que el 1334 Focea (les dues) foren ocupades pels romans d'Orient.\nMartí fou alliberat el 1341 i el 1343 va rebre el comandament de la croada contra Umar Pasha emir d'Aidin. El 1344 els croats van ocupar Esmirna. Martí volia aprofitar per reconquerir Quios però va morir el 15 de gener de 1345 a Esmirna. El va succeir com a comandant Simone Vignoso que el 1346 es va presentar a Quios i en va prendre possessió de l'illa per a Gènova.\nEl fill de Martí, Bartolomeo va morir el 1334 i l'altra Centurione I Zaccaria va heretar els feus de Morea (la baronia de Kalandritza) que va mantenir fins a la mort.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Martí_Zacaries&oldid=25935961»\nDarrera modificació: 6 gen 2021 a les 20:54\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 gen 2021 a les 20:54.


Vull rebaixar la meva tributació en renda! · Gestingral Assessoria\nAvet2019-12-24T13:48:10+01:005 de desembre de 2019|\nSaps que és un pla de pensions? I per a què serveix? Estalvi per a la jubilació o estalvi fiscal? I hi ha altres productes per a estalviar? I si vull invertir diners, quines possibilitats tinc?\nLes respostes a totes aquestes preguntes en la següent publicació.\nQuè és i quins avantatges té un pla de pensions?\nUn pla de pensions és un producte pensat per poder desgravar en la declaració de Renda i que, alhora, serveix per tenir un complement a la pensió en el moment de jubilar-se.\nEl funcionament d’aquest producte d’estalvi i inversió és el següent:\nL’any en el qual es realitza l’aportació de diners al pla de pensions, es redueix aquest mateix import de la declaració de la renda, fent que la tributació baixi (ja que tot i haver cobrat i retingut sobre la quantitat que s’ha cobrat en rendiments del treball o de benefici de l’activitat econòmica, la tributació es realitza sobre aquest mateix import menys l’aportació al pla de pensions).\nPer tant, i tenint en compte que la tributació de la renda és progressiva, l’estalvi fiscal en el moment de l’aportació del pla de pensions pot arribar a ser del 48% a Catalunya.\nAquest import estalviat en el pla de pensions tributarà quan sigui rescatat, ja sigui cobrant-ho en forma de rendes complementàries a la jubilació de qui ha fet les aportacions (o en forma de capital -tot d’una vegada-) o bé en els seus hereus amb els mateixos dos sistemes anteriors (aquest producte no tributa en impost de successions).\nA l’hora de rescatar el pla de pensions és el moment més important: una mala planificació pot fer que es paguin més impostos que els estalviats en el moment de l’aportació.\nD’aquesta manera, l’objectiu és estalviar tributació en el moment de les aportacions, on el tipus impositiu progressiu de la renda és més elevat per a la persona, i rescatar aquestes aportacions en el moment que el tipus de tributació sigui més baix (habitualment per un descens dels ingressos en el moment de la jubilació).\nA Gestingral només treballem amb plans de pensions assegurats (PPA), on el capital a rescatar mai pot ser inferior a les aportacions realitzades. Per tant, la seguretat en la inversió està garantida encara que el rendiment d’interessos sigui baix (ja que el benefici en la inversió no prové dels interessos, sinó del propi estalvi fiscal).\nDes de Gestingral fem estudis personalitzats per cada persona i situació, analitzant l’impacte fiscal en la declaració de renda en cas de fer una aportació, i valorem si aquest és el producte adequat o bé cal enfocar-ho cap a algun altre tipus de producte d’estalvi o d’inversió. Tot això tenint en compte la situació actual del client i preveient la situació futura, amb l’objectiu de rendibilitzar al màxim el benefici que es pot obtenir.\nEn quins casos es pot rescatar el pla de pensions?\nEn cas de jubilació.\nEn cas d’invalidesa.\nEn cas de mort (pel beneficiari).\nEn cas d’estar apuntat a l’atur i no percebre prestació d’atur.\nLes aportacions que tenen 10 anys d’antiguitat.\nAltres productes destinats a l’estalvi\nA banda del pla de pensions també hi ha altres opcions si l’objectiu no és la desgravació fiscal i en canvi sí que ho és l’estalvi futur (i la rendibilitat d’aquests diners).\nA Gestingral treballem amb:\nPlans d’estalvi amb el capital assegurat i amb rendibilitat baixa (per a aquells que no volen risc en el seu estalvi futur).\nFons d’inversió, per a aquells que volen rendibilitzar els seus estalvis.\nConcretament els fons d’inversió tenen els següents condicionants:\nAmb més o menys risc, depenent del client i de la seva situació actual i futura. Amb més risc, es pot buscar una major rendibilitat; i en canvi, amb menor risc es garanteix una posició més conservadora i per tant una rendibilitat menor.\nL’objectiu és rendibilitzar els diners, que en cas d’estar en un compte corrent de qualsevol banc no garantiria cap rendiment (i inclús portaria associades comissions).\nDues opcions diferents per fer les aportacions:\nEn forma de capital: segons la situació personal de cada client es cerca el perfil de risc/rendibilitat més adequat.\nAmb aportacions periòdiques: el fet de repartir en el temps les aportacions disminueix el risc, i s’obté un estalvi de cara a un complement de la jubilació.\nEn cas de rescat, la disponibilitat és gairebé immediata, i en 6 dies hàbils el capital queda disponible, amb la possibilitat de rescats parcials o totals sense cap mena de penalització.\nDes de Gestingral fem estudis personalitzats per a poder assessorar quina de les opcions o productes és el més adequat per a cada cas, d’acord amb les necessitats actuals i futures.


