Els Spurs ja tenen la millor marca de la lliga i els Heat fan callar Charles Barkley\nLeBron James va dir a Barkley, ara comentarista, que "calli" per haver criticat Wade sobre com defensa\n5 min. Barcelona 11/12/2012 11:31\n260x366 Jeremy Lin (Houston Rockets) lluita amb Tim Duncan (San Antonio Spurs) / REUTERS/Donna Carson Jeremy Lin (Houston Rockets) lluita amb Tim Duncan (San Antonio Spurs) / REUTERS/Donna Carson\nL'eficàcia encistelladora dels San Antonio Spurs els va permetre mantenir la marxa i quedar-se amb la millor marca de la NBA després d'una jornada que també va deixar una altra victòria important dels Heat de Miami, qüestionats en partits anteriors.\nEl Toyota Center de Houston, on els Spurs van guanyar en la pròrroga per 126-134 als Rockets, va viure un gran espectacle ofensiu en un altre duel texà disputat entre els dos equips en tres dies. L'escorta Gary Neal va anotar 29 punts i va encapçalar una llista de sis jugadors, incloent-hi quatre titulars, que van tenir números de dos dígits.\nPerò va ser el base francès Tony Parker el més complet en aconseguir el seu primer triple-doble de la temporada, amb 27 punts, 12 rebots i 12 assistències, fet que va establir la diferència final al marcador que va deixar els Spurs (18-4) amb el cinquè triomf seguit i millor marca de la lliga. Parker va ser de nou una màquina d'anotar punts i ho va fer des de totes les posicions, incloent-hi els set triples que va aconseguir, en un duel espectacular que va protagonitzar amb el base d'origen taiwanès Jeremy Lin, que va completar el seu millor partit amb els Rockets. Els Spurs van aconseguir el 52% (48-92) d'encert en els tirs de camp i el 47% (14-30) de triples, comparats al 42%(41-97) i 53% (16-30), respectivament, dels Rockets.\nLin va completar el seu millor partit amb els Rockets (9-10) en aconseguir 38 punts, amb quatre triples de cinc intents, per liderar l'equip de Houston, que va jugar sense l'escorta titular James Harden, que es recupera d'un esquinç de turmell. L'absència de James no es va notar perquè el pivot turc Omer Asik va aportar un doble-doble de 21 punts i 10 rebots, mentre que l'aler Chandler Parsons va aconseguir 20 punts, amb quatre triples inclosos.\nVictòria dels Miami Heat\nEls Heat necessitaven aclarir dubtes sobre la inconsistència del seu rendiment en els últims tres partits, i van fer-ho davant el tercer de la Conferència Est i rival directe de Divisió, els Hawks d'Atlanta, als quals van vèncer 101-92. L'aler LeBron James va liderar els Heat en aconseguir 27 punts, sis rebots, sis assistències i va recuperar dues pilotes, però sobretot va recuperar l'aportació de l'escorta Dwyane Wade i l'aler pivot Chris Bosh.\nWade va ser el segon màxim encistellador en aconseguir 26 punts després d'anotar 11 de 13 tirs de camp, incloent-hi l'únic triple que va intentar i 3-6 des de la línia de personal. A més, va capturar quatre rebots i va repartir tres assistències. Bosh va aconseguir un gran doble-doble de 14 punts, 10 rebots, dues assistències i va recuperar una pilota.\nEn concloure el partit, James va defensar el seu company Wade dels atacs que havia rebut per la inconsistència en el seu joc ofensiu i va demanar a l'exjugador Charles Barkley, ara comentarista de televisió, que "callés" i no qüestionés la gran classe del seu company.\nL'aler pivot Josh Smith, que abans de començar el partit va rebre la bona notícia d'haver estat nomenat jugador de la setmana, va aconseguir 22 punts que el van deixar de nou com a líder de l'atac dels Hawks. Mentre que el pivot dominicà Al Horford, que va mantenir un gran duel amb Bosh, va aportar un doble-doble de 20 punts (8-14, 0-0, 4-4), 11 rebots, va recuperar dues pilotes i va donar una assistència en els 40 minuts que va jugar.\nCurry brilla amb els Warriors\nEl base Stephen Curry viu un dels millors moments com a professional, i aquest cop l'exhibició encistelladora la va fer davant els aficionats de la seva ciutat natal, encara que la seva brillantor li costés la derrota l'equip local dels Bobcats de Charlotte, que van perdre 96-104 davant els Warriors de Golden State.\nCurri, que aquesta temporada ha reivindicat la seva condició de líder, va aportar 27 punts, set rebots i set assistències que van ser determinants en la quarta victòria consecutiva dels Warriors (14-7), que tenen la segona millor marca de la Divisió Pacífic, ben a prop de Los Angeles Clippers (14-6), que són primers, i amb cinc d'avantatge sobre els Lakers (9-12), tercers.\nLa figura de l'escorta O.J. Mayo segueix creixent dins la franquícia dels Mavericks de Dallas, i va tornar a ser el líder del seu atac en aportar 19 punts en el partit que van guanyar per 119-96 davant els Kings de Sacramento.\nA més, l'escorta aler Evan Turner va aportar un doble-doble de 18 punts, 11 rebots i set assistències i va liderar als Sixers de Filadèlfia, que van vèncer 104-97 als Pistons de Detroit.\nLa gran tasca individual de l'aler pivot LaMarucs Aldridge, que va aportar xifres dobles de 30 punts i 12 rebots, va ser la clau que va permetre als Trail Blazers de Portland imposar-se per 92-74 als Raptors de Toronto, en un duel d'equips perdedors.\nEls Thunder no s'aturen i els Lakers cauen derrotats de nou, ara, davant els Utah Jazz


Junta de Govern Local 24/01/2005 - Ajuntament de Mataró\nJunta de Govern Local 24/01/2005\n452/2005 de 20 de gener\nAssumpte:Ordre del dia Junta de Govern Local 24 de gener de 2005\nEn ús de les atribucions que em confereix la legislació de Règim Local, es convoca els regidors/res que componen la JUNTA DE GOVERN LOCAL, a la sessió que tindrà lloc el proper dilluns 24 de gener de 2005, a les 9 hores i 15 minuts del matí, en la Sala dels Lleons d'aquest Ajuntament, per deliberar els assumptes consignats en el següent\n1. Aprovació, si s'escau, de l'Acta de la sessió ordinària que tingué lloc el dia 10 de gener de 2005\n3. Donar-se per assabentats del contingut de la Sentència número 211/2004, de data 29 de novembre de 2004, del Jutjat Contenciós Administratiu núm. 13 de Barcelona que desestima el recurs contenciós administratiu (Procediment Abreujat núm. 176/2004 C), interposat per la senyora Mª Asunción Morata Alarcon contra la desestimació de la reclamació de responsabilitat patrimonial (expedient Gabinet Jurídic AGC66/03).\n4. Ratificació del decret núm. 9421/2004 de 10 de desembre, pel que s'adjudica per urgència el subministrament del mobiliari per al Centre Cívic Pla d'en Boet-Peramàs-Esmandies, mitjançant procediment negociat sense publicitat per ús de mobiliari homologat.\n5. Rectificació del plec de clàusules econòmic-administratiu particular aprovat per acord de la Junta de Govern Local de data 29/11/2004, per a la contractació del subministrament, instal·lació i configuració dels components del sistema de telefonia IP, mitjançant concurs i procediment obert, a fi d'adequar els criteris d'adjudicació del plec als consignats al plec econòmic administratiu particular, i acordar l'obertura de nou termini de 15 dies naturals.\n6. Aprovar l'adjudicació del subministrament i implantació d'una eina de Business Process Management (BPM), per a l'automatització de processos de negoci per optimitzar-ne la gestió, a favor de l'empresa "STE Consulting, SA", fins un import de 130.355'00 EUR.\n7. Aprovar l'adjudicació de les obres de remodelació de la pista esportiva El Palau, a favor de l'empresa "Construcciones y Servicios Faus, SA", fins un import de 157.225'57 EUR.\n8. Aprovar l'adjudicació de les obres del projecte de reurbanització del c. Concepció, a favor de l'empresa "Constraula Enginyeria i Obres, SA", fins un import de 82.387'12 EUR.\n9. Aprovar l'adjudicació del servei de desratització, desinsectació i desinfecció, a favor de l'empresa "Rentokil, SA", fins un import de 37.000'00 EUR. per dos anys.\n10. Aprovar l'homologació d'empreses per a la prestació, mitjançant concert i modalitat de "xec servei", del servei d'ajuda a la llar a persones amb necessitats de suport urgent i de curta durada.\n11. Aprovar l'adjudicació de les obres d'ordenació dels talusos dels c. Tàrrega i El Salvador, a favor de l'empresa "Talher, SA", fins un import de 391.877'30 EUR..\n12. Aprovar l'adjudicació del servei de tractaments fitosanitaris a l'arbrat viari, a favor de l'empresa "Ribas Fitosanitaris, SL", fins un import de 84.000'00 EUR. per dos anys.\n13. Aprovació definitiva del Projecte de construcció de nova rotonda al carrer Energia del polígon industrial Mata-Rocafonda\n-Servei de Joventut, Esports i Dona-\n14. Aprovació de les bases particular reguladores de la concessió de subvencions per a casals d'estiu, i convocatòria de concurs per a la concessió.\n15. Ajuts econòmics a abonar al PASS -Serveis de Prevenció, Assistencials i Sociosanitaris- per l'estada a la Residència Sant Josep de persones mancades de recursos econòmics durant l'any 2004.


525 empleats de CaixaBank a la Marató de Barcelona 2017\n525 #RunnersCaixaBank a la Marató de Barcelona 2017\nUn any més els carrers de Barcelona s’han convertit en una autèntica pista d’atletisme on més de 16.000 runners van finalitzar la cèlebre Marató de Barcelona 2017. Encara que el triomf real ha estat pel kenià Kipkemoi, la veritat és que CaixaBank ha obtingut la seva pròpia victòria: 525 #RunnersCaixaBank han participat en una de les carreres més conegudes a nivell europeu, un 2,5% del total d’inscrits.\nAquesta dada posa de manifest l’èxit del nostre programa intern #EquipoSaludable, que aquest any va incloure les sessions d’entrenament per a la Marató impartides per l’experta en fitness Paula Butragueño. Resulta una prova més que l’esforç, la constància i la tenacitat ens permetran aconseguir tot allò que ens proposem.\nAquest any, emmarcades dins el nostre patrocini de la Marató, es van organitzar també les següents activitats:\nKids Race: a la jornada prèvia a la Marató, els més petits van poder passar-s’ho bé a la seva pròpia carrera. Aquest any van participar-hi 670 nens i nenes, i tots ells es van emportar de record un regal, una medalla i un diploma.\nCinta Solidària: una activitat reservada únicament per a la solidaritat; per cada minut que s’ha corregut, hem fet una donació de 5 euros en benefici de la Creu Roja per ajudar els més necessitats. Els nostres visitants van acumular 802 minuts corrent pel que farem una donació de 4.010 €.\nPunt d’avituallament: els nostres voluntaris corporatius van atendre les necessitats d’hidratació de tots els corredors en pasar pel km 7,5, ubicat a la nostra seu central.\nGrada d’animació: al costat del punt d’avituallament es va habilitar un punt de trobada on els familiars, amics i companys van poder animar els nostres #RunnersCaixaBank.\nSense cap dubte, la Marató de Barcelona ha esdevingut per a CaixaBank una cosa més que una simple carrera. Representa la unió d’empleats que s’esforcen a aconseguir un objectiu comú, la superació, un valor necessari tant a l’esport com durant la feina diària. I, una vegada més, ells, els #RunnersCaixaBank, han demostrat que són capaços de tot.\nFelicitats a tots vosaltres, campions! Ens veiem l’any vinent.\nmarató / #RunnersCaixaBank / Paula Butragueño / running / Zuric Marató


Koldo Serra desplega un "atracament de pa sucat amb oli" al Festival de Sitges\nPublicat 12/10/2018 15:32:51CET\n"Volia trure-li pes a aquest rotllo de poli afectat i dotar-ho de costumbrisme"\nEl director Koldo Serra ha explicat aquest divendres al 51 Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya que se celebra a Sitges (Barcelona), que la seva pel·lícula '70 Binlandens' amb Emma Suárez, Hugo Silva i Nathalie Poza reflecteix un "atracament de pa sucat amb oli" oposat als thrillers americans.\nEn roda de premsa, Serra ha detallat que el projecte s'ha desenvolupat durant set anys i que la seva idea era allunyar-se de "thrillers moderns d'atracaments tecnològics i tipus amb portàtils que es despengen en cordes", més amb l'esperit de la pel·lícula 'L'estanquero de Vallecas' que de 'Plan oculto'.\nEn el latrometraje, una dona desesperada per reunir una gran summa de diners es veu sorpresa enmig d'un atracament bancari, i, més llesta que els lladres de mig pèl, tractarà de manipular-los.\nHa dit que la seva idea era fer una mica més proper a l'espectador en una sucursal de barri, on tot fossin persones de debò, "no policies arquetípicos ni personatges impostats".\n"Volia treure-li pes a aquest rotllo de poli afectat i dotar-ho de cert costumbrisme", ha dit el director, que ha donat notes d'humor a la cinta per poder allunyar-se dels tòpics i situar-se en un pla més real.\nPer a ell, la comèdia sorgeix de la pròpia situació de l'atracament, i sota la premissa que a la vida real la gent dispara sense solta ni volta: "No hi ha res més trist que cercar atracaments a YouTube perquè són molt còmics. Fan pena".\nL'actriu Nathalie Poza ha agregat: "És el més difícil que he fet en cinema", ja que el seu personatge és una atracadora, és molt extrem, i al costat d'Emma Suárez encarnen a dues gosses, ha dit.\nL'actor Hugo Silva, l'altre atracador i drogoaddicte, ha dit que el seu personatge està al límit i que en realitat respon una persona mancada d'afecte amb un "punt infantil".


