La xarxa neuròtica | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nLa xarxa neuròtica\nL’independentisme burgès s’acosta de manera alarmant a la versió lampedusiana de canviar-ho tot perquè tot segueixi igual\n6 OCT 2015 - 16:26\tCEST\nLa xarxa va tan carregada de xerraires, neures i delirants que de vegades sembla que un més no es notarà. Mentida: es nota, sobretot quan la xarxa difon, a més de les neurosis i les incontinències, una altra mena de materials, reposats i alhora tan lligats a la immediatesa i l’actualitat com el núvol delirant. La versió digital d’aquest diari pertany a aquest últim sector, i tingui l’èxit que tingui, que no ho sé valorar prou bé, la primera certesa és que ha posat literalment histèrics molts habitants del núvol. A molts d’altres els ha carregat les piles de les seves conviccions i potser a uns quants més els ha ajudat a fer-se composicions de lloc més matisades i consistents, més raonades si més no, i tant se val de quin cantó es trobin entre els dos cantons on vivim tots plegats.\nLes últimes eleccions han estat transparents: aquest país s’ha fet en pocs anys reformista sense embuts, tot i que hi ha dos vessants de la reforma: el radical vol guanyar la llibertat d’un poble sotmès al passat i a això que en diuen Estat espanyol, i el reformisme tout court, que per definició obvia els canvis sobtats perquè deixaria de dir-se reformisme per esdevenir un projecte revolucionari. Jo, de revolució, no en veig ni poca ni molta enlloc o, si més no, la veig amb ben poca capacitat d’arrossegar un vot significativament majoritari. Això vol dir, com ja deveu imaginar, que no veig exactament la revolució als partidaris de la independència.\nFins i tot trobo que l’independentisme burgès i benestant s’acosta de manera alarmant a la versió lampedusiana de canviar-ho tot perquè tot segueixi igual (i disculpeu l’enèsim topicàs), i ben bé podria ser aquest el secret de tota la història. De fet, hi ha dades esborronadores a la rica i plena barriada de les Tres Torres: el PSC va treure una dècima més del 4% però la CUP, encara pitjor, una dècima més del 3%. Sembla una broma això del 3%, però no ho és: és més aviat l’evidència flagrant i revolucionària que els pobres i les classes socials existeixen i l’independentisme i el conservadorisme budista del PP s’han repartit massivament el vot a casa dels rics (amb netíssima majoria independentista, per descomptat).\nSovint atabalen la xarxa nens malcriats per l’opulència d’un país ric i potent que de sobte descobreix que el país de les meravelles s’està escapçant\nAra, jo encara sóc de la vella escola i continuo creient que el trànsit cap al nou país encobreix un silenci aclaparador sobre els mals socials i estructurals. On veig, de fet, possibilitats modestament revolucionàries és en el fet de sacsejar alguns dels nervis centrals de l’Estat (inclosa la Generalitat, que és còmplice incontestable de l’Estat espanyol i per això no ha trobat la manera de fer una llei electoral decent) i proveir-nos col·lectivament d’un marc jurídic si no nou de trinca, que no cal, com a mínim prou aparent per resistir amb les millors garanties possibles les etzibades del dolor, de la crisi, de la pèrdua de feina i de casa, de la malaltia i la mancança dels propers anys.\nTambé he vist, però, la manera com es disparen les revolucions d’un bon feix d’usuaris de la xarxa quan se’ls porta la contrària, quan se’ls discuteix la fatalitat iridescent i teleològica del poble únic, quan es confessa la vergonya profunda de sentir un president en funcions, com Artur Mas, celebrant la seva contundent victòria electoral alhora que la corromp i fa de la victòria de Junts pel Sí la “victòria de Catalunya”. I ningú dels seus, amb tants que són, va cridar-lo a capítol per corregir aquesta obscenitat democràtica dirigida contra els que no pertanyen al 47% que han votat candidatures independentistes. Si els càlculs em surten bé, em sembla que queda grosso modo una meitat de gent que ha votat candidatures que no van defensar, difondre ni beneir la bona nova de la independència.\nSovint atabalen la xarxa nens malcriats per l'opulència d’un país ric i potent que de sobte descobreix que el país de les meravelles s’està escapçant i el relat els ha fet baixar de cop del núvol. I s’han empipat, s’han empipat enrabiats perquè les coses no surten ni són com volen que siguin i exigeixen des de petits. Tot havia de ser fàcil i ràpid, com sempre, i tot havia de continuar-ho sent com ho havia estat des de les beceroles. Però una societat opulenta amaga riscos i vicis que una societat precària no coneix, i una part de la nostra història recent té massa a veure, pel meu gust, amb les misèries de l'opulència, també en xarxa.


El nen que no somreia mai, de Lia Bertran\nLia Bertran, il·lustradora i autora del conte El nen que no somreia mai, ens duu l'espectacle del mateix nom.\nEn Jan era un nen que no somreia mai per a res! Els dijous a la tarda anava al taller de pintura, sempre feia dibuixos molt bonics però ho pintava tot de color gris... Fins que un dia, de cop i volta i sense que ningú s’ho esperés: EN JAN VA SOMRIURE!!! I a partir d’aquell moment va començar a entendre com n’era d’important això de somriure... Ara en Jan, quan fa un dibuix, utilitza tots els colors.\nSerious games en salut\nJugar és divertit i alhora ens aporta molts beneficis. Això és el que en el món digital fan els anomenats serious games, videojocs on el propòsit inicial no és només l’entreteniment, sinó el desenvolupament d’un aprenentatge en competències. Es tracta d’una eina educativa, en el sentit que hi ha un tipus de comportament que no s’està produint de manera natural i que requereix un entrenament o re-educació per tal que es produeixi.


