Orelles de burro: 2009\nAtrapat pel persistent record d'una de les primeres lliçons sobre del pas del temps: la figura del pessebre que es trenca irreversiblement ...\ni pel vertigen de l'eterna repetició del mateix cicle ... l'Orellesdeburro us desitja un bon any! I si teniu vacances d'hivern, que les acabeu de passar bé.\nEtiquetes de comentaris: asinaria, temps\nRaonament circular (petitio principii)\nAdaptació de PACTISS\nLa petició de principi és una forma d'argumentar en què la veritat de les premisses suposa la veritat de la conclusió. Però en bona lògica, la conclusió ha de seguir-se de les premisses i per tant no es pot acceptar la veritat de la conclusió si abans no s'ha establert la de les premisses. Quan detectem una petició de principi hem d'exigir una prova independent de la veritat de les premisses. No podem suposar en les premisses allò que volem establir a la conclusió.\n1 - Jo sempre tinc raó\n- Perquè ho dic jo\n2. Els éssers humans actúen malament perquè són malvats de mena.\nAquest ha donat lloc a moltes discussions\n3. Cerquem el fonament racionalment últim ... amb la raó, per descomptat.\n4. La pedra cau perquè té l'instint de caure.\n5. Les mares cuiden perquè tenen instint maternal.\nEtiquetes de comentaris: argumentació, esquemes argumentals\nTot treballant la Declaració\nFa temps que faig servir els mapes conceptuals per treballar el contingut dels trenta articles de la Declaració Universal de Drets Humans. Aquest recurs, que ens obliga a destriar els conceptes fonamentals i les seves relacions, ens permet determinar i definir amb precisió els diversos drets, llibertats i prohibicions que s'hi proclamen. Hi ha qui, sense haver-ho pensat, demana als alumnes resums dels articles, com si es pogués resumir, per exemple, "dret a la vida, a la llibertat i a la seguretat" sense mutilar greument els drets proclamats. No treiem drets innecesàriament: a la pràctica, els poderosos no deixen de voler retallar-los ... i nosaltres de reivindicar-los.\n(NB. Criteri per triar-los: que sigui un bon mapa i el que es vegi millor. Falten alguns articles. Sembla que a algú -de moment, esperem- no li importa començar ell mateix a retallar la Declaració)\nEtiquetes de comentaris: avaluació, conceptualitzar, Drets humans, Educació per a la ciutadania, etica\nParfit en dibuixos animats\nHe vist Moon fa poc. Presenta la vida d'un astronauta proletari que treballa en la Lluna convertida en font de recursos minerals: cap heroisme, gens d'èpica; tot rutina, soledat, enyor. El toc de ciència ficció el dóna el joc amb la identitat personal inspirada sens dubte en l'experiment mental de Parfit, que ja hem tractat aqui. Per seguir amb el tema vegem-ne una il.lustració:\nEtiquetes de comentaris: Identitat personal, ment, videos\n- (Classe d'Ètica de quart) Recordeu Aminatu Haidar?\n- És clar, l’altre dia en vam parlar! Porta 25 dies en vaga de fam. Diuen que, si segueix sense prendre més que aigua ensucrada, morirà.\n- Hem de deixar que algú es perjudiqui?\n- Vull dir que si deixaries que una persona es suïcidés, per exemple?\n- Home, no, perquè la gent es suïcida perquè es troba malament, o no vol viure, o ha tingut un problema que no sap com resoldre.\n- Però ella no es vol morir ...\n- I no poden obligar-la a menjar?\n- Sembla que legalment no es pot\n- Però, què vol?\n- Per què? Què va passar?\n- (FA) Al 1975 Espanya es va retirar del Sàhara i la colònia va ser ocupada per Marroc. Es va acordar fer un referèndum perquè els habitants decidissin si volien ser independents o pertànyer al Marroc. I encara no s’ha fet. (Murmuris d’admiració)\n- Però qué ha passat ara? Ella perquè és a l’aeroport de Lanzarote?\n- Va sortir als Estats Units per recollir un premi, i en tornar va posar “Saharaui” en el lloc de la nacionalitat dels papers d’entrada. I van dir-li “Llavors, si no ets marroquina, no pots entrar”, i li van treure el passaport i la van fer anar a Lanzarote, que és una illa canària del davant. Té la seva mare i es dos fills a El Aaiún, la capital del Sahara.\n- Però ella què demana amb la vaga de fam?\n- Tornar a el Aaiún\n- Doncs que digui que s’havia equivocat en emplenar l’imprès.\n- Però ella té dret o no a reivindicar la seva identitat saharaui?\n- Que ho faci, però que no ho digui, perquè si no, és una provocació al Marroc.\n- És una provocadora!\n- Però com es pot reivindicar quelcom, si no es fa públicament?\n- Els seus fills no han de patir perquè la seva mare faci una lluita política!\n- Imagina’t que no est deixen parlar català, què faries, deixar de parlar-ho, fer-ho d’amagat?\n- Jo no deixaria que els meus fills patissin. Els fills no han de pagar el que facin els pares.\n- Doncs ja que sóm al Marroc, els 6 fills d’un general que va atemptar contra el pare de l’actual rei de Marroc es van passar 17 anys en una presó. En entrar, el més petit tenia tres anys.\n- Estic segur que els seus fills li han dit que estan amb ella, que faci el que hagi de fer i que no es preocupi d’ells.\n- Però que li preguntin als d’UFkir si estaven d’acord amb ell!\n- Fins a quin punt hem de conformar-nos amb les coses que considerem injustes?\n- La culpa la té el govern espanyol, per no obligar a Marroc a haver fet el referèndum.\n- Es que hi ha interessos comercials.\n- Però ella és una ingènua, es pensa que arreglarà alguna cosa morint-se a Lanzarote.\n- Hi ha algú de vosaltres que cregui que els problemes s’arreglen en un plis?\n- Penseu a casa vostra, una porta que grinyola, una aixeta que no tanca, s’ha d’arreglar, però ningú no fa res. Els problemes mundials són molt més complicats, i cal que moltes persones posin un gra de sorra. Mireu, si no, el cas de Rosa Parks\n- (El que té tres nacionalitats i ha viscut en quatre paisos desperta) Rosa Parks!\n- Explica: Era una mujer negra que se sentó en los asientos de delante del autobús ...\n- Quan per les lleis de segregació dels anys 50 i 60 no es podia. Ella podia haver-se conformat, dissimular, dir que s’havia equivocat, que no ho faria més, però va aguantar i va aconseguir fer un pas més en l’abolició de les lleis segregacionistes. Heu vist Forrest Gump, oi?\n- Total, que ella té el dilema de seguir fins la mort o retirar-se perdent la seva dignitat i quedant-se amb els seus fills. El govern espanyol està en el dilema de forçar massa Marroc o permetre que mori una persona innocent en el seu territori. El govern marroqui té el dilema de donar ales a l’independentisme saharahui o mostrar la debilitat del rei. I cadascú de nosaltres té el dilema de si quedar-nos esperant a veure què passa o fer alguna cosa.\n- Tots tenim un dilema moral.\n- Si, senyora Haidar. Gràcies a vosté.\nEtiquetes de comentaris: diàleg, Educació per a la ciutadania, etica\nDia dels drets humans. Aminetu Haidar\nCom va comencar la situació actual, aqui.\nEtiquetes de comentaris: Drets humans, etica\nQuin cinc més nou!\nAl·legoria de la vida\n¿M'agradaria ser un diamant, estructura diàfana de carboni, permanent desde la seva formació, immutable, perfecta? ¿Ho canviaria pel que sóc, la barreja de carboni i altres elements desequilibrada termodinàmicament, que per mantenir-se necessita metabolitzar matèria i energia de l'ambient, que pateix un desgast dels telòmers de les seves cèl·lules, però que és capaç de reproduir-se a ella mateixa i que ha evolucionat per selecció natural?\nM'agradaria cada vegada més?\nDesprés de tantes produccions àudiovisuals i informàtiques, resulta que encara hi ha llibres que les superen. Una obreta documentada, rigorosa, ben il·lustrada, breu, intel·ligible, completa. I bella. (7,60 €)\nEtiquetes de comentaris: CMC, cosmos\nTrobes una especial dificultat en accedir al seient lliure. Normalment la maniobra és d'una precisió exquisida, però aquest cop ensopegues amb els genolls d'un i altre. L'estudiant de rostre vellutat ha encongit les cames aguantant els apunts que estava treballant. En canvi, l'home del davant seu no s'ha mogut. Alt, vestit de negre, barba retallada, canut, cabell recollit en un monyo dalt del cap. Mocador turquesa, bossa vermella. A la falda, un llibre: Pensamiento y mística india. Un guru, vaja. Té els ulls tancats. Pensa? Medita? No senyor. Dorm!\n- Diuen que hi ha extraterrestres i que fins i tot ens han visitat. És veritat?\n- Però hi ha els dibuixos de Nazca, i hi ha gent que afirma que han vist naus, o fins i tot que ha contactat amb extraterrestres.\n- Són testimonis fiables?\n- No molt ...\n- Pensem una mica en el que està prou establert en la comunitat científica i deduïm algunes conseqüències.\n- Bé, però, pot ser veritat que hi hagi extraterrestres i que ens hagin visitat?\n- A tot l’Univers hi ha matèria i energia ...\n- Els elements de la taula periòdica que ens han posat a l’agenda aquest curs!\n- La vida que coneixem consisteix en llargues cadenes de carboni que són capaces de copiar-se, i perquè puguin fer-se cadenes llargues és necessari una certa temperatura; ni molt alta, ni molt baixa.\n- Si en una galàxia hi ha una estrella que té vuit planetes i tres d’ells tenen la temperatura adequada perquè es formin llargues cadenes de carboni, i en un d’ells hi ha vida, posat que hi ha incontables estrelles i galàxies ....\n- És probable que hi hagi vida en molts llocs de l’univers!\n- Millor dit: no seria d’estranyar que n’hi hagués.\n- Ostra, llavors és veritat el que diuen que els han vist o que han estat abduïts!\n- No tant de pressa. Quina és l’estrella més propera?\n- El Sol! A 21 anys llum.\n- Molt bé, però vull dir fora del nostre sistema solar.\n- Proxima centauri, també ho sé. És una nana roja aproximadament a 4,22 anys llum.\n- Doncs si precisament aquella estrella tingués algun planeta i aquest pogués tenir vida i les formes de vida haguessin evolucionat vers una la vida intel·ligent i haguessin arribat a una tecnologia molt avençada i els hagués interessat contactar amb nosaltres, anant a 40 quilòmetres per segon (l’Apol·lo XII anava a 11 km/s) trigarien ... 32.000 anys a arribar.\n- Si l’Homo sapiens té 200.000 anys d’existència, i els registres de la història són de fa uns deu mil anys màxim ...\n- Val, val, no segueixis. Segur que no ens han visitat. És una coincidència pràcticament impossible.\n- De vegades no cal que busquem proves, només cal que apliquem una mica allò que sabem.\n- Sí, però i les línies de Nazca?\n- Deure per al proper dia ... (I mira també aqui)\nAdaptat de Sagan (1973) La Connexió còsmica.\nBrieva, El Pais 21-8-2007\nCliqueu en la imatge per gaudir del text\nEtiquetes de comentaris: comic, filosofia\nPlato, una revista online de la Societat Internacional sobre aquest autor. Conté d'articles recents sobre Plató, alguns en forma d'esborranys o en prepublicació. N'hi ha per triar i remenar.\nL'article L'enmetzinament amb cicuta i la mort de Sòcrates: va explicar Plató la veritat? satisfarà sens dubte als seguidors de les sèries CSI com P., que es manté en la seva decisió d'estudiar criminologia. Altres, més assenyats, triaran l'article en castellà sobre Fedó 100a3-7. Qui trobi una mica estrany que després de tanta discussió racional sobre la immortalitat de l'ànima Plató faci explicar a Sòcrates mite escatològic per acabar de consolar els seus acompanyants pot llegir aquesta apretada síntesi de Luc Brisson, autor de Platon, les mots et les mites, un dels millors estudis sobre el tema. I qui tingui curiositat per la relació entre emocions i el discurs racional pot llegir-se aquest.\nLa il·lustració es pot fer servir per preguntar-nos sobre Plató i Sòcrates. Com és que Plató sembla dictar i Sòcrates sembla escriure?\n1. Deure: per demà llegiu La Republica 514a-517a i porteu un dibuix de l'escena que s'hi descriu. Feu-ho bé, perquè ens servirà de referència en l'explicació de Plató. No importa que no sabeu dibuixar, sinó la fidelitat al text.\n2. L'endemà recullo els dibuixos: faig el dibuix a la pissarra seguint literalment les instruccions que em van donant, deixant que siguin ells i elles les que es corregeixin o precisin entre si. En acabar, remarco els espais, els personatges, les coses i les seves representacions, i destaco la simetria entre dins i fora.\n3. Faig unes quantes interpretacions seguint l'article de Lledó. Els demano que en facin, pregunto qui pot ser el que retorna ...; si no surt -alguns anys ha sortit-, acabo proposant la lectura "pedagògica": ells són els presoners i els que anem desfilant mostrant-los artificis sóm els professors -igualment presoners!-, mentre el món real és fora ... (Una classe)\n4. Retornar els dibuixos puntuats i comentar el PWP destacant algun aspecte de cadascun (mitja classe).\nCriteris d'avaluació: fidelitat al text i bonus a l'enginy en les solucions o la interpretació.\n(Una -molt bona- ex alumna d'un altre grup, queixosa: - Jordi, a nosaltres no ens fan dibuixar ...)\nEls d'altres anys: aqui, aqui i aqui.\nEtiquetes de comentaris: didàctica, Plató\nEtica quart, activitat de la pàgina 31 del llibre. Unes estadístiques de l'INE i de l'Institut català de les dones que palesen la discriminació per raó de sexe, des del sostre de vidre als carrers amb nom de dones, el repartiment del treball domèstic, o les hores dedicades a la diversió. La dada que afirmen els ha cridat més atenció és la disparitat entre el salari dels homes i el de les dones (les dones cobren un 66% del salari dels homes). Els nois comenten entre ells, però no diuen res en veu alta. Una noia, suportada per altres, addueix exemples d'una familiar que és alcaldessa, una altra explica que la seva tia és regidora ... Una altra diu que a les dones de la seva família no els passa res d'això, encara que es veu obligada a reconèixer que el repartiment del treball domèstic no acaba de ser paritari\nSeguim: Què has de fer tu i què han de fer les altres persones per contribuir a fer desaparèixer aquestes desigualtats? Proposo que escriguin a la llibreta una llista de coses concretes, i després determinarem les millors i les més factibles. Poso com a exemple el comptar la proporció de carrers amb noms de dones de la ciutat i, si troben disparitat, escriure l'Ajuntament reclamant major paritat.\nCinc minuts d'escriure i ... totes les propostes massa generals o difuses ("que hi hagi menys discriminació", "que paguin igual a les dones"). Pregunto si troben que hi ha alguna discriminació a l'institut.\n- No, no n'hi ha - clamen.\n- Teniu poca memòria -els dic- a primer em veu dir que en arribar a l'institut havíeu deixat de jugar a futbol al pati.\n- Però és perque sóm més grans.\n- És que a les noies no els agrada jugar al pati, sempre estan xerrant entre elles.\n- I a classe -recordo- no és veritat que s'expulsen més nois que noies?\n- És que els nois es porten més malament. Però és que són més moguts ...\n- No veieu que el temps que dedica cada professor o professora als nois és major als nois que a les noies encara que sigui per renyar-los?\n- I a casa, creieu que hi ha un repartiment equitatiu de les feines?\nDavant les cares d'extranyesa o assentiment escric a la pissarra sexe, gènere i orientació sexual i com hi ha dos sexes, tants gèneres com cultures i subcultures multiplicats per dos i orientació hetero i homo. Subratllo que son tres conceptes que es confonen. Vam afanyant-se a apuntar. Quan parlant de gènere escric estereotips comencen a donar exemples ... Ja ho tenim una mica més enfocat.\nEl proper dia començaré amb el visionat dels minuts 5:48 a 7:44 d'aquest video fet per estudiants de l'IES Miguel Servet. Trobes ara algunes desigualtats?\nFa uns dies es van atorgar els Ignobel Prices, uns premis que destaquen els treballs científics més inútils o ridículs. Es dónen sota l'emblema "Investigacions que fan riure però després fan pensar". El premi de Medicina va ser a la patent d'uns sostenidors que en cas d'emergència es poden transformar en mascaretes per a dues persones. El de la Pau a l'estudi sobre si en cas de ser colpejat per una ampolla de cervesa què és pitjor, que estigui buida o que estigui plena. El de Veterinària a l'estudi que examina si donen més llet les vaques que tenen nom o les que no en tenen. Tots aquests estudis i d'altres premiats han estat subvencionats i publicats en revistes científiques i han estat realitzats rigorosament durant l'any 2009. A la cerimònia van assistir-hi varis premis Nobel. Què en podríem aprendre per als nostres treballs de recerca?\nEtiquetes de comentaris: ciència, treballs de recerca\nA en Jose Maria Valverde li agradava parafrassejar aquella cita del personage de Molière que s'adonava que sempre havia parlat en prosa amb un exemple més proper. Explicava el cas d'una senyora que havia descobert amb una barreja d'espant i decepció que sempre havia dit "cocreta" en comptes de dir "croqueta", com si de sobte aquesta menja cruixent per fora i fluida per dins -no conec ningú a qui no agradin- hagués perdut part del seu sabor i s'hagués desdibuixat la seva textura.\nDoncs resulta que, llegint amb el cor encongit els Relatos de Kolimá (volum II pàgina 109), ara m'assabento que a la Unió Soviètica "cosmopolitisme" era un delicte castigat amb varis anys de treball forçat. Lluny de ser un vell ideal filosòfic d'arrel estoica, era un anatema antisemita que s'aplicava als intel·lectuals de famílies jueves.\nÉs impossible avençar en la lectura de l'obra de Shalámov i no experimentar cada cop més menyspreu pel sistema que va fer possible Kolimà i el seu ordre penitenciari. Creix, tanmateix, l'admiració perquè una experiència terrible de degradació humana pugui expressar-se amb aquesta precisió de cristall.\nA tercer i quart d'ESO, hi ha algunes noies, sobre tot les avençades en la pubertat, que subrratlletn els seus trets adults: la roba, el maquillatge, el pentinat, els atuells. D'altres se segueixen mostrant com a nenes. Hora d'estudi: una noia de la segona categoria té un gruixut llibre al damunt de la taula, estranyament familiar. M´hi acosto:\n- Què llegeixes? (em mostra la tapa: és el primer volum de Mil·lenium)\n- Alsa, i com és que el llegueixes?\n-La meva mare se'l va llegir a l'estiu i em va dir que li havia agradat i me l'ha recomanat. I ara me'l llegeixo jo.\n- Jo m'he llegit els tres -diu la del costat, encara amb més aspecte de nena. No em pren el pèl, la conec.\n- Ah si? I t'han agradat?\n- I els de Harry Potter? Li pregunto a la primera.\n- Als nou anys em vaig llegir fins el tres, però me'n vaig cansar.\nLa filosofia s'ha de fer a partir de la millor ciència. L'activitat filosòfica i la científica tenen una mateixa arrel, el desig de veritat, i una mateixa base metòdica, la crítica. Sense ciència no hi ha autèntica filosofia, i sense filosofia no hi ha autèntica ciència. Per això ens sumem a la protesta pel retall a la investigació científica en els pressupostos de l'Estat.\nAsk a philosopher! és una pàgina on s'apleguen preguntes que poden servir d'inspiració per a una Fotofilosofia. Està mantinguda per una associació de filosofia pràctica. S'hi poden trobar preguntes i també respostes. Per tal d'examinar la competència en filosofia de futurs col·laboradors, en comptes de fer-los redactar una resposta, els fan fer sis preguntes ...\nUn dels fragments més famosos del sofista Protàgoras és:\n(L'home és la mesura de totes les coses, de les que son en el que són, de les que no són en el que no són).\nPer aquesta vegada l'entrada de la Wikipèdia en espanyol és molt millor que la en anglès. Tal com m'apareix el món, així és per a mi. Desaparició de la distinció entre ésser i aparèixer, semblant al relat de Nietzsche a "Història d'un error" de El Crepuscle dels ídols. Relativisme de la veritat i dels valors ètics, polítics o estètics. No hi ha, doncs, ni veritats definitives, ni valors absoluts.\nAixò no vol dir que es proposi el caprici, l'oportunisme o el tantsemenfotisme. Es pot ser relativista sense renunciar a la racionalitat, i per tant considerar que no tot allò que s'afirma sigui igualment acceptable. Els criteris que històricament hem anat construint ens permeten acceptar provisionalment unes afirmacions i rebutjar-ne d'altres, fins que siguem capaços de trobar-ne de millors. El relativisme tampoc dóna l'esquena a la cerca de valors comuns, perquè reconeix la necessitat de trobar-ne per tal de poder conviure. I per això la seva companya inseparable és la tolerància, que consisteix en considerar que totes les opinions són dignes de ser examinades racionalment i sostenir que cadascú és el millor jutge dels propis interessos. En aquest sentit, és molt més honest que qualsevol dogmatisme, que accepta la tolerància quan és dèbil, i només espera enfortir-se per acabar amb la discrepància. Finalment, relativisme tampoc vol dir manca de fermesa en defensar aquells valors comuns que tant ens ha costat guanyar: la llibertat, la igualtat i la fraternitat. En una societat pluralista conviuen valors i veritats diversos, el poder és neutral epistemològicament i redueix la coacció legal als valors mínims imprescindibles per a la convivència.\nUna dictadura és una forma política on el poder de qui governa és absolut, i per tant no permet altres poders ni, per descomptat, la discrepància. Per això no només Protàgoras, sinó qualsevol persona raonable considerarà que l'expressió ratzingeriana "dictadura del relativisme" o és un insult a la intel·ligència per què és un oxímoron (una contradicció en els termes) o és intel.lectualment deshonesta (és a dir, sofística en sentit pejoratiu) perquè intenta contaminar un concepte amb un altre concepte que té un sentit contrari.\nEtiquetes de comentaris: Història de la filosofia, racionalitat\nUna mirada autocrítica sobre un mateix pot ser molt instructiva. O descobrir-te que realment no només tens les orelles de burro sinó que no et falta res ... per ser un ruc. Agraeixo la imatge que, en la línia de l'Orelles, relaciona la filosofia amb les ruqueries, (per cert, gnosce se autón -coneix-te a tu mateix; γνωθι σεαυτόν- no és de Plató, sinó que prové de l'oracle de Delfos i va ser adoptada per Sòcrates). Ha estat oferida generosament pel propietari de l'àlbum Filosofia, que està farcit d'imatges referides a la nostra disciplina. Moltes gràcies!\nEtiquetes de comentaris: asinaria, Plató, professorat\nMichel Tozzi aclareix i endreça els conceptes de filosofia pràctica, pràctica filosòfica, noves pràctiques filosòfiques, consulta filosòfica, i conclou:\n"Una pràctica ens sembla filosòfica si intenta elucidar racionalment la nostra relació amb el món. Extreure sentit per comprendre en realitat, explicitar valors per avaluar i actuar, tal és la tasca ... en tot lloc i per a tot públic. Això exigeix en tots els casos mètode i rigor. Però aquesta exigència pot prendre diverses formes i donar lloc a pràctiques sensiblement diferents: la d'un aprenentatge organitzat a l'escola o en formació, o més informal al cafè-filo per exemple en ocasió d'intercanvis regulats. Aquest aprenentatge pot ser acompanyat de diverses maneres: en l'ensenyament per un professor, de manera menys escolar per un animador. El caire filosòfic també pot definir-se per les seves exigències, com en el cas de la consulta, una eina per pensar millor un problema personal, sense que prengui per força la forma d'un aprenentatge. Ensenyar, animar, consultar són tres formes de pràctiques filosòfiques que poden ajudar a pensar per un mateix. Llegir en classe un autor, dialogar entre iguals, escriure el propi pensament també pot ensenyar a filosofar. Una mateixa mirada filosòfica, pràctiques diferents ..."\nDIOTIME, Revue Internationale de Didactique de la Philosophie, n 41.\nEtiquetes de comentaris: Competències filosòfiques, filosofia, Tozzi\nTal com anunciàvem, segueix animant-se l'ambient per a la trobada de Copenhague del 7 al 12 de desembre. Això és un resum dels actes al món els dies 20, 21 i 22 fet a partir de les 10.000 fotos i 600 videos que es varen rebre a la seu d'Avaaz.\nPropera convocatòria: 24 d'octubre.\nSegüent: 12 de desembre.\nLa fragilitat de les TIC\nEntres a classe. Tot preparat: el PWP, els hipervincles, les animacions. Ho has provat abans. Comences a endollar cables: el VGA a la connexió del canó, els altaveus al portàtil, tot al corrent elèctric en la regleta que previsorament has portat de casa suplementada amb l'allargador que vas comprar fa dies. Alguns alumnes comencen a repapar-se en les cadires. En veure'ls a cua d'ull t'esforces a eliminar el pensament que només els manquen les crispetes. D'altres s'ofereixen a participar en la maniobra d'endollament. Engeges canó, altaveus, ordinador. Demanes silenci, prematurament, perquè el Vista triga molt a engegar i l'ùnic que poden veure és el cursor que mostra els teus esforços per obrir el PWP. Ver presentación .... Tachán! Engeges. - Ara veurem un video i després reflexionarem sobre les preguntes ... Però Internet no puede abrir la página. Mires la conexió; Actualizando la lista de redes. No hi és la de l'insti. Surts de l'aula. Vas a la sala de professors -Funciona Internet? -Si. Penses que deu ser el wifi de la teva zona. Tornes corrents a la classe i troves que no estan tan esvalotats com temies. Els hi expliques el problema. Maleeixes no haver-te descarregat el video del Youtube, però quan preparaves la classe eres a casa i la teva connexió allà aquests dies és molt lenta. Recordes que l'altre dia un dels informàtics va recuperar la connexió del pis de l'IES obrint la caixa de connexions de la zona, desendollant i tornant a endollar, però no tens ni una escala, ni la clau de la caixa i no ho vols fer davant dels alumnes per no donar idees. Reinicies l'ordinador. El temps se t'ha llençat al damunt. Pla B: pissarra, guix, esborrador, llibre, bolis, fulls. Més sòlid, de moment.\nVull dir que quan per sort -i esforç personal- sembla ja s'ha superat l'etapa del video, es palesa que l'ús de TIC depén de moltes més variables i d'elements més sofisticats que els tradicionals, sense comptar la formació necessària. Per exemple, qui mantindrà -instal·lar els programes, resoldre problemes, detectar fallades i esmenar-les, etc, etc- els ordinadors que posaran a les tendres mans dels escolars?\nFilosofia al quiosc\nUna vegada més, tinc a les mans un número d'aquesta revista francesa. Divulgació rigorosa dels clàssics, en aquest cas orientals, vivificació del debat ciutadà, presència dels filòsofs i filòsofes contemporanis. Algú trobarà massa atrevida la part gràfica. Pura enveja. Tant de bó ...\nBurro: es un animal mamífero masculino que tiene el plumaje negro, parecido al caballo. (Alumne de 1r ESO, prova de nivell de llengua castellana)\nEtiquetes de comentaris: alumnes, asinaria\nActivitat de la pàgina 13 del llibre d'Ètica: Projecte de servei a la comunitat.\nPrimer pas: detecció una necessitat en la comunitat.\nProvem de pensar-ne una i escriure-la a la llibreta. Després en fem la llista a la pissarra: els semàfors d'una cruïlla que obliguen a fer una volta als peatons, que hi hagi més ajuts als discapacitats motrius, arreclar i ampliar el lloc del park per fer skate, bars on els joves es puguin reunir sense que els veïns es queixin, bicing, més aparcaments aparcaments al centre, un hospital quirúrgic al municipi, més llocs de treball, allargar el carril bici, resoldre l'atapeïment de la bilblioteca municipal en certes èpoques, distribució equitativa de la despesa municipal per a tots els barris ...\nArriben les votacions:\n- Triar-ne dues que ens semblin més adients als interessos de la classe i les seves possibilitats. Les més votades: bar musical, skate, semàfors per cecs.\n- Qui està disposat a fer-ne alguna cosa encara que sigui fora d'hores de classe?\nBar musical, 3; skate, 4; semàfors per cecs, 4.\nTemes de reflexió: denúncia i acció, hipocresia social, participació ciutadana. Per alumnat més avençat: coordinació d'interessos divergents.\nEl proper 7 de desembre se celebrarà una conferència internacional a Copenhague per tal de revisar el protocol de Kioto sobre la reducció dels gasos d'efecte hivernacle. Amb aquest motiu diverses organitzacions, que a l'Estat s'han aplegat en la Coalició Clima, estan fent un compte enrere per mobilitzar l'opinió pública mundial i pressionar els governs perquè adoptin unes politiques decidides per aturar el canvi climàtic. Dimarts dia 22 de setembre s'obre el periode de sessions de l'Assemblea general de l'ONU. que aplegarà a Nova York més de cent caps d'estat i de govern. Per al dia anterior, dilluns 21 de setembre Avaaz i d'altres organitzacions preparen actes en tot el món. Per exemple, s'estrenarà l'Època de la estupidesa, pel.lícula on un habitant del futur es pregunta per què no es va combatre el canvi climàtic quan es podia evitar? Una de les propostes de cinc minuts és fer un rellotge de sorra amb persones que expressi la urgència de les mesures. Per què no organitzar alguna cosa semblant al centre dinamitzat pels alumnes de ciutadania? Buscar complicitats amb d'altres profes, amb algun grup d'alumnes, formar un grup que ho anunciï, reparteixi un full, marqui les referències per fer el rellotge, filmi l'acte i l'envii a la premsa local ... I després es parla a classe d'altres compromisos? Dilluns, a l'hora d'esbarjo ...\nHi ha moltes d'altres activitats si no hi arribem aquest dia, per exemple aquesta. També es pot fer una Webquest partint dels llocs que hem indicat aqui.\nArriba el primer dia. El dia de les esperances. Nosaltres esperem dels nostres fills i filles, dels nostres alumnes ... I nosaltres, hem assolit allò que els nostres mestres i professors, els nostres pares, esperaven de nosaltres?\nTot esperant els horaris\n... amarat d'autocompassió!\nEtiquetes de comentaris: comic, professorat