Rècord Guinness Archives | Fosbury\nEl vimbodinenc Josep Francesch acumula al voltant de 300 samarretes de jugadors de tennis de taula. En unes golfes de l'Espluga de Francolí, a la Conca de Barberà, s'hi amaga un autèntic tresor per als aficionats del tennis de taula…\nEn ple dia dels Sants Innocents, un resum de l'any singular en deu vídeos tan increïbles com innecessaris. Advertència: totes les fites que llistem a continuació estan reconegudes com a rècord Guinness. Són rars, però són rècords. Veure per creure.…\nLluny del focus mediàtic, aquesta darrera setmana s'ha disputat el campionat africà de clubs d'hoquei herba. Una cita amb els millors equips del continent en categoria femenina i masculina. Aquest campionat, fa pocs anys, va atraure l'atenció dels especialistes en fites esportives.…\nLa publicació anual del llibre dels Rècords Guinness és una cita ineludible dels amants de les curiositats, les estadístiques i les proeses més singulars. En clau esportiva el llibre aporta les dades històriques més inversemblants, que vam repassar fa tot…


Serveis - Finques UrgellFinques Urgell\nServei integral de compra-venda\nFinques Urgell no es limita exclusivament a la compra i venda d’habitatges, sinó que també t’ajuda amb un Assessorament Financer, fent una selecció de les millors ofertes bancàries. També disposa d’un servei de Tramitació d’hipoteques.\nSi ets venedor o llogater, Finques Urgell realitza una valoració dels immobles gratuïta, sense cap mena de compromís.\nT’assegurem el cobrament del teu lloguer\nPer a garantir el cobrament, primer fem una selecció del perfil del futur inquilí. I a més, també fem una assegurança de cobertura d’arrendament.\nTramitació certificats energètics i cédula d’habitabilitat\nEntre d’altres facilitats per a realitzar un lloguer, una compra o una venda, Finques Urgell tramita per als seus clients tots els certificats i documents necessaris.\nUn servei addicional és el de realitzar, en els habitatges que sigui necessari o quan els clients ho sol•licitin, una reforma integral de l’habitatge. És una molt bona opció a triar quan el client no té temps per a gestionar aquests serveis, ja que Finques Urgell prioritza que els seus clients no hagin de preocupar-se per a res.\nNecessita més informació? Truqui’ns ara al 93 348 73 86\n© 2021 - Finques Urgell - Tots els drets reservats. Disseny web: Fast and Yours


Els Divendres DiVins omplen de vi espais patrimonials insòlits\nMas MIró a Mont-roig del Camp\nLa sisena edició d'aquest cicle té com a convidada la DO Costers del Segre\nEls Divendres Divins han arribat ja a la seva sisena edició i s’han consolidat com a una proposta que ha estat capaç d’ajuntar patrimoni, música i vi per a convertir-se en un reclam turístic. Així es podran tastar vins a l’Antic Hospital de Santa Magdalena a Montblanc, a Mas Miró on el pintor va crear alguna de les seves obres més importants, al Monestir de Vallbona de les Monges, o a la Cartoixa d’Escala Dei.\nEl cicle, per sisè any consecutiu ha unit sis denominacions d’origen vinícoles del Camp de Tarragona i les Terres de l’Ebre, els Serveis Territorials de Cultura del Camp de Tarragona, els Serveis Territorials d’Agricultura de la Generalitat i l’Incavi en una iniciativa que va començar dia 5 de juliol i s’allargarà fins divendres 16 d’agost.\nLes denominacions que hi participen són la DO Tarragona, la DO Penedès, la DO Conca de Barberà, la DOQ Priorat, la DO Terra Alta, la DO Catalunya i enguany com a novetat la DO Costers del Segre que és la DO convidada.\nLa voluntat és potenciar tres aspectes ben diversos d’aquestes comarques i convertir-los en un nou atractiu turístic i cultural: els espais patrimonials, els vins de les diferents denominacions d’origen i també els artistes del territori.\nTrobareu tota la programació seguint aquest enllaç.\npatrimoni vi i música


Així i tot: Once\nOnce és una pel.lícula irlandesa dirigida per John Carney. És la història d'un cantant i compositor que interpreta les seves cançons pels carrers de Dublín i d'una immigrant txeca que ven flors per tirar endavant amb la seva mare i la seva filla petita. La pel.lícula és senzilla, modesta, emocionant, tendra i crua a la vegada. Amb menys d'una hora i mitja veus una pel.lícula i escoltes unes cançons boníssimes. 2x1: cine i música a la vegada.\nEls protagonistes no són superestrelles de Hollywood que van a lluïr tipus. Són dos músics sense una carrera interpretativa. Ell és Glen Hansard, el líder del grup irlandès The Frames i ella és Markéta Irglová, cantant i pianista txeca. El director és un exmembre de The Frames. Amb aquesta sòlida base, les cançons donen el sentit al drama i en resulta un molt bon producte musicocinematogràfic. Una història simple però sincera i emotiva.\nTots els temes de Once són força homogenis - per tant, molt recomanable la banda sonora sencera- però si en sobresurt un és, sens dubte, Falling Slowly, una grandíssima cançó. Si a algú no li va aquest tipus de música indie, no cal que perdi el temps amb Once.\nSi és possible, ha de ser molt millor veure-la en versió original (com sempre, vaja...) però més en aquest cas ja que adaptar-te a dues veus per personatge, la del diàleg i la de les cançons, es pot fer força feixuc.\nXavi, compendràs que la meva oïda sorda i les meves paraules, sovint nècies, estaven esperant el teu comentari sobre Once...\nEl cine era més ple de l’habitual, més que sovint tant sols l’habitem l’arxiconeguda colletadelsdilluns, en el sentit més ampli de la paraula colleta, i també per tant hi havia més sorolls de crispetes rosegades i de bosses de plàstic furgades a més a més de l’habitual fregidora que els de projecció es deixen encesa…\nTot i així vaig trobar-la una pel•lícula fantàstica, del millor que he vist ultimament, però…sobretot la música! No puc parar d’escoltar un parell de cançons: If you want me, i la idea del torment que et porta a escriure una lletra d’una cançó desesperada i també When your mind’s made up, té tanta força. Genials!\nSi senyor, una pel•lícula rodona, he de reconèixer que per mi el guió de Once es basa en les lletres de les cançons…segurament l’incorporaré a la meva banda sonora i continuaré investigant sobre aquest pèl roig de mirada perduda, que em recorda molt al meu adorat Van Gogh!


La Fundació participa al programa de tardor dels Teatres de Tarragona\n22 setembre, 2014 Albert\tDeixa un comentari\nLa Fundació Privada Mútua Catalana (FPMC) tindrà una presència destacada a la programació conjunta dels Teatres de Tarragona per a la tardor del 2014, mantenint així una participació que ja suma quatre temporades consecutives.\nLa FMPC patrocina l’estrena de la cantata infantil Amics de Pedra, un concert escenificat a on hi participaran més de 900 infants i joves de Tarragona.\nEn motiu de la celebració a la ciutat del II Congrés Internacional d’Arqueologia (del 27 al 29 de novembre del 2014), l’Associació Cor Ciutat de Tarragona va proposar a la Fundació la creació d’una nova cantata sobre la Tàrraco romana, en col·laboració amb les regidories d’Ensenyament i Cultura de l’Ajuntament.\nEn el projecte hi participen escoles de primària i corals infantils del municipi, sota la direcció d’un gran equip artístic format pel poeta Adrià Targa (llibretista), l’expert en musicals Joan Vives (composició i lletrista), Josep Prats (direcció musical) i Marc Chornet (direcció escènica).\nEl resultat és un espectacle singular i excepcional d’una hora de durada, que es podrà veure els dies 22 i 23 de novembre en tres funcions diferents (dissabte a les 12.00 hores i diumenge a les 12.00 hores i les 18.00 hores) al Teatre Tarragona.\nL’argument de l’obra musical explica la visita d’una escola al Museu Nacional Arqueològic de la ciutat (que també hi col·labora en la iniciativa) i les peripècies que hi viuen els nois, la professora i l’emperador August, protagonista del Congrés Internacional per la celebració enguany del segon milenari de la seva mort.\nLa Fundació patrocina també la representació de l’òpera Lucia di Lammermoor, que es podrà veure al Teatre Tarragona el 14 de novembre.\nL’obra, un clàssic del compositor italià Gaetano Donizzetti, estarà interpretada pel Cor Amics de l’Òpera de Sabadell i l’Orquestra Simfònica del Vallès, amb Daniel Gil de Tejada com a director musical i Pau Monterde al front de la direcció escènica.\nLa temporada de tardor dels teatres locals abarca del 24 d’octubre fins al 18 de gener de 2015 i sumarà fins a 20 espectacles amb noms i propostes molt rellevants. A banda de la cantata infantil i l’òpera Lucia di Lammermoor, la FPMC dona suport també al Concert de Santa Cecília de la Banda Unió Musical de Tarragona (30 de novembre).\nA la fotografia, que correspon a la roda de premsa de presentació de la programació de tardor, el passat 16 de setembre, hi apareix el president de la Fundació, Joan Josep Marca (el primer per l’esquerra, assegut), juntament amb la regidora de Cultura de l’Ajuntament, Begoña Floria, i altres responsables dels espectacles i de l’organització.\nEntrada anteriorCicle de contes a les biblioteques, organitzat pel Consell Comarcal del TarragonèsSegüent entradaEntusiasme entre els nens i el públic de la cantata ‘Amics de pedra’