El Girona ja estava de vacances (4-1)\nEls gironins s'han vist sobrepassats per un Eibar que s'ha avançat al primer minut i sobrepassa el Girona a la classificació\nInui celebra juntament amb Charles i Bebé el primer gol de la nit\nÀlex Liévana Desembre 21, 2017 7:29 pm\nUn dels trets identitaris del Girona de Pablo Machín és la intensitat amb la qual surt a disputar els partits. Endollats des del xiulet inicial i amb les idees clares, fins aquest vespre pocs equips havien incomodat als gironins en els primers instants de partit. Però l’Eibar jugant Ipurua són paraules majors, i abans de completar-se el primer minut els locals ja s’havien avançat al marcador. Un servei de banda aparentment inofensiu a la zona de tres quarts ha arribat als peus d’Inui. El japonès, sense la pressió d’una defensa que flotava, s’ha perfilat per definir amb la cama dreta i batre suaument Bono pel pal curt. Era moment de fer reset i començar de nou, però el Girona no ha trobat les sensacions que venen acompanyant-lo en les darreres jornades.\nSense indicis de reacció visitant, Charles ha ampliat distàncies de cap al minut 10. A partir d’un dos contra dos per la banda esquerra de l’atac basc s’ha gestat una centrada que Juanpe no ha arribat a rebutjar. El central canari no ha mesurat bé, observant com la pilota el sobrepassava mentre arribava a la posició del brasiler. Més enllà del resultat, les sensacions eren del tot favorables als blaugranes. Els duels queien del costat local, i en mitja hora el Girona pràcticament no havia combinat a camp contrari. En una de les contades ocasions en què els gironins l’han trepitjat amb la pilota controlada, una elèctrica combinació entre Portu i Maffeo ha acabat en falta de Dani García. Timor ha agafat la responsabilitat d’executar el lliure directe davant la baixa del capità Àlex Granell per acumulació de targetes. I s’hi ha lluït. Amb tota la intenció, fent prevaler la col·locació a la potència, el valencià l’ha clavat a l’escaire. Sense merèixer-ho amb vista al joc ofert, els de Machín entraven de nou al partit.\nInui talla els atisbes de reacció\nLluny d’albirar-se una reacció visitant, Inui ha sentenciat amb el seu segon gol, caçant una pilota rebutjada per Bono després d’aturar en primera instància el xut de Bebé. El partit feia costa amunt pels catalans, que s’han trobat sense armes per reaccionar. Kayode, Aday i Douglas han entrat en un darrer intent de Machín per capgirar la dinàmica. Però l’Eibar ha contingut els insípids intents de sacsejar l’estat d’ànim dels visitants. El partit viscut a Ipurua assenyala Mendilibar com a guanyador, amb un plantejament que ha presentat dos extrems que han explotat els espais que s’obrien a l’esquena del Maffeo i Mojica. En el temps afegit, ha arribat la darrera estocada gestada a l’esquena de Mojica. El català Joan Jordán situava el definitiu 4 a 1.\nLes baixes al mig centre, decisives\nLes baixes de Granell i Pere Pons, fixes al doble pivot, han pesat en excés en la fase de creació. Aleix García hi ha posat més intenció que solvència, mentre Timor ha passat desapercebut. Una llosa massa pesada per un conjunt que no ha pogut gestar les ocasions de perill que el fan determinants. Stuani, que arribava en estat de gràcia amb nou gols en el que va de lliga, no ha entrat en joc, esdevenint en una estèril referència atacant. Amb la derrota d’aquest vespre, l’Eibar avança els catalans a la classificació, situant-se provisionalment en la setena posició. Els blanc-i-vermells, avui lluint orgullosament l’equipació groga, es queden amb 23 punts, observant de lluny les places de descens.


Liliana Figini: ‘M’inspiro a partir de coses que d’alguna manera em criden l’atenció i m’atrapen’ | Revista de Ripollet\nPosted on 1 febrer 2014 by Sergi Bayo in Cultura // 0 Comments\nLiliana Figini, professora dels tallers de pintura del Centre Cultural // Sergi Bayó\nLiliana Figini és la professora de pintura del Centre Cultural de Ripollet des de fa més de 16 anys. Actualment, i fins el 27 de febrer, es pot visitar la seva última exposició, Silbando bajito, al mateix casal de cultura. Nascuda gairebé amb el pinzell a la mà, l’artista pretén transmetre tot un seguit de sensacions de forma dissimulada i subjectiva.\nRevistadeRipollet: Què és per a tu la pintura? Liliana Figini: En la meva vida és la primera o la segona cosa més important. És molt vocacional. M’agrada molt, per això pinto i dibuixo.\nRdR: T’has format en aquest art?\nL.F: Sí, jo he fet Belles Arts, l’especialitat de Pintura. Això no obstant, jo vaig estudiar a Buenos Aires. Allà és una mica diferent d’aquí, ja que és una carrera gairebé docent, on t’ensenyen a treballar per fer classes. També he estudiat a l’Escola Superior de Pintura, que és més específica i basada en tallers.\nA part, sempre he estat fent cursos. Actualment, estic aprenent sobre pintura oriental. N’hi ha moltes tècniques; a mi m’interessa una que es diu Sumi-e, la base de la qual es la tècnica Zen. És tota una tècnica de concentració, basada en tinta xina i pinzells xinesos.\nRdR: Com aconsegueixes la inspiració?\nL.F: En aquest moment, a partir de coses que m’interessen o que d’alguna manera em criden l’atenció i m’atrapen. A partir d’això, i amb el que jo sé de tècniques de dibuix i pintura, intento passar aquesta motivació a una imatge. És subjectiu.\nRdR: La teva exposició al Centre Cultural es diu Silbando bajito. Per què rep aquest nom?\nL.F: “Silbando bajito” és una expressió argentina que s’utilitza quan fas una cosa de manera dissimulada. Quan algú fa alguna cosa o, precisament, es nota molt que està fent alguna cosa, algú li pot dir “silbando bajito”, referint-se a que dissimuli una mica.\nJustament, la meva obra és molt subjectiva, i pretén dir alguna cosa sense cridar, fent-ho de forma més dissimulada.\nRdR: Si l’objectiu és dissimular, hi ha algú que no hagi entès alguna obra?\nL.F: En general, l’art, com el cinema, sempre té diverses lectures. Jo vaig veure una pel·lícula quan tenia 25 anys, i vaig entendre el que deia. Això no obstant, molt després em vaig interessar pel director i la visió de la pel·lícula va ser molt diferent. La pintura o el dibuix és igual. Generalment, l’artista intenta explicar el que ha volgut fer, però el que arriba depèn de l’altre, de la persona que mira l’obra, independentment de la intenció.\nRdR: Quines tècniques has utilitzat?\nL.F: Aquesta exposició jo dic que està feta de dibuixos. Jo per pintar faig coses molt diferents; m’agrada l’oli, i sóc molt del color. Aquí, en canvi, hi ha molt llapis, tinta xina, acrílic, i un altre marró que es diu nogladina, un pigment que s’utilitza per il·lustrar mobles. És molt agradable, perquè té un color molt natural, com de fusta.\nRdR: Quin és el teu quadre preferit de l’exposició?\nL.F: En tinc 2 o 3 de preferits. Algun inclús el donaré a algú. Per exemple, hi ha un quadre d’un arbre, que està fet amb molt poca tinta i molt subtil. El cavall gran també m’agrada. Després, les figures també m’agraden; jo no sóc de figures, però va sortir el tema i té ganxo. També hi ha els quadres d’Argentina. Són històrics, més concrets i personals.\nRdR: Així doncs, podem trobar de tot?\nL.F: La majoria estan fets a finals del 2012 i començaments del 2013, menys els tres primers, una mica anteriors, que estan relacionats amb Buenos Aires. El tema dels quadres canvia, però pot ser que la intenció o la recerca sigui la mateixa. Estan fets tots en 2 o 3 mesos continuats. Amb molta llibertat gràcies a totes les tècniques que sé, la meva primera intenció va ser aconseguir transmetre la sensació, la idea o el pensament d’una primera cosa que m’impacta.\nRdR: També ets professora de pintura al Centre Cultural. Què els hi ensenyes als teus alumnes?\nL.F: Deu fer uns 17 o 18 anys que estic aquí. El curs és molt lliure; hi ha qui dibuixa o pinta alguna cosa que li agrada o imagina, hi ha qui pinta per regalar el quadre a algú o hi ha a qui li agrada una imatge i la copia. Primer de tot, però, si no saben una tècnica l’aprenen, com l’oli, l’aquarel·la o l’acrílic, així com també tècniques noves. Dibuixar no els agrada molt, però ho han de fer.\nRdR: Autors o estils que t’inspirin.\nL.F: Els estils són com una recepta, d’alguna manera. A mi m’interessa personalment la pintura tradicional i la conceptual. En realitat, no hi ha una divisió entre la pintura antiga i l’art contemporani, tot i que molts diuen que hi és. Personalment, també m’agrada molt un moviment que es diu avantguarda italiana, que són dels anys 80 i 90.\nAbans, també m’agradaven els pintors com Bonnard, més tradicionals i coloristes. També m’agrada Picasso i Tàpies. Tàpies és tot un tema; és una cosa hermètica, s’ha de llegir i entrar. Si no saps alguna cosa, no s’entén.\nRdR: Es pot viure actualment de la pintura?\nL.F: Actualment és un mercat, com qualsevol cosa. Ara, jo conec molta gent que vivia de la pintura i, en aquest moment, no es ven res. Si no ets una persona d’un terminat nivell o molt famosa, que n’hi ha pocs, pots guanyar en algun moment diners, però no tindràs una cosa constant i un equilibri per viure.\nMés que pintar\nCadascun dels artistes que acudeixen als tallers de pintura del Centre Cultural té les seves raons per aprendre a pintar. Alguns volen adquirir una tècnica, uns altres volen expressar-se i d’altres, en canvi, volen fer un quadre per regalar a algú o decorar casa seva. També hi assisteixen pintors amb anys d’experiència; “en aquests casos, jo els ajudo en la part expressiva o la de dibuix”, comenta Liliana Figini, tot argumentant que, malgrat que pintin de meravella, els pot fallar la composició.\nUn altre objectiu dels tallers és la recerca de l’equilibri. La professora de pintura explica que, mentre pintes, la concentració és tal que aconsegueixes desconnectar i calmar-te. “Estàs una hora i mitja o dues pintant i et quedes com si haguessis fet ioga”, sentencia Figini.\nElena Lebrón: ‘Un cop muntes l’exposició i veus que el resultat ha quedat bé, et sents satisfeta’