Amb aquests sindicats estem “salvados”. Comunicat CGT NISSAN – CGTCatalunya\nInici > General > Amb aquests sindicats estem “salvados”. Comunicat CGT NISSAN\nAmb aquests sindicats estem “salvados”. Comunicat CGT NISSAN\nDivendres passat el sindicat SIGEN - USOC, va llançar una informació en la qual va tenir la caradura de "defensar" als afectats del ERO del 2009 .\nEs posen a la boca que van ser els únics que van portar judicialment el cas fins a l'últim fòrum judicial. Tindran poca vergonya ?. Tothom sap fins on va arribar aquest sindicat en la lluita contra els acomiadaments de l'ERO i quins han estat els resultats. CGT va obrir la possibilitat a tothom , fora del sindicat que fos, de lluitar contra el seu acomiadament .\nNo se'n recorden del 25 de febrer de 2.009, quan juntament amb CCOO i UGT , acceptaven que tots aquells treballadors per sobre dels 2.800 sobraven en aquesta empresa ? No se'n recorden que l'ERO s'aprova perquè aquests sindicats havien acceptat en aquell acord establir la plantilla necessària ?\nAra diuen que van lluitar contra l'ERO, la seva denúncia ha estat un paripé , van acordar la plantilla. A sobre diuen " que no entren en l'escabrós de la selecció " ARA ?.\nTambé "es queixen" que demanem que tots els treballadors que amb contractes des de 2009 tinguin més d'un any d'antiguitat , passin a indefinits . Som molt hàbils a l'hora de quedar bé amb tothom?\nQue tinguin clar, claret, que des d'aquest sindicat, el que intentem és defensar a tots els treballadors i no a la Direcció .\nJa ens sembla bé, per altra banda, que coincideixin amb nosaltres a l'hora d'establir el criteri de major antiguitat, perquè el pas a indefinits dels treballadors sigui clar i transparent. Els val , perquè així tindran excuses per no complir amb tot allò que han estat prometent .\nI ara ve el de diumenge a "SALVADOS". De veritat els treballadors de NISSAN hem abaixat els braços, fins al punt de permetre que aquests que diuen que ens representen, assumeixin i justifiquin la fi de la lluita obrera?. La CGT demostra dia a dia, que no assumeix aquest discurs.\nEl resultat del programa de televisió, és la realitat de la majoria sindical que tenim. És realment el sindicalisme que hi ha ara a NISSAN. Els treballadors de NISSAN "MOTOR IBERICA", han estat referents de lluita, amb vagues indefinides, amb tancaments, mobilitzacions, etc ... i s'aconseguien drets, drets que els que "ens defensen avui" , estan trepitjant .\nLa CGT no sent vergonya per la imatge que es va donar a la televisió, sentim vergonya perquè és la realitat que tenim. Però no des de diumenge, des de fa anys. Des que els sindicats utilitzen el discurs de l'empresa per amagar-se. El discurs de la por i de la submissió al xantatge i la claudicació. No necessitem sindicalistes que siguin els portaveus de la Direcció. Necessitem representants que no assumeixin que la competitivitat va associada a la precarietat, que passa per reduir el sou o per treballar més temps .\nPer a la CGT "AIXÒ NO ÉS EL QUE HI HA", això és el que volen sindicats i direcció . "La Direcció ve amb uns números i què és el que fas?" Doncs lluitar, defensar el nostre lloc, que la Direcció ja defensa el seu. Els treballadors hem de defensar les nostres condicions de treball, amb lluita, amb ràbia i amb dignitat .\nEn el full d'ahir CCOO, deia que la imatge que es va donar de que els treballadors de NISSAN van acceptar les amenaces i coaccions de forma pacífica, és mentida. Estem d'acord. No han estat els treballadors, han estat ells, amb UGT i SIGEN - USOC . Ara es barallen entre els tres quan sempre acaben en el mateix lloc i signant tot.\nSecció Sindical de CGT a NISSAN Zona Franca ,\n13 de Novembre de 2.013 .\nCon estos sindicatos estamos "salvados". Comunicat de CGT nissan from CGT Catalunya