“Principi de realitat” significa voler guanyar - Marçal Sintes\nSi el despullem dels seus aspectes menys honorables —enveges, rancors, partidisme, mediocritat, etcètera—, el conflicte que travessa el sobiranisme i l’independentisme català, i que el bloqueja i el duu a la confusió i l’esterilitat, es pot resumir, de forma reduccionista però clara, com la tensió entre realistes i idealistes. Aquests noms o etiquetes, però, resulten enganyosos, en la mesura que no acaben de capturar amb la precisió suficient allò que en essència defineix les posicions.\nUna altra manera de provar de fer-ne una caracterització és situant el “principi de realitat” en el centre, com l’element que permeti distingir nítidament entre distintes actituds. Així, per uns, el principi de realitat resulta fonamental, innegligible, mentre que els altres el veuen com quelcom molt menys transcendental, per exemple, que la voluntat, la convicció o, posem pel cas, la justícia de la causa. Naturalment, tot això no suposa en absolut que els realistes no creguin —creguem—, posem per cas, que la causa de Catalunya és justa.\nPosar al centre el principi de realitat pot servir per situar cadascú al seu lloc. Per ubicar-lo al llarg d’un contínuum, de l’escala de grisos, traçat pel pes més gran o més petit que es dona a aquest principi. Si caricaturitzem, podríem afirmar que en l’extrem dels que menys pes o importància atorguen al principi de realitat hi trobaríem els cecs, els temeraris, els recalcitrants o els bufanúvols. Són els que estan infantilment convençuts que “voler és poder” o que si un té raó (o així ho creu), el món inevitablement li donarà el que reclama. L’expressió bufanúvols remet justament a això, a algú que creu vanitosament que amb els seus pulmons pot moure els núvols en la direcció que més li plagui.\nEls sobiranistes i independentistes que defensen el principi de realitat —que està emparentat íntimament amb l’ètica de la responsabilitat i el càlcul de les conseqüències de cada moviment— sostenen que és impossible actuar de forma eficaç i constructiva sense projectar una mirada honesta sobre els fets, als que són i als que han estat. Aquest exercici ha de permetre una bona anàlisi, primer, i dibuixar la millor estratègia possible per acostar-se i, finalment, aconseguir els objectius marcats. Sense aquest reconeixement dels fets i la seva anàlisi no solament no es pot pensar a tirar endavant cap estratègia amb cap i peus, sinó que, a més, no es pot debatre sobre cap proposta per avançar. Si no hi ha uns fets, una realitat compartida, en què tothom, o la gran majoria, està d’acord, com es pot perfeccionar una anàlisi, provar de discutir una estratègia o imaginar les accions necessàries en cada moment? Esdevé impossible.\nAixò és justament al que em referia quan, al començament d’aquestes ratlles, lamentava el bloqueig, la confusió i l’esterilitat. Fins que el sobiranisme i l’independentisme no es posi d’acord amb si mateix i, per exemple, no s’admeti que l’octubre del 2017 va ser un fracàs que ha deixat Catalunya en una posició notablement pitjor de la que tenia pocs anys abans, no es podrà avançar. Continuar apel·lant a la “legitimitat” de l’1-O o a “implementar la república” demà mateix no ajudarà gens. Com tampoc no ho farà titllar aquells que apel·len al principi de realitat —un principi de realitat més necessari encara per a la part petita i més dèbil de la confrontació, per a David més que per a Goliat— d’haver renunciat o de buscar excuses. Seria tan injust com afirmar que els que encara enarboren el “tenim pressa” senten una atracció atàvica i irreprimible per la derrota —pròpia i de tots plegats— i la victimització, pulsions que, malauradament, repuntegen fatalment la nostra història —si és que volem parlar d’història.\nEl principi de realitat és sobretot la condició necessària, l’únic punt de partida que no condueix directament al desastre i a renovar la frustració. Els realistes no són, doncs, els que es conformen amb la derrota, tot al contrari. Són els que es prenen més seriosament, més tossudament i amb més ambició aconseguir la victòria. Són els més conscients que no ens podem permetre més errors.\nSaben —com hauria de ser del tot evident— que aquesta no és una empresa gens fàcil i, per tant, que no es pot banalitzar. Saben també que el suïcida mai no ha guanyat una guerra i que la llibertat té un preu, un preu alt, com els aparells de l’estat espanyol s’han ocupat deixar ben clar. Saben, a més, que, si vol sortir-se’n, David ha de ser conscient del seu desavantatge i també ser molt intel·ligent: s’ha de conèixer molt bé, ha de conèixer Goliat tan bé com el gegantot filisteu es coneix a si mateix, i ha d’estar familiaritzat amb el context en què l’acció té lloc. I, esclar, quan arribi el moment clau, tenir la sort imprescindible en aquests casos.


Ruta Catalana a Poblet 2018: edició hivern - Guies i Scouts d'Europa a Catalunya\nLlibre d'or · 12-12-2018\nRuta Catalana a Poblet 2018: edició hivern\nEls scouts, durant la ruta\nGuies i Scouts d'Europa hem aprofitat el pont de la Inmaculada per fer la tradicional ruta catalana a Poblet.\nI què és una ruta? -es podria un preguntar- És un trajecte individual que es realitza en equip i que simbolitza la nostra vida.\nAixí, vam sortir el dijous del poble de Montblanc (Tarragona), després de la Missa, amb molta il.lusió. ben carregades les motxilles i amb ganes de començar una gran aventura. I vam començar a caminar, a conèixer els nous, a repassar aquells mapes que ens durien a bon port, etcètera.\nDurant el camí se'ns van presentar dificultats: el cansament físic i moral, la gana , la son, el fred nocturn... Recordant alguna anècdota em ve al cap el dia que vam haver de fer de caçadors de bolets pel bosc perquè ens havíem deixat el pollastre al cotxee... Finalment l'ensurt va valer la pena, doncs vam prendre uns rovellons fregidets amb formtge i bacon que ens van alegrar el dia.\nDesprés de molts moments i experiències que guardarem sempre al cor i a la memòria (llargues hores de caminar en equip, oracions, la vetllada nocturna, cuina variada al foc), l'últim dia, havent arribat a Poblet amb el famós cant d'Utreia i havent visitat el reial monestir, vam poder plantar les tendes en el camp de futbol i sopar. Durant la vetlla d'adoració vam pregar per la Maria que, al dia següent, faria la promesa guia. Ens omple d'alegria tenir una nova germana a la família. Finalment, per acabar de rematar el dia, vam prendre xocolata desfeta de la bona i vam tenir una preciosa sessió de balls i cants dels que duren fins llarga nit.\nMirant enrere penso que hem vist coses molt belles com els colors de l'horitzo quan despunten els primers raigs de sol, la immensitat de boscos i muntanyes, paisatges fascinants, minerals brillants en coves amagades, la vivacitat de la llum de les flames, l'harmonia de les estrelles i la seva llum silenciosa que ens convidava a pensar en la infinitut...\nEl que és curiós és que a pesar de les dificultats es respirava un ambient d'alegria (bells cants, acudits molt dolents, somriures...). I el que més destacava era l'esperit de servei, de germanor i d'amistat. Quedava reflectit en aquest ambient el tema que enmarcava la ruta: les benaurances i la vida dels fundadors i primers promotors de l'escultisme a Europa.\nContemplant les meravelles de la creació ens hem preguntat: què cal tenir per ser feliç o benaurat? No cal res... i a l'hora cal Tot. I ho teníem perquè Jesús ha estat caminant amb nosaltres i Maria i tots els sants. A Poblet he experimentat que per ser feliç només cal donar-se als altres, viure per servir. Aquest era l'ambient que es respirava en tot moment. Això és el que ajudava a superar totes les dificultats. Tant de bo molts més puguin viure-ho, ja que, aquesta experiència et fa veure el món amb uns altres ulls. La propera ruta és al maig. Hi sou tots convidats!!!!!\nClan Intercaps Sant Benet\ntagPlaceholderEtiquetas: scouts, brancavermella, llibredor, rutacatalana


Ciència sense gravetat\nDaniel Closa: "L'estrella polar no és la més brillant; és un fals mite de la ciència"\nEl professor Daniel Closa, a la secció "Ara parlem de ciència", desmunta alguns falsos mites. Per exemple, ni la muralla xinesa es veu perfectament des de l'estació espacial ni l'estrella polar és la més brillant. Sabeu quina és?\nDaniel Closa: "Enviar dones a l'espai és més eficient"\nEl professor Daniel Closa ens ha explicat les vicissituds de les dones en la cursa espacial. A l'astronauta Sally Field, els enginyers de la NASA li van arribar a preguntar quants tampons necessitava per anar a l'espai una setmana.\nDaniel Closa: "Les ereccions a l'espai són una cosa bastant mediocre"\nCom és la pràctica del sexe a l'espai? Heu sentit a parlar dels cinc verins blancs? Són les dues coses que avui ens ha explicat el professor Daniel Closa a l'espai "Ciència" a "Gravetat zero".\nDaniel Closa: "La llista de planetes del sistema solar va canviant, no és mai definitiva"\nCada dijous Daniel Closa, doctor en Biologia i investigador del CSIC a l'Institut d'Investigacions Biomèdiques de Barcelona, ens desmuntarà mites científics. Avui hem parlat de la llista de planetes que conforma el sistema solar i hem descobert com mai aquesta llista ha estat definitiva.


El municipi alacantí posa en marxa activitats per a reivindicar la igualtat de gènere durant els mesos de març i abril\nEl passat 8 de març el municipi alacantí de Saix es va sumar a la commemoració del Dia Internacional de la Dona per a reivindicar la igualtat de gènere. Des d'elperiodic.com parlem en exclusiva amb la regidora d'Igualtat de l'Ajuntament, Josefa Navalón, que ens va comptar com van viure el 8M en el municipi, les activitats que realitzaran en les pròximes setmanes i la importància del moviment feminista.\nPregunta. Com descriuria l'ambient que es va viure el 8 de març a Saix?\nResposta. L'ambient que es va respirar va ser molt emotiu perquè un dia de reivindicació sempre ho és, sobretot quan es tracta de viure la igualtat. A més ens van acompanyar molts homes i bastant gent jove, que això et motiva per a seguir perquè sempre anem els que estem conscienciats i ara es tracta de conscienciar a la resta. Les generacions que ens segueixen són importantíssimes perquè són les que continuaran la nostra labor.\nP. Quines activitats es van dur a terme en el municipi per a reivindicar la igualtat?\nR. Cinc persones van llegir el manifest del Dia de la Dona. Després realitzem una exposició sobre Edith Piaf, amb música en viu i un posterior col·loqui a la Sala Polivalent de l'auditori, que es va omplir al complet.\nP. Han planejat altres activitats durant el mes de març. En què consistiran i qui participaran?\nR. Aquest divendres 15 Paco Damas oferirà un concert en honor a les Sinsombrero. Serà un bonic homenatge a totes aqueixes dones artistes i pensadores que han sigut enterrades i tapades per la Generació del 27. A més en el concert participaran nou persones en representació del poble que llegiran poemes entre bastidors.\nI el 29 de març la psicòloga Sonia Cervantes farà una xerrada sobre la rebel·lia al canvi en els adolescents. Educar en la igualtat de gènere és primordial, cal atendre els adolescents en moments crítics on es creen confusió i implicar la joventut perquè opine, veja i formen les seues pròpies crítiques.\nP. Personalment, existeix alguna qüestió feminista que li agradaria plantejar a Saix i que encara no s'haja fet?\nR. Sempre vaig pensar que abans d'acabar la legislatura m'agradaria tractar el tema de la mutilació genital femenina. Finalment, el 5 d'abril donarà una xarrada sobre aquest tema Faeou Guiomé, una dona senegalesa que va patir en primera persona l'horror que suposa per a una dona la castració. El seu relat et deixa sense paraules i mostra com el mascle imposa sense importar les conseqüències.\nP. Ha dit vosté que és important conscienciar a la joventut. Ha notat canvis en aquest aspecte al llarg de la seua legislatura?\nR. En el primer 8M que jo vaig viure la participació de gent jove era mínima, hi havia una vintena de persones. Saix té 10.000 habitants i enguany han assistit centenars, això vol dir que alguna cosa s'ha fet i et dóna forces per a seguir cap avant. A la joventut li costa, però cal comptar amb ells perquè implicant-los uns atrauen a uns altres. Per això hem de donar-los participació i deixar que s'expressen.\nP. En els últims dies hem vist definicions molt diverses de feminisme. Què entén vosté per ser feminista?\nR. El feminisme és la igualtat al 100% entre homes i dones, ni més ni menys. Jo em considere feminista, he estat implicada tota la meua vida en la lluita per la igualtat de la dona, i continuaré lluitant per això i conscienciant mentre tinga coneixement.\nP. Per què considera necessari que existisca un Dia Internacional de la Dona?\nR. La igualtat de la dona cal defensar-la sempre, però el 8M és un dia simbòlic perquè encara necessitem fer-nos sentir. Tant de bo no fóra necessari el Dia de la Dona, de la mateixa manera que l'home no reivindica els seus drets perquè ja els té. Espere que arribe un dia que el 8 de març sol es commemore a les dones que van començar la lluita i no faça falta reivindicar res més.\nP. Quines lluites feministes creu que queden pendents en la societat?\nR. Sobretot les que tenen a veure amb la igualtat laboral. Ací a Saix aquesta desigualtat es viu en les zones de calçat, en els tallers… Moltes dones no poden permetre's el luxe de portar als seus fills al metge perquè les acomiaden. A més no estan donades d'alta en la Seguretat Social i no cotitzen. Hi ha dones que estan a punt de jubilar-se i no tenen res després d'una vida treballant. Tenim molts drets sobre la taula, però en la realitat molt pocs.\nDivendres 15: El cantant Paco Damas oferirà un concert en honor a les *Sinsombrero. També participaran nou persones del poble que llegiran poemes entre bastidors.\nDivendres 29: La psicòloga Sonia Cervantes farà una xerrada sobre la rebel·lia al canvi en els adolescents per a educar en la igualtat.\nDivendres 5 d'abril: Xarrada de Faeou Guiomé, una dona senegalesa que parlarà sobre la mutilació genital en primera persona.


