Informática — UPCtv. Universitat Politècnica de Catalunya. BarcelonaTech.\nVídeos etiquetats Informática\nProjectes finals realitzats pels alumnes de l’edició 2012-2013 del màster en Disseny i Creació de Videojocs i del màster en Animació, Art Digital i Videojocs de la UPC School.\nTotes les persones amb correu electrònic corren el risc de ser víctimes del phishing, un delicte informàtic que consisteix a obtenir informació personal i confidencial de forma fraudulenta.\nEl phishing permet accedir a bústies de correu electrònic personals i suplantar la identitat dels usuaris per enviar correu brossa. La lluita contra el phishing va de la mà dels sistemes i filtres per evitar el correu brossa.\nEs preveu que al llarg del 2013 es venguin més de 1.200 milions de smartphones i tablets a tot el món. Optimitzar la capacitat del trànsit de dades que generen ha creat l’escenari idoni per desenvolupar tecnologies emergents com LTE.\nProjectes finals del màster en Disseny i Creació de la UPC School (edició 11-12)\nProjectes finals realitzats pels alumnes de l’edició 11-12 del màster en Disseny i Creació de Videojocs i del màster en Animació, Art Digital i Videojocs de la UPC School. Els 7 projectes van ser presentats al públic el passat dia 3 d’octubre de 2012 al CosmoCaixa, en un acte apadrinat per David Crane, creador del mític joc Pitfall! i fundador d’Activision, qui va pronunciar la conferència “Learning from the History of Video Games”.


A Sant Aniol d'Aguja (El Gomarell i el salt de la Capa II) - Gorgues de la Garrotxa (i altres)\nHome » Alta Garrotxa » Sant Aniol d'Aguja » A Sant Aniol d'Aguja (El Gomarell i el salt de la Capa II)\nA Sant Aniol d'Aguja (El Gomarell i el salt de la Capa II)\nDia complet de llarga caminada i gorgues per celebrar que, segons el meu comptador, aquest bloc ja registra més de 50.000 visites. I també que, segons el comptador del blogger, del que desconec cóm ho compta, ha destrossat els antics registres, arribant a les 10.000 visites durant aquest mes de Juliol, passant de les 100.000 en total.\nA la riera de Sant Aniol qualsevol lloc és bo per parar-se a fer una remullada, tot i que ningú li hagi posat mai cap nom. Tenia en ment tornar a recórrer la riera fins al salt de la Capa, darrer lloc que conec que s'hi pot arribar a peu sense practicar la baixada de barrancs. La primera vegada que hi vaig anar em va sorprendre tan agradablement que no ho volia tornar a fer sol. Apart, el camí és perdedor i solitari i millor tornar-hi acompanyat (traieu-vos-ho del cap si no sou excursionistes de mena).\nAmb el meu germà Joan vàrem sortir de Sadernes cap a 1/4 d'onze carregats amb el mínim indispensable per a la banyada, el dinar, més la càmera i els tres peus. Passada la resclosa del Gomarell, en Joan havia perdut el barret. Mentre ell reculava una mica per intentar trobar-lo, em va donar temps de fer la primera fotografia. El Gomarell és el lloc de captació d'aigües de Montagut (suposo) i està prohibit el bany a prop de la presa. Tot i així, les primeres vistes de la riera de Sant Aniol ja donen idea de cóm de meravellós seria la resta del camí.\nQualsevol racó és digne d'una parada i l'elecció per esmorzar va venir determinada per la gran roca i el riu obrint-se pas per sota, dibuixant un petit tobogan. Una petit descans, els peus a l'aigua, un parell de fotografies, petita conversa amb uns anglesos i endavant.\nFins aquell moment, no havíem trobat massa gent. Ja se sap que a l'estiu, aquest camí és molt concorregut. Però al reprendre'l sí que ens vàrem creuar amb diversos grups. Alguns d'ells es notava que era la primera vegada que anaven a Sant Aniol. Segurament algú els havia dit que era molt maco, que valia la pena, però no sabien ben bé del cert què en podien esperar. Res a dir, sempre hi ha una primera vegada.\nDesprés de dues hores de camí, arribada a Sant Aniol. Temps per a parlar amb altres excursionistes i tornar a omplir la cantimplora a la font. Ara ens esperava un tros dur de pujada i un altre que, malgrat ser baixada, també dur al no haver-hi cap camí perfectament definit.\nTornem a travessar el pont i, per un camí que surt a l'esquerra, ens enfilem cap al Collet de Clarioles. La pujada és dura, però pel mig del bosc és més suportable. Arribats a dalt trenquem a l'esquerra, fent cas omís a la creu groga que assenyala que no és el camí indicat. De fet, no hi ha cap camí indicat per anar al salt.\nPassada la creu, tornem a trobar marques de camí, alternant-se el color groc i el vermell, ja més gastat. La pujada encara és més forta. Es tracta de situar-nos entre les dues cingleres que es veuen des de Sant Aniol. En un punt determinat del camí, des d'on es torna a veure Sant Aniol i tota la vall, li indico al meu germà que és un punt on hi ha cobertura de mòbil. Per si de cas, val la pena saber-ho.\nQuan el camí ja torna a tombar cap a l'esquerra en direcció al salt, una marca en forma de Y està pintada sobre una pedra. En aquest punt cal triar l'esquerra.\nS'inicia una baixada pronunciada per un camí perdedor. Les úniques marques són els pilons de pedres que s'han anat deixant. Com que la primera vegada em vaig mig perdre, anem afegint pilons de pedres a mesura que anem baixant. El camí passa pel mig d'un bosc d'alzines. Assentat sobre una tartera, la terra encara no ha cobert les pedres, el que fa més difícil la caminada.\nArribats al riu, trèiem el cap sobre el Salt del Brull. Pràcticament no baixa aigua i ja desitjo veure cóm estarà el Salt de la Capa.\nDeixem el salt del Brull i ens dirigim al Salt de la Capa, a pocs centenars de metres riu amunt. Arribem passades les dues de la tarda. Per tan, tenint en compte les parades, una caminada de quasi 4 hores per arribar-hi. I què millor que una bona remullada, dinar i una bona migdiada (el podeu veure estirat en la següent foto que dóna idea de la magnitud del salt) com a recompensa?\nA la tornada ja només pensem en la clara que ens espera a l'hostal de Sadernes. Quan arribem, la llum del dia està a punt de marxar. Ens la prenem i cap a casa.\nTorno a repetir que no hi aneu si no esteu acostumats a anar per muntanya. I pels que sí que ho estiguin i vulguin saber-ne els detalls del camí, us redirigeixo a la primera entrada del bloc sobre el Salt de la Capa.\nEtiquetes de comentaris: Alta Garrotxa, Sant Aniol d'Aguja


El candidat del PSC Barcelona, Jaume Collboni, ha presentat aquest diumenge la candidatura del partit i el seu lema de campanya: Tornem a ser Barcelona. Des del Mirador de l’Alcalde, a Montjuïc, tots els membres de la candidatura han participat en la tradicional fotografia de campanya.\nEl candidat del PSC Barcelona a l’alcaldia, Jaume Collboni, ha fet la presentació pública de la candidatura amb la resta de membres de la llista que els socialistes presenten per “guanyar i governar Barcelona d’aquí a 50 dies”. Des del Mirador de l’Alcalde, a Montjuïc, els 41 membres de la candidatura i els 10 suplents han posat pels mitjans gràfics en la tradicional instantània que ha servit també com a presentació del lema de campanya: Tornem a ser Barcelona.\nEn declaracions posteriors a la instantània, Jaume Collboni ha destacat que l’equip que l’acompanya a la candidatura “surt a guanyar el proper 26M”, en unes eleccions municipals on, en paraules de l’alcaldable, “ens juguem ser una Barcelona independentista, una Barcelona de dretes o tornar a ser Barcelona”.\nAmb l’objectiu de tornar a posar Barcelona al lloc on mereix, Collboni ha presentat un equip “per guanyar i governar. Un equip sòlid, preparat i que representa sensibilitats diferents”. Així, l’alcaldable ha destacat el fet que la candidatura del PSC Barcelona “suma activistes sindicals tant d’UGT com CCOO, líders veïnals i també sensibilitats polítiques diferents”. Tot, amb l’objectiu de construir una “candidatura de suma, renovada, de futur, feminista i progressista”.\nEn aquesta diversitat de sensibilitats polítiques, Jaume Collboni ha posat en valor la presència a la llista electoral la jurista Laia Bonet, número 2 de la candidatura del PSC Barcelona, i de l’exdirector dels Mossos d’Esquadra i exregidor a l’Ajuntament durant 20 anys, Albert Batlle. El número 3 de la candidatura procedeix de la formació Units per Avançar, amb qui el PSC té un acord per a les properes eleccions municipals i que, a més de Batlle, aporta dos membres més a la candidatura del PSC Barcelona per a les eleccions municipals.\nDins la transversalitat i experiència de la llista del PSC Barcelona destaquen també els quatre independents que provenen de Compromís per Barcelona, una plataforma formada per més de 400 professionals de diferents àmbits de la societat civil implicats en situar la ciutat i les seves prioritats en el centre del debat polític. “Perquè el que no sigui de la meva competència, ho serà de la meva incumbència”, ha expressat Collboni, que s’ha presentat com l’alcalde que ho serà “de tots els barcelonins/es, seguint la petjada d’anteriors alcaldes socialistes”.\nA 50 dies de les eleccions municipals, Jaume Collboni ha demanat que la ciutadania es pregunti si “Barcelona està millor o pitjor que fa quatre anys”. La resposta majoritària, en paraules de l’alcaldable socialista és “que està pitjor. Avui una gran majoria de ciutadans/es de Barcelona senten que amb Colau la ciutat ha fet marxa enrere”. En aquest sentit, Jaume Collboni s’ha compromès a que, amb ell com alcalde, Barcelona torni a ser Barcelona.\nFes clic aquí per descarregar les fotos de la presentació de candidatura\nFes clic aquí per descarregar el vídeo de presentació de candidatura


Crit d’alerta de PSUC ViU per la “pèrdua” de seguretat als barris de Terrassa\nL'agrupació reclama a l'Ajuntament prioritzar la millora i l'ampliació de recursos i serveis | Davant l'amenaça d'Endesa creu que la solució és "nacionalitzar" l'empresa\nDes del PSUC Viu creuen que el canvi d’horari dels Plens de l’Ajuntament de Terrassa, que passen a fer-se divendres al matí, “perjudica la participació de la ciutadania i de les entitats”. En aquest sentit, subratllen que és “un pas enrere que ens allunya de la democràcia participativa”. Per aquest motiu, han demanat als grups municipals que es repensin aquesta qüestió i es trobin fórmules i horaris per a facilitar-ne la participació. I donen com a alternativa, avançar l’horari en què es realitzava en l’anterior mandat passant els dijous de les 18h a les 16h.\nD’altra banda, l’agrupació local es posiciona contra l’amenaça de tall de subministraments d’usuaris que aquest estiu ha realitzat Endesa a tots els ajuntaments catalans. “Veiem positivament la reunió del món municipal promoguda des de Terrassa per encarar la qüestió. Tot i així, pensem que l’Ajuntament no hauria de treure el protagonisme de la ciutadania i dels moviments socials”. Per això, animen a l’Ajuntament a tractar conjuntament amb les entitats de la ciutat (FAVT, PAH, Colectivo Sin Vivienda, sindicats, entitats del tercer sector…) la problemàtica. “Pensem que l’arrel del problema és la privatització fa algunes dècades del sector energètic al nostre país” i per això “proposem per tant que l’Ajuntament de Terrassa demani a la Generalitat i l’Estat que treballin per la nacionalització d’Endesa”.\nFinalment, fan un crit d’alerta per “la pèrdua de seguretat ciutadana provocada per la falta d’inversió als nostres barris i la deixadesa de les administracions per combatre l’atur, la precarietat i la pobresa que patim”. PSUC Viu demana a l’Ajuntament de Terrassa que “prioritzi la millora i l’ampliació de recursos i serveis als barris de la nostra ciutat, especialment en aquelles zones on els darrers anys han patit degradació i són molt necessàries actuacions valentes (urbanístiques (millora i rehabilitació de l’espai públic, adequació habitatges), educatives (millora escola pública, combatre segregació i reduir ràtios), cultura als barris, ajuts i serveis socials, industrialització i promoció econòmica i d’ocupació, comerços dels barris, civisme, neteja, policia de proximitat…)”.\nEndesa PSUC-viu seguretat Terrassa