Una nova nevada i gel obliguen a restingir l'accés a Palma pel túnel\ndivendres, 29 de maig de 2020 20:57h\nLa carretera del Puig Major i la del Coll tornen a estar tancades\nSetmanari Soller | 08 febrer 2012\nUna nova enfarinada d'avui matí. A Bunyola ha nevat més. Avui la cota estarà entre 150 i 400 m.\nLes precipitacions de neu caigudes aquesta nit a Mallorca han obligat al tancament de sis carreteres a la Serra de Tramuntana, a causa de l'acumulació de neu.\nEn concret, s'han tancat al trànsit la MA-5018 entre Randa a Cura, la MA-10 entre Pollença i Sóller, la Ma-10 entre Valldemossa i Sóller, la MA-2130, entre els municipis mallorquins de Caimari i Lluc, la Ma-11 A, al Coll de Sóller i la Ma-2100 entre Bunyola i Orient.\nMentrestant, s'ha obert al trànsit la carretera Ma-1110 entre Valldemossa i s'Esgleieta, que en les últimes hores havia estat tancada també per la neu. D'altra banda, s'estan produint restriccions de trànsit a la carretera Ma-11 al Túnel de Sóller, direcció Palma.\nDavant la situació creada per la neu, que està dificultant a alguns alumnes acudir als seus centres educatius a la Serra de Tramuntana, la Direcció General d'Interior, Emergències i Justícia de la Conselleria d'Administracions Públiques ha convocat a les 10.30 hores una reunió per seguir la situació meteorològica de neu, fred, vent i fenòmens costaners que encara afecta a les illes.\nA la reunió, que estarà presidida pel conseller d'Administracions Públiques, Simón Gornés, i que se celebrarà a la seu del 112, acudirà també el conseller d'Educació, Cultura i Universitats, Rafael Bosch, per analitzar quina és la situació dels accessos als centres escolars de les illes. Així mateix, assistiran representants de la Guàrdia Civil, el Departament Insular de Carreteres i l'Agència Estatal de Meteorologia (Aemet).\nPer la seva banda, fonts de la Conselleria d'Educació han informat a Europa Press que Bosch està analitzant la possibilitat de visitar els centres escolars en què està havent dificultats perquè puguin arribar els alumnes.\nAixí, fonts del 112 han indicat a Europa Press que han estat diversos els pares que han cridat al Servei d'Emergències mostrant la seva preocupació per la situació de les carreteres i per preguntar si els centres educatius estaven tancats, cosa que encara no ha succeït, però que no es descarta en les pròximes hores.\nCal recordar que la Direcció General d'Interior, Emergències i Justícia manté activada l'alerta taronja (Índex de Gravetat 1) del Pla Especial de Fenòmens Meteorològics Adversos, tenint en compte que la cota de neu se situarà avui a 150 metres pujant durant el dia fins als 400 metres.