Un record per Santa Eulàlia | Les aigües turbulentes\nPublicat el 12 de febrer de 2011 per jordicc\nAvui és Santa Eulàlia, patrona de Barcelona. Heus aquí algunes curiositats en torn de la santa:\n* La seva existència històrica és molt discutida, i sembla que la biografia que n’ha arribat és en realitat una llegenda, per confusió amb Santa Eulàlia de Mèrida. Si va existir, ho va fer a finals del segle III.\n* Una altra llegenda la fa originària de Sarrià.\n* Va sofrir martiri amb la persecució de Dioclecià: la llista de turments a què va ser sotmesa fa feredat.\n* El tretze és el supersticiós nombre de la santa: tretze anys tenia quan va sofrir els tretze turments que li ocasionaren la mort i l’ascensió als altars. En record seu, tretze són les oques que hi ha al claustre de la Catedral.\n* Altres llocs de la ciutat recorden la santa: la baixada de Santa Eulàlia, la volta de Santa Eulàlia i la volta del Remei, on va sofrir algunes de les tortures.\n* Trobem imatges seves a la Casa de la Ciutat [a la foto] i al Pla de la Boqueria.\n* Sempre ha estat la patrona de Barcelona. La Mare de Déu de la Mercè únicament és co-patrona des del segle XVII i patrona de la diòcesi des del segle XIX. El que passa és que la segona ha tingut més bons padrins… i la celebració de la seva diada té molta més anomenada: la prova és que avui és laborable (dissabte, això sí) i la Mercè és festiu.\n[dades extretes de Wickipedia]


No hase falta desir nada más | Fumbol\n« El Madrid, eliminat de la Champions\nEl Barça es classifica per quarts de final »\nPublished 16 Març 2010\tActualitat , Culebrons Leave a Comment\nEtiquetes: almería, àrbitres, barça, guardiola, madrid, schuster\nSegons informava aquesta nit TV3, els àrbitres espanyols han denunciat en Josep Guardiola. En Pep Guardiola, l’actual entrenador del Barça, va ser expulsat del terreny de joc en el darrer partit de lliga contra l’Almería. Pel que sembla en Guardiola va protestar per una decisió arbitral i l’àrbitre va decidir ensenyar-li una targeta vermella i fer que veiés la resta del partit des de les grades. Això no és res inèdit i sembla que el reglament del futbol contempla aquesta possibilitat.\nAra bé, la polèmica comença en el moment que, en roda de premsa, en Pep Guardiola va titllar de mentiders els àrbitres del partit, Clos Gómez i José Luís Gallego Galindo. Segons en Guardiola, l’àrbitre va escriure a l’acta del partit frases que ell no va pronunciar (en particular: lo pitas todo al revés i no te enteras de nada). Vegem la roda de premsa que va donar en Josep Guardiola:\nArran d’aquestes declaracions, com diem, el Comité de Competició ha acordat obrir una “instrucció reservada” a en Pep Guardiola, que pel que es veu pot acabar en una sanció per a l’entrenador.\nTot i que no apareix al text de la web de TV3, per televisió han fet notar com ningú va decidir denunciar l’aleshores entrenador del Real Madrid, en Bernhard Schuster, quan es va queixar de les decisions arbitrals d’un partit en què l’àrbitre era català:\nLa frase de’n Schuster, no hase falta desir nada más, ha esdevingut motiu de broma i fa aparicions de tant en tant a programes d’humor com el Crackòvia.\nLa meva opinió sobre aquest tema és poc experta, però francament, em sembla indignant i molt poc professional que el conjunt d’àrbitres espanyols decideixin fer quelcom així. Suposo que no els preocupa que es deteriori la seva imatge i que perdin tota la seva credibilitat. Clar que igual això només ocorre a Catalunya, perquè la resta d’Espanya, ja no només a nivell arbitral sinó també a nivell mediàtic calla i otorga, no critica aquest comportament i fa gala un cop més d’una actitud rància i desfasada, d’un espanyolisme conservador i d’un fals victimisme per part d’aquells qui són els qui menys s’haurien de queixar.\n0 Responses to “No hase falta desir nada más”


El Teatre – Sala Cabanyes\nAquest teatre es va inaugurar l’any 1933 amb el nom de “ Sala Cabanyes” , en record del que havia estat president i decidit impulsor de les activitats del Centre Catòlic, l’arquitecte mataroní Emili Cabanyes i Rabassa. Era la culminació de les esperances i les il·lusions dels joves de la Secció Dramàticade l’entitat que, des del 1916, havien hagut de representar Els Pastorets, els sainets i les comèdies en un reduït i inapropiat espai del primer pis.\nL’amplitud i modernitat de les noves instal·lacions, projectades per l’arquitecte Gaietà Cabanyes, van propiciar l’estrena d’espectacles més complexos i agosarats. Els Pastorets es van enriquir amb nous decorats i vestuari, amb l’ampliació de l’orquestra i amb la incorporació del pròleg de fantasia. L’any 1935 va estrenar-se “ La Passió” que es va mantenir en cartell durant més de tres dècades. Des del 1940 i per espai de dotze anys es van programar també innombrables representacions de sarsuela. I el repertori habitual d’obres infantils, drames i comèdies —dins els estàndards del teatre d’afeccionats—van assolir unes posades en escena remarcables.\nEls Pastorets de Mataró, declarats Patrimoni Cultural de la Ciutat (1981), s’han emmotllat a les particulars característiques de l’escenari d’aquest teatre com una mena de vestit perfecte, fet a mida. Així han esdevingut un espectacle únic i singular.\nAl llarg dels anys, la Sala Cabanyes ha dut a terme diverses obres de millora per adaptar l’equipament a les exigències tècniques i de seguretat tant a l’escenari com a la platea. Actualment és un teatre perfectament equipat, viu, cèntric i obert a la ciutat, amb una programació estable d’octubre a juny. Compta amb més de 350 membres actius que, a més de la seva participació específica en les múltiples tasques teatrals, col·laboren també en diverses iniciatives populars, lúdiques i culturals de Mataró\nTeatre a la italiana\nAny de Construcció: 1933\nReformat als anys 1973, 1984, 1995, 2010 i 2011.\nAltura de la boca: 5.55m\nAmplada de la boca: 9,00 m\nDe la corbata a la boca: 2,10 m\nDe la boca al fons: 5,25 m\nAmplada entre parets: 17,00 m\nAltura del teler: 11,20 m\nCapacitat del teler: 50 barres\nEstructures laterals practicables a cada costat de la corbata\nFossar per a la orquestra\nPlatea: 242 localitats.\nLlotges: 60 localitats.\nAmfiteatre: 130 localitats.\n432 localitats en total.\nVista del pati de butaques\nEn aquest petit recinte és on s’hi varen fer les primeres representacions d’Els Pastorets pel Nadal de 1916. Aquí s’hi ubicava el cafè del Centre Catòlic i, a l’hora de les representacions, calia arraconar les taules i arrenglerar les cadires per convertir l’espai en un improvisat pati de butaques. L’escenari —una simple tarima— era situat al cantó oposat d’on és ara. Durant disset anys, fins la inauguració del nou teatre “Sala Cabanyes” el 1933, s’hi varen representar més de dues-centes obres posades en escena pels joves entusiastes del Patronat de Sant Josep per a Obrers que, de la mà del sacerdot mataroní mossèn Josep de Plandolit, s’havien integrat com a socis a l’entitat.\nDes del 1933, i durant vuit anys, no es va fer més teatre en aquest espai. El 1940 s’habilità de nou la dependència perquè servís de lloc d’esbarjo per a la Joventut d’Acció Catòlica de la parròquia de Sant Josep, conduïda per mossèn Juli Nàjera, i on els mateixos joves poguessin muntar els seus propis espectacles. Ben aviat va fer fortuna el nom de “la Saleta” com a contrast del teatre de la planta baixa. A més de les obres teatrals —també amb els mateixos Pastorets de Ramon Pàmies— s’hi feien reunions, festes i xerrades sobre temes d’actualitat. Va funcionar fins la dècada de 1960.\nActualment la Saleta, amb cabuda per a un centenar de persones, és un espai versàtil on s’hi fan espectacles de petit format, audicions musicals i activitats de les diverses seccions del Centre Catòlic.\nRESERVA ANTICIPADA DE LOCALITATS: els divendres, de 6 a 9 del vespre, al telèfon 618.773.013; els dissabtes i diumenges, en horari de taquilla, al telèfon 93.790.85.02\nHORARI DE TAQUILLA: Divendres i dissabte de 8 a 9 del vespre, el cap de setmana de la representació. Una hora abans de començar la representació.\nDESCOMPTES: a consultar.\nDiscurs Inaugural de la Gala del Centenari\nDiscuts Presidenta Acte Institucional\nPonència Acte Institucional\nRoda de Prensa – Una mica d’Història\nRoda de Prensa – Programació\nRoda de Prensa – Altres Actes\nAi, minyons, quina alegria, que la Momerota fa 40 anys. Que Les Santes Juliana i Semproniana us concedeixin llargs… https://t.co/4fH2GYuyRV 3 semanas\nAbaixem el teló i sortim al carrer perquè són dies de gegants, pólvora i música. Després de les vacances ens hi tor… https://t.co/JZcMj250kq 3 semanas\nAvui fa 50 anys que els humans vam arribar a la Lluna... però molt abans que hi anessin els astronautes de l'Apollo… https://t.co/LplJhzzUZH 3 semanas


Holiday home Indemarken Hjørring IV Hjorring Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Indemarken Hjørring IV-, Skallerup, Hjorring, Dinamarca, 9800 - Veure al mapaBé6,3Basada en1comentariHoliday home Indemarken Hjørring IVVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 7,5Veure al mapa7,5UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Hjorring, Holiday home Indemarken Hjørring IV és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Hjorring. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Hjorring, faci de Holiday home Indemarken Hjørring IV la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióneverareproductor de DVD/CDempolles d'aigua de cortesiarentadorasecadoraforn microonesrenta vaixelles Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.