Les catifes de vinilSolvia Magazine | Solvia Magazine\nLes catifes de vinil\nLes catifes de vinil o catifes viníliques són ideals per a tot l’any i les hi ha de mil colors i estampats diferents. Quins són les seves particularitats? On és millor col·locar-les? Com podem adaptar-les a l’estil decoratiu del nostre habitatge? T’expliquem les claus per treure el millor partit a aquest teixit.\nEn general, les catifes de cotó o llana s’utilitzen majorment a l’hivern, perquè aporten calidesa i donen un aire acollidor a qualsevol estada de la casa. No obstant això, existeixen catifes elaborades amb materials més nous que s’estan popularitzant per la seva capacitat d’adaptació a qualsevol estació de l’any. L’ús cada vegada més recurrent de les catifes de vinil en la llar és un clar exemple d’aquesta tendència.\nAquestes catifes es fabriquen amb materials lleugers que repel·leixen els àcars, per la qual cosa són ideals per a aquelles llars en els quals habiten persones amb problemes d’al·lèrgies. A més són fàcils de rentar, no espatllen els sòls ni acumulen càrregues electrostàtiques. Tots aquests avantatges els atorguen múltiples usos en les llars. Per treure’ls el millor partit, t’expliquem com pots combinar-les en el teu habitatge.\nDecoració vs. Funcionalitat\nEscollir a quina habitació anem a situar la catifa és el primer pas per determinar què color o grandària serà el més idoni. Les catifes tradicionals se solen disposar en menjadors, passadissos i altres zones de pas. No obstant això, les catifes viníliques també tenen cabuda en cuines i banys per la seva resistència i impermeabilitat. Poden utilitzar-se fins i tot en l’exterior, per decorar terrasses, balconades o racons del jardí.\nSi optes per usar-les com a objecte purament decoratiu, hauràs de parar esment als colors i estampats. Si per contra decideixes utilitzar-les com a elements per delimitar espais, o per cobrir zones que solen embrutar-se, hauràs de prioritzar la grandària per sobre de l’estètica.\nUn altre factor a tenir en compte quan escullis la catifa ideal, serà el color de les parets, el tipus de sòl i l’estil decoratiu que desitgem donar a aquella zona en particular.\nCatifa de vinil per al menjador.\nColors i estampats\nEl color de la catifa i l’estampat pot transformar radicalment l’ambient d’una habitació o estada. Les catifes viníliques, en aquest sentit, compten amb una gran varietat de dissenys i gammes cromàtiques.\nD’una banda, els colors càlids solen utilitzar-se per transmetre confort i calidesa. Per això, es recomana utilitzar-los en zones comunes, com el saló o el menjador. Per contra, els tons freds, com el lila, el blau o el verd, aconsegueixen crear ambients relaxants. Els dormitoris i els banys són la millor aposta en aquest cas.\nD’altra banda, si el que vols és donar-los un ús purament decoratiu, els estampats seran el teu millor aliat. Poden ser figuratius o geomètrics, a més dels llisos i si la seva textura és fina, podràs usar-los en menjadors per simular sòls ceràmics.\nCatifa de vinil a l’exterior.\nUna vegada decidit el color o estampat, la grandària i on l’anem a situar, haurem de tenir en compte l’estil decoratiu de la nostra llar perquè la catifa se li adapti i no desentoni. Qüestions com el color del mobiliari, la tapisseria o el color de les parets ens ajudaran a decidir la millor opció.\nL’estil nòrdic, per exemple, utilitza aquest tipus de catifes de manera habitual, ja que aporten naturalitat i frescor en els ambients. Però no és l’únic, ja que en comptar amb una gran varietat d’estampats, aquests tèxtils també poden encaixar perfectament amb estils molt diversos, com el retro, el vintage i fins i tot l’industrial.\nETIQUETES: catifa, decoració, vinil


Anemone 25 Holiday House Kerteminde Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAnemone 25 Holiday HouseAnemonevej 25, Kerteminde, Kerteminde, Dinamarca, 5300 - Veure al mapaAnemone 25 Holiday HouseVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranbalcó/terrassa\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Anemone 25 Holiday House és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Kerteminde. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Anemone 25 Holiday House també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Kerteminde. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Kerteminde, el Anemone 25 Holiday House és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióforn microonesreproductor de DVD/CDbalcó/terrassaneverasala d'estarcalefaccióplat de dutxatelevisió de pantalla planaempolles d'aigua de cortesiarentadora Idiomes ParlatsAnglèsDanèsSuecAlemanyNoruec Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: Kerteminde Tourist Office, Hans Schacksvej 5, 5300 Kerteminde. Cal que informeu el Anemone 25 Holiday House de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Visit Kerteminde t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 900 DKK per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més


inicio – Pàgina 264 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nFotogalería Exaltació de les Falleres Majors 2019 de Bétera\ninicio, Notícies, Oci i CulturaBy c.sorli 29 de octubre de 2018 Leave a comment\nAdjuntem una fotogaleria de la vesprada de l’exaltació de les Falleres Majors de Bétera de 2019, Omayra Calvo y Carla Gelde.\nEmoció a flor de pell durant l’exaltació de les Falleres Majors 2019 de Bétera\nedusi, Falles, inicio, Notícies, Oci i CulturaBy c.sorli 29 de octubre de 2018 Leave a comment\nAquest passat dissabte, 27 d’octubre, Bétera acollia un dels moments més esperats per a les Falles de la localitat. Així, arribava l’hora de l’Exaltació de les Falleres Majors de 2019 de la localitat. El primer lloc, al Saló de Plens del Castell es congregava un bon nombre de familiars i fallers per a presenciar la signa en…\nLa pluja no va impedir la assistència de gent a l’acte de presentació del partit polític ‘Torre en Conill’\ninicio, Notícies, Política, UrbanitzacionsBy c.sorli 29 de octubre de 2018 1 Comment\nTot i que la pluja del passat dissabte va impossibilitar el desenvolupament normal previst de l’acte de presentació del nou partit polític ‘Torre en Conill’, un bon nombre de veïnes i veïns de la zona van acudir fins a la plaça Verdum per a coneixer el citat partit. Refugiats baix el porxe dels establiments de la plaça…\nEl Centre Artístic Musical de Bétera celebra amb èxit el seu concert coral amb altres cors valencians\nEl passat diumenge, 28 d’octubre, va tindre lloc un concert coral a l’auditori de la Casa de cultura, organitzat pel Centre Artístic Musical de Bétera (CAM). L’actuació començava al voltant de les 19.00 hores, amb el Cor Polifònic de la Societat Musical de Massalfassar dirigit per Sergi Cunyat Martínez. Seguidament, va ser el torn per…\nTots els escolars de Bétera de cinqué van disfrutar el passat divendres del ‘Camí a l’Escola’\nedusi, inicio, NotíciesBy c.sorli 29 de octubre de 2018 1 Comment\nEls alumnes i les alumnes de cinqué de tots els centres educatius de Bétera van eixir el divendres passat de les aules per prendre els carrers del municipi i celebrar el dia “Camí a l’Escola”. Es tracta d’una jornada organitzada per l’Ajuntament de Bétera en la qual els xiquets i xiquetes reivindiquen que a ells…\nCEA Bétera estrena nova imatge\nEsport, inicio, NotíciesBy c.sorli 29 de octubre de 2018 Leave a comment\nCEA Betera. Triatló ha fet un pas endavant. Vol lluitar per ser un club referent a escala nacional al món del triatló i consagrar-se a la Comunitat Valenciana. Per aquest motiu, ha renovat la seua imatge, amb la finalitat de conquistar metes més altes i per a aconseguir cada dia una escola més gran i important on els xiquets i xiquetes aprenguen les paraules: respecte, germanor, sacrifici i…\nedusi, inicio, NotíciesBy c.sorli 29 de octubre de 2018 Leave a comment\nEl pròxim dissabte, 3 de novembre, comencen les rutes arqueològiques organitzades per la regidoria de Patrimoni de l’Ajuntament de Bétera. Els veïns i veïnes que ho desitgen podran visitar els jaciments de la Vila Romana de l’Horta Vella i la Torre de Bofilla acompanyats per una arqueòloga. Les rutes es podran realitzar caminant, amb bicicleta…\nEls veïns i veïnes del carrer Goya de Bétera celebrarà un festa de Halloween per a tot el poble\nEl pròxim dimecres, 31 d’octubre, el carrer Goya de Bétera es convertirà en una via verdaderament terrorífica. Halloween arribarà a aquesta part de la localitat, perquè tots els veïns i veïnes del municipi puguen disfrutar de la nit dels morts vivents. Donat que es celebra al carrer, aquest esdeveniment té l’oportunitat de celebrar-se per a tot aquell que vulga acostar-se. A…


La comissió per la municipalització de l’aigua està lluny de tenir una conclusió | elCugatenc\nLa comissió per la municipalització de l’aigua està lluny de tenir una conclusió\nLa municipalització del servei d’aigua ha anat estenent-se arreu del país. Plataformes com L’aigua és vida ajuden col·lectius i partits a treure les mans privades d’aquest dret bàsic. Segons el mapa de l’aigua que el col·lectiu ha elaborat, a Catalunya hi ha 506 municipis amb gestió pública, 394 amb gestió privada –entre ells Sant Cugat– i 45 amb gestió mixta. Si bé, les zones més poblades acostumen a tenir l’aigua privatitzada o sota gestió mixta. De l’Àrea Metropolitana, per exemple, només Barberà i El Prat tenen el servei en mans públiques.\nTot i això, molts municipis es plantegen canviar-ne la gestió. Diumenge TV3 emet un 30 minuts especial sobre aquest assumpte amb casos com els de Terrassa i Barcelona, que es plantegen retornar l’aigua a mans municipals. Sant Cugat ja va encetar aquest camí després que al Ple de juliol del 2015 la CUP-PC presentés una moció per estudiar-ne la municipalització. ICV-EUiA s’hi va sumar com a grup proposant i finalment es va aprovar per unanimitat, tot valorant que es tractava d’un estudi que hauria de permetre obrir el debat polític.\nQuan en el tradicional esmorzar nadalenc del govern amb els periodistes aquest mitjà va preguntar sobre l’estat de la comissió que s’ha d’encarregar de fer l’estudi, Damià Calvet, tinent d’alcalde d’Economia i Urbanisme, va respondre que ja s’havien fet reunions. Tot i no tenir un calendari fix, el govern es marcava com a data límit el 2019, quan venç l’actual contracte amb Sorea, vigent des del 1974. No va donar detalls, però, de què s’havia treballat en el marc de la comissió.\nAra, gairebé un any i mig després de l’aprovació de la proposta, Núria Gibert, portaveu de la CUP-PC, explica que no s’han fet grans avenços. Segons la cupaire s’han fet dues reunions, una per visitar les instal·lacions de Sorea i una altra amb representants de l’empresa que van poder explicar l’històric de la seva gestió a Sant Cugat. “És molta informació”, assegura, alhora que diu que a la pràctica no s’ha avançat. “Estem decepcionats amb la comissió per la gestió del temps”, valora.\nCom bé apunta el govern, el contracte amb Sorea venç al 2019 però Gibert creu que s’ha de tenir l’actuació preparada molt abans, sobretot si finalment s’aposta per municipalitzar el servei. La cupaire, com a proposant de la moció que ha permès la constitució de la comissió, planteja que la decisió final podria dependre d’una consulta popular després d’una campanya informativa però considera que, per fer-ho bé, tot això s’hauria de fer al 2018. Diu que no hi ha cap nova convocatòria de la comissió de moment i, per això, assegura que insistiran.\nAixí i tot, de cara al febrer avança que el seu partit començarà a fer una campanya a nivell municipal a favor de la municipalització. Aquesta ha de servir per donar informació a la ciutadania i pressionar perquè el procés no s’encalli. Tot i que dependrà de l’agrupació a nivell municipal, l’acció s’emmarca en la campanya que la CUP-Poble Actiu ha engegat a nivell de l’Àrea Metropolitana i que té com a símbol un ànec groc de goma.\nEl contracte amb Sorea\nEl Ple del 3 d’abril del 1974 va adjudicar a Saur (Sociedad de Abastecimientos Urbanos y Rurales SA) la gestió de l’aigua. Actualment aquesta empresa és Sorea (Sociedad Regional de Abastecimineto de Aguas SA) i forma part del grup Agbar, que conjuntament amb Aqualia controla el subministrament d’un 78% dels catalans. El plec de clàusules es va tancar dos anys abans i preveia que la gestió es mantingués en mans privades durant 45 anys. Inicialment el contracte era a 50 anys però es va rebaixar en cinc.\nEn l’adjudicació s’estipulaven les accions que havia de fer l’empresa i l’Ajuntament amb la posada en marxa del servei sis mesos després de la signatura i la revisió ordinària de tarifes de forma quinquennal, entre d’altres. Així mateix, es marcava la relació de Sorea amb els usuaris amb accions com atendre les sol·licituds d’abastiment, corregir les averies, fer la tramitació d’altres i baixes, llegir els comptadors i cobrar els rebuts.\nJordi Parés: “No té sentit que es faci negoci amb un element bàsic per a la vida com és l’aiguaˮ\nEl conseller d’Aigües de Barcelona ha visitat Sant Cugat en una xerrada organitzada per l’Espai Comú.\nS’inicia la campanya per a la municipalització de l’aigua amb la mirada fixada en el venciment del contracte amb Sorea\nLa CUP-PC presentarà una nova moció i farà diversos actes. Els cupaires i ICV-EUiA participen a la mobilització en favor de la gestió pública a Terrassa i alerten de l’inici de la campanya de l’empresa.\nEls patrocinis de Sorea creixen un 120% en tres anys a tocar del venciment del contracte\nLa col·laboració econòmica de Sorea amb l’Ajuntament i entitats socials marca la segona xifra història més elevada des de l’inici de les col·laboracions al 1997.