“Des del govern seguim treballant i defensant les polítiques republicanes” Animals de Nit va entrevistar a la consellera Teresa Jordà – Radio Vilafant\nJordà va exposar les grans línies en la que treballa la conselleria d’Agricultura, Ramaderia i Pesca que passen essencialment per “escoltar al territori i saber quina son les demandes de la gent del sector primari, que tot i representar una petita part del país, són una part molt important”.\nTeresa Jordà també ha parlat sobre la polèmica dels últims dies sobre les discrepàncies entre ERC i JxCAT al Parlament. Segons la consellera Jordà des del govern “seguim treballant i defensant les polítiques republicanes més enllà de les discrepàncies de partits que hi puguin haver.”\nHi ha afegit que “No oblidem qui és l’enemic. Des dels partits cal corregir algunes actituds. I seguir treballant perquè tenim gent a la presó i a l’exili per fer l’1 d’octubre i fer que aquest país avanci”.\nPodeu escoltar l’entrevista completa a continuació.


La policia avança que demà imputarà pel crim Thomas Thabane, de 80 anys\n3 min. Barcelona 20/02/2020 21:21\n651x366 Una dona escoltant a la ràdio estatal l'anunci de la renúncia de Tabane amb un exemplar del 'Lesotho Times', en un taxi a Maseru, la capital del país / SUMAYA HISHAM / REUTERS Una dona escoltant a la ràdio estatal l'anunci de la renúncia de Tabane amb un exemplar del 'Lesotho Times', en un taxi a Maseru, la capital del país / SUMAYA HISHAM / REUTERS\nLa més que probable detenció del primer ministre de Lesotho per l'assassinat de la seva exdona l'ha obligat a renunciar al càrrec a la meitat del mandat, pressionat pel seu propi partit i pels cada vegada més intensos rumors que el situen rere la mort de Lipolelo Thabane el 2017. En un discurs públic emès per la ràdio estatal, Thomas Thabane, de 80 anys, ha anunciat la dimissió al·legant raons d'edat i ha matisat no es faria efectiva abans del mes de juliol, perquè vol deixar enllestit el procés de substitució. Amb tot, la investigació del cas va més de pressa. "E l primer ministre serà acusat d'assassinat. La policia prepara directrius i probablement serà imputat demà [divendres]", ha confirmat per telèfon el subcomissari Paseka Mokete a l'agència Reuters. En la seva intervenció, el primer ministre ha criticat que el fet que el nom del país surti a la premsa internacional per aquest crim ha perjudicat l'economia.\n651x366 El primer ministre de Lesotho, Thomas Thabane, en una foto d'arxiu / GIANLUIGI GUERCIA / AFP El primer ministre de Lesotho, Thomas Thabane, en una foto d'arxiu / GIANLUIGI GUERCIA / AFP\nLa dimissió forçada compleix una regla no escrita al petit país del sud de l'Àfrica i és que en l'última dècada cap dels líders ha aconseguit acabar el mandat de quatre anys. Thabane ja havia estat al capdavant del govern entre el 2012 i el 2015 i, arran d'una moció de censura, i tement per la seva vida, se'n va anar a la veïna Sud-àfrica.\nA Thabane ja feia temps que la investigació el rondava. Liabiloe Ramoholi, la seva actual dona –que es fa dir Maesaiah Thabane–, havia fugit fa un temps a Sud-àfrica, ajudada per funcionaris governamentals, després de rebre una citació judicial com a testimoni del cas. Però fa unes setmanes va poder ser detinguda i ja ha declarat davant el tribunal que instrueix el cas per suposadament encarregar l'assassinat a vuit sicaris. Actualment està en llibertat sota fiança.\nLesotho's first lady Maesaiah Thabane was charged with murdering the Prime Minister's wife, three years ago. Her case has been dubbed as a combination of a soap opera-like plot mixed with politics pic.twitter.com/rIZmgIJ1gD\n— TRT World (@trtworld) February 18, 2020\nA Lipoleo la van assassinar a sang freda el 14 de juny del 2017, just dos dies abans que Thabane assumís el poder. La parella ja estava separada però encara negociava els termes d'un complicat divorci. El dirigent polític, de fet, havia dut a terme la campanya electoral al costa de la nova parella. En un principi, els investigadors no van trobar cap mòbil que expliqués l'assassinat, però el mes de desembre passat es va filtrar una carta del cap de la policia, Holomo Molibeli, que revelava que des de l'escena del crim s'havia trucat al telèfon del primer ministre.\nLesotho, un país rural de la mida de Catalunya i amb dos milions de persones, viu una crisi política i institucional perquè la formació al poder no té candidat per substituir Thabane, i això pot desestabilitzar-lo. Lesotho és una monarquia constitucional i des que es va independitzar del Regne Unit, l'any 1996, ha patit uns quants cops d'estat.


Detingut per robar en parades de la plaça d'Olot - Diari de Girona\nDetingut per robar en parades de la plaça d'Olot\nHa sostret sobretot diners i la policia l'ha arrestat dues vegades en dos dies seguits\neva batlle olot 02.02.2021 | 23:48\nDetingut per robar en parades de la plaça d'Olot Diari de Girona\nEls Mossos d'Esquadra han detingut amb la col·laboració de la Policia Municipal d'Olot un home per entrar a robar en diverses parades de la plaça del Mercat d'Olot. L'arrestat és un jove de 23 anys, de nacionalitat espanyola i veí de la població, com a presumpte autor de dos delictes de robatori amb força. Els agents l'han arrestat dues vegades en dos dies consecutius, el 29 i 30 de gener.\nEl detingut, a qui li consten antecedents, va passar el dia 30 de gener a disposició del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia d'Olot, el qual en va decretar la llibertat amb càrrecs.\nEls fets es remunten a la nit del 26 al 27 de gener, quan els Mossos van tenir coneixement que s'havien produït diversos robatoris en diferents establiments i botigues alimentàries de les vint-i-dues parades del centre comercial de la plaça del Mercat d'Olot.\nDe l'interior de les botigues algú n'havia sostret principalment les monedes de canvi que hi havia dins les caixes registradores.\nAquella mateixa nit, la Policia Municipal va identificar un jove al carrer Dolors que portava una motxilla a l'esquena amb diversos objectes a l'interior. Entre aquests, diversos embotits, un perfum, dos llapis de memòria, un encenedor, un guant, una clau metàl·lica i 78 euros en moneda fraccionada. Els agents l0hi van comissar a l'espera d'aclarir la procedència de tots ells. La Unitat d'Investigació dels Mossos d'Esquadra de la comissaria d'Olot, que es va fer càrrec de les indagacions, també va saber que aquella mateixa nit el lladre hauria baixat al pàrquing soterrani del recinte del mercat, ubicat a la plaça Hospital, i hauria sostret un televisor valorat en gairebé 800 euros.\nCaixa enregistradora al carrer\nL'endemà al matí, i gràcies a la col·laboració ciutadana, la Policia Local va recuperar una caixa enregistradora que estava forçada i que havia aparegut llençada al terra del carrer Sant Pere Màrtir.\nEls agents van saber que aquesta havia estat sostreta aquella nit de dins d'una de les parades del mercat. També van comprovar que per entrar al recinte el lladre havia sostret prèviament una clau.\nEl 29 de gener els Mossos el van detenir a Olot per aquest robatori amb força i el van tornar a detenir l'endemà mateix, el dia 30, per haver robat en una parada del mercat la nit del 25 de gener i d'on va sostreure uns 81 euros de la moneda de canvi de la caixa enregistradora.