Georges Abdallah, el pres polític més antic d'Europa\tGeorges Abdallah, el pres polític més antic d'Europa\nPer què és tan difícil per als blancs de parlar de racisme?\tPer què és tan difícil per als blancs de parlar de racisme?\nFrancesc Tosquelles, un psiquiatre eminent perdut a l'exili\tFrancesc Tosquelles, un psiquiatre eminent perdut a l'exili\nDigitalitzar i castigar: quan la tecnologia es fa servir contra els pobres\tDigitalitzar i castigar: quan la tecnologia es fa servir contra els pobres\nEl Museu de la Rendició Incondicional\tEl Museu de la Rendició Incondicional\nPalestina, art i resistència contra l''apartheid'\tPalestina, art i resistència contra l''apartheid'\nEl petit imperi català a la Guinea espanyola\tEl petit imperi català a la Guinea espanyola\nExili republicà i guerrilla: de la lluita armada a la fotografia\tExili republicà i guerrilla: de la lluita armada a la fotografia\nGuantánamo, catorze anys a l'infern\tGuantánamo, catorze anys a l'infern\nNeix el Festival de Cinema i Drets Humans de Catalunya\tNeix el Festival de Cinema i Drets Humans de Catalunya\nEs publica el primer estudi exhaustiu sobre la importància de l'ús de drogues en el conflicte i els seus efectes mèdics, psicològics i culturals\nL'alcohol i la fraternitat al bàndol republicà (Ed. Comares).\nLa major part dels caps que van comandar guerres els segles XIX i XX eren grans fumadors i bevedors. A més, molts consumien drogues. Otto von Bismarck va afegir la morfina als seus hàbits de fumador i bevedor de conyac. Com Hermann Göring. Winston Churchill fumava cigars i ingeria grans quantitats d’alcohol. Anthony Eden va dirigir la guerra del Sinaí (1956-1957) a base d’amfetamines, com John F. Kennedy la crisi de Cuba. Adolf Hitler era contrari a l’alcohol, el tabac i les drogues, però es punxava una injecció diària d’un còctel explosiu d’opiacis, cocaïna i metamfetamines.\nSi ells als seus despatxos anaven tot el dia col·locats, com no havien de fer-ho els soldats que es jugaven la vida diàriament al camp de batalla?\nGairebé totes les drogues i intoxicants han servit des de sempre per a transformar l’home en guerrer. Tots els exèrcits n’han fet ús, totes les guerres han provocat canvis importants en les addiccions, al front i a la rereguarda, marcant tendència en el futur. Amb el consegüent impacte en la salut física i psicològica de la població, en els hàbits culturals i mèdics, en la propaganda política i les lleis, i en conceptes culturals més abstractes, com ara la construcció de la identitat nacional, la masculinitat, la demonització de l’enemic i la moralitat en general.\nMalgrat l’existència d’alguns treballs pioners d’estudiosos i metges, mai no s’havia investigat i analitzat a fons la guerra del 1936-1939 des de la perspectiva de l’alcohol i les drogues. És un tema crucial en aquella guerra i en totes, que mai no havia interessat gaire al món acadèmic fins avui. El professor d’història de la Universitat de Bath (Regne Unit) Jorge Marco, autor de nombrosos estudis sobre el conflicte, acaba de publicar l’interessant treball Paraísos en el infierno. Drogas y guerra civil española (Editorial Comares, Granada).\nD’entrada, l’autor il·lustra el context històric internacional. La ginebra beguda en grans quantitats va ser decisiva, per exemple, a la victòria dels anglesos a la guerra dels trenta anys el segle XVII. Des de llavors, especialment el segle següent, l’alcohol s’ha considerat un element vital per al combat. Tots els exèrcits l’han repartit entre les tropes. Els anglesos es van passar de la ginebra al rom, els russos mai no han deixat el vodka, ni els alemanys la cervesa, ni els japonesos el sake, ni els francesos el brandi, fins que a la Primera Guerra Mundial el substituïren pel vi en benefici de l’important sector vinícola del país. Cada soldat en rebia entre mig litre i un litre diari.\nEls russos creien que havien perdut la guerra contra el Japó (1904-1905) per culpa de l’embriaguesa dels seus soldats. Per això a la gran guerra els nord-americans i els russos van prohibir l’alcohol, però a la llarga les conseqüències de la llei seca van ser encara més perjudicials. Per això, a la Segona Guerra Mundial permeteren amb entusiasme que els combatents tornessin a beure. De fet, i no és un tòpic, en certs moments històrics, l’alcohol i el món castrense han estat sinònims.\nLes guerres també van ser el principal factor de l’expansió del consum de tabac en forma de cigarretes ja elaborades que, a poc a poc, per ser més pràctiques, van anar substituint la pipa i els cigars. La morfina es va fer servir per primera vegada a la guerra de Crimea (1854-1856) i a la Primera Guerra Mundial va ser el medicament més habitual entre els exèrcits. Però generava addicció i era un problema de salut pública greu quan els soldats tornaven a la vida civil.\nAquest problema s’havia detectat a la guerra civil nord-americana, on centenars de milers de combatents van esdevenir addictes a l’opi i a la morfina. Després d’aquell conflicte uns quatre-cents mil soldats van tornar a casa addictes a la morfina. L’Alemanya nazi va prendre la iniciativa de subministrar metamfetamines als soldats, un costum que es va estendre per tots els exèrcits. El Pervitin, comercialitzat per una empresa farmacèutica alemanya, esdevingué la píndola del coratge. El consum d’amfetamines i metamfetamines va adquirir prestigi social i, de fet, fins els anys seixanta del segle passat, van ser la droga legal per excel·lència del món occidental.\nEl tabac a les trinxeres era tan imprescindible com el menjar i l’aigua (Ed. Comares).\nParadisos a l’infern de la guerra d’Espanya\nEl llibre de l’historiador Jorge Marco és l’estudi més complet sobre el paper de l’alcohol, el tabac, la cocaïna, la morfina, el cànnabis i les amfetamines en aquella guerra. L’alcohol i el tabac, els dos productes més consumits i, en menor mesura, la cocaïna i la morfina serviren per a combatre el cansament, la por, la tristesa, el dolor, l’avorriment i el fred. En aquells tres anys el consum augmentà considerablement al front i a la rereguarda, en combat i sota els bombardaments, perquè es tractava d’una guerra total, en què tota la població se’n veia afectada.\nBasant-se en una investigació exhaustiva en hemeroteques, arxius militars i civils, llibres de memòries i testimonis personals, el professor Jorge Marco ens ofereix una imatge calidoscòpica de l’experiència de la guerra i com afectava la psicologia i la salut individual i col·lectiva, quines mesures reals, de prohibició, sanció, pedagogia i propaganda es prengueren en ambdós bàndols davant un fet indiscutible: l’augment del consum d’alcohol, tabac i drogues durant els tres anys de guerra a tot l’estat espanyol. I com l’abundància o la manca de substàncies psicoactives afectava els ànims al front i la rereguarda i els esforços militars d’aquells tres anys.\nEls anarquistes van ser els mes bel·ligerants contra l’alcohol i les drogues (Ed. Comares).\nPer exemple, el llibre explica que al setge de l’Alcàsser de Toledo, episodi llegendari àmpliament mitificat pels franquistes, el problema més greu per als resistents fou l’escassetat de tabac, que van intentar solucionar fins al punt d’arriscar la vida. I com la manca de tabac en territori republicà va ser crucial per a provocar una profunda desmoralització a les seves files. Va ser una crisi moral entre combatents i civils que Marco qualifica de “dimensions extraordinàries”.\nLa demanda era tan important que va facilitar l’estraperlo i el mercat negre al front i la rereguarda i la proliferació de substàncies substitutives i adulterades. Tot plegat afectà l’estat d’ànim de soldats i civils i crisis sanitàries per malalties i intoxicacions degudes a les adulteracions salvatges que van inventar fabricants i camells sense escrúpols.\nEn l’ús i el consum, ambdós bàndols es van comportar de manera similar a grans trets, llevat dels anarquistes i, en menor mesura, dels comunistes, que combateren durament als seus discursos i a la propaganda l’ús i abús d’alcohol i drogues a la guerra i a la vida.\nA la vida bohemia el consum de coca era habitual (Ed. Comares).\nDiferents polítiques sanitàries\nLa política sanitària republicana i la franquista van ser molt divergents a la pràctica. La psiquiatria republicana reconegué l’augment de la “neurosi de guerra” i de l’alcoholisme i posà en marxa iniciatives de rehabilitació i ajuda psiquiàtrica. Aquests programes foren impulsats pel cap dels serveis psiquiàtrics republicans, el doctor Emili Mira, mestre del seu col·laborador al front Francesc Tosquelles, de qui parlàvem fa poc en aquesta secció.\nPer contra, el bàndol franquista tendí a negar neurosis i drogoaddiccions a les seves files, perquè considerava que eren malalties pròpies de la degeneració moral dels roigs. I quan van actuar, seguint les instruccions del psiquiatre feixista Antonio Vallejo Nájera, ho feren, com era propi d’ells, de manera totalitària, aïllant els malalts, forçant-los a tractaments o al treball esclau.\nSobre les seqüeles del conflicte i dels abusos de substàncies psicoactives hi ha una dada prou significativa. En acabar la guerra, durant els anys quaranta, l’estat franquista esdevingué el major subministrador de morfina gratuïta per impedir que la crisi sanitària es convertís en una crisi social. Això explica també la doble moral del règim que, d’una banda, construïa un relat de puresa, ordre i disciplina i, d’una altra, permetia d’amagat tots els excessos. Tan sols hi havia un límit: la llei. Si es transgredia, s’aplicaven amb duresa la repressió, la segregació i el càstig.\nJorge Marco estudia també la construcció del relat de l’enemic que va fer cadascun dels bàndols basant-se en els atributs de cada droga. És a dir, la fabricació propagandística de “monstres degenerats” a les files enemigues fins al punt de naturalitzar-ne la mort com una cosa legítima, normal i, fins i tot, desitjable. L’autor recorre al concepte de “necropolítica”, elaborat pel filòsof camerunès Achille Mbembe. Escriu l’autor: “El llenguatge necropolític va establir a cada territori qui tenia dret a viure i qui no, i per fer-ho es va recórrer habitualment a les imatges més degenerades i decadents relacionades amb el consum d’alcohol, morfina i cocaïna.”\n1936. La propaganda republicana demonitza els aviadors sollevats (Ed. Comares).\nBales i alcohol\nLa propaganda republicana va fer molta campanya contra els “paràsits borratxos” de la rereguarda. Els herois del bar que combatien al front de la barra es passejaven amb pistoles i no havien disparat ni un sol tret. Eren la degeneració capitalista, el contrari de “l’home nou” que ells esperaven crear. “L’alcoholisme és el millor aliat de la cinquena columna.” Els anarquistes van ser els més bel·ligerants, tot demanant en cartells el tancament de les tavernes al crit de “Fora el parasitisme!” I en alguns casos es van demanar treballs forçats per als borratxos i, fins i tot, que fossin eliminats. “Un borratxo és un gos rabiós, un paràsit, eliminem-lo.”\nEls franquistes van adoptar una actitud paternalista, de doble moral, renyant en públic i permetent en privat. Van coincidir amb els republicans a criticar els bevedors de la rereguarda, però amb menor intensitat. L’alcohol ja formava part del prototipus del mascle hispànic, fatxenda i castís. A la Legió bevien sense fre. Curiosament, conscients del problema, Franco i Millán Astray van prohibir l’alcohol, però en poc temps van derogar la mesura perquè a la pràctica era pitjor. Bevien igual, però adulterat, i els baixava la moral. Llavors es va crear el model del bevedor que “aguantava com un home” per definir la virilitat del combatent.\nTots dos bàndols van aprofitar l’alcohol i la borratxera per denigrar l’enemic. Els republicans van abundar en la “degeneració de l’enemic”, se’n fotien del general borratxo Queipo de Llano, per exemple. I el president Lluís Companys, quan es referí a les casernes dels rebels a Barcelona, digué que havien trobat “soldats que vomitaven vi, conyac i aiguardent que els havien donat els seus caps abans de llençar-los a la criminal aventura”.\nQuan els italians van entrar a Màlaga no quedava ni una mísera ampolla. Queipo de Llano clamava a Ràdio Sevilla: “Els roigs han consumit vuitanta-quatre mil litres de conyac i han arruïnat els propietaris de les bodegues.” Els roigs eren uns malfactors borratxos i de mala vida. Mai abans no s’havia demonitzat tant “l’altre” públicament, els uns i els altres, constata Jorge Marco.\nTanmateix, tots van crear cantines al front i bars mòbils que van ser molt ben rebuts per les respectives tropes. Els marroquins tenien autoritzada la venda ambulant de productes de “primera necessitat” per tot el territori. També eren freqüents les trobades discretes entre feixistes i roigs al front per a compartir alcohol i tabac. I més d’un es va canviar de bàndol per poder beure i fumar.\nRidiculitzant al borratxo Queipo de Llano (Ed. Comares).\nLa guerra és fum\nEl tabac era el vici per excel·lència. Republicans i franquistes van haver de fer esforços per subministrar tabac a uns exèrcits que majoritàriament eren integrats per addictes a la nicotina. El tabac va arribar a ser tan important com els aliments i l’aigua. Fumar era símbol de virilitat, valentia i fatxenderia. Tenir tabac i poder fumar aixecava la moral dels soldats que participaven en una guerra total. La manca de tabac era insuportable, gairebé com una tortura per als combatents, fet que va ser especialment greu a la zona republicana a partir del 1937 i, sobretot, el 1938.\nCom en el cas de l’alcohol, amb el tabac es va haver de reorganitzar la indústria i les importacions per abastir els fronts. El saqueig d’estancs i magatzems era freqüent, com les adulteracions, el contraban i l’estraperlo. La gent se les va enginyar per fumar de tot: herbes, fulles seques, mitjons trinxats, pols de fusta, fulles d’anís, cacau. Al mateix temps fumar i beure van servir per a la fraternitat entre els combatents, i entre ells i la rereguarda, d’on rebien sovint paquets i campanyes de solidaritat en “espècies”.\nL’impacte del tabac en la societat era tan gran que el ministre de propaganda nazi, Joseph Goebbels, inspirant-se en Hitler (que ni fumava ni bevia, però es punxava en privat), va fer una campanya sobre els dirigents del futur. Hitler, Franco i Mussolini eren els bons i no fumaven. Roosevelt, Churchill i Stalin eren dolents i decadents perquè fumaven. Fumar va esdevenir patriòtic. La bandera espanyola encara fins fa poc identificava els estancs de tot l’estat.\nCaptura policíaca d’un carregament de droga i tabac adulterat (Ed. Comares).\nMorfina, cocaïna, kif, haixix, amfetamines\nEl consum de morfina era legal i estava estès entre les elits socials com a remei contra el dolor que, en poc temps, es convertí en una necessitat. Vegeu el cas de Santiago Rusiñol, per exemple. A més a més, des de la gran guerra, l’afluència, sobretot a Barcelona, d’europeus pacifistes, apàtrides, artistes i dissidents que fugien del conflicte va potenciar, entre moltes més coses, l’afecció per la morfina, la cocaïna i l’opi.\nAquestes substàncies formaven part del paisatge nocturn espanyol. I durant la guerra, sobretot la morfina, la popularitat de les drogues va créixer més enllà dels cercles elitistes de noctàmbuls, artistes i bohemis.\nPúblicament, tots els ciutadans, sense excepcions ideològiques, identificaven la morfina i la cocaïna amb el vici, la degeneració i la criminalitat. La propaganda de tots dos bàndols va ser implacable contra aquestes drogues per a demonitzar l’enemic. Tots dos coincidien a dir que l’altre s’havia de drogar per a recuperar el valor que li mancava.\nSense anar més lluny, el general Franco, que no tenia cap afecte pel seu rival José Antonio Primo de Rivera, comentà satisfet al seu cunyat Ramon Serrano Suñer que per a dur-lo al lloc de l’execució a José Antonio van haver de posar-li una injecció de morfina perquè no podia anar-hi tot sol. També és digne d’esment el testimoni d’un metge morfinòman, Juan Alonso, que anys més tard va escriure que amb la morfina “desitjava que arribés el combat, perquè estava convençut que encara no s’havia fabricat el projectil que el pogués matar”. El kif, o grifa, que fumaven marroquins i legionaris, i les amfetamines encara no eren prou instaurades a l’estat. El consum se’n dispararia anys a venir.\nAmb aquest bagatge psicodèlic de tres anys de guerra, la dictadura dels quaranta anys de Franco se’n va veure afectada. Es caracteritzà per la tolerància al consum no mèdic de substàncies psicoactives més enllà del tabac i l’alcohol, fossin depressores, com la morfina i el cànnabis, fossin estimulants, com la cocaïna i les amfetamines.\nEl vi era signe de masculinitat (Ed. Comares).