Els drets dels passatgers del servei de taxi | Informació i educació per al consum\n← Les condicions de les operadores de telefonia en les adhesions a l’arbitratge de consum\nLes reclamacions de consum a les empreses ferroviàries →\nEls drets dels passatgers del servei de taxi\nEl servei de taxi té una normativa pròpia, la Llei 19/2003, de 4 de juliol, del taxi (LT), que el defineix com el transport de viatgers amb vehicles d’una capacitat de fins a nou places, inclosa la persona que condueix, que s’efectua per compte d’altri mitjançant el pagament d’un preu.\nEl serveis de taxi poden ser urbans i interurbans.\nEls serveis urbans de taxi són els que transcorren íntegrament per sòl urbà i urbanitzable i els dedicats exclusivament a comunicar sòls urbans i urbanitzables d’un mateix terme municipal. També tenen la consideració de serveis urbans de taxi els que es presten íntegrament en àmbits metropolitans o en els propis de les àrees territorials de prestació conjunta establertes a aquest efecte. Els termes sòl urbà i sòl urbanitzable s’han d’entendre definits d’acord amb la legislació urbanística.\nEls serveis interurbans de taxi són tota la resta.\nPel que fa als drets dels passatgers, l’article 25 de la LT estableix que l’accés al servei ha d’ésser en condicions d’igualtat, no-discriminació, qualitat i seguretat, pel que totes les administracions competents en la matèria han de garantir l’accés de tots els usuaris als serveis de taxi, i amb aquesta finalitat han de promoure la incorporació de vehicles adaptats per a l’ús de persones amb mobilitat reduïda, d’acord amb la normativa vigent en aquesta matèria.\nLes persones que presten el servei de taxi poden negar-se a prestar-lo en el cas que el servei sigui sol·licitat per a finalitats il·lícites o que hi concorrin circumstàncies de risc per a la seguretat o la integritat física dels usuaris, del conductor o conductora mateix o d’altres persones, o de risc de danys en el vehicle.\nEls usuaris del servei de taxi tenen els drets següents:\na) Conèixer el número de llicència i les tarifes aplicables als serveis, documents que han d’ésser col·locats en un lloc visible del vehicle.\nb) Transportar equipatges, d’acord amb les condicions establertes per les normes de desenvolupament d’aquesta Llei. En aquest sentit, el conductor o conductora ha d’agafar l’equipatge dels usuaris i col·locar-lo en l’espai del vehicle destinat a aquest efecte.\nc) Obtenir un rebut o una factura en què constin el preu, l’origen i la destinació del servei i les dades de la llicència corresponent, i que acrediti que s’ha satisfet la tarifa del servei.\nd) Triar el recorregut que considerin més adequat per a la prestació del servei. Si els usuaris no opten per cap recorregut concret, el servei sempre s’ha de dur a terme seguint l’itinerari previsiblement més curt, tenint en compte tant la distància a recórrer com el temps estimat de durada del servei.\nf) Rebre el servei amb vehicles que tinguin les condicions adequades, en l’interior i en l’exterior, quant a la higiene i l’estat de conservació.\ng) Sol·licitar que s’apagui el receptor de ràdio o altres aparells de reproducció de so instal·lats a l’interior dels vehicles o que se n’abaixi el volum.\nh) Accedir als vehicles en condicions de comoditat i seguretat. En aquest sentit, els conductors que presten el servei han d’ajudar a pujar al vehicle i baixar-ne les persones amb mobilitat reduïda i les persones que vagin amb infants, i a carregar els aparells que els usuaris puguin necessitar per a desplaçar-se, com ara cadires de rodes o cotxets de criatura, en l’espai del vehicle destinat a aquest efecte.\ni) Sol·licitar que, si és fosc, s’encengui el llum interior del vehicle, tant per a accedir-hi o baixar-ne com en el moment de pagar el servei.\nk) Rebre el canvi del pagament del preu del servei fins a l’import que determinin les normes de desenvolupament d’aquesta Llei.\nl) Triar, a les parades de taxi, el vehicle amb el qual es desitja rebre el servei, llevat que, per motius d’organització o de fluïdesa del servei, hi hagi un sistema de torns relacionat amb l’espera prèvia dels vehicles. En tots els casos, el dret de triar s’ha de justificar per circumstàncies objectives, com l’aire condicionat en el vehicle, l’estat de conservació i la neteja correctes d’aquest o el sistema de pagament del servei.\nm) Poder portar gratuïtament gossos pigall i altres gossos d’assistència, en el cas de persones amb mobilitat reduïda.\nn) Ésser atesos amb la disposició personal i l’atenció correctes del conductor o conductora en la prestació del servei.\np) Obrir o tancar les finestres del vehicle o que el sistema d’aire condicionat resti obert o tancat.\nSón deures dels usuaris del servei de taxi:\nd) Respectar les instruccions del conductor o conductora per a una millor prestació del servei.\nPosted on 19 Setembre 2013, in TRANSPORTS DE VIATGERS and tagged DRET DEL CONSUM, RECLAMACIONS, SERVEI DE TAXI, TAXI. Bookmark the permalink.\tDeixa un comentari.


Hi ha 25 resultats sobre "Notícies"\nEl servent de Déu José María Hernández Garnica va morir un 7 de desembre de 1972 a Barcelona. Actualment les seves despulles reposen a l’Església de Montalegre on avui a les 19:00h. es celebra una missa en sufragi per la seva ànima.\n“Ara només falta que Déu hi digui la seva”\nUn col·loqui amb el postulador de la causa de canonització de mossèn Chiqui va ser el tret de sortida dels actes del centenari del seu naixement.\nQuatre persones que van conèixer al servent de Déu José María Hernández Garnica (1913-1972), a qui anomenen Mn. Chiqui, fan memòria per a recordar anècdotes entranyables. Dilluns vinent, 18 de novembre, s’inicia la celebració del centenari del seu naixement.\nCentenari del naixement del servent de Déu José María Hernández Garnica\nEl proper 18 de novembre, s’inicia la celebració del centenari del naixement del servent de Déu José María Hernández Garnica, actualment en procés de canonització; és un dels primers sacerdots de la prelatura de l’Opus Dei, que va contribuir a difondre el missatge de sant Josepmaria per tot Europa.\nJosé María Hernández Garnica: un viatger al servei de les ànimes\nEl proper 30 de maig a les 19:00 h es presentarà la biografia del servent de Déu José María Hernández Garnica, “Roturando los caminos”, a la sala d’actes de l’església de Santa Maria de Montalegre. És el retrat d’un dels tres primers sacerdots de l’Opus Dei, un fidel col·laborador de sant Josepmaria.\nMissa en sufragi pel Dr. Hernández Garnica\nEl proper 10 de desembre, se celebrarà a l’església Santa Maria de Montalegre una missa en sufragi pel Dr. José María Hernández Garnica que va morir a Barcelona el 7 de desembre de 1972.\nEl cardenal de Barcelona, Dr. Lluís Martínez Sistach, ha presidit el trasllat de les restes mortals d’aquest servent de Déu del cementiri de Montjuic a aquesta església barcelonina, el passat divendres 11 de novembre. Us oferim algunes fotografies.


42º 30,412'N ; 1º 26,227'E\nEl lloc de Ousosse apareix citat en l'acta de consagració de la Seu d'Urgell. Hem d'esperar fins l'any 1312 per trobar les primeres notícies del temple de Sant Pere, quan fou visitada per un delegat de l'arquebisbe de Tarragona.\nEl temple ha patit nombroses modificacions al llarg dels segles. Està formada per una nau rectangular a la que se li van afegir capelles laterals pel costat nord. La nau estava acabada en un absis semicircular, que va ser truncat per construir-hi una sagristia.\nLa porta d'accés actual es troba en el mur oest, protegida per un porxo reconstruït recentment. En el mur nord podem trobar una altra porta, ara cegada.\nJunt a la porta s'alça una torre de campanar. Té planta quadrada. En les dues primeres plantes només trobem finestres en forma d'espitllera, mentre que en el pis superior podem trobar quatre finestres de mig punt. La seva aparença, tant per la ubicació del temple com per l'alçada de la torre, és d'una fortificació.\nEn el temple encara podem trobar algunes finestres de mig punt i doble esqueixada, algunes de les quals han estat molt modificades.