El cineasta firma una història d'amor amb presència extraterrestre\nBarcelona - Dilluns, 13/11/2017 | Actualitzat el 14/11/2017 a les 17:32 CET\nDanielle i Daniel, al curt dAmenábar. / periodico\nDos joves, ella extraterrestre i ell terrícola, protagonitzen aquest any l'anunci de la Loteria de Nadal, un "conte de Nadal" d'amor "màgic" titulat 'Danielle' que firma el director Alejandro Amenábar.\nEl 22 de desembre se celebrarà el sorteig nadalenc, presentat aquest dilluns i en què la principal novetat és que s'han posat a la venda 170 milions de dècims, cinc milions més que el 2016, ja que l'emissió d'aquest any consta de 170 sèries de 100.000 bitllets cadascuna.\nD'aquesta manera, s'han emès dècims per un import de 3.400 milions d'euros, dels quals es distribuiran en premis el 70%: 2.380 milions.\nEl 2016, la facturació de la Loteria de Nadal va ser de 2.672 milions d'euros, un 3,4% més que el 2015. En els últims tres anys, les vendes han pujat un 13%, segons la presidenta de Loteries i Apostes de l'Estat, Inmaculada García Martínez.\nTemes: Publicitat Sortejos i loteries Loteria de Nadal 2017


Descobrir Ajuntament Actualitat Departaments Seu electr�nica Inici>Ajuntament Men� de la secci�\nSalutaci� de l'alcaldeConsistoriOficines d'atenci�Ordenances i Reglaments\tContinguts de la secci�\nAjuntament\tSalutaci� de l'alcalde\nUs donem la benvinguda a la pàgina web de l’Ajuntament de Bigues i Riells, una espai que pretén apropar i estrènyer les relacions entre el consistori i tots els veïns i veïnes del municipi.\nEs tracta d’una font de comunicació constant, des de la qual tots els usuaris poden seguir el dia a dia dels dos pobles, amb les últimes notícies actualitzades a l’instant i amb la informació de tots els actes i activitats programades.\nJuntament amb la Diputació de Barcelona, també s’està treballant per posar en funcionament la seu electrònica i el perfil del contractant, dues eines que ben aviat permetran l’accés telemàtic dels ciutadans a l’administració pública.\nVolem fer-ne, de la web, una eina de participació. Per això convidem als usuaris a visitar-la i a enviar propostes i suggeriments amb l’objectiu de millorar-la, perquè, al cap i a la fi, aquest és l’espai de totes i tots els biguetans i riellencs. Descobriu la porta virtual del nostre municipi i animeu-vos a viure’l i a fer-lo viure!\nAlcalde de Bigues i Riells\tConsistori\nOAC Centre Cívic i Cultural El Rieral de Bigues\nAdreça: C/ Anna Mogas 130, 08415 Bigues i Riells\nTelèfon: 93 865 6225\nE-mail: oac@biguesiriells.cat Horari: De dilluns a dissabte de 9 a 14 h i els dijous de 16 a 19 h\nAdreça: C/ Sant Miquel s/n, 08415 Bigues i RiellsMòbil: 610 728 417 (de dilluns a divendres de 9.00 a 14.00 h)\nE-mail: jp.biguesiriells@xij.gencat.catHorari: Dimarts i dimecres de 9.00 a 14.00 h\nAdreça: OAC Centre Cívic El Rieral, 08415 Bigues i RiellsMòbil: 93 865 6814\nAdreça: OAC Centre Cívic El Rieral, 08415 Bigues i RiellsMòbil: 93 865 6225\nE-mail: oac@biguesiriells.cat Horari: De dilluns a dissabte de 9.00 a 14.00 h i els dijous de 16 a 19 h\nOficina Mòbil un cop al mes.\nHorari: De dilluns a divendres de 9.00 a 14.00 h i els dijous de 16.00 a 19.00 h


Escola Municipal de Dansa de Celrà - Pilar Massa\nAls 20 anys s'inicia en la pràctica del ioga i, fins a l'actualitat, continúa en la recerca de tècniques mentals i corporals, amb l'objectiu de trobar i desenvolupar eines i recursos per aconseguir l'equilibri psico-corporal a través de la consciència.\nObté el títol de Professora de Ioga l'any 1998, en l'Associació de Ioga Integral de Girona, amb Saül Martínez i, des de llavors, continúa explorant diverses tècniques, com ara la Meditació Vipassana, amb Dhiravamsa; la Meditació Budista Tibetana, amb Lama Tashi i Lama Drubgyu ;el T'ai txi amb Tew Bunnag i Juanolo Gutiérrez; la Gimnàstica Holística, amb Enric Marés; el Qi Gong amb Alain Baudet i alguna pinzellada de Feldenkrais, amb Monique Van der Vorst.\nInevitablement en les seves classes conviuen les diferents tècniques, destinades a despertar la consciència mental i corporal, per tal de r restablir l'equilibri intern, tot i que hi predomina la pràctica del Hatha I Ioga.