La nova amenaça de l'independentisme per la sentència\nAquest seria el primer pas a fer després d'una Diada amb menys participació però amb crides a l'unitat\ndivendres, 13 de setembre 2019 - 08:54h\nEls partits busquen una resposta conjunta després de la crida a la unitat feta a l'11-S | Redacció\nLa darrera manifestació durant la Diada va posar de manifest les actuals discrepàncies entre els diferents partits independentistes. La crida principal entre les 600.000 persones que es van mobilitzar pels voltants de la Plaça d'Espanya de Barcelona va ser per un cop, no tant la independència, sinó una demanda d'unitat, sobretot pocs dies abans que es dicti la sentència contra els líders independentistes. És per aquest motiu que les formacions ja haurien pensat en cercar una primera resposta conjunta davant una possible condemna de presó: fer una «aturada de país» semblant a la del 3 d'octubre de 2017.\nAra mateix, sembla que aquest és l'únic consens «de mínims» existent entre els dos partits del Govern, ERC i JxCAT, i les associacions del món independentista, segons un alt dirigent hauria comentat a 'Nació Digital'. Quedaria per establir si s'aposta per dur a terme una vaga general d'un dia o es valora l'opció de fer aturades parcials.\nDesenvolupar una estratègia amb el suport de patronals i sindicats\nTot estaria en funció d'arribar a un acord dins l'àmbit sobiranista, però que, per una banda, comptés amb clara acceptació per part de les patronals, i per l'altra, no posés en perill als sindicats convocants, sota l'amenaça de consideració d'una vaga per motius polítics.\nERC i JxCAT estarien d'acord en la convocatòria d'una «aturada de país» | ACN\nEl que sembla descartat per diversos sectors, principalment del Govern, és el desenvolupament d'una vaga indefinida. La consellera d'Empresa, Àngels Chacón, afirmava fa uns dies, al Fòrum Empresarial del Llobregat, que aquesta no seria beneficiosa pel país: «Proclamar aturades indefinides per sistema, sense saber a què porten, què anem a aconseguir i amb quin full de ruta no ajuden a l'economia productiva».\nAquestes paraules, però, van ser matisades pel president de la Generalitat, Quim Torra. Ell mateix no descartava qualsevol mesura, ja que «Com a president i ciutadà tinc la responsabilitat de sumar-me al tsunami democràtic». Així, veu clarament un canvi en el sector empresarial català, com per exemple en el nou president de la Cambra de Comerç de Barcelona, que demostra que els empresaris «estan al costat dels drets i llibertats» i que segur «donarien el seu suport a una aturada de país».\nTorra diu que dimitirà si no es veu amb «força ni confiança» per comandar la independència


Ciutat de les Lletres | L’estranyesa d’un ja conegut\n22 jul. L’estranyesa d’un ja conegut\nPublicat a les 09:21h a Articles\tper\tCiutat de les Lletres\n«Em manca no creuar-me amb rostres». Això dit per una persona en sessió, podria ser dit per moltes altres. Pensant-hi bé, el seu abast és més universal: no és la solitud, només la manca dels altres, la seva absència. Tot despoblat. Ni rostres familiars, ni els de les persones estimades, només rostres. Aquells que, anònims, evocadors, indiferents, barrejats, amagats, oferts, poblen el dia a dia del nostre viatge. Ja res no fa signe en aquests altres de l’alteritat, l’Altre ha quedat bandejat. Gairebé no recordem que aquesta multiplicitat de rostres tot just endevinats o trobats de cara, la seva diversitat, amb tot allò que se suposa que tenien d’històries úniques, permetia al nostre de fondre-s’hi tot trobant-hi els punts de referència per distingir-se’n. Això era al món d’abans.\nEls rostres han donat pas a mirades que, darrere de les finestres, veuen sense ser vistes. Un altre tipus de mutació, no pas pel bon costat. Sortir als carrers t’exposa a ser mirat malament, desaprovat per una mirada creuada, per un excés de zel d’identificar-se amb un policia dels bons comportaments. Fa que l’època sigui estranya, quelcom de ja conegut. Som a Nevers per evitar Hiroshima. L’alternativa a les partícules és l’aïllament a casa. L’enemic és —heus ací un tret constant— esperpèntic. Tots poden ser apuntats, tocats. Bé, no tots, la discriminació funciona de valent sobre la base de criteris que afecten fonamentalment el cos. Aleshores, racisme i cinisme floreixen i després s’afirmen. Sempre sembla preferible que sigui un altre qui quedi tocat per aquest enemic que, pel fet de ser invisible, no deixa de tenir un pes real que, en creuar-lo, pot conduir a la mort. Caldria, doncs, que alguns siguin sacrificats per aquests Covids obscurs que malauradament haurien quedat foragitats de les profunditats de la natura, de manera que els altres se n’escaparien. La multitud dels convençuts és a punt per col·laborar-hi!\n«Em manca no creuar-me amb rostres». Certament, però en aquest avui, per als que ens creuem, els gestos han canviat, estan fets de gestos barrera que suposadament neutralitzen el que es podia transmetre d’un a l’altre. El rostre focalitza les possibles entrades i sortides del mal; per tant, s’ha d’emmascarar. És raonable. Abans, però, que es generalitzi, qui el porta és mirat per aquell amb qui es creua com a sospitós de ser-ne un vector; és el seu cascavell i ens allunyem d’ell. La sospita creix, les directives regeixen les relacions socials, la vigilància de molts s’aguditza. Aquesta no és la menor de les intranquilitats. Actuar pel bé de l’altre —és el pitjor de la bona consciència— no està carregat d’aquestes nocions. L’objectiu és introduir a la societat una segmentació que determini una jerarquia dels útils per a la recuperació de la productivitat en contrapunt amb els que s’han de protegir. La protesta ha estat immediata. Ningú no es pot definir mitjançant criteris que el discriminessin. El futur no està escrit, diu Axel Kahn. Escollir és el que ho diu millor per a cadascú. Estaríem insinuant la idea d’un excés? Més enllà d’un cert punt, l’única llibertat que quedaria seria deixar que s’apagui la flama encara viva. Fins i tot té un nom, la relliscada. Tot està previst però, des de la relliscada fins al col·lapse, els danys poden ser terribles. Malentès fatal.\nDes de tot arreu, el soroll de les bombes de fragmentacions que produeixen la mort acompanya, diàriament, la processó comptabilitzada per rostres de morts, de malalts, de supervivents. La metàfora de la guerra, una i altra vegada.\n«Em manca no creuar-me amb rostres, també el de l’analista». Encara hi ha lloc per a l’amor? Verifiquem que, almenys, n’hi hauria un per l’amor de transferència. La psicoanàlisi és aquí per sostenir que si somiem amb un món de després que sigui diferent, no és mantenint l’inconscient en una eternització del somni que adorm i que s’oposa a tot despertar.\n Cf.: Hiroshima mon amour, la pel·lícula d’Alain Resnais amb el text de Marguerite Duras.\n Referència a la síndrome del lliscament o de l’abandonament [Syndrome de glissement], que defineix aquest moment en què una persona ja no suporta la vida que és en ella i es deixa morir: el rebuig dels aliments, deixar-se anar, la pèrdua d’interès, dels afectes. Especialment utilitzat per a persones grans i persones al final de la vida. A les EPAD (Establiment per a gent gran dependent), la proporció de morts en gran nombre no només està relacionada amb la Covid-19, sinó amb les restriccions d’aïllament. Al voler protegir-los aïllant-los, se’ls precipita cap a aquest lliscament que ha provocat l’acceleració dels esfondraments.


Quin problema de Barcelona et preocupa més? | ONDACERO RADIO\nQuin problema de Barcelona et preocupa més?\nCoincidint amb l’equador del govern municipal d’Ada Colau volem saber quins son els problemes que preocupen més als barcelonins dos anys després de la formació del govern de ‘Barcelona En Comú’ el 13 de juny del 2015.\nSegons el darrer Baròmetre semestral de l’Ajuntament de Barcelona, les qüestions que més preocupen als ciutadans son el turisme, l’atur, la contaminació, la mobilitat, l’habitatge, la seguretat i la pobresa.\nL’atur i les condicions de treball es mantenen en el primer lloc del rànquing però el factor del turisme i la contaminació s’han convertit en una de les principals preocupacions dels barcelonins. Concretament, el turisme ha doblat el seu índex de preocupació ciutadana, el que indica un canvi de tendència.\nPrecisament, la gestió del turisme és un dels principals fronts oberts per l’equip de govern des que va arribar a l’alcaldia. El Pla d’Allotjaments Turístics, la connexió del Tramvia per la Diagonal, les obres del nus de les Glòries o la proliferació del top manta, son algunes de les qüestions que han marcat fins ara el mandat d’Ada Colau. Assumptes dels què en parlarem el proper 13 de juny, dos anys després de la constitució de l’actual govern barceloní, al programa especial 'Barcelona, a debat' que farem des del Palau de la Virreina amb els portaveus i caps de tots els grups municipals: Barcelona en Comú, PSC, PDeCat, ERC, C’s, PP i la CUP.\nI tu, què opines? Quin és el problema que preocupa més als barcelonins? Digue’ns quina es per tu la qüestió més important i farem un rànquing dels temes principals que haurien de figurar dins la carpeta de l’alcaldessa de Barcelona.


El nou Espai de la Jota obre al Museu de Tortosa amb la catalogació oficial de centre d'interpretació\nL'equipament ha obert portes aquest dissabte per donar a còneixer i difondre la dansa tradicional per excel·lència de les Terres de l'Ebre\nAquest matí ha obert portes l'Espai de la Jota. L'equipament ocupa un dels pavellons del Museu de Tortosa, a Remolins, i ofereix una visió polièdrica al voltant de la música i dansa tradicional més representativa de les Terres de l'Ebre: la jota. Ho fa a partir de material recopilat des de fa anys pel CIJTE (Centre d'Interpretació de la Jota de les Terres de l'Ebre) i pel grup Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries. Expliquen la jota des dels seus tres vessants: el cantat, el ballat i el musicat, i recullen alguns aspectes com l'origen o la identitat catalana de la dansa.\nA més, dedica un espai a diversos elements que han format part del recorregut de 26 anys dels Quicos, així com els premis que han anat aconseguint al llarg dels anys. El seu portaveu, Arturo Gaya, ha explicat que feia anys que treballaven per poder mostrar tot aquest llegat en un equipament com aquest: "ens permet mostrar-lo de la millor manera possible i amb molt bones condicions", ha explicat. A més, ha agraït a l'Ajuntament l'esforç que ha fet per dedicar-li aquest espai del Museu ja que "ens permetrà fer moltes coses pel folklore des d'aquí, que al cap i a la fi és treballar per fer millor la nostra societat, com deia Moreira", ha remarcat Gaya.\nA l'acte d'inauguració, l'alcaldessa de Tortosa, Meritxell Roigé, ha anunciat que l'Espai de la Jota ja compta amb la catalogació oficial com a centre d'interpretació, que fixa el departament de Cultura. Això farà, en paraules de l'alcaldessa, Meritxell Roigé, "que puguem guanyar difusió gràcies al fet d'estar a la xarxa de centres d'interpretació del país". Roigé ha posat de relleu la importància de disposar d'un lloc com aquest, que posa en valor la dansa més representativa del territori, i que a més se situa al complex del Museu de Tortosa, fet que en subratlla la importància. L'alcaldessa ha qualificat la jornada com "un dia especial" ja que "recuperem la nostra essència".\nEls Quicos han interpretat una rondalla com les que cantaven els cecs al mercat, ha explicat Gaya, amb l'acompanyament del nombrós públic present. A partir d'ara, l'equipament estarà obert en diversos moments de la setmana, i també se'n podran acordar visites programades o bé tindre accés a la documentació recollida. Un dels elements més significatius de la col·lecció és un original Del folklore tortosí, signat pel mateix autor, Joan Moreira.