Zapatero va aconseguir per primera vegada de reunir els presidents autonòmics el 2004: "Tots som estat", va proclamar · Aragonès manté la negativa de fotografiar-se en l’òrgan multilateral i posa el focus en la reunió de dilluns de la bilateral, encara sense acords previs tancats\n“Tots som estat”, va proclamar José Luis Rodríguez Zapatero quan era president espanyol, just després de la primera reunió de l’anomenada “conferència de presidents”. Era el 28 d’octubre de 2004 i la fotografia històrica de tots els presidents autonòmics reunits en una mateixa taula pretenia encarnar la imatge de l’Espanya “real”, enmig d’un debat agitat sobre el model d’estat, pròleg de l’onada de reformes estatutàries. Allò era un reflex de la pluralitat que defensava Zapatero. Però també un gest d’equiparació territorial que situava Catalunya i el País Basc al mateix nivell polític que Andalusia o Ceuta i Melilla. Era el reflex de “diverses identitats” però “igualtat de drets”, segons Zapatero, que va poder exhibir aquell triomf malgrat l’intent d’oposició fèrria del PP, que no va aconseguir que els seus barons descafeïnessin la gesta. Manuel Fraga n’estava encantat i reivindicava que havia estat ell el primer de proposar, el 1992, una conferència com aquella, tot i que no se n’havia fet mai cap fins llavors.\nDemà Pedro Sánchez no aconseguirà la seva fotografia completa de la conferència de presidents a Salamanca perquè Pere Aragonès no hi anirà. La Generalitat hi veu tan sols una voluntat d’escenificació i critica que no hi hagi hagut una feina de fons per a preparar la reunió. En aquestes conferències, que han tingut una periodicitat irregular i han perdut la força política de la primera, no es pot delegar l’assistència a cap altre membre del govern que no sigui el president. I l’absència d’Aragonès no permetrà a la Moncloa d’obtenir la imatge simbòlica d’un suposat retrobament autonòmic, que hauria arribat poc després de la concessió dels indults als presoners polítics, després d’una reunió reeixida del Consell de Política Fiscal i Financera (CPFF), a la qual sí que ha assistit el conseller Jaume Giró, i abans de la reunió de la bilateral de dilluns i de l’esperada taula de diàleg del setembre. Sánchez ha pogut salvar, això, sí, la presència d’última hora d’Iñigo Urkullu. En compensació, el president basc ha esgarrapat una reunió de la comissió mixta del concert econòmic per a concretar avenços fiscals.\nLa pugna per la presència en òrgans multilaterals com aquest i la bilateralitat tan reivindicada en les relacions entre els governs del País Basc i Catalunya han estat constants. Aquesta vegada el govern català ha explicat la decisió de determinar la seva presència en els òrgans multilaterals segons si són tan sols una escenificació o bé tenen al darrere una negociació real. CPFF, sí. Conferència de presidents, no. En canvi, tant el govern espanyol com el PSC han insistit en la importància de la reunió de demà, perquè s’hi abordarà la situació de la pandèmia i l’aplicació del pla de recuperació espanyol.\nSi Urkullu ara ha fet valer la seva cadira, també ho va fer el 2004 Juan José Ibarretxe, la presa política més valuosa d’aquells anys en què Pasqual Maragall presidia la Generalitat catalana, Francisco Camps la valenciana i Jaume Matas el govern balear. Pocs dies abans de la primera reunió històrica, que es va fer al senat espanyol, Zapatero havia anunciat que impulsaria la despenalització dels referèndums. És a dir, que derogaria els articles que havia aprovat el PP l’any abans. Uns articles redactats a mida per a aturar el projecte d’Ibarretxe o, si més no, poder-lo castigar penalment si calia. I així es va concretar un gest després d’un altre gest.\nPer acabar de completar aquella visualització col·lectiva del repartiment de cafè per a tothom, els reis espanyols, Juan Carlos i Sofía, van acompanyar els presidents en un dinar a la reunió al Palau Reial. De llavors ençà, la presència del monarca ha estat habitual en aquestes reunions que, com han remarcat aquests dies els representants del País Basc, no són regulades per “l’entramat jurídico-institucional de l’estat”, i es regeixen per un reglament propi acordat el 2009. Felipe VI també serà a la reunió de demà. Això evidencia encara més que, al capdavall, la fotografia és una benedicció col·lectiva del model d’estat autonòmic o, si més no, una constatació de normalitat en les relacions institucionals.\nLa conferència de presidents s’ha reunit set vegades presencialment del 2004 fins avui i es va convocar setze vegades telemàticament durant la pandèmia. El president Quim Torra hi acostumava a assistir per la cooperació necessària en la lluita contra el coronavirus, però el caràcter virtual evitava la càrrega simbòlica de la fotografia. El 2017, per exemple, el president Carles Puigdemont no hi va anar i Urkullu tampoc.\nEl govern d’Aragonès ha mirat de llevar-hi importància política per a centrar tots els focus en la reunió de la comissió bilateral de dilluns. No va ser fàcil d’arrencar la data a la nova ministra de Política Territorial, Isabel Rodríguez, malgrat que la decisió de reunir-la havia estat un acord de Sánchez i Aragonès a la Moncloa. El govern espanyol volia prioritzar la conferència de presidents i, fos com fos, veia clar que la bilateral no es podia reunir abans de la cita de Salamanca. A més, els dos governs no han tancat encara l’ordre del dia de dilluns i l’estira-i-arronsa ha tornat a la palestra. Segons fonts de la Generalitat, després d’haver tingut més d’una conversa telefònica amb la ministra, la consellera de la Presidència, Laura Vilagrà, ha passat a exigir públicament al govern espanyol que hi hagi concrecions.\nHi ha cinquanta-sis traspassos pendents de l’estatut i la llista catalana és encapçalada pel traspàs de l’ingrés mínim vital per a reforçar la renda garantida de ciutadania, l’augment de recursos per a la llei de la dependència, el reforç de les inversions en Rodalia, la gestió aeroportuària, el compliment de la disposició addicional tercera i la introducció de canvis en el projecte de llei de l’audiovisual espanyol, que només preveu la protecció del castellà respecte de l’anglès en les grans plataformes audiovisuals i bandeja el català. La Generalitat tampoc no ha arrencat a Madrid un calendari concret perquè les comissions que depenen de la bilateral es posin a treballar després. I si una cosa tenen clara al Palau de la Generalitat és que la bilateral no es pot quedar, aquesta vegada, en una altra fotografia buida. Passen els anys i es repeteixen els patrons.


Activa la teva iniciativa solidària - Fundación Rosa Maria Vivar (Alzheimer Reus i Camp de Tarragona)\nSempre és bon moment per engegar una iniciativa solidària i més quan tenim tan a prop el Dia Mundial de l’Alzheimer el proper 21 de setembre. Hi ha moltes maneres de col·laborar amb la Fundació i els seus projectes socials. Avui, volem engrescar per activar els reptes esportius liderats per totes aquelles persones apassionades de l’esport i la salut.\nComparteix amb nosaltres el teu desafiament esportiu i recapta a favor de l’Alzheimer i la salut cognitiva. Tots els formats son benvinguts! Pot ser un petit repte de superació personal o del teu grup d’amics o fins i tot, un gran esdeveniment.\nSuma’t al RECORDA’T DE MI i comparteix amb nosaltres els teus desafiaments, somnis i esperances… i mil records inoblidables. Fes història per l’Alzheimer i converteix-te amb el nostre heroi i heroïna!\nNo saps per on començar? Visita el nostre web ACTIVA UNA INICIATIVA SOLIDÀRIA, allí hi trobaràs un tutorial per ajudar a activar-te i anima’t a emplenar el formulari de contacte.\nEns posarem en contacte amb tu! Farem tot el possible per orientar-te i que la teva iniciativa sigui tot un èxit!\nGràcies per pensar en la nostra Fundació! La teva iniciativa sempre serà recordada!


Barbé i Illa, Ferran – Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya\nReial Acadèmia de Medicina de Catalunya > Awesome Team Member > Barbé i Illa, Ferran\nBarbé i Illa, Ferran\nEleccció : 5 de febrero de 2019, elegit com a forà de l’àrea sanitària de Barcelona.\nSecció : adscrit a la secció Segona.\nIngrés : 9 d’abril de 2019, “Medicina de precisió aplicada als pacientrs amb apnea de la son i hipertensió”, resposta a càrrec de l’Acadèmic Numerari Molt Il·ltre.Dr. Antoni Esteve i Cruellas.\nLlicenciat en Medicina per la Universitat de Lleida (1985), i doctorat per la Univ. de Barcelona l’any 1999. S’especialitza en pneumologia a l’Hospital de Bellvitge de Barcelona (1987-1991), posteriorment es diplomà en son per la Universitat René Descartes de París (1992).\nL’ any 92 inicia la seva trajectòria professional amb la creació de la primera unitat de son de les Illes Balears a l’Hospital Univ. Son Dureta. Al 2005 es traslladà a l’Hospital Arnau de Vilanova per fer-se càrrec de la creació del Servei de Pneumologia. Des de 2015 fins a la actualitat amplia la seva responsabilitat a Atenció Primària com a Director Territorial de Malalties Respiratòries en l’àmbit de Lleida.\nPostgrau: Promotor de l’acreditació i responsable final de la formació dels residents de Pneumologia a l’Hospital Univ. Arnau de Vilanova. Ha participat en més de 200 activitats formatives nacionals i internacionals (cursos, seminaris i màsters). Ha dirigit una desena de tesis i treballs de fi de màster.\nPregrau: Professor agregat de la Facultat de Medicina (Univ. de Lleida), responsable de l’assignatura de Medicina Respiratòria des de 2007. Acreditat com a professor catedràtic per la AQU des de 2015.\nActivitat de recerca:\nDirector del grup de recerca Translational Research in Respiratory Medicine de l’IRBLleida http://www.trrm.irblleida.cat/. Ha obtingut més de 50 projectes en convocatòries competitives incloent projectes de la UE (7FP i H2020). Ha publicat més de 180 articles en revistes indexades i el seu IH és de 40 amb 5900 citacions. Forma part del comitè editorial de diferents revistes científiques (Lancet Respiratory Medicine entre elles). Des de juny de 2014 és director científic de CIBERes, entitat que pertany a l’Instituto Carlos III de Madrid i té la responsabilitat de gestionar la recerca nacional en l’àmbit de les malalties respiratòries.\nEn l’actualitat està treballant en el desenvolupament territorial de l’ecosistema en medicina respiratòria, amb l’objectiu de millorar la salut de la població, considerant la societat com impulsor, partícip i beneficiari de la seva activitat.\nSierra i Valentí, Xavier\nRodríguez de Castro, Felipe\n14/12/2021 Taula rodona organitzada pel Seminari de Bioètica de la RAMC : “Problemàtica ètica de la vacunació obligatòria i del certificat immunitari COVID-19”\n28/11/21 Recepció Acadèmic Electe Molt Il·ltre. Dr. Lluís Grande i Posa\n23/11/21 Sessió de la secció Quarta : “FIDEL PAGÉS I L’ANALGÈSIA EPIDURAL: COMMEMORACIÓ D’UNA TÈCNICA CENTENÀRIA”\n9/11/21 Recepció acadèmics corresponents Dra. Magda Campins i Dr. Juan Morote\n2/11/2021 Sessió Extraordinaria “IN MEMORIAM”\nCopyright © 2021 Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya.