EUIT » 2020 » desembre\nPublicat el primer estudi de validació de la Canadian Occupational Performance Measure (COPM). Una entrevista i avaluació que Garanteix una pràctica centrada en la persona (ACP)\nPosted on18 des. 2020\nTagseuit, Terapia Ocupacional\n30 terapeutes ocupacionals I 15 fisioterapeutes de 20 centres sociosanitaris i residencials de Catalunya han participat en l’estudi. La investigació està realitzada...\nNova eina en l’àmbit de la teràpia ocupacional\nPosted on15 des. 2020\nTagseuit, Inda Zango, laura vidaña, occupational therapy, ot, Terapia Ocupacional, to\nLes docents en Teràpia Ocupacional, la Dra. Laura Vidaña i la Dra. Inda Zango, després de més de dos anys de treball...


Estratègia comunitària contra l'obesitat | Consumer\nEstratègia comunitària contra l’obesitat\nUn informe comunitari proposa mesures per frenar l'obesitat i la seva consideració com a malaltia crònica\nEl passat un de febrer de 2007 el Parlament Europeu va aprovar una Resolució sobre el Llibre Verd Fomentar una alimentació sana i l’activitat física: una dimensió europea per a la prevenció de l’excés de pes, l’obesitat i les malalties cròniques davant el constant augment de l’obesitat en la Unió Europea que, encara que no és vinculant, comença a albirar possibles estratègies administratives i legislatives a seguir en l’àmbit de la UE en els propers anys. La situació, atenent a les dades que exposen, no és para menys. I és que en els 30 últims anys, el nombre de persones que pateixen obesitat ha augmentat de manera espectacular, considerant-se la situació similar a la patida a EUA en els anys 90.\nActualment es considera que prop d’un 27 % dels homes i un 38 % de les dones a Europa té excés de pes o pateixen obesitat. Una epidèmia que afecta a més de cinc milions de nens en la UE dels 27, amb una taxa de progressió alarmant, amb prop de 300.000 nous casos a l’any, segons reflecteix la primera part de la citada Resolució.\nLa solució al problema en cap cas va a ser immediata, si bé requereix de solucions immediates i d’una perspectiva global perquè les xifres no segueixin augmentant de forma tan alarmant. De moment, l’impacte socioeconòmic sembla situar-se entre el 4% i el 7% de les despeses globals de salut en els Estats membres; alguna cosa totalment inacceptable per a la nostra societat, que ha de tendir a augmentar el nivell de salut de la seva població mitjançant l’adopció de mesures des d’àmbits d’actuació ben diferents (com a educatius, socials, econòmics, culturals, normatius, dietètics, metges, científics, entre molts altres).\nLa problemàtica de l’obesitat, que es considera institucionalment com multifactorial, constitueix en l’actualitat, més que mai, una prioritat política de la UE i dels seus Estats membres. En alguns casos ja s’han començat a prendre mesures dràstiques contra situacions de clar risc per a ciutadans més desprotegits i sense poder de decisió ple sobre la seva alimentació: els menors d’edat. Així, ha saltat recentment als mitjans de comunicació el cas del nen britànic afectat greument d’obesitat, i pel qual els serveis socials proposaven retirar la custòdia a la mare per presumpta negligència materna en qüestions d’alimentació. Les autoritats asturianes espanyoles han actuat recentment per a un cas similar, en el qual s’evidencia que ha de protegir-se la salut dels menors per part d’els qui tenen la responsabilitat directa de cuidar-los en qüestions d’alimentació, els seus progenitors o tutors.\nNo obstant això, tal com s’apunta des de diferents perspectives, la responsabilitat en qüestions d’obesitat va molt més allà del cercle familiar, i ha d’estendre’s a altres àmbits, públics i privats, a fi d’adoptar solucions eficaces per reduir els seus efectes negatius.\nMesures de salut pública\nPer frenar el problema de l’obesitat és necessari abordar-ho des de nombrosos vessants\nL’informe presentat pel Parlament Europeu, elaborat per l’eurodiputada liberal belga Frédérique Ries, i que constitueix la base de la Resolució sobre la prevenció del sobrepès i de l’obesitat, reconeix que l’obesitat afecta a una part de la població en augment constant, llançant un seriós advertiment per si les coses continuen sota aquesta tendència: conseqüències incalculables per a la salut pública.\nEn el seu informe, l’eurodiputada va afirmar que per frenar l’epidèmia europea de l’obesitat és necessari abordar el problema des de tots els seus vessants, combinant educació, nutrició adequada i exercici des d’edats primerenques. Per a això va reclamar una major coordinació de les polítiques europees, especialment les d’agricultura i recerca. Del que es tracta és d’avançar cap a una Europa amb una població molt més sana.\nUna de les primeres mesures que aquesta institució comunitària aconsella als Estats membres és que reconeguin oficialment l’obesitat com a malaltia crònica. La finalitat no és una altra que la d’evitar qualsevol fórmula d’estigmatització i discriminació de les persones obeses. De la mateixa forma, recomana que aquestes persones tinguin accés al tractament adequat en el marc dels seus règims nacionals de seguretat social.\nLa nova tendència, i mentre els resultats siguin satisfactoris i no perjudiquin seriosament la salut dels consumidors, tendeix a l’autorregulació de sectors com el de l’alimentació; a la creació de Plataformes mixtes (com la d’acció de la UE per a l’alimentació, l’activitat física i la salut, en la qual participen la DG Sanco, sectors industrials i ONG?s); o a l’impuls d’Estratègies com la NAOS a Espanya i el seu Codi PAOS, entre altres mètodes. No obstant això, i davant possibles incompliments de certs principis o regles voluntàries per els qui s’adhereixen a aquests mètodes de regulació, o ineficàcia de les mesures proposades, l’Administració comunitària o la de qualsevol dels Estats membres, si escau, sempre pot tornar a mètodes menys consensuats, desenvolupant i aprovant propostes legislatives quan això sigui necessari.