Valors que han aconseguit perforar suports o resistències aquest dimecres - Bolsamanía.com\ntancat mercat: MADRID 06:52:29\t- NUEVA YORK Tancat\t- TOKIO Tancat\nValors que han aconseguit perforar suports o resistències aquest dimecres\nL'IBEX es pren un descans després de les pujades de les últimes setmanes\nEn castellano: Valores que han conseguido perforar soportes o resistencias este miércoles\nBolsamania\t| 16 May, 2018\t19:56\nEl primer objectiu de pujada continua sent el de 10.400 punts.\nFantàstica figura la que hem pogut veure en Telepizza (+8,18%) que aconsegueix superar la resistència dels 5,60 euros després de més de dos mesos de moviment lateral. Les seves perspectives tècniques són molt bones i tot sembla indicar-nos que podríem acabar veient una continuació de les pujades fins al nivell dels 6,50 euros.\nFantàstica figura en Amadeus que confirma definitivament la superació de la resistència dels 63,76 euros, màxims anuals. Es posa fi al moviment lateral en el qual s’estava movent des de fa més de mig any. El seu aspecte tècnic per a les properes jornades és molt bo i tot sembla indicar-nos que podríem acabar veient una extensió de les pujades fins al nivell dels 70 euros.\nEl BBVA cau al tancament un 1,62% després de girar-se al voltant de la mitjana de 200 sessions. El banc perd el primer nivell de suport situat als 6.63 euros i sembla molt probable que acabem veient una continuació dels descensos fins al nivell dels 6,40 euros. No observarem cap senyal de fortalesa en la seva sèrie de preus mentre cotitzi per sota dels 7 euros, preus on conflueix la mitjana de 200 sessions.


Hotel Ispinigoli Dorgali Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLocalità Ispinigoli, Dorgali, Dorgali, Itàlia, 8022 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Ispinigoli\nConvenientment situat a Dorgali, Hotel Ispinigoli és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Ispinigoli ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara servei de despertador, calefacció, mini bar, escriptori, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com parc infantil, equitació, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hotel Ispinigoli.\nCal que informeu el Hotel Ispinigoli de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


El sector de la poma aprèn sobre les darreres solucions tècniques a la Jornada fructícola d'estiu 2020\nEl sector de la poma aprèn sobre les darreres sol...\nEls assistents de la jornada, en una de les estacions\nMés d’un centenar d’assistents van poder veure demostracions de reg per degoteig amb energia solar i tractar temes com la replantació en pomera, l’impacte fitosanitari, el control de plagues i diverses tècniques de millora de qualitat\nDurant els dies 5 i 6 d’agost, l’IRTA va celebrar la ja tradicional Jornada fructícola d’estiu al centre de Mas Badia (La Tallada d’Empordà, Girona), que té l’objectiu d’aportar coneixement i innovació al sector fructícola català en l’àmbit del cultiu de la pomera. L’edició va estar marcada per la pandèmia de la COVID-19, perquè va organitzar-se tenint en compte totes les mesures de seguretat necessàries.\nMés d’un centenar de fructicultors, tècnics i altres especialistes implicats del sector de la poma van poder passar per les 4 sessions alternes, on van poder veure i conèixer un seguit de solucions tècniques per mantenir una fructicultura d’elit amb les tecnologies més innovadores.\nSessions de camp alternes per tractar diversos aspectes del cultiu de la poma\nLa primera parada estava dedicada a estratègies de millora per la coloració de les pomes bicolors, un paràmetre de qualitat molt preuat pel consumidor, però cada vegada més difícil d’aconseguir a causa de les altes temperatures a prop de collita. S’hi van explicar diverses tècniques per afavorir-ne la coloració, com una bona elecció de la varietat, la instal·lació de teles reflectants, la defoliació mecànica, una gestió acurada de la càrrega de fruita o la fertilització nitrogenada.\nUna altre estació va estar dedicada al Grup operatiu ‘Pom-Zero’ per explicar com s’afronta un escenari amb un mínim impacte fitosanitari. Les proves s’han fet en parcel·les comercials amb un tancament total amb xarxa, amb una reducció significativa de fungicides i sobretot d’insecticides. En aquest punt també es va recordar la pressió de la nova plaga del bernat marró marbrejat (Halyomorpha halys). Els assistents van poder veure l’insecte en els seus diferents estadis, i se’ls va recomanar mantenir l’observació i avisar als serveis tècnics davant de qualsevol troballa sobre l’insecte.\nLa jornada fructícola d’estiu forma part de l’activitat de demostració “Mètodes i tecnologies per combatre els efectes de la replantació en pomeres”, operació 01.02.01 del PDR de Catalunya 2014-2020, i és per això que s’hi van compartir mètodes i tecnologies per combatre els efectes de la replantació en pomeres. En concret, dues estratègies que han millorat significativament el creixement dels arbres els primers anys de plantació: la biofumigació i la utilització d’un pellet de farina de crucíferes aplicat a la línia de plantació. La Jornada va permetre veure un camp a punt de dallar de sorgo, un dels cultius recomanats per fer biofumigació.\nD’altra banda, es va mostrar la instal·lació de xarxes anti-pluja, una estratègia molt útil per reduir l’aplicació de fungicides pel control de motejat i també per aconseguir una millor qualitat de la poma, una epidermis més fina i amb menys problemes de cracking. Aquests resultats formen part dels Grups operatius “Utilització de xarxes anti-pluja per a reduir l’aplicació de fungicides pel control del motejat” i “Reducció del cracking en poma ‘Fuji’”.\nFinalment, hi va haver una exposició comentada de les varietats de poma del grup Gala, on ressaltava l’alta coloració vermella de totes les noves varietats. Les varietats a retenir dins el grup de Gales estriades són Gala Venus® Fenstripe, Gala Norge® Norge, Gala Schniga® Schnico i Alpigalacov. Del grup de llises destaquen Gala Star® Galafabcov, Gala Schniga® SchniCoredcov i Gala Big Bucks Bigbuckscov.\nEntre aquestes activitats, destaca també l’activitat del projecte PECT “Girona, regió sensible a l’aigua”, dedicada a la implementació d’estratègies demostratives per a la millora de l’eficiència del reg agrícola a la zona del Baix Ter. Durant la jornada es va explicar, més concretament, com s’ha realitzat la construcció i quin és el funcionament d’una xarxa secundària demostrativa de reg a baixa pressió impulsada per energia solar fotovoltaica.\nAquí podeu veure un breu vídeo sobre la demostració portada a terme durant la jornada:


El PIB de l'estat avança el 0,8% en l'últim trimestre de l'any - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl PIB de l'estat avança el 0,8% en l'últim trimestre de l'any\nEl Banc d'Espanya indica que la fase expansiva iniciada fa més de dos anys s'ha prolongat al final del 2015 i es mantindrà durant el 2016\nL'economia espanyola hauria crescut el 0,8% en el quart trimestre de l'any, en línia amb l'increment del tercer trimestre, segons va avançar ahir el Banc d'Espanya, que afirma que la "modesta" desacceleració del PIB en la segona meitat de l'any no alterarà una alça sostinguda en els propers trimestres.\nL'últim butlletí sobre l'economia espanyola publicat ahir per l'organisme supervisor assenyala que el PIB tancarà el 2015 amb un avanç del 3,2%, una dècima més del que havia previst en el seu informe de setembre, tot i que per sota de l'estimació de l'executiu (3,3%).\nAixí mateix, el Banc d'Espanya també ha millorat una dècima la seva previsió per al 2016, en preveure un avanç del 2,8%, davant del 3% del quadre macroeconòmic del Govern. L'informe indica que la fase expansiva que l'economia espanyola va iniciar fa una mica més de dos anys s'ha prolongat al final del 2015 i es mantindrà durant el 2016.\nAmb tot, per a l'any que ve augura una moderació de l'avanç de la demanda estatal i considera que, encara que l'ocupació conservarà un "elevat dinamisme", el seu ritme de creixement també s'atenuarà. Així, el Banc d'Espanya indica que la demanda interna contribuirà en 3,6 punts al PIB el 2015, i en 3,1 punts el 2016, i mentre el consum privat augmentarà el 3,1% i el 3,3%, respectivament, el consum públic pujarà el 2,4% aquest any i el 0,4% el que ve.\nL'entitat supervisora que dirigeix Luis María Linde també alerta de la necessitat de corregir eventuals desviacions en l'execució dels plans pressupostaris de les administracions públiques, ja que assevera que el compliment de l'objectiu de dèficit públic del 2015 marcat en el 4,2% del PIB requereix una millora d'1,6 punts percentuals del PIB.\nNo obstant això, afegeix que els riscos de desviació que es concentren en el dèficit de les comunitats autònomes i en el de la Seguretat Social es podrien veure compensats parcialment per una millor evolució del previst en els ajuntaments i en l'administració central.


La història d'un celler lligat a un poble\n“La família Desvalls ha estat vinculada a la terra, i aquest és el meu compromís: seguir respectant i tenint cura del paisatge.”\nEl centre mostra la trajectòria de la família i la història de Catalunya a partir de la documentació textual, gràfica i fotogràfica de l’Arxiu Desvalls. Un projecte cultural pioner, col·laboratiu entre el sector públic i privat, que posa en valor el patrimoni documental en el seu context territorial, en aquest cas la comarca de l’Alt Penedès.\nLa Finca Viladellops sempre ha estat un projecte sentimental. Vaig néixer entre vinyes, i la meva infància ha estat vinculada a la terra. M’agradaria i així espero, poder deixar un llegat i traspassar el testimoni a la següent generació. Des dels inicis he buscat amb passió respectar el paisatge, sostenibilitat i juntament amb tot el meu equip elaborar uns vins de qualitat que expressin la màgia del Massís del Garraf.\nL’any 1951, la campana va ser batejada amb el nom de Margarida per l’avi de Marcelo Desvalls, actual propietar, en honor a la seva dona.\nL’alçada fins el primer pis, des de l’exterior, debia ser d’uns 7 metres. L’aparell constructiu és format per pedres irregulars, a l’interior s’hi observa un “opus spicatum”. L’edifici adossat a l’oest de la torre és considerat una presó o, per alguns, la capella de Sant Joan vell. Fa 4,5 metres de llarg i una alçada de 180 cm.\nLa creació del nucli de Viladellops està datada a l’any 930 quan el compte Sunyer I va reconquerir el Castell d’Olèrdola i es van concedir franquícies per repoblar i crear nous assentaments. D’aquesta època data la torre medieval perfectament conservada, que feia les funcions de fortificació i de comunicació amb el Castell d’Olèrdola.\nEl patró de Viladellops és Sant Joan, en honor a l’Ordre de l’Hospital de Sant Joan de Jerusalem, els qui van construir la capella de Viladellops en aquelles èpoques.\nActualment el poble el composen 18 masies (vivendes rurals típiques de la zona) que donen al poble el mateix ambient que fa 100 anys, ja que s’han preservat completament l’arquitectura i l’entorn\nTerroir: Finca Viladellops es troba situat en el Massís del Garraf, massís muntanyós que s’estén fins el mar mediterrani. En la finca situada a 250 metres sobre el nivell del mar, de sols molt pobres de textura argilo-calcària, amb alt percentatge de calç activa, trobem gran quantitat de sediments i fòssils marins, vestigi inequívoc de que en èpoques anteriors havia sigut el fons del mar.\nEcologia: Finca Viladellops ha conservat amb molta cura durant anys el paisatge, l’arquitectura i el seu entorn. Seguint amb la filosofia de la propietat, tota la vinya s’ha inscrit en el Consell català de la Producció Agrària Ecològica (CCPAE), pel que els vins actuals tenen la certificació oficial de vins ecològics.