Taller d'Història de Gràcia Centre d'Estudis: de juny 2011\nLa Setmana Tràgica omple El Molino\nEls centres d’estudis de Barcelona presenten el llibre La Setmana Tràgica, motius i fets i nous projectes de futur, com itineraris culturals per la ciutat\nL’emblemàtic El Molino del Paral·lel va omplir-se de gom a gom ahir, 27 de juny, amb les persones assistents a la presentació del llibre La Setmana Tràgica, motius i fets, que recull les conferències que es van dur a terme durant la programació conjunta organitzada amb motiu del centenari de la Setmana Tràgica.\nL’acte, al qual van assistir unes 170 persones, el va començar Elvira Vázquez, presidenta de la Fundació El Molino, que va donar la benvinguda als assistents i va cedir la paraula a Josep Guzmán, president del CERHISEC, qui va dedicar un record a dues persones recentment desaparegudes: Valerie Powles, membre de dos dels centres d’estudis organitzadors de l’acte i impulsora de la campanya “fem rodar El Molino”, i Gabriel Cardona, autor d’una de les conferències publicades al llibre. Guzmán va explicar, tot seguit, com s'ha desenvolupat el projecte de la programació dels centres d’estudis sobre la Setmana Tràgica.\nJosep Santesmases, president de la Coordinadora de Centres d’Estudis de Parla Catalana, va ser l’encarregat de fer la glossa del llibre. Després va prendre la paraula Lluís Puig, director del Centre de Cultura Popular i Tradicional de la Generalitat i president de l’Institut Ramon Muntaner, que va felicitar els organitzadors de l’acte i del conjunt de la programació. Va tancar l’acte, Joan Àngel Frigola, president del Taller d’Història de Gràcia, que va parlar de les activitats del present del centres d’estudis i dels projectes de futur, entre els que van destacar la programació Descobreix la teva història. Itineraris històrics per la ciutat de Barcelona, que compta amb cinc recorreguts sobre la Setmana Tràgica i que aviat incorporarà noves propostes.\nJoan Àngel Frigola\nTant Josep Guzmán, com Joan Àngel Frigola, van parlar en representació dels centres d'estudis organitzadors de les activitats.\nMés informació dels itineraris a:\nFotos: Josep Maria Contel\nPublicat per Taller d'Història de Gràcia a 2:42 Cap comentari:\nSopar d'estiu del Taller d'Història de Gràcia, el 7 de juliol\nSopar d'estiu del Taller d'Història de Gràcia\nDijous, 7 de juliol de 2011 a les 21 h.\nOratori de Sant Felip Neri - Carrer del Sol, 8\nConfimeu assistència a:\n93 219 61 34 - 647 843 084 o tallerhistoriagracia@gmail.com\nPreu del sopar 8 euros, socis del Taller gratuït.\nPublicat per Taller d'Història de Gràcia a 16:25 Cap comentari:\ndiumenge, 19 de juny de 2011\nItinerari la Construcció de Gràcia. Les places - el 2 de juliol de 2011\nDissabte dia 2 de juliol de 2011\nItinerari la Construcció de Gràcia. Les places\nPasseig per diverses places del barri per a conèixer una mica millor la vila de Gràcia i saber com es va anar formant durant el segle XIX, tot fent una passejada per les places de: Llibertat, Trilla, Nord, Antoni Rovira i Trias, Virreina, Diamant, Revolució de setembre de 1868, Sol i Vila de Gràcia.\nSortida de la cantonada dels carrers Berga i Cigne, a les 10,30 hores.\nEl preu és de 9 euros (els socis i socies del Taller tenen un descompte del 50%)\nCal inscriure's prèviament al telèfon: 932 196 134 o 647 843 084, matins de dilluns a divendres de 9.30 a 13.30 h. i tardes de dilluns a dijous de 16 a 19 h. o també podeu enviar un correu a: tallerhistoriagracia@gmail.com\nInclou el servei de guiatge i un dossier per cadascun dels inscrits.\nPublicat per Taller d'Història de Gràcia a 20:34 Cap comentari:\nLa Setmana Tràgica es presenta a “El Molino”\nEl Taller d'Història de Gràcia, i altres centres d'estudis de Barcelona presenten el llibre “La Setmana Tràgica, motius i fets” a la sala de teatre d’“El Molino”.\nEl proper dia 27 de juny a les 19 h, a la sala de teatre d’”El Molino” es presentarà el llibre “La Setmana Tràgica. Motius i fets”, editat pels centres d'estudis de Barcelona, fruit de les xerrades i l’exposició que van organitzar conjuntament amb motiu del centenari de la Setmana Tràgica, entre els quals hi ha el Taller d'Història de Gràcia.\nEs prega a totes les persones que vulguin assistir aquest acte, que confirmin la seva assistència al número 977 401 757 (Núria Sauch) o al correu electrònic nuria@irmu.org abans del dia 27 a les 12 hores.\nPublicat per Taller d'Història de Gràcia a 20:07 Cap comentari:\ndissabte, 18 de juny de 2011\nExposició fotogràfica sobre el rodatge de “La plaça del Diamant”\nde Josep Maria Contel\nEntre els mesos de juny i de setembre de 1981, ara fa 30 anys, els veïns i veïnes de la Vila de Gràcia van abocar-se en el rodatge de la pel·lícula “La plaça del Diamant”, l’adaptació de la novel·la de Mercè Rodoreda ambdues versions una per al cinema i una altra per a la televisió.\nUn film dirigit per Francesc Betriu, que comptar entre els seus actors amb Sílvia Munt en el paper de Colometa i Lluís Homar en el paper de Quimet i en el qual molts graciencs i gracienques van fer de figurants, arribant fins i tot alguns a tenir un petit paper.\nDurant aquest rodatge Josep Maria Contel, aleshores un jove fotògraf, va fer un extens reportatge fotogràfic que anys després es va convertir en una de les exposicions del Taller d'Història de Gràcia. Ara, amb motiu de la celebració del trentè aniversari d’aquell rodatge, el Taller d'Història de Gràcia i l'Acadèmia del Cinema Català recuperen l'exposició, a l’Espai Nunes de l’Acadèmia del Cinema Català (Passeig Colom, 6 Barcelona).\nJoan Àngel Frigola president del Taller d'Història de Gràcia, Santiago Laperia en representació de l'Acadèmia de Cinema Català i Josep Maria Contel autor de les fotografies durant l'acte d'inauguració de l'exposició el passat 16 de juny\nAquesta exposició estarà oberta els mesos de juny, juliol i setembre.\nPublicat per Taller d'Història de Gràcia a 18:25 Cap comentari:\nTertúlia, El Capitán Trueno, la gracià del Continuarà...\nA càrrec de Jordi Codina, músic i "truenòfil" i Francesc Franco, col·leccionista i estudiós del personatge\nEl maig de 1956 va nàixer al barri del Coll (Gràcia ), més concretament a la “clínica” Bruguera, un heroi de paper que va revolucionar el món del tebeo d’aventures a Catalunya i a la resta de l’estat.\nEncara avui, cinquanta-cinc anys després, gràcies als seus valors artístics, literaris i humanístics, és un referent per a estudiosos, col·leccionistes, professionals\ni amants dels tebeos o còmics.\nEtern agraïment al guionista Víctor Mora i al dibuixant Miquel Ambrosio (Ambrós) que ho han fet possible.\nDimecres, 29 de juny de 2011, a les 20 hores, a la Fundació Festa Major de Gràcia, carrer Igualada, 10\nPublicat per Taller d'Història de Gràcia a 16:46 Cap comentari:\ndissabte, 11 de juny de 2011\nExposició del Taller d'Història a l'Academìa del Cinema Català\nEl dijous dia 16 de juny s'inaugura l'exposició de fotografies de Josep Maria Contel del rodatge de La plaça del Diamant.\nFa 30 anys els veïns i veïnes de la Vila de Gràcia van abocar-se amb el rodatge de La plaça del Diamant, l'adaptació de la novel·la de Mercè Rodoreda per al cinema i la televisió que va dirigir Francesc Betriu amb Silvia Munt en el paper de Colometa. Van ser molts els graciencs i gracienques que van fer de figurants, i alguns fins i tot i van tenir un petit paper.\nJosep Maria Contel, aleshores un jove fotògraf, va fer un extens reportatge fotogràfic d'aquell rodatge que anys després es va convertir en una de les exposicions del Taller d'Història de Gràcia. Ara, amb motiu de la celebració del trenté aniversari d'aquell rodatge, el Taller d'Història de Gràcia i l'Acadèmia del Cinema Català recuperen l'exposició.\nLa inauguració tindrà lloc el dijous 16 de juny a les 19 h. a la seu de l’Acadèmia del Cinema Català, al passeig Colom, 6.\nPublicat per Taller d'Història de Gràcia a 20:54 Cap comentari:\nProtocol Festiu de la Vila de Gràcia\nAquest dijous dia 2 de juny s'ha presentat a la sala d'actes de la Seu del Districte de Gràcia el Protocol Festiu de la Vila de Gràcia, que ha estat elaborat per la Comissió de Seguiment del Protocol Festiu que ha revisat i posat el dia l'anterior document sorgit a partir d'un esborrany elaborat per l'Albert Musons l'any 2005, ampliat amb diverses propostes de Pep Fornés l'any 2006. L'actual Comissió formada per representants de la Coordinadora Colles de Cultura Popular de Gràcia, la Fundació Festa Major de Gràcia, l'Associació Cultural Albopàs, la Federació de Colles de Sant Medir, el Taller d'Història de Gràcia i consellers dels grups municipals presents al Consell de Districte, va treballar des del desembre de 2008 i el març de 2011 en el document que avui s'ha presentat en forma de llibre. La presentació ha estat presidida pel conseller de Cultura de Gràcia, Xavier Barberà, i ha comptat la participació del director de Cultura Popular de l'Ajuntament de Barcelona, Gerard Preminger, tècnica de Serveis a les persones del Districte i Arnau Solaní, president de la Coordinadora de Colles de Cultura Popular de Gràcia.\nFotos Josep Maria Contel\nPublicat per Taller d'Història de Gràcia a 22:01 Cap comentari:\nEl Taller d'Història de Gràcia us recomana l'exposició Jacques Léonard. Barcelona gitana\nL'Arxiu Fotogràfic de Barcelona va inaugurar el passat dimecres 1 de juny, a la seva seu, l'exposició Jacques Léonard. Barcelona gitana. Una mostra fotogràfica que esdevé un gran fresc d’una època i un segment de la societat barcelonina molt determinats i poc coneguts, que gràcies a la gran sensibilitat d’aquest gran fotògraf, que canviar la seva vida de luxe a França per un habitatge més modest a Barcelona. Un canvi de vida que segurament va influir molt alhora de retratar la quotidianitat del seu entorn diari. Aquesta exposició és una petita joia que val la pena que no us la perdeu i que el Taller d’Història de Gràcia us recomana.\nPublicat per Taller d'Història de Gràcia a 10:50 Cap comentari:\nLa Setmana Tràgica, motius i fets\nEl Taller d'Història de Gràcia i altres centres d'estudis de Barcelona presenten el llibre La Setmana Tràgica, motius i fets a El Molino.\nEl proper dia 27 de juny a les 19 h es presenta el llibre La Setmana Tràgica. Motius i fets, editat pels centres d'estudis de Barcelona que van organitzar la programació conjunta amb motiu del centenari de la Setmana Tràgica, entre els quals hi ha el Taller d'Història de Gràcia. L'acte tindrà lloc a El Molino, carrer de Vilà i Vilà, 99.\nAquest llibre inclou el cicle de conferències i el catàleg de l’exposició del projecte que amb motiu del Centenari de la Setmana Tràgica van realitzar els Grups de Recerca Local de Barcelona coordinats per l’Institut Ramon Muntaner i amb el suport de l’Ajuntament de Barcelona, Institut de Cultura de Barcelona i regidoria de Drets Civils, i la Coordinadora de Centres d’Estudis de Parla Catalana.\nEs prega confirmar assistència al número 977 401 757 (Núria Sauch) o al correu electrònic nuria@irmu.org abans del dia 27 a les 12 hores.\nPublicat per Taller d'Història de Gràcia a 3:25 Cap comentari:\nPresentació del Protocol Festiu de Gràcia\nEl Taller d'Història de Gràcia assistirà demà dijous dia 2 de juny a la presentació del Protocol Festiu de la Vila de Gràcia, que tindrà lloc a la sala d'actes de la seu del Districte de Gràcia a les 19,30 hores.\nEl Taller ha format part de la comissió que ha redactat aquest document que recull i protocolaritza les principals festes populars de la Vila.\nPublicat per Taller d'Història de Gràcia a 17:00 Cap comentari:\nRutes Culturals i més.\nRutes ITINERARIS CULTURALS Al Taller d’Història de Gràcia tenim un ventall d’Itineraris Culturals pel Districte de Gràcia...\nVisites al refugi de la plaça del Diamant\nIndividuals, per a grups o escoles, cal fer la inscripció prèvia al telèfon 932 196 134 o tallerhistoriagracia@gmail.com\nFeu-vos socis del Taller\nSi ets gracienc o gracienca i si t'agrada Gràcia. Si t'agrada la història. Si vols participar amb el Taller d'Història de Gràcia. Si vols rebre gratuïtament les nostres publicacions. Fes-te soci/a.\nInformació i butlleta de soci.\nLlibres publicats pel Taller d’Història de Gràcia\nEs poden comprar a les llibreries de Gràcia o també a la seu del Taller d’Història, passeig Mare de Déu del Coll, 79, telèfon 932 196 134 o tallerhistoriagracia@gmail.com\nSopar d'estiu del Taller d'Història de Gràcia, el ...\nItinerari la Construcció de Gràcia. Les places - e...\nExposició fotogràfica sobre el rodatge de “La plaç...\nTertúlia, El Capitán Trueno, la gracià del Continu...\nExposició del Taller d'Història a l'Academìa del C...\nEl Taller d'Història de Gràcia us recomana l'expos...


Escola Eduard Toda - Premis doctor Frias\nEl passat 20 de novembre, dia Internacional de la Infància, La Fundació Privada Reddis va lliurar els premis Frias als millors treballs realitzats pels alumnes de les escoles de Reus sobre la figura del metge Alexandre Frias Roig per commemorar els 100 anys de la creació de l'Institut de Puericultura de Reus que ell va fundar. Els guanyadors hem estat els alumnes de 4t de primària de l’Escola Pompeu Fabra i els alumnes de 3r i 4t de la nostra escola.\nAra us farem cinc cèntims de com vam treballar l'any passat el doctor Alexandre Frias, que per nosaltres era un gran desconegut.\nAbans d'anar a l'excursió vam buscar informació sobre ell a través de la pàgina de l'ajuntament de Reus www.reus.cat.\nQuan vam arribar a Museu de Reus ens estava esperant la Maria de Còdol que ens va acompanyar per veure l'exposició i ens va explicar moltes anècdotes interessants sobre el doctor Alexandre Frias i sobre com vivia la gent en aquell temps, tot adaptat al nivell dels nostres alumnes.\nDesprés els nens van dibuixar el que més els hi va agradar o cridar l'atenció de l'exposició i durant el cap de setmana van escriure una redacció explicant el que havien après.\nAmb aquesta informació les mestres vam elaborar un qüestionari que els nens havien d'omplir i que va ajudar a parlar dels aspectes del doctor Frias que nosaltres volíem treballar, ja que a les redaccions vam poder comprovar que hi havia alumnes amb algunes llacunes o informacions mal enteses.\nDesprés d'un parell de sessions dedicades a parlar entre tots de la figura doctor Frias, els nens van treballar per grups algun dels aspectes tractats i van escriure les seves produccions a l’ordinador.\nPer comprovar si les innovacions introduïdes en la pediatria havien perdurat fins als nostres dies, les mestres vam elaborar una enquesta que van respondre els 52 nens i nenes de 3r i amb els resultats obtinguts vam realitzar uns diagrames de barres.\nPer acabar, com que el doctor Frias es va dedicar a la investigació de la vida microscòpica (sobretot de la leishmaniosi), vam fer un treball per grups sobre alguns dels microbis més coneguts, basant-nos en el llibre “Contes de microbis” de Arthur Kornberg, guanyador amb Severo Ochoa, del premi Nobel de Fisiologia o Medicina en 1959.