\nAixí, el Parlament Europeu ha vist amb bones intencions la tendència que preval en diferents sectors de la indústria alimentària europea d’actuar concretament per reorientar la comercialització de productes dirigits als menors i per implantar un etiquetatge nutricional dels aliments i begudes destinats a ells.\nDe moment, estem a l’espera, probablement a l’abril d’aquest mateix any, de la publicació del Llibre Blanco per part de la Comissió, a fi de reduir el nombre de persones que pateixen excés de pes i obesitat a partir de 2015, com a més tard.\nLa política de prevenció i vigilància de l’obesitat que pretén instaurar-se atén a un concepte global de consumidor, és a dir, que han de desenvolupar-se o tenir en compte tota la seva existència, a partir del període prenatal fins a una edat avançada; si bé considera que ha de prestar-se una especial atenció a la infància, com a etapa de la vida en la qual s’adquireix una gran part dels hàbits alimentaris.\nEn aquest sentit, encoratja als Estats membres al fet que reconeguin que l’educació en matèria de nutrició i salut, iniciada a una edat molt primerenca, és crucial per prevenir el sobrepès i l’obesitat. A més, considera crucial l’educació dels nens sobre hàbits alimentaris sans i la posada a la disposició d’aquests d’aliments de qualitat basats en normes nutricionals, advocant per aliments recentment preparats, preferentment procedents de l’agricultura ecològica o regional. De forma addicional, considera necessari que els espais educatius comptin amb suficients instal·lacions per a les activitats esportives i físiques, i que la seva ubicació hagi tingut en compte el foment d’un estil de vida sa i actiu.\nEspecial atenció considera que mereixen determinats grups de consumidors, atenent principalment a les seves circumstàncies. Així considera als grups desfavorits des del punt de vista socioeconòmic i de menor nivell d’educació, que tenen una major tendència a patir aquest tipus de problemàtica, i on les campanyes informatives, reconeixen, no constitueixen la millor eina per arribar a ells, proposant el contacte directe i l’adaptació a les necessitats locals i al perfil de la col·lectivitat que es tracti.\nUn altre dels sectors que està en el punt de mira de les accions públiques de prevenció són les persones d’edat avançada, de les quals interessa l’avaluació sobre els efectes que poden produir factors com la malnutrició i la falta de mobilitat. I com a novetat, apareixen referències clares a les persones amb discapacitat, atès que es troben en major perill de sofrir obesitat per les seves circumstàncies fisiològiques o patològiques, i per la seva falta d’activitat física.\nNo hi ha dubte que la Comunitat ha d’assumir un paper actiu en el marc de les polítiques comunes o com a complement a les accions dels Estats membres en l’àmbit de la informació i la sensibilització dels consumidors respecte al problema de l’obesitat i d’aprovació d’actes legislatius nous o revisats amb impacte real en la salut nutricional dels ciutadans europeus.\nEL CONCEPTE D'ALIMENTACIÓ SANA\nLa Resolució adoptada pel Parlament Europeu s’atreveix a conceptualitzar el que ha d’entendre’s per alimentació sana: aquella que tingui determinades característiques qualitatives i quantitatives, com un contingut energètic adequat a les necessitats de cada persona, i que, en tot cas, respecti els principis dietètics.\nÉs evident que la definició adoptada advoca per una perspectiva individualitzada en l’àmbit de l’alimentació saludable, i tot això, a fi que el consumidor tingui accés a les millors fonts de nutrients i altres components alimentaris beneficiosos que li permetin triar amb llibertat quant a la manera d’aconseguir i mantenir l’aportació nutricional òptima, que millor s’adapti al seu estil de vida particular i a la seva salut. El Parlament Europeu demana en aquest sentit a la Comissió que proposi una política i un marc reglamentari que asseguri aquests objectius.\nI és que el consumidor ha de trobar l’equilibri adequat entre el consum diari de calories i la despesa d’energia, i tenir la garantia que ha triat els aliments que l’hi han de proporcionar de forma totalment lliure, sense manipulació informativa i sense inducció a l’engany que, en algunes ocasions, poden procedir de campanyes publicitàries irregulars o d’una informació incorrecta. El Parlament Europeu condemna la freqüència i la intensitat de les campanyes de publicitat i promoció en televisió d’aliments destinats exclusivament als nens, una pràctica comercial que, manifesta, no fomenten uns hàbits alimentaris sans. A Espanya, en el qual un de cada quatre anuncis és de menjar, a la franja de programació infantil, el percentatge d’anuncis emesos és del 56 %, sent la majoria aliments de consum ocasional, com a dolços, brioixeria, llaminadures, entre uns altres.\nUn dels aspectes a destacar és el paper rellevant que exerceixen els professionals de la salut a l’hora de fomentar els beneficis per a la salut d’una dieta equilibrada i una activitat física regular, així com de detectar qualsevol risc relacionat amb la salut de persones predisposades a determinades malalties. De la mateixa forma, potència en aquest àmbit de la prevenció de l’obesitat i el sobrepès la professió del nutricionista, de la qual sol·licita als Estats membres el reconeixement mutu i d’accés a la mateixa, garantint una formació científica professional.\nResolució del Parlament Europeu sobre el Llibre Verd ?Fomentar una alimentació sana i l'activitat física: una dimensió europea per a la prevenció de l'excés de pes, l'obesitat i les malalties cròniques. (2006/2231 (INI). Aprovada a Brussel·les en data 1 de febrer de 2007.