Tallers per configurar un nou Centre Social Autogestionat a Reus – CGTCatalunya\nInici > General > Notícies > Tallers per configurar un nou Centre Social Autogestionat a Reus\nTallers organitzats per antics animadors del CSA L'Eskerda, per tal de configurar un nou Centre Social Autogestionat a Reus.\nSobren els motius per posar-se les piles i conquerir espais d'autonomia i autogestió on desenvolupar-hi alternatives a la crisis sitèmica que ens han deixat caure a sobre. Des de la cultura i els espectacles fins al menjar tot es autogestionable i més ens val aprendre a fer-ho, perqué si hem de confiar que polítics, banquers i multinacionals treballin per nosaltres estem venuts.\nAmb l'Eskerda es va intentar, el resultat no ha sigut l'òptim, ara ho tornem a intentar invitant-te a pensar amb nosaltres per a què un nou espai, com ens organitzarem per decidir i fer les coses i com hi accedirem. Aquest proper dimecres 10 de febrer, comença un cicle de tallers i dinàmiques per configurar el nou Centre Social Autogestionat que Reus es mereix.\nFins al dimecres 3 de març cada dimecres de les 20h a les 22'30 al local de la CGT (Raval Santa Ana 13, 2n, Reus), hi haurà pausa amb piscolabis per calmar les ganes de sopar.\n- Dimecres 10 febrer,\nCentre Social Autogestionat: amb qui i per a què?\nTaller d'agitació i concreció d'idees:\nPer què volem un Centre Social Autogestionat?\nQuins projectes es presenten i qui els tira endavant?\n- Dimecres 17 febrer,\nAutogestió 1. Presa de decisions en assemblea\nTaller sobre tècniques per a facilitar les assemblees (com fer-les eficaces, dinàmiques i participatives).\nAgitació i concreció d'idees: Com prendre les decisions? Quin tipus de decisions corresponen a tots els usuaris de l'espai? Quines a cada col·lectiu d'usuaris? I quines a cada persona individual?\n- Dimecres 24 febrer,\nAutogestió 2. Economia, treball i tasques.\nTaula rodona sobre maneres de gestionar economies i tasques comunes: Els mínims, els NAPS, les mingues, els socis i les comissions.\nAgitació i concreció d'idees: Com distribuim les tasques necessàries per mantenir viu el CSA? Com reconeixem la realització de les tasques? Cal que col·laborin tots els usuaris? Si és que si, com? Si és que no, quins? És possible combinar ingressos comunitaris amb ingressos particulars? Com?\n- Dimecres 3 de març,\nLa conquesta de l'espai (Març Attack)\nTaula rodona sopesant okupació, masoveria urbana, lloguer i compra col·lectiva.\nExposició de recursos i idees per finançar el CSA.\nAgitació i concreció d'idees: Quins espais hem investigat?\nEstablim una llista de prioritats entre els espais investigats?\nQuina opció és la més adedüada per a cada espai?


'Santa Eulàlia de Barcelona, la ben parlada', la nova exposició del Museu Diocesà de Barcelona - Arquebisbat de Barcelona\n‘Santa Eulàlia de Barcelona, la ben parlada’, la nova exposició del Museu Diocesà de Barcelona\n03 febrer, 2022 -\nAvui s’inaugura l’exposició Santa Eulàlia de Barcelona, la ben parlada. Una ciutat una patrona, al Museu Diocesà de Barcelona i la Catedral. La mostra posa en el centre del seu discurs l’advocació de Santa Eulàlia i el seu patronatge a Barcelona a partir de l’arqueologia, d’obres d’art de diverses èpoques, de la seva tradició oral i de la presència de la Santa arreu del món, emfasitzant la seva presència a la Catedral barcelonina.\nDels materials exposats destaca una imatge de Santa Eulàlia de Pere Costa realitzada entre 1733 i 1738 de Santa Maria del Pi, l’estendard de Santa Eulàlia amb brodats originals del s. XVIII procedent de la Catedral de Barcelona, un oli de gust neoclàssic del cercle de Josep Flaugier conegut com el Martiri de Santa Eulàlia i un carbó i guaix sobre paper de Josep Obiols i Palau de 1954.\nEs tracta d’una proposta divulgativa que té el precedent de la proposta virtual que el mateix Museu Diocesà va impulsar fa un any i que ara porta la versió de sala. En suma, és una exposició que apropa a la ciutadania el patrimoni cultural, material i immaterial, que al llarg dels anys s’ha anat forjant al voltant del patronatge i devoció a Santa Eulàlia de Barcelona.\nL’equip de persones que han intervingut en l’elaboració dels continguts provenen de diversos àmbits relacionats amb el patrimoni cultural, fet que ha permès donar a l’exposició una mirada oberta, pluridisciplinar i enriquidora. Els responsables de la mostra estan convençuts que cada visitant n’extraurà una experiència gratificant, al mateix temps que un missatge únic, personalitzat i intransferible de la descoberta de tot l’univers simbòlic eulalienc.\nL’exposició Santa Eulàlia de Barcelona, la ben parlada. Una ciutat una patrona es podrà visitar del 3 de febrer al 27 de març de 2022.\nLa festa de Santa Eulàlia, a la catedral de Barcelona\nEl dissabte 12 de febrer, festa de Santa Eulàlia, verge i màrtir, la catedral de Barcelona acull la missa conventual. En acabar la celebració eucarística, els concelebrants veneraran el Sepulcre de la Santa. La Cripta romandrà oberta de les 8.30 h a les 9.15 h i de 11.15 h fins a les 17.30 h. A les 21.00 h es farà la representació de la Vida i Passió de Santa Eulàlia, a càrrec de l’Esbart Ciutat Comtal. L’endemà, diumenge 13 de febrer, a les 16.45 h, tindrà lloc una segona representació al mateix altar major de la catedral.


16ª Sortida del Projecte Foto-Identificació: Balenes i Dofins al Litoral Català 2018 | Associació Cetàcea\n16ª Sortida del Projecte Foto-Identificació: Balenes i Dofins al Litoral Català 2018\nOctubre 24th, 2018 | Publicat per Administrador a Projecte Foto-identificació\nEl dia no pot ser més bonic, i després de poques hores de la sortida de port i diversos salts de peixos, per fi apareixen els tan esperats cetacis. Un grup de dofins llistats (Stenella coeruleoalba) van nedant de manera molt tranquil·la per la seva llar, la Mediterrània. Estan en comportament de repòs, i no triguem a situar-nos a prop seu.\nAlguns dels individus d’aquest grup s’acosten a proa una estona, ens miren i després tornen al grup, que segueix descansant. Fins a tal punt és baixa la seva velocitat que parem el vaixell i segueixen al nostre ritme. Així, podem gaudir durant una bona estona de la seva companyia; sempre bella, sempre pacífica. Els dofins llistats són l’espècie de cetaci que albirem amb més freqüència, però el seu comportament no sempre és el mateix, i no ens cansa veure les seves marques des dels ulls i el musell cap a enrere que els diferencien d’altres espècies de dofí. No ens cansa veure la seva natació àgil i elegant, aquesta mirada inquisitiva mentre neden a uns 3 o 4 nusos sense cap esforç aparent, com preguntant-se què fem a casa seva. Mentre nosaltres prenem notes i fotografies per al nostre estudi, la tripulació externa gaudeix de l’experiència de navegar amb dofins lliures, preciosos, espontanis i alegres, res a veure amb el comportament robotitzat en els delfinaris. Sempre és molt emocionant veure la brillantor als ulls de qui veu dofins per primera vegada. Cada cop que sortim a navegar guanyem addictes al mar. I això és molt gratificant. Després d’aquest bona estona, seguim rumb al canó per intentar trobar altres espècies de dofins, però el que veiem són més aus marines, un altre albatros i dos peixos lluna descansant en superfície.\nSeguim gaudint de la vida marina, però no podem ignorar el que també seguim veient. Quantitat de brossa marina: micro i macroplásticos, papers i en general diferents deixalles que segueixen entristint-nos per uns moments. Sense veure més rastre de cetacis, decidim tornar a port, i de nou seguim gaudint de les converses amb els nostres nous amics. Sempre aprenem alguna cosa de les persones que viatgen amb nosaltres en aquest meravellós projecte. A l’arribar a port, el comiat i un “fins aviat” fan que seguim enamorats d’aquesta associació i d’aquest voluntariat.\ndelfi llistat, Garraf, mediterrani, projecte foto-id, Projecte Foto-Identificació, stenella coeruleoalba


Els groguets Paco Alcacer i Dani Parejo assisteixen a l’acte de Leyendas de España | Notícies Dígitals\nEls groguets Paco Alcacer i Dani Parejo assisteixen a l’acte de Leyendas de España\n14/10/2021 15/10/2021 acte, dani parejo, leyendas de españa, paco alcacer\nLeyendas España, de l’Asociación Española de Futbolistas Internacionales (AEdFI), entitat emmarcada en l’RFEF, ha reunit i homenatjat aquest dijous a València a diverses generacions de futbolistes de la Comunitat Valenciana o establits en ella que han vestit la samarreta de la Selecció Espanyola. Allí han estat jugadors encara en actiu i exfutbolistes. Els groguets Paco Alcácer i Dani Parejo han assistit a l’acte, així com a la llegenda del Submarí Bruno Soriano.\nAnècdotes, abraçades, reconeixements i milers de records que han posat els pèls a flor de pell, en un acte tremendament emotiu que ha presidit Fernando Giner i en el qual ha estat acompanyat per Salvador Gomar, Vicepresident de la RFEF i president de la Federació de Futbol de la Comunitat Valenciana (FFCV).\nDesprés d’una tertúlia periodística en la qual s’han recordat diverses èpoques de la Selecció moderada per Pablo García Cuervo i que ha comptat amb la participació dels periodistes Alfonso Gil, Paco Lloret i Fermín Rodríguez, el president de Leyendas España, Fernando Giner, ha explicat el nou projecte on es prestarà especial atenció a totes aquells jugadors que van jugar per a La Roja.\nAquests homenatges es repetiran en els pròxims mesos en diferents comunitats autònomes en representació de tot el territori que ha comptat amb la presència de 832 jugadors, l’últim a debutar, Yeremy Pi. L’associació treballa en sintonia de la RFEF, que presideix Luis Rubiales, que en l’esdeveniment ha estat representat per Salvador Gomar, un dels seus vicepresidents.\nEl president de la FFCV va reconéixer que “és un orgull per a la Comunitat Valenciana acollir a tants internacionals. Hi ha jugadors que són oblidades i entre tots hem d’acollir-los. Em sent emocionat de ser ací i recordar moments com els del Mundial de 1982. És un orgull veure-us, a la Comunitat Valenciana li doneu una gran imatge i prestigi”.\n← Groc Talent ja coneix els seu artistes que participaran en la segona edició\nDescompte al Sansan Festival per als abonats del Villarreal CF →


Esports - El Patí Hoquei femení juga a Sant Feliu de Codines per assegurar el primer lloc\nEl Patí Hoquei femení juga a Sant Feliu de Codines per assegurar el primer lloc\nLes vermell-i-negres volen quedar primeres, tot i assolir l'ascens la setmana passada\nel 3/mai/13 Ignasi Quintana Hoquei PDF\nEl conjunt femení del Patí Hoquei Club Sant Cugat afronta una nova jornada de lliga davant el Sant Feliu de Codines després d'assolir l'ascens matemàtic a la màxima categoria de l'hoquei patins estatal. Les vermell-i-negres, tot i haver-se assegurat l'ascens, s'han marcat l'objectiu d'acabar en primera posició per davant del Girona B i el Mataró.\nEl Patí Hoquei femení s'ha marcat un nou repte un cop s'ha assegurat l'ascens directe a l'OK Lliga femenina, acabar la temporada amb el títol de lliga sota el braç. Per fer-ho, aquest dissabte tenen un partit, a priori, assequible per aconseguir tres punts més per al seu caseller davant l'últim classificat, el Sant Feliu de Codines, conjunt que tan sols ha pogut vèncer en un partit i n'ha empatat quatre. Les vermell-i-negres es troben a nou punts del Girona B, equip que encara té opcions de poder competir pel campionat de lliga, encara que no pot pujar de categoria.\nL'entrenador de les santcugatenques, Robert Rué, s'espera un partit on les rivals estaran molt tancades al darrere i serà important marcar el primer gol ràpid. A més, Rué comenta que les noies estan molt motivades per acabar la temporada en primera posició.\nLes noies el que volen fer és pujar com a primeres. Queden quatre jornades, intentarem guanyar-les totes.\nLes noies de Robert Rué juguen aquest dissabte a tres quarts de cinc de la tarda a domicili, a la pista del Sant Feliu de Codines.