El municipi de Vilafant, situat al centre de la comarca de l´Alt Empordà, té una població de 5.429 habitants i una superfície de 8,4 km2, repartits en tres nuclis: Vilafant, el Camp dels Enginyers i les Forques. Cal tenir en compte, però, que és un municipi amb una lleu variabilitat de població estacional. Cal tenir en compte que és un municipi amb una lleu variabilitat de població estacional.\nLa recollida, tant de rebuig com de selectiva de paper i cartró, vidre i envasos, es realitza per mitjà d´àrees d´aportació a la via pública. Actualment no s´està recollint la matèria orgànica al municipi ja que les instal·lacions per al seu tractament a la comarca encara no estan finalitzades; està prevista la seva entrada en funcionament al 2012. Paral·lelament Vilafant gestiona la matèria orgànica mitjançant el compostatge casolà des de l´any 2002. Actualment hi ha 190 compostaires al municipi.\nDes d´octubre de 2007 el municipi disposa d´una deixalleria per als seus habitants, on s´admeten residus especials, aparells elèctrics i electrònics, voluminosos, ferralla, runes d´obres menors i restes de poda. Aquesta deixalleria està adherida al mercat de segona mà, un espai en el qual els usuaris poden deixar objectes en bon estat per tal que d´altres els puguin reutilitzar. Aquesta instal·lació admet tant residus d´origen domèstic com comercial.


Cinc anys de presó per a un periodista crític del Marroc\nSouleiman Raissouni, un conegut columnista, porta 95 dies en vaga de fam\nProtesta per exigir justícia en el judici als periodistes Omar Radi i Souleiman Raissouni davant del tribunal d'apel·lació de Casablanca, al Marroc. JALAL MORCHIDI / EFE\nBarcelonaEl periodista marroquí Souleiman Raissouni, conegut columnista molt crític amb el règim de Mohamed VI, ha estat condemnat a cinc anys de presó per un tribunal de Casablanca, acusat d'una agressió sexual que ell ha denunciat com un muntatge. El comitè de suport i les entitats que defensen la llibertat de premsa parlen de judici polític per les seves constants crítiques al règim de Rabat. El director del diari Akhbar Al Youm, de 49 anys, està en presó preventiva des del 22 de maig del 2020 i fa 95 dies que està en vaga de fam per denunciar el procés.\nEl periodista va ser detingut després que un activista LGTBI l'acusés a Facebook d'haver-lo agredit sexualment el 2018, una denúncia gens freqüent al Marroc perquè el Codi Penal castiga les relacions homosexuals amb penes de fins a tres anys de presó.\nKhadija Riadhi, expresidenta de l'Associació Marroquina de Drets Humans, ha denunciat la sentència contra el periodista, que qualifica de "paròdia de la justícia": "Tots els drets del Souleiman han estat violats des del començament del procés: la presumpció d'innocència, el seu empresonament il·legal, el fet que no hagi pogut assistir a judici, que la seva defensa no hagi pogut participar en l’audiència i que l'hagin convertit en el blanc d'una campanya de desprestigi per part del responsable de les presons". Riadhi alerta que la vida del periodista corre perill per la vaga de fam que manté en condicions molt difícils. Recorda que Raissouni era un "periodista lliure, el més llegit i el més crític del Marroc".\nEl columnista és l'oncle de Hajar Raissouni, també periodista de 28 anys que va ser condemnada per un suposat avortament il·legal que ella negava. El Souleiman sempre va dir que la detenció de la seva neboda, que avui viu al Sudan després d'un indult reial, era una manera d'enviar-li un missatge.\nReporters Sense Fronteres també fa costat al periodista marroquí i argumenta que les acusacions contra ell són un muntatge per silenciar la seva crítica a la monarquia marroquina. El Marroc ocupa el lloc 150è del rànquing de llibertat de premsa de 180 països de l'organització. La sentència augura una mala perspectiva per als altres periodistes empresonats al Marroc, com Omar Radi, acusat també d'abusos, que també ha emprès una vaga de fam.


Bryiana Noelle Flores Val la pena neta, carrera professional, vida personal, xicot - Models\nBryiana Noelle Flores Valor net, carrera, vida personal, nuvi, biografia\nData de naixement: 21 juliol 1991\nBryiana Noelle Flores és una model i emprenedora nord-americana que va venir a la llum després de convertir-se en 'Playmate of the Month' de Playboy Magazine. Alyssa Acre , Flores és una antiga reina de la bellesa i es va fer més destacada després de casar-se amb Rob Dyrdek. Dyrdek és l'amfitrió del famós espectacle Ridiculousness.\nDes d’avui, Bryiana ha estat treballant per a algunes de les marques més famoses de la indústria de la moda i la bellesa. Els últims anys ha estat un dels models més buscats amb agències que es llencen per signar-la. El 2014, aquesta reina de la bellesa va guanyar el premi 'World's Perfect Pageant'. Actualment, Flores és el president de l’organització, “Iconic Beauty”, que dóna suport a l’empoderament de les dones. Anem a conèixer ara més sobre aquest bell talent.\nBryiana Noelle Flores: Educació primerenca i educació\nBryiana Noelle Flores va néixer el 21 de juliol de 1991. El nen nascut a Califòrnia va passar per un període difícil a la seva infància i va patir una greu malaltia que podria posar en perill la vida. A causa de les seves dificultats en els seus primers anys, la Fundació Make-A-Wish va poder concedir-li el desig de nedar amb els dofins de Hawaii. Més endavant per al seu tractament, els metges li van suggerir passar per una cirurgia per trasplantar medul·la òssia. Tot i això, ella no volia estar involucrada en el procediment i només volia continuar amb la seva medicació. Afortunadament, per a Flores, va poder atrapar-se i estava a la salvació de la malaltia.\nFlors no va tenir els anys més fàcils mentre creixia. Tenia aquesta força de voluntat i l'actitud de no deixar-se mai, però era un objectiu constant de matons a la seva escola. El cos magre de Bryiana i la seva alçada sempre es burlaven. Des de relativament jove va voler convertir-la en model, i molts van riure de la idea.\nDesprés de completar la seva secundària, Bryiana va ser concursant per a alguns concursants de bellesa locals. La seva gran ruptura va venir l'any 2008 quan va ser coronada com 'Miss adolescent de The Nation'. Dos anys després, va guanyar un altre títol 'Miss California Teen'. Després d’alguns èxits menors, Noelle Flores es va traslladar a Los Angeles per seguir els seus somnis en modelisme.\nBryiana Noelle Flores: Carrera\nDesprés de mudar-se a Los Angeles, Bryiana es va presentar amb la famosa 'Playboy Magazine'. Amb la revista, va fer algunes de les seves fotos més impressionants, i això la va convertir en 'Playmate of the Year'. Un any més tard, va aconseguir guanyar el títol de 'Pageant perfecte del món'. Això va aconseguir guanyar-li la condició de supermodel.\nActualment, Flores és un dels models amb més èxit de la indústria. Definitivament, no tenia la carretera més fàcil per arribar-hi. Bryiana no és el vostre model més alt i es troba a tan sols 5 peus de polzada. El seu treball dur i la determinació que li han portat aquest èxit.\nLa seva experiència amb la malaltia ha estat un exemple per inspirar a moltes dones i això és exactament el que ha estat fent com a 'Iconic Beauty Initiative'. Aquesta marca treballa per l’empoderament de les dones i ajuda a les dones amb el seu estil de vida professional i personal. S'ha esforçat per convertir aquesta marca en una plataforma perquè dones de tot el món comparteixin les seves botigues.\nBryiana Noelle Flores: Vida personal\nFlores va conèixer a Rob Dyrdek, l’home dels seus somnis el 2013 després de trobar fama amb les seves fotosinformes a la revista Playboy. Va conèixer per primera vegada l'empresari i l'estrella de la realitat TV i tots dos es van interessar els uns als altres des del principi. Rob, des del primer moment, va saber que Bryiana era la seva alma. Aquests dos mai no deixen que la seva diferència d’edat es converteixi en un factor de la seva relació.\nEn pocs anys, Rob va trobar una manera màgica de proposar Flores. Estaven en un esdeveniment a Disneyland quan Rob es va ficar a un genoll i va sorprendre a Bryiana. Després van anar a les Illes del Carib de vacances per celebrar el seu compromís.\nEls dos van declarar finalment els seus vots al setembre del 2015 i l'esdeveniment no va ser el més gran en cap cas i va estar en presència de només amics íntims i familiars. Actualment, la parella té dos fills meravellosos: un fill, Kodah Dash i una filla, Nala Ryan Dyrdek.\nBryiana Noelle Flores: Net Worth i Social Media\nBryiana Noelle Flores ha estat un nom famós des del començament de la seva carrera de modelista. Ha pogut acumular una gran riquesa per a si mateixa i és per tot el treball dur que ha estat fent. Actualment, segons estimacions, té un valor net de 3 milions de dòlars. Aprofita la major part dels seus guanys en la seva carrera de modelista i d'altres empreses. El seu marit, Rob, per la seva banda, té un patrimoni net de 50 milions de dòlars. Ha pogut guanyar aquesta suma de la seva carrera a TV.\nFlores també està actiu en diferents plataformes socials com ara Facebook , Twitter , i Instagram . Té més de 686 k de seguidors a Instagram i també guanya una quantitat decent de diners.