President Mare Terra Fundació Mediterrània\nActualizada 17/09/2019 a las 19:03\nAvui, però, aquesta figura ha cobrat una especial rellevància i en el programa, se li dedica una pàgina sencera com si fos una autoritat més. Tampoc són ja polítics, sinó persones del mateix barri o del teixit associatiu i sí que són conegudes pels veïns, gràcies a la tasca que fan. Són pregoners molt més implicats perquè saben del que parlen i connecten amb el barri perquè o formen part d’ell o es fan estimar. Són, per tant, pregoners més aplaudits perquè, sobretot, tenen alguna cosa a dir.\nEn aquesta època nostra en què el digital ja s’ha barrejat amb l’analògic, també veiem com en cada pregó, les xarxes socials s’inunden amb la ¿humil? figura del pregoner. Ara bé, també veiem un fenomen curiós, el de les formacions polítiques que el senten més o menys seu. De vegades, perquè efectivament és militant o simpatitzant, altres, perquè a alguns, els agradaria que ho fos; altres perquè simplement hi ha afinitats personals. Ara sembla que els partits competeixin entre ells a veure qui suma més pregons en l’òrbita de la seva formació.\nQuan els toca aquest honor, fan pinya a primera línia de claca. Així, només es veu gent d’un partit determinat, però escassament de la resta. Si el pregoner és de l’esfera X, tots són X i es veu alguna I, alguna Z solta... però si és d’Y, tots són Y. Si més no, el que veiem últimament.\nEn qualsevol cas, ser pregoner de les festes és tot un honor i és una alegria que es distingeixi a persones anònimes fora d’aquest dia que batallen a favor del seu barri i de la seva ciutat. Crec que cal reivindicar la tasca callada, esforçada i més que valuosa d’aquests líders socials que, a poc a poc, ajuden a transformar la societat. També d’empresaris, esportistes o ciutadans que miren pel seu barri.\nTristament, alguns d’aquests impagables veïns ja han mort i tampoc arriba el reconeixement promès en forma de dedicar-li algun carrer de la ciutat i perpetuar així el seu record i bon fer. És el cas de Jaume Artero, un dels fundadors de la Coordinadora d’Entitats de Tarragona, organisme del qual va ser vicepresident diversos anys i al qual va aportar dedicació i compromís o al dirigent veïnal diumenge Bahillo, a la ciutat veïna de Reus. Des d’aquí, torno a demanar que no es retardi el que molts han promès, però que no veiem que, de moment, es compleixi.\nTarragona ja respira Santa Tecla i el cèlebre Eduard Boada pregonarà les festes des del balcó consistorial, tot i que confio que l’any que ve, ja sigui a peu de plaça. També hem vist la supressió del carro de les autoritats per Sant Magí i aplaudeixo aquests passos d’acostament. Un bé donat seria estendre’l també a l’agenda de l’equip de govern i que posés els líders socials i veïnals abans que als poders fàctics d’aquesta ciutat.\nComenta el contenido : El pregoner, un valor a l'alça


A PEU » Un ric molt ruc va morir d’un cop de roc.\n« Tornem a la feina! Caques de gos »\nPublicat en 22:22 sota España,POLÍTICA\nUna resposta a “Un ric molt ruc va morir d’un cop de roc.”\nCarme en 04 juny 2009 en 23:45 1\nI no s’hauria de fer alguna cosa? Una resposta generalitzada i organitzada de la societat civil, ja que pel que sembla, amb la “societat” política no es pot comptar, ja que ha acaparat totalment el “ser social” i la resta de mortals no tenim accés a cap possibilitat de sancionar-los directament, de criticar-los obertament, de contrarestar el seu poder d’alguna manera… Son uns administrador cada vegada més sospitosos, que generen més desconfiança i descontentament, que gestionen els nostres afers sense donar-nos explicacions, opacament, imposant-nos els seus criteris i sense voler-ne saber res dels dels demés. Haurien de passar comptes. Quines mesures han pres per crear nous llocs de treball, que no fossin vinculats precisament a obres o obres públiques(sector construcció, sobredimensionat) ? Abans que esclatés la crisi, quan ja se sabia que acabaria explotant la bombolla immobliaria, quan encara hi havien diners i superàvits, qué es va fer? Qué s’ha fet per solucionar el gravíssim problema de l’habitatge? Si l’opcció de llogar fos normalitzada i amb preus menys abusius, possiblement moltes famílies no hagueren optat per hipotecar-se tan perillosament. O es que això no interessava? Però bé, el mateix Solves, tant socialista i d’esquerres ell, tant com els que resten al govern, ho va dir fa un cert temps “Espanya és un país de paletes i cambres” ¡ Vaja perspectiva! en el millor dels casos, perquè i si es deixen de vendre pisos i el turisme va minvant i se’n va cap a altres països, aleshores qué?