B&B Cà Nesi Camugnano Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia S. Giorgio 89-Ca Nesi, Camugnano, Camugnano, Itàlia - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Castel Di Casio, B&B Cà Nesi és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA B&B Cà Nesi, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. S'admeten animals de companyia, cuina compartida, aparcament de cotxes, àrea de TV/saló compartit són només algunes de les comoditats que fan que B&B Cà Nesi sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, plat de dutxa, bany compartit, calefacció per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de B&B Cà Nesi la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Castel Di Casio.\nCal que informeu el B&B Cà Nesi de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (72) Parelles (53) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (1) Grups (9)\nAllotjaments a Camugnano


El Govern informa Madrid de les millores pressupostàries i de personal i reclama inversió en els museus\nAquest dilluns dia 12 de novembre, la consellera Fanny Tur, acompanyada per la directora general de Cultura Joana Català, s'ha reunit amb el Director General de Belles Arts del Govern espanyol, Román Fernández-Baca.\nEn aquesta reunió la consellera Fanny Tur, tal com ja va fer amb l'anterior director general, ha posat en coneixement seu les millores pressupostàries i de recursos de personal dels equipaments culturals així com les novetats en la gestió del traspàs del Museu de Mallorca. En aquesta ocasió aquesta trobada ha servit per parlar de la gestió del Museu de Mallorca, de la secció etnològica de Muro i del Museu Arqueològic d'Eivissa i Formentera.\nS'ha demanat al Ministeri que resolgui l'actual sistema de climatització de les sales de Belles Arts del Museu de Mallorca que permeti estabilitzar les condicions ambientals de l'espai. Per treballar en aquest aspecte i fer el seguiment corresponent, s'ha proposat la creació d'una comissió tècnica de treball entre el Ministeri de Cultura del Govern central i la Conselleria de Cultura del Govern de les Illes Balears.\nAixí mateix, s'ha demanat al Govern central que s'inclogui l'actuació a les peces afectades per la climatització del Museu de Mallorca al Pla Nacional de Conservació Preventiva de fons museogràfics.\nPer altra banda, s'ha acordat pròximament una visita tècnica per part del Ministeri de Cultura al Museu de Mallorca i a la secció etnològica de Muro.\nAmb relació a la secció etnològica de Muro, la consellera Fanny Tur ha fet constar la necessitat amb urgència d'un nou projecte museogràfic i arquitectònic. Actualment, el Museu compta amb un preprojecte museogràfic, que és necessari desenvolupar i que es pot dur a terme durant l'any 2019, bé amb recursos propis o bé amb el suport extern. En paral·lel es poden iniciar els estudis previs per a la redacció del projecte arquitectònic.\nUn dels altres punts que s'han tractat ha estat el projecte de reforma del Museu Arqueològic d'Eivissa i Formentera. En aquest sentit, la consellera Fanny Tur ha recordat al Director General que el museu de Dalt Vila està tancat des de l'any 2010 i ha demanat que es mantingui la partida pressupostària dedicada a la rehabilitació integral de la seu del MAEF de Dalt Vila.\nLa consellera Fanny Tur també ha informat al director general de l'augment de places en els equipaments culturals de les Illes Balears. La Conselleria de Cultura, ha augmentat durant aquest darrer any i mig quatre places al MAEF, i un total de 17 places en tots els centres culturals de les Illes Balears.


El Celler Dalmau de Balaguer organitza el proper 10 de març un tast-maridatge per experimentar i assaborir – Comarques de Ponent\nEl Celler Dalmau de Balaguer organitza el proper 10 de març un tast-maridatge per experimentar i assaborir\nEls vins del celler Marqués de Murrieta de la DO Rioja i la cuina de Mediterrania Gastroidees (Cal Xirricló) es trobaran per maridar-se. El proper dijous 10 de març, el Celler Dalmau de Balaguer acollirà l’esdeveniment que porta el nom de tast-maridatge ‘Expressió i Sabors’. Els seus organitzadors expliquen que la cita consistirà en un tast combinat d’un total de 5 plats (entrants, peix, carn, i postre) amb vins (negres i blancs) del celler Marqués de Murrieta de la DO Rioja, amb la finalitat de fer una descoberta gastronòmica i gaudir de noves experiències sensorials. L’activitat començarà a les 9 de la nit. Xavier Castellano, responsable del Celler Dalmau, assegura que “és molt difícil que els enòlegs del celler Marqués de Murrieta facin un tast fora de la seva zona, per això serà un honor i un privilegi poder comptar amb la seva presència a Balaguer”.\nL’activitat té un màxim de 40 places. Els interessats en participar-hi han de fer reserva prèvia trucant al telèfon 973445481 o bé enviant un correu electrònic a cellerdalmau@compsaonline.com.\nEl Celler Dalmau es va fundar a Balaguer el 1941. Durant molts anys havia estat regentat per diferents generacions de la família Dalmau i fa tres anys va fer-se càrrec de la direcció del celler Xavier Castellano, que ha apostat per mantenir el nom i l’essència del Celler Dalmau intentant “fusionar la tradició amb la innovació”.\nSi sou dels que teniu problemes per trobar un vi que s’escaigui a l’ocasió, podeu anar al Celler Dalmau ja que allí trobareu la solució. Disposa de més de 300 referències de vins així com una gran varietat de licors, caves, vermuts, cervesa artesana i oli, entre d’altres productes de proximitat. El Celler Dalmau treballa amb bona part dels cellers de la DO Costers del Segre ja que “intenta potenciar els productes del territori”. Tot i això, per a altres paladars i gustos, també té vins d’altres denominacions d’origen i de diferents DO del món, sempre però tractant-se de vins que s’elaboren en petits cellers i que són poc coneguts pel públic en general.\nEl proper pas del Celler Dalmau és habilitar una enoteca perquè els clients puguin degustar els productes abans de fer la compra. L’enoteca completarà les activitats de caràcter puntual que s’organitzen, almenys un cop al mes al celler amb l’objectiu d’intensificar les relaciones amb els clients i aportar-los un valor afegit. Entre aquestes activitats, de caràcter més informal que el tast-maridatge del proper 10 de març, hi ha degustacions d’algun vi, cava o oli en concret, presentacions de nous vins d’un celler, entre d’altres propostes, que pretenen acostar el Celler Dalmau als veïns de Balaguer i rodalies. La propera activitat serà un tast amb un celler de Mallorca (DO Pla i Llevant).


Arxiu Històric Municipal La història de Dosrius és molt antiga, ja que així ho confirmen els vestigis trobats, gràcies als quals podem remuntar a milers d'anys enrera. Aquesta zona, va estar poblada durant el període de la prehistòria, així ho confirmen els palets pintats que, segons Maria Ribas, van ser trobats a les sitges pre- romanes del poblat del Far, i que pertanyen a l'època del Paleolític. A Canyamars, va ser trobat un sepulcre Megalític, que pertanyia al període del Neolític. Pel que fa als Ibers, segons Maria Ribas, també s'assentaren en diferents indrets d'aquest municipi. De l'època romana s'han trobat vil·les romanes amb sepulcres d'incineració i sitges d'enterrament en el Santuari del Corredor, ceràmica romana acumulada o escampada i restes indeterminades molt fragmentades. La incursió dels Carolingis, també arribà a Dosrius, ja que segons Esteve Albert, els Carolingis, cap a l'any 801 en l'intent de conquerir tot el territori ocupat pels sarraïns, d'Iluro/Alarona fins a l'Ebre, instal·laren campaments en diferents zones de l'actual Maresme, i sembla que un d'aquests campaments fou instal·lat a Dosrius, al lloc on hi ha l'ermita de Sant Llop. Els documents que s'han trobat que fan referència al poble, daten de l'any 963 fent servir el topònim "Duos Rios" i apareix amb la forma DUOSRIOS el 990 i 1017. Pel que fa a la història del període Medieval, cal dir que aquesta va transcórrer totalment lligada al Castell que és un dels més antics de Catalunya. Datats els seus orígens al segle XI, es contemporani a altres com el de Montgat, Vilassar, Burriac, ... Està situat dalt d'una muntanya de 246m, d'alçada, considerant-se un important cim estratègic amb una àmplia panoràmica de tota la vall. Com el de Burriac, el Castell de Dosrius forma part del sistema tradicional de defensa. Del primer terç del segle XII daten els documents que manifesten la transcendència històrica de l'indret. Els llinatges del Castell de Dosrius foren successivament: els DOSRIUS (s.XI - finals s. XIII), els CASTELLÀ (finals s. XIII - XV) i els SENTMENAT (s. XVI - XX). El segle XIV és el més abundant pel que fa a la documentació del Castell de Dosrius. D'ençà del 1453 fins el 1690 el Castell i la baronia de Dosrius esdevenen el Marquesat de Castelldosrius, perllongant-se fins l'actualitat\nESTEVE ALBERT I CORP Des d'aquí volem fer un petit homenatge en la història al nostre escriptor i home de teatre més conegut. Al llarg de la seva vida i de les seves obres, sense dubte, va estar marcat pel seu naixement i infantesa a Dosrius. L'home que parlava amb la natura, que respectava i estimava el poble, un gran Català i defensor de Catalunya, que ens va tindré que abandonar però que mai es va oblidar de les seves arrels.\nLA NOSTRA HISTÒRIA RECENT EN UN LLIBRE Moltes de les fotografies estan extretes del llibre "Una ullada al passat" de les Sras. Neus Alsina i Boix i M. Àngels Jubany i Pinós. El qual volem recomanar per a tots aquells que desitgin conèixer una mica més el poble on vivim. Realment mereix molt la pena tenir-ho.\nL'HISTÒRIA DE JOAN DE CANYAMARS Corrien els anys 1492 quan a Catalunya van surgir les “Guerres de la Remensa” a causa de les desigualtats socials i de l’enfrontament de la classe social baixa amb els seus senyors, i per tant es van produir molts enfrontaments amb armes. El rei Fernan va acabar amb el problema a través de la Sentencia Arbitral de Guadalupe (que constava en abolir els “mals usos” que els feudals feien dels seus drets) i van començar a haver-hi enfrontaments per totes dues bandes. Un dels enfrontaments que més ens pertoca es el de Joan de Canyamars un pagès del Maresme, nascut al segle XV a Canyamars (Dosrius) que va intentar matar al rei Ferran II d’una ganivetada. Això va ocórrer a Barcelona, davant del Palau Reial al 1492. El Rei es disposava a surtir del Palau Major quan Joan de Canyamars va treure una arma blanca, un ganivet, i agredí al rei amb la intenció de matarlo. El va deixar ferit i encara que no li van voler donar importancia al fet, van declarar que Joan de Canyamars havia perdut el nord, que estava boig i el van empresonar el dia 7 de desembre d’aquell mateix any. Dies més tard, el 12 de desembre va morir atroçment desquarterat. Passada la sentencia, el rei Ferran II va recuperar-se de l’atac i va començar a fer feina endarrerida.