NUESA LITERÀRIA: La meva expedició a les restes del Titànic.\nHola, jo he provat aquest programa de vol del google earth, i és el que tu dius, al principi molt complicat, després n'aprens i sembla que vegis els paisatges de debó des de dalt d'un avió. Al principi em va fer gràcia, però sempre que hi he entrat, quan porto un temps, m'atabala, i m'agobia un munt, així que no m'hi he aficionat, no sé, em fa aquest efecte.\nEm podries dir on està aquest programa d'escacs que esmentes en el teu escrit? Gràcies.\nSuposo que és com tot, hi ha a qui li relaxa i hi ha a qui l'atabala. A mi em relaxa molt. He arribat a fer viatges llargs, per exemple Barcelona-Roma.\nRespecte al programa d'escacs, jo faig servir un que em ve amb l'ordinador i que es diu chess-titans. No té res d'especial, però la seva virtut és que sempre em juga diferent, de manera que no puc aprendre a guanyar-lo mitjançant el record de les posicions, perquè sempre són diferents (o quasi sempre); i en ser un programa, sempre m'ofereix el mateix nivell de dificultat (no com els contrincants humans que un dia estan forts i a l'altre no tant) de manera que el programa em fa servei com a termòmetre del meu estat mental momentani.


Pollastre campero a l'estil del capità – Receptes fàcils\n30 g de gambes seques\n4-8 guindilles reixes, llavors i picat finament\n3 Tiges d'herba de llimona (només la part blanca), fines picades\n2 culleradetes de cúrcuma (Safrà de les Índies)\n500 g d' avantmusses desossades, en trossos petits\n1/2 Copa (125 ml) de crema de coco\nFreda les gambes en una paella amb poc oli i a foc lent durant 3 minuts removent la paella amb regularitat. Les gambes es tarannà fetes quan es posin de color taronja intens i desprenguin una aroma penetrant. Passi les gambes a un morter i matxugues fins que quedin mòltes molt finament, o tritureles en una batedora (aquesta carn de gamba mòlta s' anomena pasta de gambes). Posi la pasta en un recipient a part i resèrvela.\nPosi en una batedora la meitat de l'oli amb les guindilles, All, l' herba de llimon, la curcuma i els nous de bancul i tritureles a ràfegues curtes fins que tot quedi picat i molt fi, banyant cada vegada les parets del recipient amb una espatlla de goma.\nEche l'oli restant en una paella fonda o en un wok de ferro colat, i so freda la ceba amb la sal a foc lent, re movent a intervals regulars, durant uns 8 minuts, o fins que estigui daurada. Tingui cura de no cremar la ceba, amargaria el plat. Agregueu la barreja d'espècies i gairebé ruda la pasta de gambes apartant la necessària per decorar el plat. Sofria durant uns 5 minuts. Si la barreja comença a enganxar-se al fons, incorpori 2 cullerades de llet de coco. És important que la barreja es cuequi uniformement perquè tot agafi sabor.\nAfegeixeu el pollastre torna ben; salteel durant 5 minuts o fins que comenci a daurar-se. llancorpori la llet de coco i l' aigua i rivell de nou a ebullició. Redueixi el foc i deixi que cueixi suaument uns 7 minuts o fins que el pollastre estigui completament fet i la salsa hagi espessit. Afegeixi la crema de com i porti de nou a ebullicion, remenant. Incorpori el joc de llima i sírval immediatament, amb una mica de la pasta de gambes que havia apartat per sobre. Serveixi'l amb arròs cuit al vapor.\nEtiquetes: Dinar, Cuina asiàtica, Cuina de Malàisia, pollastre\nHamburguesa de xai amb búrgul


By alba gras\nEl grup es va començar a formar l'any 1986, quan en Carles i en Pep Sala es van conèixer durant la grabació d'un programa pilot de TV3., Aquest mateix any, en Carles interpretava el Cyrano de Bergerac amb Flotats i en Pep dirigia l'Aula d'Estudis Musicals de Vic.La primera actuació junts la van fer a Vic el novembre del 86 amb un grup d'en Pep, la Sean Mc Nanimus & The Big Band Bum Blues. Poc desprès, van fer el primer fitxatge, en Joan Capdevila (anomenat, el tercer Sau), manager i lletrista de\nEl març del 1988 surt a la venda el primer disc: "No puc deixar de fumar" (Audiovisuals de Sarria). La primera actuació oficial de Sau, va ser tot un èxit , va tenir lloc a la discoteca “Rock 34” l' 11 de març. M és tard van editar el primer vídeo, “Sense Estil”. El disc no va funcionar tal com ells pretenien, era d'amunt dels escenaris, on es trobaven mes a gust, la facilitat de comunicació amb el públic,.. en Carles posava “la directa” i la gent es rendia davant del seu poder de seducció A f\nNo paren de fer concerts, el crit de guerrra d'en Carles: "Sou collonuts" resona damunt tots els escenaris. L' any 1992 s'enregistra un dels concerts més emblamatics del grup, "Concert de mitjanit" (Emi). hi participavan musics consagrats com: Robbie Robertson (The Band), Phil Manzanera (Roxy Music), Luz Cazal, Carlos Segarra i Dani Nello (Los Rebeldes). Tambè es publica el dics enomenat "Els Singles". Junts de nou per primer copCançons perdudes, rareses, remesclesSet El 1994 continuen amb mo\nquan es va acabar


XELU.NET - LLIBRES - L'Odissea - Joan Trabal\n:: Adolf (10 )\n:: El Juego de Ender (8 )\n:: El nombre del viento (22 )\n:: L'elegància de l'eriçó (15 )\n:: L'illa del tresor (23 )\n:: La nit porpra (8 )\n:: Les amnèsies de Déu (26 )\n:: Mil sols esplèndids (13 )\n:: The given day (Cualquier o (7 )\n:: Tot el que podríem haver (25 )\n:: Tot el que podríem haver (43770 )\n:: La Biblia de barro (32723 )\n:: Cometas en el cielo (29155 )\n:: Els homes que no estimaven (28441 )\n:: El noi del pijama de ratll (28413 )\n:: El castell de vidre (28346 )\n:: El club eròtic dels dimar (28261 )\n:: La mecànica del cor (28012 )\n:: El pont dels jueus (27560 )\n:: L'illa del tresor (27399 )\nxelu.net >> àgora 2.0 >> llibres (219 llibres disponibles) >> L'Odissea\nAutor/a del llibre: Homer. Traducció J. F. Mira\nAquest llibre ha rebut 16979 visites\nbiografia de Homer. Traducció J. F. Mira\nHomer, l’autor de la Ilíada i de l’Odissea, és el pare de la literatura occidental: el principal llegat literari de l’antiga Grècia. Els 12.000 versos de l’Odissea, repartits en 24 cants, narren les aventures d’Ulisses durant l’accidentat i llarguíssim retorn des de Troia fins a Ítaca, l’illa on viuen la dona i el fill, esperant-lo, a més d’un bon nombre d’aspirants a rellevar-lo en el tron i en el llit nupcial. Episodis tan cèlebres com la seducció de les sirenes, la lluita amb el gegant Polifem, la visita al món dels morts, la venjança dels pretendents o el retrobament amb Penèlope fan que l’Odissea sigui considerada, amb tota la raó, la mare de les novel·les d’aventures. Una obra mestra de tots els temps, perfectament travada, plena de bellesa i amena en extrem.\nEx tret de: Editorial Proaç\nJoan Francesc Mira i Casterà va néixer a València, el 3 de desembre de 1939. El 1959 va obtenir el títol de batxiller a la Universitat Gregoriana de Roma i, l'any següent, també a Roma, es va llicenciar en Filosofia per la Universitat Lateranense. L'any 1962, es va llicenciar en Filosofia i Lletres per la Universitat de València, i s'hi va doctorar, el 1971.\nDes de 1965 va treballar com a catedràtic d'institut. A principi dels anys setanta va residir a França, on va col·laborar en el Laboratoire d'Anthropologie Sociale de la Sorbona. També va exercir de professor a la universitat de Princeton, Estats Units (1978-1979). Entre 1980 i 1984 va dirigir l'Institut Valencià de Sociologia i Antropologia Social. L'any 1982 va fundar el Museu d'Etnologia de València, institució que va dirigir fins al 1984. Del 1983 al 1991 va ser professor titular de la Universitat de València. A partir de 1991 desenvolupa la seva activitat docent a la Universitat Jaume I de Castelló.\nÉs autor d'un gran nombre d'estudis i investigacions de caràcter assagístic que giren al voltant de l'antropologia, la sociologia i l'etnografia. Molts d'aquests treballs es basen en la situació de la llengua i el poble valencià. Entre els títols més remarcables es troben Som. Llengua i Literatura (1974), un manual de gramàtica; estudis generals com Un estudi d'antropologia social al País Valencià (1974); Els valencians i la terra (1978), Introducció a un País (1980); Població i llengua al País Valencià (1981); i Crítica de la nació pura (1985), premi Joan Fuster 1984, que és una aproximació al concepte de nació des de l'òptica de l'antropologia; Hèrcules i l'antropòleg (1994); Sense música ni pàtria (1995); Sobre la nació dels valencians (1997), que tracta de l'evolució del nacionalisme valencià en els darrers trenta anys; Cap d'any a Houston (1998)\nTambé és autor de les novel·les El bou de foc (1974), El desig dels dies (1981), Viatge al final del fred (1983), Els treballs perduts (1989), Borja Papa (1996, premis Joan Crexells 1996, de la Crítica dels Escriptors Valencians, 1997 i Premio Nacional de la Crítica de literatura catalana, 1998), i dels volums de narracions, Els cucs de seda (1975), premi Andròmina 1974 i Quatre qüestions d'amor (1998), premi de l'Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana.\nAquesta intensa activitat com a creador la conjumina amb la publicació d'estudis de crítica i teoria literària, etnologia, antropologia, etc., en diversos mitjans de comunicació escrita, com ara L'Espill, Revista de Catalunya o Catalonia Review, així com en capítols de llibres especialitzats en aquelles matèries. A més, és col·laborador habitual de diverses publicacions: Las Provincias, Saó, Valencia Semanal, El Temps, Avui i El País.\nHa estat impulsor i ha tingut càrrecs de responsabilitat en diverses entitats, entre els quals, va ser president d'Acció Cultural del País Valencià (1992-1999); membre del consell i de la comissió executiva de la Institució Valenciana d'Estudis i Investigacions (1991-97); membre del patronat de la Fundació del Congrés de Cultura Catalana; vicepresident del Centre Català del Pen Club Internacional; membre de la secció de Filosofia i Ciències de l'Institut d'Estudis Catalans, etc.\nEl 1999, la conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana li va con concedir el guardó al millor llibre valencià del 1999, per València per a veïns i visitants. L'any següent, va publicar a l'Editorial Bromera una síntesi de la història dels Borja en gran format i il·lustrada: Els Borja, família i mite, i la traducció, amb introducció i notes de La Divina Comèdia, guardonada amb el premi de la Crítica Serra d'Or, 2001.\nLa seva última obra, Purgatori, va guanyar el premi Sant Jordi del 2002 i el premi de la Crítica. Josep Pelfort ha dit a l’Avui que la novel·la parteix "de l'estructura narrativa i conceptual del "Purgatori" de Dante per pautar les reflexions vitals, morals i filosòfiques del narrador-protagonista i fer un remake contemporani i intel·ligent." A més a més ha dut a terme una altra traducció de referència amb la versió al català dels Evangelis (edicions Proa, 2004).\nExtret de: Biografia J.F. Mira\nAudiollibre al youtube\nQui ho havia de dir que en ple temps de mesquines retallades Proa ens obsequiaria amb una reedició de L’Odissea. Quina gosadia editorial! I, d’altra banda, quin admirable valor el de Joan Francesc Mira en atrevir-se a modernitzar una traducció, la de Carles Riba, que havia estat llegit i rellegit per generacions de lectors que es volien abismar a les aventures heroiques d’Ulisses. Tant d’ús havia tingut la traducció de Riba que havia caigut en un certa beatificació, havia esdevingut bastió inassaltable i l’embolcallava en una mena culte mistèric on tota lectura era pura litúrgia i, per tant, acrítica. Però les traduccions caduquen, i la de Riba es feia carregosa per uns nous temps on la paciència i l’esforç en la lectura, la gratificació demorada, és un bé ben escàs. Però això la nova traducció és benvinguda, però no només ho és per aquest motiu sinó per les moltes virtuts que té. De fet, si la traducció fos un gargot, per molt actual que fos, no dubto que el lector diria a Proa que se la confités. Però no és el cas, perquè Mira és un traductor excel•lent –a part d’un escriptor prou interessant—, erudit, metòdic i amb sensibilitat estètica i musical. La tasca que s’ha fixat, pel que sembla, és modernitzar alguns textos essencials de la literatura universal que, en català, havien quedat ancorats en un estil més noucentista que contemporani, cosa que en dificultava la difusió, i sobretot el gaudi. La seva primera gosadia fou ni més ni menys que la Divina Comèdia de Dante. Mira va traduir el gran geni florentí a un català clar que ha deixat fora de joc la traducció de Josep Maria de Sagarra que, per ser preciosista i respectar escrupolosament els recursos mètrics i la rima de Dante, era un artifici literari de difícil lectura que, sumat a la complexitat de Dante, feia que el lector català quedés molt sovint perplex, i deixava l’obra només a l’abast de lectors molt cultes i pacients, capaços de comprendre mots com ara llord. Si bé podríem argumentar que les traduccions de Sagarra i de Riba mantenen la salut de la llengua catalana –cosa que no podem pas negar— també és cert que si el preu és la pèrdua de Dante i Homer, és un preu massa car. Sens dubte que hi ha d’altres llocs on podrem dur a terme aquest funció de preservació del català, mentre que no hi haurà cap lloc on puguem llegir en català aquests dos gegants de la literatura.\nQuant a les virtuts de la traducció, Mira assoleix sobretot una gran frescor rítmica, ens trobem llegint un text en vers que és capaç de mantenir l’esperit de facilitat comunicativa de la prosa i alhora la musicalitat del vers. És a dir, uneix eficaçment estètica i trama. Mira reprodueix l’hexàmetre homèric en un vers blanc català de sis peus que combina síl•laba forta i síl•laba feble, amb algunes variants i recursos més complexos com l’anacrusi (síl•labes que encara no es comptabilitzen a principi de vers), sempre amb la idea de mantenir el to homèric. L’altre gran virtut de la traducció és no caure en literalismes i expressions emprades tradicionalment. Per exemple, l’expressió “paraules alades” referida als diàlegs entre personatges, que és prou poètica i manifesta una imatge amb prou gràcia, és també de mal interpretar. Mira la revisa i s’adona que les ales a què es refereix l’original grec no són les ales d’una au, sinó més aviat a les plomes d’una sageta, un referent molt propi del món heroic. Així, el traductor opta per canviar l’expressió per “paraules com fletxes que volen”, que és una expressió metafòrica manté el camp semàntic de l’original grec i aporta millor la idea de velocitat, immediatesa i contundència que devia tenir l’original, sense perdre ni un pam de la seva extensió poètica. Igualment destacable és l´ús del vocabulari que fa Mira. Un vocabulari proper, gens complicat, quan hi ha una paraula d´ús comú l’escull per davant de cultismes, de manera que manté un to proper en tot moment, fa la narració comprensible i permet que el lector gaudeix de la gran aventura que se’ns narra, cosa que sens dubte devia ser un dels objectius principals dels aedes de l’antiga Grècia. Crec que Mira sap rescatar i mantenir l’esperit original d’Homer i dels recitadors grecs. No busca una traducció acotada a l’original sinó una traducció comunicativa, una transposició d’esperit, un transvasament d’intencions i accions, tota una traducció del paratext i no només del mots que conformen la narració. Al meu entendre la traducció de Mira supera per l’equilibri entre la seva frescor i el seu rigor a totes les traduccions d’Homer que circulen en català i castellà, incloent-hi també l’admirable traducció de la Ilíada que feu recentment Manuel Balasch, també per a Proa. Segurament que la traducció de Mira, tot i ser inevitablement filla d’un temps i d’un país, es mantindrà fresca més temps que la de la Riba, molt llastrada per les seves coordenades temporals. Si tenim en compte que avui en dia els herois ja no són els guerres de brillants gamberes sinó aquells que són capaços de llegir en grec clàssic, la tasca que ha fet l’heroi Mira ens és imprescindible si com a país volem mantenir el contacte amb el passat grec, amb el bressol de al nostra cultura. En un món accelerat que ha perdut de vista tot allò que no es quantifiqui amb diners; en una societat sense temps per allò que és val la pena, on l’urgent és menja l’important, on no hi ha ganes d’esforçar-se per assolir el plaer intel•lectual, on la predilecció per a la imatge en moviment passa per damunt del paladeig de la paraula; en un món que ha perdut el nord i diria que fins i tot el sud; traduccions com aquesta on la paraula és gaudeix, on l’aventura batega ben viva i l’antiguitat i la mediterrània se’ns fan presents amb la intensitat de la llum d’un migdia d’estiu, són un desafiament, un extraordinari avís que un altre món és possible i fins i tot començo a pensar que imprescindible.\nAutor/a del comentari: Miquel - Data: 08/05/2012\nPreciosa ressenya. Darrerament (i amb massa interrupcions per culpa d'altres llibres i activitats) estic llegint aquesta nova traducció, que per a mi és la primera. La veritat és que és un goig, molt recomanable.\n(c) 2007-2020 | : 08/04/2020 | Facebook | Twitter