“Als ésser humans els encanten les històries”. JANER MANILA, Gabriel – ANIN\n“Als ésser humans els encanten les històries”\nA: Temps d’educació, 12\nDivisió de Ciències de l’Educació, 2n semestre 1994, p. 69-79\nGabriel Janer Manila, Doctor en Ciències de l’Educació, ens ofereix la seva visió personal sobre l’art de narrar, en les dues vessants de la relació, de narrador i d’oient.\nLa ment de l’ésser humà organitza i narra la mentida de les històries d’un món de ficció recreades per la paraula. Narrar és posar ordre, configurar una història, donar sentit als elements sovint caòtics que circulen per la ment.\nL’oïda del receptor comanda el relat i tria entre les múltiples propostes que la història recontada desvetlla.\nPer tant, entre l’estructura mental del narrador, que és una creació inèdita i irrepetible, i la recepció participativa de l’oient, s’estableix una relació directa per mitjà de la narració, la interpretació de la qual depèn de les operacions que l’oient és capaç d’efectuar, estimulades pel contacte amb el text de la història. Cada receptor, per tant, passa per una experiència personal, comanda el relat i li dóna una determinada interpretació segons la seva capacitat personal. Als humans els fascinen les històries perquè nodreixen la imaginació i ens diuen amb eficàcia que no estem sols.\nAltres elements significatius acompanyen la paraula oral: la veu, el gest, la sonoritat dels mots, els silencis…\nEl narrador, a més, comprova la recepció de l’oient i en una funció de retroalimentació, governa i modifica la producció textual, condueix i orienta l’acte de creació tan bon punt neix.\nDes dels primers anys de vida els infants tenen capacitat per contar històries:\n1) aquelles que imagina on experimenta realitats fictícies;\n2) històries proveïdes de significat utilitzant recursos narratius.\nEls relats que l’infant escolta en el context de la seva cultura, constitueixen una forma poderosa d’estabilitat social, perquè donen sentit al món que l’envolta.\nEn resum, el vell relat oral que durant segles s’ha estat narrant en qualsevol lloc públic o en particular, sorgeix amb una saba nova. Cada vegada que un narrador gosa contar-lo de bell nou, circula a l’interior del temps i abasta totes les cultures de la terra. L’oïda del receptor, l’oient, capta allò que li plau sentir, que depèn directament de les operacions mentals que el text li estimula.\nRevista N. Núm. 5. Primera època. Llibres. Any 2002, pp. 18.


L'origen de la més bella del món des de l'antiguitat\nInici Història per etapes cronològiques Història Antiga d'Europa L’origen clàssic dels concursos de bellesa\nAntecedents del concepte de bellesa en la dona\nLa model i presentadora Sylvie Tellier, guanyadora del certamen Miss França de l'any 2002. Fotografia: Florian Saez\nLa història dels concursos de bellesa, des de l’antiguitat, s’ha basat en la bellesa física de la dona. Les diferents civilitzacions i classes socials dominants en les diferents èpoques de la història, han seguit una sèrie de patrons que s’han anat globalitzant. Però, hi ha excepcions molt particulars que han comportat la controvèrsia sobre aquest tema.\nPlató va realitzar una abstracció del concepte i la va considerar una idea d’existència independent al de les coses belles.\nEl concepte de bellesa és una cosa ancestral, relacionat possiblement amb la necessitat d’aparellament. Els homes prehistòrics s’acolorien la pell amb pigments minerals, es posaven plomes al cap o es penjaven collarets possiblement per imitar la bellesa dels animals que els envoltaven. Tenien un marcat sentit del qual era la bellesa i eren els mascles els que d’una forma més excel·lent volien ressaltar aquesta bellesa com a representant el seguici d’aparellament que realitzaven els animals. A mesura que l’ésser humà va anar deixant de tenir predadors naturals, l’home va deixar de ser, en general, paradigma de la bellesa. Seria la dona la que s’empolainaria molt més que l’home.\nEl concepte de bellesa pot variar d’acord amb les cultures. Per exemple, a l’antiga escola pitagòrica es considerava important la connexió entre les matemàtiques i la bellesa; d’allà es van començar a prendre en compte aquests paràmetres, per buscar la simetria en els objectes, fins i tot en les persones, per establir un concepte harmoniós de la bellesa.\nPlató va plantejar el concepte de bellesa des d’una perspectiva més humana i espiritual, afirmant que la bellesa en el món és visible per a tots; però, aquesta és només una manifestació de la veritable bellesa que resideix en l’ànima, a la qual tots podem accedir, si aconseguim interioritzar i comprendre el que implica el coneixement veritable de la bellesa.\nPartint d’aquesta premissa, és interessant esmentar exemples en els quals la bellesa té un sentit contrari al concebut des de la perspectiva occidental, per exemple, en la cultura maia es considerava que una persona amb estrabisme era bella. Per aquesta raó les mares indígenes penjaven unes petites boles de resina de cabells dels seus nens, perquè caiguessin sobre els seus ulls, la qual cosa feia que aquests es torcessin, provocant una desviació, que com es va dir abans, era considerada un símbol de bellesa.\nMiss Pèrsia, segons la Bíblia\nEls conceptes poden variar de manera dràstica, segons la cultura i el país. Si ens endinsem en la conceptualització de bellesa majorment acceptada en el món modern, veure que té les seves bases en l’antiguitat. Es creu que la història dels concursos de bellesa va començar amb els relats que es fan a la Bíblia, específicament en el llibre d’Esther (2:2:4); quan s’explica que el Rei Assuer (rei Xerxes de Pèrsia) va ser desafiat per la Reina Vasti. Va decidir convocar la realització d’un “concurs” per elegir la seva nova consort.\nCamille Cerf i Sylvie Tellier, guanyadores de concursos de bellesa, a Coulogne el 20 de desembre de 2014. Fotografia: https://www.telestar.fr\nVa ser així com una òrfena anomenada Esther, es va presentar davant el rei. Sorprès per la seva bellesa, la va seleccionar entre un grup de joves i li va col·locar la corona. D’aquesta manera era nomenada la seva “Reina”. Es festejava amb un enorme banquet en el seu honor, de manera que també es diu que les corones amb pedres precioses usades per coronar a les misses en l’actualitat tenen el seu origen en aquest acte de coronació esmentat en la Bíblia.