Revista Riu Sec: junio 2012\nTallers de Pedagogia Terapèutica\nPodéis consultar los blogs de los Talleres de Pedagogía Terapéutica que se han realizado con los alumnos durante este curso escolar y que nos ha hecho llegar la profesora Andrea Gómez:\nTALLER ÁLOE VERA\nPROYECTO INCUBADORA (con Dpto. de Tecnología)\nPublicat per REVISTA RIU SEC a junio 20, 2012\nEtiquetes de comentaris: aula CIL, blog, integración, PT\nPROJECTE C@NTAMOS CONTIGO\nAquest curs, els alumnes de 4t ESO C, Aula CIL i PT de l'IES BOVALAR han participat en el projecte C@ntamos Contigo, organitzat pel Col·legi Salesians de Logronyo. L'objectiu del projecte és cantar Imagine, de John Lennon, amb persones sordes. Nosaltres hem volgut participar adaptant-lo a les característiques del nostre alumnat i aconseguir la integració dels alumnes amb NEE. Per a això, ho hem treballat de manera interdisciplinar des de la tutoria (Pepa Marco), l'àrea d'anglès (Mª José Navarro), tecnologia (Javier Igual), música (Neus Aznar i la col·laboració al teclat d'Ana Pazos) i els professionals de l'aula CIL (Jesús Mey, Carmina Forment i Carmen Monerris).\nPublicat per REVISTA RIU SEC a junio 18, 2012\nEtiquetes de comentaris: aula CIL, integración, música, proyectos\nDes de Borriol i per a tota la comunitat educativa de l'IES Bovalar presentem l'aplicació Borriol Clic @ Clic desenvolupada per l'associació Borriol Cultural.\nSón un conjunt d'activitas Jclic, amb intenció educativa, lúdica i divulgativa organitzades en tres grans blocs: el terme, el poble i la història.\nEn el bloc El POBLE trobarem activitats sobre la situació, la zona urbana, les esglésies, les festes i els carrers.\nEn el bloc EL TERME, a més a més d'activitats variades sobre el terme de Borriol, hi ha paquets sobre la geologia, les plantes i les partides.\nEn LA HISTÒRIA una sèrie d' activitats sobre la història de Borriol, des de la prehistòria fins la transició.\nAquest és un projecte que començà l'any 2000 amb motiu de celebrar-se a Borriol les VI Jornades Culturals a la Plana de l'Arc i que van suposar la publicació del CD Borriol Clic @ Clic, que recollia aquestes activitats realitzades amb el programa Clic 3.0\nA l'any 2011, en tornar a Borriol les Jornades Culturals a la Plana de l'Arc XIa edició, aprofitarem un altre cop l'empenta que suposà l'esdeveniment i reconvertirem les activitats Clic en paquets JClic, executables online des de la pàgina de l'associació Borriol Cultural. També podeu trobar un enllaç en la web de l'IES Bovalar, al departament d’Informàtica, entrant com a visitant (guest).\nTant la pàgina web com el mateix projecte Borriol Clic @ Clic són una tasca oberta. Ens agradaria seguir completant i corregint el que hi ha fet, fent lloc a qualsevol suggeriment, a noves idees per a crear espais de col·laboració, nous blocs d'activitats, noves formes de divulgació en publicació o a les xarxes socials. Ens podeu contactar en associacio.borriolcultural@gmail.com.\nPublicat per REVISTA RIU SEC a junio 06, 2012\nEtiquetes de comentaris: activitats, Borriol, clic, cultura, educació, informàtica, jclic


Més enllà de la poesia: un apunt | Marta Pessarrodona\nClemència Isaura viatja, esperançada, a València\nMarta Pessarrodona. Barcelona.\nAquest any, entre moltes d’altres commemoracions, de les quals no és exempt el quarantè aniversari del retrobament de Gabriel Ferrater amb el déu salvatge (Yeats), hi ha el cinquantè aniversari de la publicació de The Golden Notebook, de Doris Lessing. Era la tercera novel·la de l’autora, en la qual va aconseguir tornar a ser com una novel·lista primerenca. És a dir, profusa, excessiva. L’obra, fa anys que és una icona del nou feminisme (women’s lib) i considerada amb justícia una gran novel·la.\nFins aquí, alguna pacient lectora (genèric que inclou lector) es preguntarà què té a veure Lessing amb Ferrater. Doncs bé, per a mi molt. Intentaré explicar-ho.\nNo devia fer ni tres mesos que érem parella (1968) quan va comparèixer amb un exemplar de la novel·la, en préstec de la biblioteca del British Institute de Barcelona. L’havia manllevat per a mi i, segurament, perquè no l’havia trobat en cap llibreria per a comprar-la (era habitual que em regalés llibres i estrangers, diguem). Qualsevol que conegui l’obra sap que és voluminosa. Davant del meu agraïment per l’oferta i el meu plany, conseqüència del meu coneixement rudimentari de la llengua anglesa en aquella època, com sempre la seva resposta va ser contundent: «Així n’aprendràs!», va dir. Ai las!, no sé si vaig aprendre gaire llengua anglesa amb aquell exemplar. Per aquell temps viure m’ocupava més temps que no pas llegir.\nL’interès de l’anècdota, crec que rau en el fet que palesa (i sempre m’ha palesat) la seriositat i, en especial, la diversitat dels interessos intel·lectuals —canviants, això sí— de GF. Si bé una de les primeres afirmacions seves quan ens vam conèixer va ser la de dir-me que ja no era poeta (recordem l’any: 1968), ans lingüista, feia encara més anys que havia deixat de ser lector de novel·les, com recorda Jaime Gil de Biedma a les seves memòries. En Gabriel li va oferir vendre-li la seva excel·lent col·lecció —i si pensem en la segona meitat del segle XX, encara era més excel·lent— de novel·la anglosaxona, quan es va desinteressar pel tema i va passar a una altra cosa, a una altra dèria, sempre intel·lectual.\nTornant, però, a aniversaris i a la relació Ferrater i The Golden Notebook, he de dir que, quan la Generalitat de Catalunya va atorgar el Premi Catalunya a Lessing (ombra Baltasar Porcel pel que feia al premi) i se’m va demanar de presentar-la, vaig recordar aquesta característica ferrateriana, qui, per altra banda, considerava la Lessing persona una pesada, que sempre demanava signatures per protestar d’una cosa o altra. Sé, per altra banda, que jo no era la primera dona a qui imposava aquella lectura. Això, però, és una història llarga que no vull incloure en aquest apunt d’avui. Tan sols diré que no sols he llegit i rellegit la novel·la, ans la vida ha estat prou clement, en aquest cas, com per conèixer-ne molt de prop l’autora. A cada lectura i, també, a cada dinar o sopar londinenc a casa de Doris, no he pogut deixar de pensar amb en el Gabriel i en aquell exemplar de The Golden Notebook que a penes vaig llegir.\ngabriel ferrater Marta Pessarrodona