Amanida de cogombre i feta – sopars de duro\nAmanida de cogombre i feta\nEns acostem al 40 de maig, data en què apareix el gaspatxo al menú de El Bierzo i desapareixen les peces d’abric dels penja-robes. Desterrats els estofats i els guisats calòrics fins que torni el mal temps, a la nostra cuina s’imposen ara els plats lleugers, rics en colors i en vitamines. Ja sigui com a acompanyament d’un peix a la graella, o com a entrant d’un menú estiuenc, l’amanida de cogombre i feta us convencerà per la seva senzillesa, per l’encertada combinació de sabors i pel color intensament verd que refresca només de veure’l.\nCost aproximat per ració: 1,38 €\n3 cogombres holandesos\nRaspem els cogombres, eliminant només part de la pell. Els tallem ben fins amb la mandolina i els salem generosament.\nDeixem reposar el cogombre en un bol, perquè deixi anar l’aigua. Passats uns 20 minuts, l’espremem fort amb les mans, l’esbandim sota l’aixeta i el posem a escórrer en un colador.\nAmanim el cogombre amb el suc de llima.\nAl morter, piquem els grans de comí, el sèsam i un polsim de sal i pebre. Amb aquesta barreja assaonem el cogombre. Remenem i deixem a la nevera fins al moment de servir.\nTallem la feta a daus petits. La incorporem a l’amanida de cogombre. Ho amanim tot amb un raig d’oli verge extra i servim.\nA aquesta amanida hi podríeu incorporar un alvocat i uns quants pistatxos picats. Amb aquests ingredients, tindríeu l’amanida verda més verda de totes! (Per cert, maniàtics del cogombre: si li deixeu part de la pell i li afegiu una mica de comí, no us repetirà gens).\nPublicat a CARMANYOLA, PRIMERSEtiquetat Amanida, Cogombre, FetaPer rosatamarit1 comentari\nUn pensament sobre “Amanida de cogombre i feta”\n22/08/2014 a les 21:38\n← Hamburgueses de quinoa\nMagdalenes amb pinyons →


Apartmány Donovaly Donovaly Eslovàquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartmány DonovalyDonovaly 802, Mistriky, Donovaly, Eslovàquia, 976 39 - Veure al mapaExcel·lent8,4Basada en111comentarisApartmány DonovalyVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 25 fotosMolt bona ubicació 8,6Veure al mapa8,6Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartmány Donovaly és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Donovaly. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartmány Donovaly també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Donovaly. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, ascensor, àrea de fumadors són només algunes de les comoditats que fan que Apartmány Donovaly sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, cuina americana a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent esquí. Apartmány Donovaly és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Donovaly.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióestris de cuinasala d'estarcalefaccióforn microonesTV satèl•lit/cablecuina americananevera empolles d'aigua de cortesiaplat de dutxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Apartmány Donovaly de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 100 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.Mostrar més


Els andorrans conduïm fatal perquè ens van regalar el carnet\nActualitzada 23/08/2018 a les 06:54\nLa mare us hauria caigut bé. No era com jo, que vaig pujar a Andorra per primera vegada seguint el cul d’un paio i ja per quedar-me entre vosaltres i fer-vos nosa o directament la punyeta fins al punt que tot sovint desitjaríeu que tirés Runer avall, sinó que era d’aquelles persones que pujaven a Andorra tres o quatre cops cada any i tornava cap a casa curulla de Duralex, xocolata, formatge, sucre i tot d’andròmines innominades que no servien absolutament per a res i que quedaven arraconades durant segles i segles, fins que ella mateixa les fotia a mar. Ella deia que pujava a veure les muntanyes, però res més lluny de la realitat: no havia passat mai del “carrer de les botigues”; ep!, això sí, quan tornava a casa, tot era parlar bé del país i de la seva gent.\nFins que li passava l’efecte o veia algun cotxe amb matrícula andorrana. Aleshores era implacable. Pràcticament com tothom enllà de les fronteres, era de l’opinió que els andorrans (ella no distingia entre andorrans i residents, només es fixava en la matrícula dels cotxes) conduïm fatal i que ens van regalar el carnet en una barraca de fira de festa major. Segons ella, hi havia dues menes de conductors andorrans: els que se t’enganxaven al cul del cotxe i et feien patir perquè tenies por que te la fotessin per darrere i els que t’avançaven a qualsevol lloc amb l’únic objectiu de ser els primers al semàfor següent.\nPobra mare, si ens veiés ara! Aquests dies de vacances, han enxampat andorrans a velocitats imperdonables tant en carreteres de l’Estat espanyol com de l’Estat francès i, dins el país, els quatre gats que ens hi hem quedat hem hagut d’aguantar, a més del territori ciclista que s’han inventat, que quads, motos i cotxes amb el tub d’escapament modificat ens rebentessin els timpans; que el fum d’alguns autobusos interparroquials ens intoxiqués; que els de sempre aparquessin com sempre, és a dir, sobre voreres, en llocs reservats per a minusvàlids..., i fins i tot s’ha vist algun cotxe amb remolc descobert transitant a tota velocitat amb alguna criatura dins la caixa... En qüestió de trànsit, la meva mare tindria més raó que mai. Diria: “Tots de la República Andorrana, on tothom fot el que li dona la gana.”\n#1 IPC and fast furious\nAquest "fenomen" social que abans es donava només a la carretera ara es a traslladat a les nostres vies principals a Andorra, les noves generacions amb la bonança econòmica celebren que tenen 18 anys comprant-se un cotxe i una moto esportius, d'alta cilindrada i amb fuites esportius oberts. La vall d'Andorra tremola cada dia amb l'estrèpit de milers de cotxes, motos i quads que circulen a tota velocitat produint un soroll pròpi d'un circuit de carreres, però no passa res perquè el que en realitat importa a Andorra és el l'Índex de Preus de Consum (IPC).


Què és l'experiència d'usuari i què fa un dissenyador de UX | creatius Online\nQuè és l'experiència d'usuari i què fa un dissenyador de UX\nEncarni Arcoya | 04/09/2021 13:00 | Diversos\nHas sentit parlar alguna vegada de l'experiència d'usuari? ¿Potser d'un dissenyador de UX? Són dos conceptes que hauries de tenir molt clars perquè estan en auge i és possible que en un futur no molt llunyà eren una especialitat que es demani molt.\nPerò, ¿Què és l'experiència d'usuari? Què és un dissenyador de UX? Si no saps del que parlem a continuació et anem a desgranar tot el que has de saber.\n1 Què és el disseny UX i què té a veure amb l'experiència d'usuari\n2 Què és un dissenyador de UX\n2.1 Habilitats de l'dissenyador UX\n3 Què és l'experiència d'usuari\nQuè és el disseny UX i què té a veure amb l'experiència d'usuari\nAbans de res anem a començar pel que és el disseny UX, ja que si no entens aquest concepte, els altres poden ser més complicats de comprendre. El disseny UX també conegut com disseny de l'experiència d'usuari, no és altre que una sèrie de processos que es duen a terme amb l'objectiu de crear productes que satisfacin als usuaris, A el temps que li brinden una experiència adequada, i basada en els coneixements que aquests tenen.\nEn altres paraules, és el procés que segueixen els productes que es creen perquè aquests resolguin les necessitats dels usuaris. Per exemple, pensa en un pal de fregar. En el seu moment, quan es va crear, la persona que la va inventar, Manuel Jalón, suposem que va pensar en aquestes dones que havia de posar-se de genolls i torçar un drap per poder fregar el terra, i va voler ajudar perquè aquesta tasca fos molt més suportable . És a dir, que va buscar un producte que resolgués una necessitat d'un públic i, a més, s'ho fes tot més fàcil.\nEntens ara el que és el disseny UX?\nAmb exemples més actuals tenim els altaveus intel·ligents, els mòbils, etc. Són productes que es dissenyen en base als usuaris i al l'ús que aquests li donaran. En el cas dels mòbils, a del principi la pantalla era petita perquè només es feia servir per cridar, però com ara cridar és el que menys es fa les pantalles són més grans per millorar la navegació i també el poder enviar missatges.\nQuè és un dissenyador de UX\nJa que sabem el que és el disseny UX, el següent que has d'entendre és què és un dissenyador UX i per què està relacionat amb l'experiència d'usuari. I és que en aquest cas parlem de la persona responsable de buscar la solució a un problema en base a les necessitats de el públic objectiu. És a dir, que farà que el producte sigui prou útil per a aquesta persona com perquè respongui a les necessitats d'aquest.\nDe nou, et posem un exemple: Imagina que tens una funda de mòbil. Has col·locat una part per a targetes, una carcassa perquè encaixi el mòbil ... Fins aquí bé. Però, ¿i si resulta que la funda obre d'esquerra a dreta i no de dreta a esquerra? En aquest cas, si el teu públic objectiu són persones esquerranes, hauràs millorat la seva usabilitat, però, ¿i si no ho són? Per als dretans aquesta funda no podria ser còmoda, i, per tant, acabaran per no usar-la.\nEl dissenyador UX es dedica a això, a dissenyar l'experiència d'usuari de la millor manera possible per assegurar-se que queda satisfet amb el producte o servei (i que repetirà en cas que ho necessiti).\nHabilitats de l'dissenyador UX\nPer ser un professional de el disseny UX, o de l'experiència d'usuari, cal tenir unes certes habilitats que no totes les persones tenen. Però si de veritat vols ser-ho, et caldrà:\nEmpatia. Has de posar-te en el lloc d'altres persones per saber què és el que poden necessitar i proporcionar-los un producte que realment satisfaci aquestes necessitats.\nobservació. De vegades, no n'hi ha prou amb posar-te en el lloc de l'altre, sinó que també has de observar, veure què li molesta o què detalls t'està donant amb la seva forma d'actuar que no et diu verbalment. Perquè aquestes coses poden ser les que facin que el teu producte s'adapti millor a aquest usuari.\nComunicació . És molt important, perquè necessites establir una bona relació amb els usuaris, però també amb tot l'equip. D'una banda, has de saber expressar tot el que vols que tingui aquest producte perquè, abans, has escoltat aquest usuari relatándote els problemes que té a l'usar alguna cosa.\nSer dissenyador UX no és fàcil, com tampoc és treballar l'experiència d'usuari. No obstant això, és un treball que cada vegada està en més auge i que permet ajudar a altres a trobar els productes cada vegada més adaptats al que necessiten.\nHas de saber a més que, dins el dissenyador d'experiència d'usuari hi ha diferents especialitzacions. No tots es dediquen a totes les fases de l'procés, sinó que s'especialitzen en una concreta. Per exemple:\nUX Writer. És el que es dedica a definir com es va a comunicar un amb l'usuari. Per això estudia el seu llenguatge i adapta el producte perquè connecti amb el client.\nInvestigador d'experiència d'usuari. Més conegut com UX Researcher, és l persona que analitzarà als usuaris per esbrinar quines són les necessitats que tenen.\nService Design. És aquell que busca millorar els productes o serveis perquè aquests s'actualitzin i siguin cada vegada més útils i efectius.\nAra que has vist tot l'anterior, ja sabràs que la UX és l'Experiència de l'Usuari. I és possible que fins i tot puguis fer-te una idea de al que ens estem referint. I és que l'experiència d'usuari és un treball en el qual es busca millorar un producte o un servei en benefici de l'usuari. És a dir, es busca que aquest producte o servei respongui a les necessitats d'un client perquè aquest vulgui utilitzar-lo o consumir (i repetir).\nAquest concepte és cada vegada més important, i es pot aplicar en molts sectors, tant en l'eCommerce com en el disseny gràfic. Per exemple, imagina que has de dissenyar una bicicleta. Òbviament, el disseny serà igual en totes les bicicletes, però has de saber on posar tots els elements perquè qualsevol ciclista se senti còmode utilitzant-la. Això implica saber on aniran millor els pedals, el manillar, el seient, fins i tot el suport per a una ampolla d'aigua.\nEt queda més clara ara l'experiència d'usuari i el treball d'un dissenyador de UX?\nRuta completa cap a l'article: creatius en línia » General » Diversos » Què és l'experiència d'usuari i què fa un dissenyador de UX\n11 mockups de targetes de visita per inspirar-te\nCom crear portades de llibres online