\nMalgrat aquest relat, que podria prendre’s com el primer antecedent de la història dels concursos de bellesa, és convenient citar un segon antecedent. Té relació amb la deessa grega de la discòrdia, anomenada Eris.\nUna guerra per la més bella: la ira dels Déus grecs\nS’explica que aquesta deïtat era molt conflictiva i egocèntrica, i com que no va ser convidada a les noces de Barallo i Tetis, que van ser els pares del famós heroi Aquil·les, es va sentir molt ofesa. En venjança, va enviar a la celebració una poma d’or que portava inscrita la paraula kallisti, que significa “per a la més bella”.\nA Europa, era costum antic triar reis i reines simbòlics per a les diferents festivitats, però el primer concurs modern de bellesa va ser als Estats Units. Va ser portat a terme per P. T. Barnum en 1854 i cancel·lat per les protestes populars.\nComençà així una història treta de la mitologia grega. Alguns no la consideren com un veritable antecedent, però que val la pena esmentar-la. Eris, deessa de la Discòrdia, va complir la seva comesa, en sembrar la discòrdia en la celebració, ja que les deesses Hera, Afrodita i Atena volien quedar-se amb la poma, a causa que cadascuna es considerava la més bella entre les belles. Van sol·licitar al Déu Zeus que fes l’elecció entre elles, missió que al seu torn va encomanar al príncep troià Paris, qui es va veure assetjat pels oferiments d’aquestes tres belleses.\nHera li va prometre ser sobirà del món. A Atena ser invencible en la guerra. I a Afrodita li va prometre lliurar-li a Helena, esposa del rei Menelau, la dona més bella del món. Finalment, Paris va triar a Afrodita, que va passar a ser la seva protectora. De manera que Hera i Atena van jurar venjar-se, però Paris no els va prestar atenció. Posteriorment, va raptar a Helena, fet que va donar lloc a la Guerra de Troia.\nTacons alts, una cosa d’homes\nArticle anteriorLes setanta Alexandries d’Alexandre\nProper articleLa falsificació del passat eslau: el Llibre de Veles


L'Agulla: Memòries I. De l’esperança a la desfeta (1920-1939).\nMemòries I. De l’esperança a la desfeta (1920-1939).\nJosep Benet. Edicions 62, Barcelona 2008. Josep Benet, cristià, catalanista, advocat, historiador, polític, el senador més votat a les primeres eleccions democràtiques... es-criu els seus records des de la infantesa a Cervera, passant per l’escolania de Montserrat, continuant per la Federació de Joves Cristians i acabant amb l’anada el front i la recuperació de les ferides que allà va rebre. I ho fa explicant què en pensa de les coses que van passant, i polemitzant, quan s’escau, amb altres versions amb les quals no està d’acord. Perquè el llibre té dos atractius simultanis: per una banda, la magnífica crònica dels fets que l’autor ofereix gràcies a la seva memòria, el seu arxiu i la seva capacitat de documentar-se; i per l’altra, l’esperit polèmic amb què va decidir escriure el llibre, pel seu desacord amb els plantejaments amb què es duen a terme les accions actuals de recuperació de l’anomenada “memòria democràtica”, especialment en el que es refereix al tractament dels molts esdeveniments lamentables que tingueren lloc en territori republicà. El llibre fa de molt bon llegir. I és una important aportació per a anar ampliant la mirada respecte al nostre complex i difícil passat. Josep Lligadas\nPublicat per: Redacció a les 18:07\nEtiquetes: Número 65, Per airejar el cervell\nA Poblenou de Pineda de Mar hem obert un menjador ...\nEsdevenir un altre Crist\nLa parròquia, lloc de vida cristiana\nMemòries I. De l’esperança a la desfeta (1920-1939...\nUn "GIM" a Viladecans


Novembre – 2016 – Compromís per Ròtova\nLa transparència més opaca. Un any sense ordenança de transparència a Ròtova\nDesprés d’un any, encara esperem que el PP diga alguna cosa de l’ordenança i aplique la transparència de què presumeix. El 9 de novembre de l’any 2015 Compromís per Ròtova presentava una moció per afavoria la transparència a l’Ajuntament. La moció…\nTindrem la plaça de Secretaria coberta per fi?\nJordi Puig, Merxe Molina, Pedro Ciscar i Isabel Pérez. Grup Municipal de Compromís per Ròtova. Compromís per Ròtova va presentar el passat ple una moció en què demanava “que es duguen a terme les gestions pertinents a la Direcció General…\nCompromís demana un informe de legalitat sobre la possibilitat que un regidor ocupe la recepció del centre mèdic\nCompromís ha sol·licitat per registre un informe de legalitat a Secretaria en què es demana per dues qüestions: en primer lloc, si un regidor pot ocupar un lloc de treball propi d’un funcionari de l’Ajuntament, com el de la recepció…


Quin e-llibre és millor?\nMés recentment, el mercat té un gadget com un llibre electrònic . Gràcies a aquest dispositiu, podeu posar a la vostra butxaca tota una biblioteca. A més, no perjudica el medi ambient, perquè per a la seva creació no utilitzeu paper i tinta, que són necessaris per imprimir llibres ordinaris.\nLa multifuncionalitat dels models contribueix a la popularitat d'aquests llibres, que permet no només llegir text, sinó també utilitzar un dictafon, un reproductor de mp3 i un reproductor de vídeo. En aquest article, aprofundirem en quins llibres electrònics són els millors i quin fabricant-empresa s'ha recomanat millor entre els compradors.\nQuin llibre electrònic he de triar?\nActualment hi ha models amb pantalla LCD i sistema de tinta electrònica E-Ink, que tenen característiques distintives.\nPràcticament no fa malbé la vista. Llegir en aquesta pantalla és similar a llegir una pàgina regular.\nEstalvi de bateria. El càrrec només es consumeix al girar la pàgina. Podeu llegir entre 25 i 30 llibres carregant només una vegada.\nUn ampli angle de visió de 180 °, que fa que la navegació sigui molt més convenient.\nAbsència de punts forts. Podeu veure clarament les línies fins i tot amb un sol brillant.\nPodeu escoltar música i veure fotos, però la qualitat serà baixa.\nNo hi ha pantalla de llum de fons. Llegir a la foscor només és possible amb una font de llum addicional.