Setmana de solidaritat internacional, del 17 al 23 de Juny de 2013. Llibertat per Alexey Gaskarov i les preses del 6 de Maig! | Rereguarda en Moviment\nEn Gaskarov ha invertit una bona dosi de temps i energies en intentar que la seva ciutat natal de Zhukovsky, a la regió de Moscú, es desenvolupi de forma més sensible a les necessitats dels seus habitants ordinaris. Amb aquesta finalitat, ha prosseguit amb la feina iniciada per les campanyes per a la defensa dels boscos de Khimki i Tsagovsky, fomentant la creació de grups cívics de base i un club de debat independent. Al Març de 2013, en Gaskarov va ser escollit membre del Consell Popular alternatiu de Zhukovsky, rebent així el reconeixement dels seus habitants pel seu esforç.\nL’Alexey ha buscat constantment altres recolzaments per articular la seva postura. Ha treballat com a periodista i analista per l’Institut per l’Acció Col·lectiva, ha sigut portaveu del moviment antifeixista, és membre de la xarxa autogestionada d’Acció Autònoma i ha estat involucrat en la coordinació del moviment ecologista. Des de Desembre de 2011, ha estat implicat activament en el moviment anti-Putin, apareixent regularment als mitjans i assistint a manifestacions i debats públics. A l’Octubre de 2012 va ser escollit membre del Consell Coordinador de l’oposició russa, on ha intentant impolsar conseqüentment la creació d’un moviment social de base.\nEl “Centre E”, la notable divisió “antiextremista” de la policia russa creada sota el govern del president Medvedev, no pot perdonar Gaskarov pel seu rol central dins els moviments socials. Després que Gaskarov fos absolt pels càrrecs del cas de Khimki, la policia l’ha sotmés a una pressió constant, incloent-hi diversos intents de provocació. Aquest cop, la policia acusa l’Alexey d’estar relacionat amb els “disturbis” del 6 de Maig de 2012, durant una manifestació legal de l’oposició a la plaça de Bolotnaya de Moscú el dia abans de la investidura de Putin. Aparentment, la policia espera que aquest cas d’alt nivell resulti en una dura condemna de presó per en Gaskarov.\nPerquè han sigut detingudes l’Alexey Gaskarov i dotzenes de persones innocents?\nEl 6 de Maig de 2012, unitats especials de la policia antiavalots i d’altres cossos policials van emprar la violència contra manifestants a Moscú en un intent deliberat de provocació, violant de manera clara la llibertat de reunió pública. El 22 d’Abril de 2013 l’audiència pública sobre aquest incident va demostrar tant la culpabilitat de la policia com l’existència de nombroses violacions de la llei comeses el 6 de Maig, basant-se en el testimoni de més de 600 observadors independents i l’anàlisi d’una gran quantitat de vídeos i fotografies.\nLes autoritats russes, però, continuen rebutjant obrir una investigació en torn a les accions de la policia. Al contrari, el Comitè Federal Investigador Rus ha sigut emprat de forma creixent com una eina per intimidar les persones involucrades als moviments contestataris de base. El muntatge del règim contra els manifestants i vianants que es trobaven aquell dia a la plaça Bolotnaya es va iniciar el 27 de Maig de 2012, quan la primera sospitosa, Alexandra Dukhanina (18 anys), va ser detinguda. Des d’ençà, la policia ha arrestat 27 persones més en relació amb aquest cas, aparentment sense cap raó ni criteri. Els detinguts inclouen estudiants, empresaris, científics, activistes, pensionistes i ciutadans corrents.\nAlexey Gaskarov ha sigut la última persona detinguda. El 6 de Maig de 2012 ell era a la manifestació de la plaça Bolotnaya, on va ser ferit: un policia el va llençar a terra, etzibant-li una puntada de peu a la cara. En Gaskarov va haver de buscar atenció mèdica (li van haver de tancar la ferida amb punts) i després va interposar una denúncia davant la fiscalia. Però, d’igual manera que amb els altres casos de violència policial d’aquell dia, les autoritats no han volgut investigar la denúncia d’en Gaskarov.\nAproximadament un any després que s’iniciés l’autodenominada investigació dels “disturbis” del 6 de Maig, s’ha fet evident l’existència d’un patró en la manera com la policia, els fiscals i els jutjats estan tractant amb els detinguts del cas de la plaça Bolotnaya. Tots els acusats són posats immediatament sota custòdia policial durant 2 mesos, després dels quals els jutjats decideixen allargar vàries vegades el període de presó preventiva. Els jutjes a càrrec prenen aquestes decisions sense tenir en compte els arguments dels advocats de la defensa, ignorant la falsedat patent de les proves presentades per investigadors i fiscals.\nDiversos detinguts han aconseguit provar, sense cap mena de dubte, que ni tan sols estaven a Moscú el 6 de Maig de 2012. Tot i així, ells també han hagut de seguir sota custòdia policial.\nHi ha molt pocs dubtes que les autoritats utilitzaran les mateixes tàctiques amb el cas d’Alexey Gaskarov, a menys que prenem accions decisives per mostrar la nostra solidaritat amb ell. Almenys vàries dotzenes més de persones que es van manifestar el 6 de Maig de 2012 es troben també sota l’amenaça imminent de ser detingudes i jutjades. A la seva pàgina web, el Comitè Investigador ha anunciat que continuarà treballant en “la identificació de totes les persones involucrades en els disturbis”. Però està al nostre poder posar fi a aquesta onada de repressió política.\nSetmana Internacional d’Acció Solidària, del 17 al 23 de Juny de 2013\nLa solidaritat internacional ha demostrat repetidament la seva eficàcia fins i tot als casos més difícils. Gràcies al vostre recolzament els “Detinguts de Khimki” van ser alliberats a l’Octubre de 2010. Aquesta va ser una victòria genuïna per la campanya solidària internacional. Des d’aquell esdeveniment, diversos activistes socials russos han sigut jutjas, provocant en alguns casos contramesures i reformes per part d’organitzacions i governs. Per exemple, funcionaris russos culpables de corrupció massiva i d’altres actes criminals han vist prohibida la seva entrada a alguns països. El vostre suport en aquest moment és especialment vital per les dotzenes de persones que ja han sigut engarjolades pel Comitè Investigador i per aquelles a les que té intenció d’arrestar en el futur sota falsos càrrecs. La vostra involucració vocal i visible és essencial, per que els hi ensenya a la policia i autoritats russes que els seus crims no passaran desapercebuts. El 18 de Juny és l’aniversari de l’Alexey Gaskarov. Un jutjat il·legítim i il·legal ha decidit que passi el dia a la presó.\nHem d’actuar per assegurar el seu alliberament i el de la resta de presoners innocents d’aquest muntatge repressiu. El grup de suport http://gaskarov.info ha declarat la setmana del 17 al 23 de Juny com a setmana internacional d’acció solidària. Uneix-te i juntes ens oposarem a la il·legalitat i la persecució política a Rússia.\n1. Utilitzeu tots els mitjans que tingueu a l’abast per difondre aquesta crida a la solidaritat i a la informació sobre el cas d’en Gaskarov i els altres presoners del 6 de Maig. Demaneu la seva posada en llibertat immediata. Aixequeu les vostres veus en contra de les detencions polítiques i les tàctiques policials opressives a Rússia.\n2. Firmeu la petició online que serà enviada al Comitè Investigador i a l’Oficina del Fiscal (https://www.change.org/petitions/free-alexei-gaskarov-and-political-pris).\n3. Porteu a terme les vostres pròpies accions solidàries. Podeu convocar concentracions i manifestacions de protesta davant les ambaixades i consulats russos de la vostra ciutat. Podeu mirar l’agenda cultural d’allà on viviu, a la busca d’actes connectats amb Rússia i organitzar-hi protestes. Podeu apel·lar a les autoritats del vostre país i a les autoritats internacionals, demanant que intervinguin a favor de l’Alexey i els altres presoners del 6 de Maig.\nExpliqueu-nos les vostres accions solidàries i actes enviant descripcions, fotos i vídeos a aquesta adreça: gaskarov.info (at) gmail.com\n4. Escriviu cartes a les autoritats russes en suport a l’Alexey Gaskarov i la resta de presoners del 6 de Maig, demanant la seva llibertat immediata, la retirada de tots els càrrecs en contra seva i una investigació exhaustiva de les accions de la policia contra els manifestants pacífics del 6 de Maig de 2012.\nEnvieu les vostres cartes a les següents direccions:\n– Oficina del Fiscal de la ciutat de Moscú\nCentre de missatgeria online (http://www.mosproc.ru/ipriem/iemail.php)\n– Departament d’Investigació Central del Comitè Federal Investigador de Moscú\nCentre de missatgeria online (http://moscow.sledcom.ru/internet-reception/)\nFax (després de les 16:00 h CET): +7 (495) 691-6315\n– Comitè Federal Investigador Rus\nCentre de missatgeria online (http://en.gaskarov.info/post/ http://en.sledcom.ru/internet-reception/)\nTelèfon: +7 (495) 986-7710\n– Oficina General del Fiscal Federal Rus\n– Defensor del Poble i Drets Humans de la Federació Russa\nMur de Facebook (https://www.facebook.com/pages/Уполномоченный-по-правам-человека-в-Российской-Федерации/147777845233293?v=wall&ref=mf)\nSiusplau, envieu una còpia de les vostres cartes a la nostra adreça: gaskarov.info (at) gmail.com\n5. Envieu missatges de suport a l’Alexey Gaskarov a gaskarov.info (at) gmail.com. Nosaltres els traduïrem al rus, els passarem a l’Alexey i els publicarem al nostre web http://gaskarov.info.\n6. Podeu recolzar econòmicament la nostra campanya pública a favor de l’Alexey Gaskarov i els altres presoners del 6 de Maig i contribuïr així a la seva defensa legal. Envieu les vostres donacions al compte de PayPal dmitry.cw (at) gmail.com.\n7. Si sou artistes, feu una obra gràfica en solidaritat amb l’Alexey Gaskarov i envieu-la a gaskarov.info (at) gmail.com: serà publicada al nostre web gaskarov.info. Les obres més cridaneres seran impreses en pegatines i enganxades per tot Moscú (amb l’acreditació pertinent com a artistes col·laboradors). Si sou periodistes o escriptors, envieu-nos els articles i posts dels vostres blogs que hagueu escrit i publicat sobre Alexey Gaskarov i la repressió política a Rússia. Si feu altres tipus de feines que creieu que poden ajudar a informar al públic sobre l’Alexey Gaskarov, escriviu-nos a gaskarov.info (at) gmail.com.\nGràcies per la vostra solidaritat! Estigueu atents a les notícies de la campanya i actualitzacions (en rus i diverses llengües més) al nostre web, http://gaskarov.info.