Càrregues policials i 15 ferits en la protesta del camp extremeny\nMARXA A DON BENITO\nLa manifestació convocada per les entitats agràries per exigir preus justos finalitza amb llançament d'ampolles d'oli i cops de porra\nDon Benito 29 de de gener del 2020. 19:20\nLa manifestació convocada per les entitats agràries per exigir preus justos per al camp extremeny ha finalitzat amb incidents i ferits, situació que no ha acompanyat per al diàleg amb l’administració estatal i autonòmica, tot això, en el marc de la fira Agroexpo.\nLes reivindicacions del sector agrari extremeny per a aquesta protesta venien avalades per nombroses organitzacions agràries, i per altres entitats i diverses formacions polítiques, i així ha quedat reflectit en l’inici de la manifestació, encapçalada per una pancarta en què es podia llegir: «Por un campo con futuro. Defendemos lo nuestro», que resumia el compromís del sector amb els seus productes i les seves necessitats.\nAl voltant de 10.000 persones, segons els convocants, i unes 3.000, segons el parer de la Delegació del Govern, s’han donat cita en aquesta protesta, que ha recorregut la localitat de Don Benito, des de l’estació d’autobusos fins al recinte firal de FEVAL.\nEn aquestes instal·lacions, i amb motiu de l’obertura d’Agroexpo, el ministre d’Agricultura, Luis Planas, i el cap de l’Executiu autonòmic, Guillermo Fernández Vara, a més de visitar la fira, tenien previst reunir-se amb representants de les organitzacions agràries convocants.\nNo obstant, l’acabament de la manifestació ha tingut una versió molt diferent, ja que diversos manifestants han trencat el cordó de seguretat establert per la Policia Nacional i han intentat accedir a l’interior de la fira. A més, han llançat ampolles d’oli i els agents han intervingut per evitar que aquests incidents es traslladessin a l’interior.\nQuinze ferits en les protestes\nCom a conseqüència d’això, un total de 12 agents policials i tres manifestants han resultat ferits de caràcter lleu, segons fonts de la Delegació del Govern.\n«Ens hauria agradat el diàleg ofert, però no ha sigut possible», ha dit Vara, que ha coincidit amb Planas a l’hora de remarcar la importància de treballar tots junts «a través del diàleg».\nPer la seva banda, les entitats convocants de la protesta han expressat el malestar de l’agricultura degut «a l’abandonament de les institucions comunitàries i de les administracions espanyola i extremenya».\nPer moltes, la situació que viu el camp és «un problema d’Estat», ja que la pervivència de l’agricultura «està en risc» a causa dels preus «de ruïna» i de totes les incerteses en relació amb la nova PAC.\nHewlett-Packard Agricultura Extremadura Guillermo Fernández Vara Preus


L' atzucac de Girona: de setembre 2007\nEls temes de la setmana...del 17 al 23 de setembre\nS'ha de jugar igualment el partit Catalunya - EUA?\nEs trencarà la federació de CiU abans de les eleccions generals?\nVinga, a opinar!!\nAls anys 50, Ava Gardner va revolucionar la població quan va habitar-hi per a rodar-hi la pel·licula Pandora i l'holandès errant. En aquella època, el meu avi que estava fent el servei militar, va haver d'acompanyar un alt càrrec de l'armada espanyola al rodatge i per casa encara conserva alguna fotografia i un gran record del moment. Pàcticament 50 anys més tard, la Tossa del 2007 encara conserva segur part de l'encant que devia desprendre llavors. De tota manera, ara és una vila turística, pero conserva paisatges impressionants si vols prendre un bany en un entorn "diferent".\nJo hi vaig anar un dia de temporal aquest estiu i crec que val la pena de viure-ho. Anau-hi, quan volgueu i amb qui volgueu. Segur que us agradarà. ;)\nUs adjunto una petita fotografia d'una de les cales tocant al casc antic de la població.\nCom molts de vosaltres ja sabeu, sobretot si sou seguidors fidels de la sèrie, a partir del dilluns dia 24 de setembre s'inicien les noves emisions de la 2a temporada d'herois als Estats Units. Afortunadament per tothom, i gràcies a les noves tecnologies, aqui a casa nostra podrem gaudir-ne pràcticament des del mateix dilluns de matinada o com a molt tard el dimarts el matí pels més impacients.\nCom creieu que continuarà? Apareixerà en Tom Cruise fent de Últim Samurai intentant ajudar en Hiro?\nVinga, aquest fil es per desenvolupar noves teories abans de l'inici de la temporada!\nPer cert, jo m'hi afegiré una mica tard, ja que seré de vacances el dia 24...


Edgar Allan Poe. La vida que es reflecta al mirall | Diari Sant Quirze\nInici » a-ultimesnoticies » Edgar Allan Poe. La vida que es reflecta al mirall\n“La veritat del poeta és la intuïció, l’excitació de l’ànima de forma no racional. És només la contemplació de la bellesa, la relació harmoniosa de les idees sense buscar la realitat”. Potser aquestes paraules tenen la mateixa força ara que quan el gran Allan Poe les va dir. Ara perquè ens trobem en un moment de ruptura: ja no hi ha una única realitat i la manera d’enfrontar a molts dels estímuls és freqüentment estar allunyat per evitar una implicació real.\nDesitges que t’estimin? No perdis, doncs,\nEl rumb del teu cor.\nNomés allò que ets has de ser\nI allò que no ets, no.\nAixí, en el món, la teva manera subtil,\nLa teva gràcia, el teu bellíssim ser,\nSeran objecte d’elogi sense fi\nI l’amor… un senzill deure.\nNo puc saber si Edgar Allan Poe es va allunyar por a conseqüència de la seva vida convulsa i plena de moments difícils i dolorosos. Era una època complicada on la vida i la mort eren tan propers que eren viscuts als mateixos espais i una naturalesa fràgil era sovint trencada en la infantesa i les expectatives socials sovint no permetien una gran reflexió sobre les opcions, més enllà del destí dels pares. Triar a la vida era privilegi de molt pocs. Edgar va trencar aquestes expectatives sobre el seu futur. Així sense gaires amics i amb una vida econòmicament complexa va anar passant la vida desorientat entre el que volia i el que la realitat li demanava.\nDarrere la naturalesa opaca i impostada, pròpia de molts autors victorians, es debatia una ànima sensible i torturada. La sensació d’absència es reflecteix en el seu to, on l’emoció i la nostàlgia són importants, però no es deixen anar per por a perdre. És com un nen etern que cerca en els seus poemes una infància dolça no viscuda, però que tampoc pot acabar d’imaginar. Tot això li resta empenta com ell reconeix “he estat massa profundament conscient de la mutabilitat i l’evanescència de les coses temporals per dedicar cap esforç continuat, per ser constant en res. La meva vida ha estat capritx, impuls, passió, anhel de soledat i menyspreu de totes les coses presents en un desig vehement de futur”.\nAmics que per sempre\nEns van deixar,\nCars amics per sempre anats,\nI fora de l’Espai!\nPer a l’ànima nodrida de tristors,\nPer al ferit cor, potser.\nAquest desig de futur és ara més present que mai: patim per haver deixat passar el passat i busquem sempre el futur sense entendre que només podem viure el present. Vivim com va viure Poe en una contínua insatisfacció per la vida mateixa.\nCom a poeta es fonamenta en la música, que l’afectava profundament i l’ajudava a entendre la seva ànima. La seva poesia és rítmica, decadent, atractiva, simbòlica i com la música, analítica i a vegades recarregada. Poe vivia sense intentar connectar realment, sense buscar perdurar.\nSorprèn en els seus llargs poemes la brevetat en la descripció de les emocions. Vol treure el que té dins per no té el valor. Viure amb força no estava fet per a ell. Això és una de les coses que ens deixa: ens fa reflexionar sobre si volem passar per la vida de puntetes, sense arribar a tenir l’experiència completa.\nUna vegada, al caient d’una lúgubre mitjanit,\nmentre feble i cansat, en tristes reflexions embegut,\ninclinat sobre un vell i rar llibre d’oblidada ciència,\ncabotejant, gairebé adormit,\ns’escolta de sobte un lleu cop,\ncom si suaument toquessin,\ntoquessin a la porta de la meva habitació.\n“És —vaig dir mussitant— un visitant\ntocant tranquil a la porta de la meva habitació.\nAixò és tot, i res més.”\nEll veia la realitat des dels seus escrits com mira una persona la seva imatge en un mirall desdibuixada, com en una fotografia. Els seus poemes són moments aturats que en una primera lectura ens impacten, però no ens donen una necessitat de canvi si no és per evitar el que va ser Poe, un somiador covard.\nCristina González Diari Sant Quirze el racó literari News SQ Píndoles de Justícia Poètica Sant Quirze del Vallès\t2021-05-26