Tres nous fitxatges de Junts pel Sí: Isona Passola, Montserrat Carulla i Ada Parellada\n1 min. Barcelona 14/08/2015 20:30\n260x366 Isona Passola, en una imatge d'arxiu Isona Passola, en una imatge d'arxiu\nAquest divendres s'han fet públics els noms de tres nous fitxatges de la candidatura independentista Junts pel Sí: es tracta de la productora cinematogràfica i presidenta de l'Acadèmia del Cinema Català, Isona Passola; l'actriu Montserrat Carulla, i la cuinera Ada Parellada.\nTotes tres se sumen a la candidatura de la mateixa manera que en els darrers dies ho han fet els expresidents del Parlament de Catalunya Joan Rigol, Ernest Benach i Núria de Gispert; l ’entrenador Pep Guardiola, que tanca la candidatura de Barcelona, i el jurista Carles Viver Pi-Sunyer, entre d'altres.\nRigol, Benach i De Gispert tancaran la llista de Junts pel Sí el 27-S


Ràdio Balaguer - El Govern llogarà 263 vehicles lleugers per als Bombers per 18,5 milions d'euros. Es renova la flota de tal manera que no en quedarà cap matriculat abans del 2006\nEl Govern llogarà 263 vehicles lleugers per als Bombers per 18,5 milions d'euros. Es renova la flota de tal manera que no en quedarà cap matriculat abans del 2006\nEl Govern ha aprovat aquest dijous la despesa per arrendar 263 vehicles lleugers destinats a la renovació del parc mòbil dels Bombers per valor de 18,5 milions d'euros. Actualment en tenen 360, per la qual cosa, la mesura ajudarà a disminuir l'antiguitat i el desgast de la flota. S'han tingut en compte criteris d'eficiència energètica i mediambiental, s'ha incorporat nova tecnologia en sistemes de seguretat mecànica, s'ha reduït la despesa de manteniment i s'ha incrementat la seguretat i el confort dels ocupants. Dels 263, 180 seran per substituir unitats de propietat que es donaran de baixa i la resta cobriran les baixes d'altres unitats que acaben contracte d'arrendament.\nAixí, es substitueixen 30 Unitats de Transport Personal (UTP), 34 Unitats de Suport Logístic (USL), 57 Unitats de Personal i Càrrega Lleugera (UPCL), 13 Unitats de Càrrega (UCA) i 129 Unitats de Personal i Càrrega (UPC). La nova adjudicació d'arrendament durarà cinc anys i la previsió és que les primeres unitats s'incorporin a principis de l'any 2020, mentre que la resta ho faran esgraonadament.\nD'aquesta manera, la data mínima de matriculació dels vehicles restants de la flota dels Bombers de la Generalitat serà posterior a l'any 2006. Aquesta licitació estava prevista en el Pla Estratègic de la Direcció General de Prevenció, Extinció d'Incendis i Salvaments per al període 2017-2022.


El blog de la biblioteca Antònia Torrent i Martori: d’agost 2013\nLa Xarxa de Biblioteques Municipals amb el Banc d'Aliments\nEn el marc de la campanya "La fam no fa vacances", la Xarxa de Biblioteques Municipals de la Diputació de Barcelona ha aportat avui al Banc d'Aliments 4.643 quilos de comestibles procedents de la promoció "Carro La Vanguardia i Condis", aprofitant la seva subscripció a aquest diari.\nCadascuna de les biblioteques i bibliobusos de la Xarxa estan subscrits a La Vanguardia, per la qual cosa s'han obtingut 219 "carros", és a dir un total de 4.643 quilos d'aliments. Les biblioteques i bibliobusos, a través dels seus treballadors i treballadores, van adquirir el compromís d'omplir les butlletes corresponents que s'han lliurat de forma col·lectiva al diari.\nLa Diputació de Barcelona assumeix els costos de gestió que la campanya estableix en concepte de gestió, 6,95 euros per cada "carro", això és uns 1.500 euros. Per la seva part, Condis ha fet arribar directament al Banc d'Aliments les caixes de comestibles.\nEs tracta d'una forma de col·laboració entre la Diputació de Barcelona i els treballadors i treballadores de la Xarxa de Biblioteques Municipals per ajudar a la causa que lidera la Fundació del Banc d'Aliments.\nPublicat per Biblioteca Antònia Torrent i Martori a 17:29 Cap comentari:\nEtiquetes activitats, biblioteques, informació general, notícies\nActivitats del setembre\nPublicat per Biblioteca Antònia Torrent i Martori a 17:00 Cap comentari:\nEtiquetes activitats, notícies\nLa Xarxa de Biblioteques Municipals amb el Banc d'...


Habiliten la caseta dels caminers del Trenc perquè formi part del Parc Natural\nEl Consell ha cedit la caseta dels caminers peoners del Trenc al Govern perquè aquesta formi part del Parc Natural del Trenc-Salobrar de Campos, en un marc de col·laboració entre ambdues administracions. Així ho han anunciat el president del Consell, Miquel Ensenyat, i el conseller de Medi ambient, Agricultura i Pesca, Vicenç Vidal, els qui aquest dilluns han visitat l'edifici amb les conselleres insulars de Territori i Infraestructures, Mercedes Garrido, i Medi ambient, Sandra Espeja.\nDurant l'acte, Vidal ha agraït el gest al Consell i ha avançat que aquestes instal·lacions «tendran ara una segona vida», amb la seva conversió «com a centre d'informació per als visitants del Parc Natural i com a punt de logística per als treballadors de l'espai natural protegit: equip directiu, tècnic i brigades de l'Institut Balear de la Natura (Ibanat)».\nEnguany, ha recordat a Vidal, ja s'estan donant «els primers passos de gestió del Parc, amb informadors a la platja i una embarcació que vigila el fondeig sobre la posidònia», al que se suma ara aquest punt estratègic. En la mateixa línia s'ha manifestat Ensenyat, qui ha subratllat que es tracta «d'un punt de col·laboració entre institucions» i ha detallat que la caseta ha estat reformada fa poc i ara queda a la disposició del Govern, un fet que «ajudarà en la gestió» del Parc Natural del Trenc-Salobrar de Campos.\nEnsenyat també ha recordat que la caseta estava en mal estat i ha hagut de ser reformada. «S'han fet obres en la teulada, s'han adequat els espais i s'han fet les instal·lacions elèctriques noves, amb el que s'ha convertit en un espai idoni per al Parc».