L'alcalde, Joan Ribó, s'ha reunit hui l'associació Comerços València Centre amb motiu de la celebració del Dia del Comerç Local\n• Hui se celebra el Dia del Comerç Local\nL'alcalde de València, Joan Ribó, ha anunciat l'ampliació del pressupost dedicat a la campanya Bons Comerç VLC d'ajuda al comerç local en un total de 300.000 euros més. L’alcalde de València, Joan Ribó, i el regidor de Comerç, Carlos Galiana, s'han reunit este matí amb l'associació Comerços València Centre amb motiu de la celebració del Dia del Comerç Local, i han reiterat la voluntat decidida del Govern municipal de donar suport a l'activitat dels xicotets establiments i els comerços de proximitat. Amb esta ampliació, el muntant total de la campanya, que es duu a terme amb la col·laboració de la Cámara de Comerç, arriba quasi al milió d’euros.\nTal com ha afirmat Joan Ribó, “els comerços de proximitat són una eina fonamental per a fer barri; sense ells únicament es fan ciutats dormitoris, i això no és el que nosaltres volem”. Acompanyat pel regidor delegat de Comerç, Carlos Galiana, l'alcalde ha subratllat l'aposta de l'Ajuntament per donar suport a l'activitat comercial, especialment afectada per la crisi sanitària i les restriccions socials derivades de la pandèmia.\nA principis d'est mes, l'Ajuntament, a través de la Regidoria de Comerç, i en col·laboració amb la Cámara de Comercio de València va posar en circulació més de 11.000 targetes per a comprar en establiments de proximitat en el marc d'esta campanya promocional. El mecanisme és ben senzill: les persones adquireixen estes targetes a un preu de 50 euros, però les poden canviar en els comerços per productes i servicis per valor de 100 euros, atés que el consistori aporta els altres 50. Tal com ha explicat el regidor Carlos Galiana, “és una forma molt eficaç d'injectar diners directament als comerços d'una manera molt més àgil que, per exemple, les ajudes, que són més farragoses de tramitar”. La iniciativa es mantindrà fins al pròxim 30 de novembre per a no interferir amb la promoció de la campanya de Nadal.\nL'alcalde, Joan Ribó, s'ha reunit este matí amb l'associació Comerços València Centre amb motiu de la celebració del Dia del Comerç Local, i ha assegurat que des del govern municipal “tenim la voluntat d'ajudar i ho estem demostrant”. Ribó ha recordat l'èxit d'estos Bons Comerç VLC, que es van esgotar només posar-los en marxa, i d'ací ve que s'haja plantejat esta ampliació. “I, junt amb això –ha afegit- estan les ajudes als comerços del Centre Històric, que és una zona d'especial interés, no només per les obres, sinó perquè en ella es concentra molt turisme i es dona un fenomen de substitució del comerç de proximitat, que és fonamental per a la ciutat, per una altra mena d'establiment, com les franquícies per exemple”. A estos comerços se’ls ha dedicat específicament una campanya de bons de comerç d’altres 300.000 euros.\nEl regidor Carlos Galiana ha confirmat esta bona acollida dels bons de consum: els primers (més de 11.000) es van reservar en menys una setmana, i d'ací l'ampliació que s'anuncia per a continuar donant suport al comerç de proximitat. Els consumidors poden optar a un màxim de dos vals de 100 euros cadascun, i per a això han de registrar-se en la web de la campanya, https://bonocomerciovlc.com/, i abonar la quantitat exigida mitjançant targeta bancària a través de la passarel·la de pagament habilitada. El termini, tant per a obtindre'ls com per a utilitzar-los en els negocis adherits, està obert fins al pròxim 30 de novembre. És la primera vegada que el consistori posa en marxa este projecte, que podria ampliar-se als pròxims anys.


Sol·licitud de certificat d'inscripció - Generalitat Valenciana\nLa inscripció en el Registre no eximix l'empresa inscrita de l'obligació de justificar en qualsevol moment, quan siga requerida per a això per l'autoritat laboral, el manteniment dels requisits exigibles als contractistes i subcontractistes per a intervindre en el procés de subcontractació en el sector de la construcció.\nEsta certificació haurà d'haver sigut sol·licitada dins del mes anterior a l'inici de l'execució del contracte, i només exonera l'empresa poderdant durant la vigència del contracte i per a una sola obra de construcció de la responsabilitat solidària prevista en l'article 7.2 de la Llei 32/2006 respecte dels incompliments del subcontractista de les seues obligacions laborals i de Seguretat Social.\nQui pot obtindre un CERTIFICAT D'INSCRIPCIÓ?\nQualsevol persona, en nom propi o en representació d'una altra persona o entitat, pot obtindre un certificat d'inscripció d'una empresa en el REA.\nQuins requisits s'exigixen?\ncertificat digital de persona física reconegut per la plataforma @firma ( vegeu relació )\nel ‘connector' de java\nUna vegada instal·lats els certificats digitals i el connector, ja podeu sol·licitar la descàrrega automàtica del certificat d'inscripció que vos interesse:


Publicat el 01 Maig 2015\nCoincidint amb l'Aplec de Sant Pere, unes 300 persones, entre elles molts infants i adolescents, van participar en la Caminada Popular, un any més, organitzada pel Centre Excursionista de Ponts per aquest primer de maig.\nTots els participants, pontsicans i persones dels pobles veïns com els de Gualter, comencen de bon matí una marxa des de Ponts fins a d'alt a Sant Pere, però no abans d'haver fet el gest de col·laborar amb Càritas Parroquial i els Serveis Socials de l´Ajuntament; la inscripció és, doncs, un producte de menjar pels serveis socials i Càritas parroquial o bé un 1 euro.\nEnguany s'han recollit uns 400 kg de menjar i gairebé 200 euros. Gran èxit que cal agrair als organitzadors de l´activitat, el Centre Excursionista Pontsicà i el Patronat Municipal d'Iniciatives de Ponts.\nUna vegada feta la llarga caminada i a la plaça de la col·legiata s'ofereix un esplèndid esmorzar per refer forces i per poder comentar els bonics paisatges que hi ha tot pujant cap al turó del castell de Ponts.


Plens Oberts - Cardedeu :: Moció en contra de la pujada de les tarifes municipals de l'aigua a conseqüència de l'increment de la tarifa d'ATLL (Aigües Ter-Llobregat)\nMoció en contra de la pujada de les tarifes municipals de l'aigua a conseqüència de l'increment de la tarifa d'ATLL (Aigües Ter-Llobregat).\nAl nostre municipi, des de fa molts anys, el subministrament d’aigua depèn de la compra en alta a Aigües Ter-Llobregat, empresa concessionària de la Generalitat de Catalunya, S.A., des de l’1 de gener de 2013 i durant 50 anys.\nAquesta empresa és responsable de la prestació del servei públic de proveïment d'aigua potable en alta als municipis de la seva zona d’influència. La població total abastida és d'uns 4,5 milions d'habitants.\nLa privatització d’ATLL va respondre al fet d’utilitzar el servei d’abastiment d’aigua, únicament com a font de finançament públic per sufragar dèficit, impulsant canvis tarifaris a l’alça.\nAquesta concessió, ha comportat ja i comportarà més en el futur, un augment del preu de venda del m 3 d’aigua en alta, que inevitablement està repercutint en successius increments del preu que paga el consumidor final.\nLa compra en alta a ATLL s’ha incrementat de la següent manera els últims: el 70% l’any 2012, el 4,25% l’any 2013, el 4,23% l’any 2014 i 4,51% el 2015. Enguany s’ha aprovat una pujada del 11,88%.\nAquesta pujada és més elevada doncs ha coincidit l’increment anual, amb la revisió quinquennal dels costos d’operació.\nEls vots en contra de l’Associació Catalana de Municipis, de la Federació Catalana de Municipis, de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, entre d’altres, varen ser diversos però insuficients, malgrat estar àmpliament motivats.\nAquest increment pot suposar que la compra d’aigua arribi al 50% del cost de Servei d’Abastament en baixa i les companyies municipals ho hagin de repercutir amb els respectius increments de tarifes.\nDegut a la crisi econòmica, a curt termini no es pot parlar que el dret a l’aigua i la garantia d’abastiment i sanejament estigui 100 per 100 garantida a totes les llars, sobretot degut a una manca de tarificació social que ho garanteixi.\nAssumint que, la solució s’ha de centrar en restaurar el bon estat ecològic de les masses d’aigua i dels ecosistemes hídrics, a curt i mig termini, cal dotar els mitjans que garanteixin l’accés a l’aigua potable de qualitat per tothom. L’aigua, tal i com ja esmenten diversos documents d’àmbit internacional, cal entendre-la no només com un recurs natural sinó com el dret a l’accés, un dret derivat de la Declaració Universal dels Drets Humans i que en el nostre ordenament jurídic restaria inclòs com un dret derivat del dret fonamental a la vida (art. 15 de la CE).\nLa tendència de sostenibilitat de futur en tots els municipis és doble: per una banda, incentivar i adequar l’ús de l’aigua segons la seva qualitat, amb una implantació de xarxes d’aigües alternatives (regenerades, pluvials, freàtiques..) cada cop més efectiva; per altra banda, garantir el subministrament més bàsic i essencial per a la vida de les persones, amb una tarifa molt reduïda pel primer tram de consum.\nPer tot l’exposat, es proposa al Ple Municipal de l’Ajuntament de Cardedeu l’adopció dels següents ACORDS:\nRebutjar l’increment del 11’88 % de la tarifa de l’aigua en alta subministrada per ATLL, efectuada pel Consell d’Administració de l’Agència Catalana de l’Aigua el passat 28 de desembre de 2017, i instar a suspendre l’efectivitat de l’esmentat acord, i pel perjudici econòmic que representa la seva aplicació a les tarifes de consum, fins a la constitució del nou govern de la Generalitat de Catalunya.\nInstar el Govern de la Generalitat de Catalunya a la recuperació de la gestió del sistema ATLL, bé a través de l’Agència Catalana de l’Aigua o mitjançantla creació d’una empresa pública.\nIncentivar la reducció del cànon general de l’aigua, en el seu primer tram de consum, amb els mecanismes que estiguin a disposició de la Generalitat, per tal garantir el subministrament més bàsic i essencial per a la vida de les persones.\nDonar trasllat d’aquest acord al Govern de la Generalitat de Catalunya, a l’Agència Catalana de l’Aigua, als Grups Parlamentaris del Parlament de Catalunya, a l’Àrea Metropolitana de Barcelona, i a les entitats municipalistes de Catalunya FMC i ACM.\nserveis , tarifes , aigua


APGCC Professionals de la gestió cultural noticia Convocatoria de subvencions per a galeries dart de Catalunya\n27-04-2022 fins al 17-05-2022\nConvocatòria de subvencions per a galeries d'art de Catalunya\nFins el 17 o 24 de maig de 2022, depenent de convocatòria\nData de publicació: 26-04-2022\n1. Subvencions a galeries d'art per a la programació d'exposicions a Catalunya.\nL’objecte d’aquesta línia de subvencions és donar suport a les galeries d'art per a la programació d’exposicions que es duguin a terme en espais d’exposició de Catalunya.\nTermini per sol·licitar l’ajut: del 26 d'abril al 17 de maig de 2022, ambdós inclosos.\n2. Subvencions a galeries d'art per a les activitats de difusió i promoció de la seva programació a Catalunya.\nL’objecte d’aquesta línia de subvencions és donar suport a les activitats de difusió i promoció de les galeries d’art que portin a terme la seva activitat de programació en espais d’exposició de Catalunya.\n3. Subvencions per col·laborar amb les galeries d’art de Catalunya per a obres de millora d’infraestructures o per a l’adquisició o millora d’equipament tecnològic.\nL’objecte d’aquesta línia de subvencions és donar suport a obres de millora d’infraestructures i a l’adquisició o millora d’equipament tecnològic per a les galeries d’art que duguin a terme la seva activitat de programació de temporada en espais d’exposició de Catalunya.\nS’estableixen dues modalitats en funció de la inversió:\na) Obres de millora d’infraestructures.\nb) Adquisició o millora d’equipament tecnològic per a usos exclusivament artístics o d’exhibició de les obres\nTermini per sol·licitar l’ajut: del 26 d'abril al 24 de maig de 2022, ambdós inclosos.


Generals 3.0 (Fernando Trias de Bes)\n2 min. 12/06/2016 18:38\nAl debat polític femení que va emetre Antena 3 aquest dijous, les candidates no van deixar clar que les eleccions generals del 26-J puguin ser definitives. Alguns mitjans parlaven l’endemà de no descartar unes terceres eleccions.\nLa fi del bipartidisme no prové només d’un cansament de l’electorat cap als partits de sempre o del càstig per la corrupció. Hi ha un motiu més profund.\nLa política en el marc de la Unió Europea és tan uniforme que deixa cada cop menys marge de maniobra als governants dels estats membres. Uns pocs punts percentuals de fiscalitat i al voltant d’un 10% de la despesa pública (la resta és intocable perquè són prestacions socials obligatòries) és l’únic que canviaria si governés un partit en lloc de l’altre.\nCom que això deriva en una indiferència del votant (m’és igual qui governi perquè no canvia res), els partits orienten el discurs cap a canvis radicals (sortir de la UE, desafiar l’austeritat alemanya, refer Espanya, sortir d’Espanya, etc.)\nI llavors es barregen eleccions d’un govern per a quatre anys amb processos constituents o referendaris. I és la causa de tota mena de disfuncions, com ara unes segones (¿o terceres?) eleccions.\nEl conflicte CUP - Junts pel Sí és també fruit d’aquesta disfunció, però a l’inrevés. Ara pactem segons un projecte de país, i ara no pactem per desacord en els pressupostos.\nJa no sabem per què votem i els partits no saben per què els voten.\nJa ho va dir el gran Groucho: “Aquests són els meus principis, però si no li agraden en tinc d’altres”.