La veritat sobre el cas Harry Quebert - Plaça del llibre\nInici / Llibres / POLICÍACA I TERROR / La veritat sobre el cas Harry Quebert\nMalgrat els anònims amenaçadors que rep, en Marcus decideix investigar el cas fins al final. Què va passar aquell estiu del 1975 a Nou Hampshire? Qui va matar la Nola Kellergan? Descobrir-ho pot salvar la vida al seu amic Harry Quebert, i per a ell pot representar l’oportunitat d’escriure el llibre d’èxit que li reclamen.\nMillor llibre de l’any segons els lectors d’ El País.\nGran Premi de Novel·la de l’Acadèmia Francesa.\nquantitat de La veritat sobre el cas Harry Quebert\n4 × 12.7 × 18.9 cm\nSigueu els primers a ressenyar “La veritat sobre el cas Harry Quebert” Cancel·la les respostes


xecam: de desembre 2008\nLa Chica del Martini, 210 metres 7b+ ( 6a obligat)\nPer aquest dissabte quedem amb l'Ivan per anar a fer la Sang de Crack a Collagats, però veinent la previsió decidim no anar tan lluny i decidim anar a probar la Mescalina, a Terradets. Sortim de casa amb un temps que no ens augura una bona escalada, a mesura que baixem per l'eix en direcció Lleida deixa de ploure i intuïm que hi ha clarianes cap a Vilanova de Meià, creiem que aquestes correran cap a l'oest i també seran a Tarradets. Res més lluny de la realitat, al arribar a Tarradets les parets estan amarades, impossibles d'escalar, hi havia una furgoneta de fanàtics mirant les parets també.\nJa que hem sortit a escalar i amb el fanatisme que porta l'Ivan per escalar, no donem el dia per perdut, passem per davant de Roca Regina i es troba en les mateixes condicions que la seva veina Paret de les Bagasses. Pugem fins a Tremp i baixem cap a Artesa de Segre, passem per les parets de Comiols que estan ven nevades.\nDes del cotxe veiem a la llunyania la Roca dels Arcs que sembla eixuta i on hi llueix una mica el sol degut a una petita clariana, està decidit, anirem a probar sort, pel camí triem via, farem la Chica del Martini. Un cop arribem a la zona d'aparcaments, només hi ha una furgoneta, i ja són les 12 del migdia, triem el material, (14 cintes expres) i ens plantem a peu de via.\nFa força fred i vent, però ja que hi som ens hi posem, alhora passen un parell de francesos que han anat a la Plaerdemavida i han baixat al primer llarg ja que la roca és molt freda. Quan ho comenten jo just començava el primer llarg i els hi dono la raó, i arribo fins a la primera reunió. Quan arriba l'Ivan, veient el vent, el fred i la roca que està molt freda, decidim baixar i ja hi tornarem que de ven segur que amb un millor dia gaudirem més de la via.\nLa Paret de les Bagasses negre d'humitat i on s'hi poden distingir les lines de les vies.\nLa paret de Roca Regina.\nLes parets de Comiols.\nVistes a les parets de Vilanova de Meià.\nL'Ivan acabant el primer llarg de la via La Chica del Martini.\nPublicat per Xevi a 8:06 Cap comentari:\nCorredor Phoenix, 160 metres 80º V+\nTal i com verem quedar la setmana passada, tornem a Ulldeter per fer el Corredor Phoenix amb l'Oriol i la Conrado l'Ivan, en Pep i en Jordi. Amb la dificultat per formar-se aquests dos corredors i les prespectives que venen ( un potent anticicló), hem de probar-ho si o si, ja que les temperatures ja comencen a pujar, a l'aparcament estavem amb temperatures positives poc abans de les 8 del matí.\nFent l'aproximació trobem molta neu, la que ha caigut a principis de setmana i ha quedat ventada. Ens equipem abans de començar la rampa que ens porta als corredors i fem cap al Phoenix. Un cop arribem a peu del corredor muntem reunió i ens passem una estona mirant de desfer la corda de l'Oriol, ja que l'havia deixat sense plegar, ens refredem una mica, i comencem a pujar.\nComenço el primer llarg, un llarg vertical on no hi ha un gel de gran qualitat ni continu i s'han de fer alguns passos en roca, hi trobem una U mig entrada a mig llarg i una V just abans d'arribar a la reunió, a la reunió hi ha un espit i un pitó. El segon llarg el començo flanquejant un parell de metres i mirant d'arribar a una columna de gel vertical que comença sobre un petit ressalt de roca, un cop superat el ressalt hi ha una rampa de neu i s'ha de seguir en tendència a la dreta per agafar un altre cop el corredor, em dec haber saltat l'emplaçament de reunió ja que l'Oriol ha de sortir un parell de metres en ensamble ( ja s'hi està acostumant) fins que trobo un bon lloc, on hi poso dos pitons, hi ha un pitó al final del primer ressalt. El tercer llarg és una rampa que ens porta sota d'un ressalt de roca, on l'Oriol hi munta la reunió. El quart llarg supera aquest ressalt de roca, on t'has d'empotrar a una fisura ample i mirar d'anar pujant i estirar-te fins poder punxar una mica de gel que t'ajuda a acabar de sortir, tot seguit hi ha una ressalt i una rampa de neu que ens porta a muntar reunió deu metres abans del cim, en un emplaçament on s'ha d'anar alerta per no tirar pedres al segon de cordada, hi faig reunió amb un cinta. Finalment queden els deu metres de tràmit fins al final.\nAl cim ens trobem a en Pep, l'Ivan i a en Jordi, que han fet la Conrado. Estem contents, ja que amb dues setmanes hem fet dues vies que feia anys que teniem pendents i que mai acabaven d'estar en condicions, tot i que val a dir que comencen a fluixejar, ja que el dia que varem posar-nos amb l'Ivan a la Conrado varem trobar-lo força millor que la setmana passada i aquesta.\nPer cert, al quart llarg ens hi va quedar un alien groc, així que ja sebeu...\nPer fer el corredor varem fer servir friends, aliens, 1 cargol i pitons ( 2 extraplans i 2 universals).\nMentre pujo la pala de neu per arribar a l'inici del corredor.