Educació - Protectores Auditivos | In Ear Montors | Soluciones de Comunicación\nMoltes vegades a l’Educació Musical el tema de la salut i la seguretat no sembla rebre l’atenció que es mereix, especialment en termes de la conservació auditiva. Des d’ACS creiem que és essencial educar els joves sobre el perill d’estar exposats a nivells de so superiors a 85 dB en entorns musicals i socials, especialment quan això es produeix de manera regular o durant períodes de temps llargs. Per a qualsevol músic o amant de la música, la protecció auditiva atenuant d’alta fidelitat és la resposta per proporcionar la protecció adequada sense perjudicar la qualitat del so. ACS ofereix diverses solucions assequibles per a l’educació, des de l’ajustament universal fins a la protecció auditiva i els auriculars fets a mida. Protegeix la teva audició i toca de manera segura ara, perquè puguis sentir-hi demà.Si et prens el so seriosament, necessites amb\nFes un cop d’ull a la campanya de conscienciació local Ibiza Loves Ears!\nEstudiants de música – Protegiu el vostre bé més preuat\nCom a music, DJ o simplement com a amant de la musica i de la festa, la teva oida es un dels teus bens mes preuats, per no dir el mes preuat. Si t’exposes a nivells de so alts durant periodes de temps llargs, la teva audicio pot resultar perjudicada, es un fet!\nAlguna vegada has sortit d’un concert, d’una discoteca o d’un assaig i et sembla que escoltes un brunzit o notes que hi sents pitjor? Si t’ha passat aixo, es una prova que la teva audicio ha patit danys. Lamentablement, fins i tot durant periodes curts, aquests danys poden arribar a tornar-se permanents.\nLa musica consisteix en vibracions a l’aire i les teves orelles son el principal sistema d’entrada perque puguis escoltar, crear, gaudir i sentir les emocions que t’aporta. Que passaria si no poguessis fer-ho?\nAixi doncs, protegeix el teu be mes preuat: les teves orelles.\nUtilitza els millors taps per a les orelles que no afectin la fidelitat de la musica, sino que nomes baixin el volum a nivells de so segurs perque puguis… tocar de manera segura ara i sentir-hi dema!\nSi et prens el so seriosament, necessites amb\n…and the best thing is those in education get\nOn hearing protection and custom in-ear monitors*\nCall us on 01295 266 665 or email info@acscustom.com with your NUS/Student College number to receive a discount code to use when ordering from the ACS webshop.\n* Terms and Conditions apply. 20% discount does not apply to accessories, universal fit IEMs, other non-music related custom products or the Ambient Live Belt Pack. Discount is available in the UK only to full time students. Proof of NUS membership or college/university enrolment required.\nProfessors de música – Teniu la obligació de protegir els vostres alumnes?\nSi els teus alumnes, estudiants o el personal docent estan exposats a nivells de so superiors a 85 dB, per llei has proporcionar-los una proteccio auditiva adequada i suficient. Els taps per a les orelles de goma escuma solida son un bloc auditiu i no son adequats per als musics. Els taps per a les orelles Pacato estan disponibles en dues versions que ajuden a baixar el volum en una mitjana de 16 o 19dB, pero la resposta en frequencia gairebe plana no afecta la fidelitat de la musica i compleix amb la normativa europea BS EN 352-2.\nPer a mes consells i descomptes educatius exclusius en proteccio auditiva o per demanar informacio sobre els nostres seminaris de Conservacio de l’Audicio, contacta amb el nostre equip d’educacio:\nToca de manera segura ara – Sent-hi demà\nFa deu anys, despres que la meva dona em digues que tenia ‘audicio selectiva’, vaig anar a fer-me una prova d’audicio. Sabia que tenia tinnitus pero no estava preparat per al xoc que suposaria que em diguessin que tenia perdua d’audicio induida per la musica.\nEls riscos que afecten els musics es poden comparar amb els de qualsevol altre sector. Per exemple: soroll, manipulacio manual, electricitat, relliscades i entrebancs i lesions per esforcos repetitius —podriem estar parlant de treballar en una fabrica. Aixi, prendre consciencia d’aquests temes es clau, i on millor es pot comencar que en l’educacio? En l’educacio mes extensa i superior, cursos com els de Perruqueria i Estetica o Enginyeria cobreixen la salut i la seguretat durant el primer trimestre, mentre que els de disciplines com la Dansa i el Teatre ofereixen revisions musculoesqueletiques. No obstant aixo, la situacio a l’educacio musical es diferent.\nDespres de ‘retirar-me’ de tocar professionalment, vaig comencar a treballar en educacio musical i vaig descobrir que la salut ocupacional no esta fermament integrada en el pla d’estudis. A mes, sembla que els encarregats de l’educacio pensen que els taps per a les orelles de goma escuma son una proteccio auditiva adequada per als musics. Li donaries unes ulleres de seguretat fosques o tintades a un estudiant que fa soldadures intricades o que fa servir un trepant? No. Llavors, per que li dones un bloqueig auditiu a un music?\nArran d’aixo, ACS va posar en marxa una campanya per a la conservacio de l’audicio en l’educacio i oferint solucions de proteccio auditiva d’alta fidelitat a un preu assequible. Aquesta campanya ha rebut el suport positiu de l’Associacio Britanica de Tinnitus i de Help Musicians UK, juntament amb respectades institucions d’educacio musical, com el Royal Northern College of Music, la Royal Academy of Music i la Chetham’s School of Music.\nGeorge Odam, professor emerit de la Universitat de Bath Spa i membre de la Guildhall School, ha estat defensant aquest tema des de fa temps. Recentment ha comencat un projecte d’investigacio sobre la salut dels estudiants de musica. Despres d’un estudi pilot d’un any, es van trobar estadistiques preocupants que mostraven que el 26% dels estudiants tenien tinnitus i el 17% tenien perdua auditiva. La gravetat d’aquestes estadistiques fa que la investigacio medica professional sigui necessaria.\nAixi doncs, els temps estan canviant, pero nosaltres, amb el suport de la industria, hem de desafiar els que treballen en l’educacio musical per conscienciar dels efectes de l’exposicio a la musica a un volum alt, perque els futurs musics puguin treballar en entorns segurs i puguin tocar de manera segura ara, perque puguin sentir-hi dema.\nDirector d’Educacio a Advanced Communication Solutions (ACS)


Nombroses baixes en la primera sessió preparatòria de la setmana\nEl Levante UD realitzava este matí la primera sessió d'entrenament de la setmana, que va estar marcada per les nombroses baixes per diferents motius dels jugadors de la primera plantilla.\nEs van absentar amb permís del club, Juanma, José Serrano i Geijo que tornaran al treball el dimecres a Buñol.\nMentres que per lesió, el comunicat metge després del encontre davant del Real Betis és el següent:\n-COURTOIS No s'ha exercitat hui ja que té molèsties en el genoll esquerre, que en principi no li impediran tornar amb el grup en la pròxima sessió.\n-IBORRA Encara que el diumenge va participar en el encontre, el canterà arrossega molèsties en el taló del peu dret, i hui no es va exercitar.\n-KUJOVIC Una inflamació en el genoll dret li impedix exercitar-se amb normalitat. Hui va estar en l'Estadi, però es va anar a rehabilitar-se a La Calderona. Durant la setmana, combinarà el treball amb els fisioterapeutes a Buñol, i en La Calderona.\n-ÁLVARO Té una artritis traumàtica en el primer dit del peu dret que li provoca forts dolors que ja li van obligar a retirar-se de l'entrenament dissabte passat. Hui va descansar, i el dimecres podria tornar al treball amb normalitat.\n-DESCARGA Continua amb el seu procés de recuperació de la ruptura fibrillar en l'adductor, i este matí va realitzar carrera continua sobre la gespa de l'Estadi.\n-DAVID CASTEDO Seguix amb el seu procés de recuperació de les molèsties en el genoll esquerre, i hui es va exercitar amb treball específic en La Calderona.\n-JAVI FUEGO Unes ferides en les plantes dels peus li han obligat a exercitar-se al marge. Els servicis mèdics esperen que el dimecres estiga recuperat.\nPel que fa a la sessió, es van exercitar amb el primer equip els dos jugadors del filial que van entrar en la convocatòria davant del Betis, Jon Larreategi i Tejera. A més, d'un costat van treballar de forma més suau Rubiales, Pedro León i Saúl, mentres que la resta del planter ho va fer a major ritme.


– Baby Tennis: de 3 a 4 anys els divendres de 17 a 18h.\nEscola de 5 a 17 anys: Que es divideix en 5 modalitats per tal d’adaptar-nos a tots els nivells d’entrenament: pretennis, iniciació i perfeccionament, precompetició i competició.\n–Escola de Joves: de 18 a 30 anys. Entrenaments un dia a la setmana amb possibilitat de dos. Comencem a l’octubre!\nActualment tenim 12 equips juvenils ( 2 prebenjamins, benjamí masculí i femení, aleví masculí i femení, infantil masculí i femení, cadet masculí i femení i júnior masculí i femení )\nD’equips absoluts i sèniors en tenim 9 entre masculins i femenins (Absolut masculí i femení, 3 sénior masculí, 3 séniors femenins i 1 interclub dels dijous)\nRed Penya https://redpenya.cdterrassa.cat/\nLliga Femenina https://portal.fctennis.cat/app/torneos/torneoliga/1612/\nLliga Juvenil del Terrassa https://portal.fctennis.cat/app/torneos/torneoliga/2056/\nLliga Catalana Absolut i Sènior https://portal.fctennis.cat/app/torneos/torneoliga/2047/\nLliga Catalana Juvenil https://portal.fctennis.cat/app/torneos/torneoliga/2046/\nOpen Tardor https://portal.fctennis.cat/app/torneos/mensual/2053/\nInterclub Dames https://egara.es/project/tennis/\nTotes les competicions federades https://portal.fctennis.cat/app/calendario/mensual\nLliga Juvenil del Terrassa\nCampionat Social Federat


Sis detinguts per cultiu il·legal de marihuana a Abrera i cinc municipis més – La Bústia\nSis detinguts per cultiu il·legal de marihuana a Abrera i cinc municipis més\nPer Redacció / La Bústia 20 d'agost de 2021 a les 7:00 0 1129 Visites\nS’han desmantellat més de 2.000 plantes en tres operatius diferents al Baix Llobregat\nLa Policia Nacional, juntament amb diverses policies locals, ha desmantellat cinc cultius il·legals de marihuana amb més de 2.000 plantes en tres operatius al Baix Llobregat. El primer d’ells es va realitzar en tres habitatges d’Abrera, Torrelles de Llobregat i Cornellà i va finalitzar amb quatre detinguts i gairebé 1.000 plantes comissades.\nDurant els registres els agents també van localitzar armes prohibides i documentació que els va dur a una quarta plantació a Corbera, on van detenir-ne el presumpte responsable. En el tercer operatiu van desmantellar un cultiu en una casa de Castelldefels, on també van detenir un home.\nLes investigacions del primer operatiu, en el qual s’inclou Abrera, es van iniciar a principis d’any.\nFotografia: Una de les plantacions de marihuana desmantellades [Policia Nacional]


Galindaines: CAT, una vegada més\nCAT, una vegada més\nN'estic fart i refotut.\nDissabte 23 d'abril, dia de Sant Jordi, sant Patró de Catalunya, a 14.00h a la imposada frontera que migparteix el nostre país, la policia nacional espanyola em va parrar. M'ha obligat a arrencar el CAT de la matrícula.\nDissabte 23 d'abril anavi amb 6 nens de 5 a 13 anys a participar a la Trobada de Colles de Foc Infantils dels Països Catalans a l'Hospitalet de Llobregat.\nA 14.00h nos fem parar a la frontera per un policia. No em demana cap paper de res ni de ningú (Dels 6 nins i nines cap eren meus). Tot seguit me parla en castellà que tregui l'enganxina CAT per a posar la E d'espanya. Li demani que m'ensenyi la llei, que em posi una multa, però de treure la CAT no voliï. Ell continua que és il.legal que Catalunya no és cap país, i ja que no existeix Catalunya no se pot posar CAT a les matrícules i que la E és obligatòria.\nLi demani disculpes però el meu cotxe porta matrícula de l'estat francès, que sóc nord-català i que de E no tinc cap obligació de posar-ne, que no veig per què seria més legal posar la E que la CAT en el meu cas.\nAquí se posa com una olla de cols i me diu que sóc un mal educat, que ell em parla en castellà i que si jo tinguès una mica d'educació li hauriï de parlar també en castellà i acaba ordenant-me de parlar-li castellà!\nLi expliqui ni E espanyola, ni castellà, que a Perpinyà parli català sense cap problema però que l'espanyol no el dominava, tot just el podia entendre.\nSi no haguès tingut els nins no sé què hauriï fet, però s'ha posat tan nerviós, m'explicava que ell representava la llei i que l'havia d'escoltar i que me calia arrencar la CAT.\nHe arrencar la CAT de davant abans d'arrencar, no haviï avançat d'un metre que me parava de nou per a arrencar la CAT del darrere. Evidentment 1 km més a baix, a La Jonquera tornavi a catalanitzar el cotxe... per davant i per darrere!\nPassi per aquesta maleïda frontera 50 vegades l'any,\nMe poden impedir circular pel meu país aquests imperialistes?\nSi realment és prohibit posar la CAT per què no volen multar?\nAixò és l'Europa de la lliure circulació?\nQuantes vexacions haurem d'aguantar?\nFins quan nos farem insultar perquè parlem català?\nQuan s'acabarà el colonialisme a Europa?\nQuan serem respectats com a catalans?\nInformació sobre multes i recursos\nEn Paco Rivière a les 11:41