\nL'Oriol arribant a la segona reunió.\nL'Oriol a mig tercer llarg.\nMentre faig la part final de quart llarg.\nAsseguro a l'Oriol metre acaba el quart llarg.\nCara est del Gra de Fajol Gran on s'aprecien el Corredor Phoenix a l'esquerra i la Conrado- Altamira a la dreta.\nPublicat per Xevi a 0:57 Cap comentari:\nConrado-Altamira Gra de Fajol Gran, 260 metres 70º V.\nDesprés d'un parell o tres de dies fent fred quedem el dissabte amb l'Ivan, l'Oriol i en Pep, la intenció és fer dues cordades i posar-nos a la Conrado-Altamira. Amb l'Ivan ja hi varem fer un intent feia 15 dies i teniem clar que havia de caure, ja que és una canal que costa molt de formar-se.\nA un quart de set em passa a buscar l'Oriol i fem cap a Sant Quirze a buscar l'Ivan i en Pep, parem a Ripoll a fer un most i enfilem cap a Ulldeter. Fem les cordades, que seran en Pep i l'Ivan i l'Oriol i jo, així que cada cordada es tria el material, comencem a fer l'aproximació. Ens equipem abans de començar la rampa final de l'aproximació i ja veiem que hi ha una cordada al Corredor Phoenix i una altre que està a punt d'arribar a la Conrado. Veient que ens hauriem d'esperar pugem la rampa final amb més calma per arribar més descansats.\nUn cop arribem a peu de canal hi ha la parella d'escalador que veiem que arribaven a la Conrado, estaven començant el primer llarg i ens esperem, són d'Amer i de Santa Coloma de Farners, i fem la xerrada esperant el nostre torn. S'entreten per l'entrada directa i nosaltres comencem a refredar-nos ja que bufa un vent fort, els companys que escalaven ens diuen que si volem fer que pugem, però tres cordades juntes no ens fa gaire gràcia i l'Ivan i en Pep diuen que aniràn a la Phoenix i nosatres decidim que farem la Conrado.\nEl primer llarg el fem entre l'entrada directa i la original, on veiem que hi ha una fisura que sembla bona per tal de superar un desplom de roca i m'hi poso, un cop arribo a la fisura veig que no es tan bona per equipar com semblava, però com que ja hi era tiro cap amunt i arribo a una rampa de neu dura que em porta fins a la reunió ( 1 espit amb cinta), un cop va arribar el company de l'altre cordada va rapelar i ens varem quedar sols al corredor. El segon llarg comença amb un petit mur on feia quinze dies el varem poder fer amb piolet tracció i aquest cop ja s'havia de fer herba-tracció, un cop superat el mur una rampa de neu fins a la reunió ( dos pitons). El tercer llarg comença superant petits ressalts de roca i gel fins arribar a una pala de neu que ens porta a la reunió ( dos pitons). El quart llarg comença amb un ressalt de gel encaixonat i segueix per una rampa de neu fins a tornar una altre ressalt de gel que al principi també està molt encaixonat, em devia saltar la reunió ja que l'Oriol va haver de sortir un parell de metres amb ensamble per tal de que jo pogués arribar a un extraplà on vaig muntar reunió amb un parell de friends més. El cinquè llarg comença amb un ressalt de predra seguit d'un flanqueig amb neu per posar-te en un diedre de roca, que un cop superat et porta a la rampa de neu final. Quan varem acabar l'Ivan i en Pep ens esperaven a dalt.\nUn corredor molt maco, estètic i del tot recomenable. De material varem utilitzar, 2 pitons: un extra pla i un pla, un cargol de gel, friends i aliens.\nArribo al desplomet del primer llarg.\nL'Oriol deprés de superar el desplom del primer llarg.\nL'Oriol havent superat el ressalt del segon llarg.\nL'Oriol començant el tercer llarg.\nL'Oriol arribant a la reunió del quart llarg.\nJo després del ressalt i començant el flanqueig de l'últim llarg.\nFoto de família: Ivan, Xevi, Pep i Oriol.\nPublicat per Xevi a 8:41 Cap comentari:\nCanal del Diedre, 240 metres 55º V+\nAquest dilluns amb en Pep quedem per anar a fer algun corredor a Ulldeter, no teniem res en concret però si que hi havia alguna proposta, la que tenia més números i la que al final va ser era la Canal del Diedre.\nLes previsions metereològiques en anunciaven molta nuvolositat, i durant tot el camí cap a Setcases va ser així, però va ser començar a pujar i deixar enrera els núvols, i durant tota la jornada varem gaudir d'un temps difícil de trobar en aquella zona, un dia sense gens de vent i a més assoleiat.\nPel què fa al corredor, la neu era dura i en els trossos on la neu era més tova hi havia la traça feta (a la primera part del corredor) . En la primera part entrem a la canal i anem pujant per un pendent d'uns 50º-55º i deixem enrera les traces que van cap a la Canal dels Avets i cap a la Canal de la Variant. La canal ens porta a un mur de roca on mirant a l'esquerra hi veiem el diedre típic de la via i ens encordem per començar. Pel temps en què estem les condicions són molt bones i hi ha força neu, tot i que agafant com a referència la reunió que hi ha al peu del diedre es pot veure que encara n'hi falta ja que queda força alta, en aquesta reunió hi trobem 2 parabolts. Pel què fa al diedre, no hi ha gaire gel i molt del quin hi ha es trenca a ser molt prim, tot i que en alguns punts si que es poden clavar piolets i al arribar a la reunió també hi trobem 2 parabolts, en el llarg hi trobem un spit. El següent llarg també el fem encordats ja que no sabem què ens trobarem, ja que no veiem què hi ha després de la rampa que ens queda al davant, i després seguim fins al cim amb ensamble, 55º.\nPer fer la via hem utilitzat l'alien groc i el gris pel llarg del diedre.\nEntrant a la canal.\nVisió del diedre des de la reunió.\nEn Pep sortint del diedre.\nEn Pep al següent llarg.\nFent la part final amb ensamble.\nAmb en Pep al cim on tenim el Gra de Fajol Gran de fons.\nPublicat per Xevi a 2:56 Cap comentari:


12 | Mai | 2018 | BELLATERRA.CAT\nÚLTIMA HORA! Boicot a les pilones del Camí Antic de Bellaterra\nPosted in Bellaterra on 12 Mai 2018| Leave a Comment »\nSota el detector de targetes es pot veure l’iman rodó descobert pels tècnics oficials de Pilotec que treballen per l’EMD de Bellaterra|FOTO: TÈCNICS DE PILOTEC\nAquest matí, després de moltes incidències de funcionament, els tècnics de Pilotec que han revisat la pilona de sortida del Camí Antic de Bellaterra, han descobert que algú l’estava boicotejant. Han descobert un iman rodó sota el mecanisme que llegeix les targetes d’accés, tal com es por veure a la foto.\nAlgú dels enemics de les pilones de Bellaterra ha fet possible que no funcionin correctament i no es la primera vegada que pateixen actes d’incivisme, tot creant inseguretat a les persones i cotxes que van passant habitualment.\nUs tindrem informats sobre les properes actuacions\nUna aplicació permet comparar Catalunya a vista d’ocell des del 1945 fins ara\nL’Institut Cartogràfic i Geològic engega un comparador històric del territori\nL’aplicació funciona de la següent manera: s’introdueix el nom d’una localitat i apareixen dues fotografies aèries del lloc, una del 1945, la primera disponible, i la més actual.\nLes fotografies es poden moure alhora només movent el ratolí, per anar explorant el territori, i també es poden solapar i veure els canvis en un punt determinat.\nEs pot escollir entre totes les imatges aèries disponibles des del 1945 fins ara: n’hi ha una segona tongada històrica en blanc i negre, del 1956, i una de cada any des del 1983.\nEn el període des del 1983 fins al 2008 són parcials, i des del 2009 hi ha fotografies disponibles de tot el territori català. També es pot fer servir el mapa topogràfic.\nA banda de poder veure les imatges, l’aplicació permet crear un vídeo amb totes les imatges disponibles d’un punt determinat, i també generar un enllaç per inserir en pàgines web i difondre una imatge determinada.\nL’aplicació s’ha fet amb programari de codi obert per facilitar que les empreses petites puguin fer-la servir per crear serveis i productes propis amb poc cost.\nLes imatges més antigues, les de les tongades del 1945 i del 1956, les va fer l’exèrcit nord-americà en el marc d’un acord bilateral entre Espanya i els EUA firmat el 1944, quan la Segona Guerra Mundial encara no s’havia acabat.\nl’evolució de qualsevol punt de Catalunya des de 1945 fins a l’actualitat.\nEl visor facilita la comparació de dues maneres: situant en paral·lel les ortofotos del punt escollit dels anys que interessin, amb la possibilitat també de visualitzar el mapa topogràfic; o bé fent un escombratge de la imatge des del botó central, per visualitzar els canvis d’un punt concret.\nUna vegada seleccionades el tipus d’imatges que es vol comparar, l’aplicació permet crear un gif per mostrar l’evolució d’aquell punt del territori de manera animada. Amb aquesta seqüència es visualitzen aspectes històrics del nostre país, així com l’evolució i la urbanització del territori. Es tracta d’una eina que resulta molt útil en àmbits tècnics, com ara l’urbanisme, la història o la gestió del territori i també per a la ciutadania en general, donat el seu caràcter visual.\nUna altra funcionalitat destacada és el botó “enllaça” que facilita l’enllaç al visor centrat en l’àrea que se selecciona i que proporciona el codi html per poder inserir en altres pàgines web.\nLa importància de treballar amb codi obert\nL’ICGC ha bolcat el codi font del Comparador històric al repositori en línia GitHub, impulsat per la Direcció General d’Atenció Ciutadana. Això permet que els ciutadans i les empreses puguin reutilitzar les imatges que genera aquesta aplicació web per crear els seus propis productes i serveis amb valor afegit. D’aquesta manera, es potencia el treball en xarxa propi de la societat digital.\nLa Generalitat, mitjançant la Direcció General d’Atenció Ciutadana, impulsa el bolcatge dels seus diversos codis informàtics a l’espai gencat GitHub, al qual també contribueixen grans companyies tecnològiques com Google, Microsoft, Uber i Tesla.\nEl fet que petites startups puguin accedir i reutilitzar els algoritmes i processos emprats per aquestes empreses per crear els seus serveis potencia les seves oportunitats i impulsa el reaprofitament del coneixement i el treball en xarxa. Treballar amb codi obert permet a institucions i a petites empreses competir amb els grans proveïdors globals amb una inversió assumible, així com reduir-ne la dependència.\nD’altra banda, l’ICGC treballa des de fa temps sobre programari de codi obert, que es pot personalitzar i complementar segons les necessitats dels usuaris. Aplicacions com Instamaps, que permet la confecció de mapes a la carta, o Catalunya Offline, per fer servir mapes excursionistes sense cobertura de mòbil, són alguns exemples. Ara, l’ICGC ha iniciat el bolcatge en el repositori GitHub dels codis informàtics dels diferents programaris i aplis que desenvolupa.


L'APV cedeix 195.600 m2 per al Parc de Desembocadura a Natzaret, els treballs del qual començaran la setmana vinent\nL'Autoritat Portuària de València (APV) ha firmat aquest divendres un conveni amb l'Ajuntament de València pel qual cedeix 195.600 metres quadrats del seu espai per a la construcció del gran Parc de Desembocadura en l'àrea de Natzaret, una zona destinada a convertir-se en el "tercer espai verd de la ciutat" així com "dignificar" el barri. A principis de la setmana vinent està previst que s'inicien els treballs.\nAixí ho han anunciat l'alcalde de València, Joan Ribó, i el president de l'APV, Aurelio Martínez, després del Consell d'Administració de l'Autoritat Portuària, en una roda de premsa conjunta en la qual tots dos han expressat la seua satisfacció per l'acord aconseguit i amb el qual l'APV posa a la disposició dels ciutadans aquest espai i es compromet a mantindre-ho i deixar-ho obert durant 25 anys.\nPer als treballs inicials des de l'Autoritat Portuària es destinaran 300.000 euros, mentre la inversió del Consistori encara està per concretar, atés que s'està elaborant el disseny del projecte que inclourà arbrat, horts urbans i altres elements que cal consensuar amb la participació veïnal. En tot cas el primer edil confia a poder obrir la zona al públic "molt ràpid" encara que el parc "tardarà més".\nEl conveni contempla dos zones. D'una banda una actuació directa en el Parc de Desembocadura, que abastaria 64.000 metres quadrats i una altra de 88.000 metres quadrats en la qual s'està negociant la creació d'un àrea esportiva que actuaria de pantalla entre el barri de Natzaret i el Port que busca a portar als joves, "dinamitzar" el barri i que, segons el primer edil, els donarà "mes força" a l'hora de reivindicar que la futura línia de la T2 del metro arribe a Natzaret davant l'afluència de gent.\nTaxistes madrilenys seguixen amb la vaga en no arribar a acord amb la Comunitat, que els emplaça a reunir-se de vesprada 0