\nEl temps de resposta és de 50 ms, això afecta la velocitat de tornejat de la pàgina.\nPantalles monocrom i color.\nAfecta negativament a la vista a causa d'un parpelleig constant, ja que la imatge es forma sobre la base del llum de la matriu,\nL'angle de visió és 1600. La majoria de models tenen un recobriment anti-reflector.\nLa càrrega de la bateria es consumeix ràpidament.\nLa majoria de llibres LCD tenen il·luminació integrada, de manera que al vespre es pot llegir sense utilitzar una font de llum addicional.\nLa fotografia, el vídeo i la música es reprodueixen amb bona qualitat.\nEl temps de resposta no supera els 30 ms.\nPresència d'una pantalla tàctil per facilitar la navegació.\nA més, quan es determini quina pantalla és millor per a un llibre electrònic, s'ha de prestar atenció a la seva mida. Aquest paràmetre és un dels més importants en triar un model. El més òptim són aquests criteris: un dispositiu diagonal de 5,6 polzades amb resolució de pantalla de 320x460 píxels. A més, hi ha un revestiment antireflectiu i un ampli angle de visió.\nQuina empresa ha de triar un llibre electrònic?\nEls fabricants de lectors més populars són: "PocketBook", "Wexler", "Barnes & Noble", "TeXet".\nL'empresa «PocketBook» produeix els primers pols i llibres electrònics impermeables del món, lectors amb càmera i cobertes. Els models ja s'han demostrat al mercat.\n"Wexler" produeix llibres electrònics meravellosos amb funcions de tableta, és convenient llegir i utilitzar Internet. Podeu descarregar jocs i altres aplicacions.\n"Barnes & Noble" presenta una bona pantalla tàctil i una gran ergonomia, i la capacitat està en mode de lectura durant 60 dies sense recarregar-se. La mida de la targeta de memòria no afecta la velocitat de funcionament. El dispositiu pot, sense parpellejar, convertir les pàgines un 80% més suau, comparat amb altres lectors electrònics.\n"TeXet" es distingeix per la subtilesa i facilitat dels llibres electrònics. Amb una pantalla de 6 polzades, el gruix del model és de només 8 mm i el pes és de 141 g. Les tecles estan situades a la dreta de la pantalla per facilitar-les o canviar la configuració amb el polze de la mateixa mà en què es troba el dispositiu.\nTrieu quina adreça electrònica us convé més, i tindreu l'oportunitat de trobar ràpidament totes les novetats de la literatura i començar a llegir immediatament després de descarregar el llibre necessari. Val la pena assenyalar que la majoria dels llibres electrònics solen ser inferiors al cost d'una biblioteca d'anàlegs impresos.\nNebulitzador o inhalador - què és millor?\nCom triar un matalàs ortopèdic?\nArmaris de roba per a l'emmagatzematge de roba\nMotlles de silicona per a espelmes\nDisc dur portàtil\nCom triar una taula de planxar?\nOlles de formigó\nForn incrustat: electrodomèstics de cuina de nova generació\nPaella amb revestiment ceràmic: com triar i com utilitzar?\nCom triar una navaja elèctrica per afaitar lleugerament i d'alta qualitat?\nTestosterona en dones\nEmbaràs després d'un avortament involuntari: quan i com planificar una concepció d'un nen?\nSímptomes irritants del trànsit i tractament\nPorc amb salsa de crema amb bolets\nCom obtenir el certificat de naixement d'un nen?\nRaïms durant l'embaràs - 3r trimestre\nPhali de remolatxa\nOli de germen de blat: ús per a la cara\nCòctel de llet amb plàtan\nPastissos plans a l'aigua\nCom veus el món del gat?\nQuantes flors donen una noia?\nLa dieta més efectiva del món\nDolços de fruites seques\nQuins són els beneficis de les olives?\nContenidor per a rodes de cotó


Servicis – topografia\nEn TOPOGRAFIA VALÈNCIA S.L. posem a la seua disposició els servicis següents:\nXarxes geodèsiques y topogràfiques\nImplantació de Sistemes SIG\nHui en dia la situació actual d’un terreny és la base de qualsevol projecte independentment de la seua envergadura. Conéixer adequadament la planimetria i altimetria del terreny sobre el qual es va a planejar una obra d’enginyeria, posicionar servicis afectats existents que obliguen a modificar el traçat inicial del projecte o conéixer la ubicació exacta d’elements com l’arbratge o mobiliari urbà és de crucial importancia.\nProporcionem un servici complet, ràpid i eficaç d’assistència tècnica en obra des de l’alçament de l’estat actual fins a l’edició de plans “as built”. Incloent cubicacions i càlcul de moviments de terres per a certificacions o control d’abocadors, així com tot tipus de replantejaments. També preparem les dades del terreny per a procedir a un control i guiat de maquinària 3D.\nPosem a la seua disposició la nostra experiència per realitzar amb garanties una sèrie de tasques que sovint sorgixen per discrepàncies veïnals com a delimitacions de parcel·les, oferint una solució definitiva amb l’amollonament de límits i les certificacions de superficies, necessàries també en el cas d’operacions de compravenda. Finalment ajudem als nostres clients amb gestions administratives per a la segregació o agrupació de parcel·les, variació de titularitat, etc… donant lloc a l’esmena de discrepàncies cadastrals que s’hagen pogut originar.\nLa nostra qualificació ens permet realitzar des d’una implantació de bases de replantejament fins la realització total de projectes de densificació i manteniment de xarxes geodèsiques. També disposem de la instrumentació necessària per a dur a terme anivellacions d’alta precisió.\nDes de Topografia València, oferim solucions integrals per a qualsevol projecte de Sistema d’Informació Geogràfica.\nComptem amb un equip multidisplicinar format per Tècnics Superiors i Mitjans per a l’adquisició i adequació de dades, també amb Llicenciats en Informàtica amb àmplia experiència en l’adaptació i desenvolupament de programari SIG. Les nostres àrees d’actuació són:\nAnàlisi de la problemàtica, redacció dels documents d’especificacions, preparació de plecs, etc. Tant dels models de dades com del programari de gestió de la informació.\nA partir del document d’especificacions, podem personalitzar les seues programaris o bé desenvolupar des de zero noves programaris, tant per a entorns d’escriptori com a web.\nLes dades són una part fonamental dels SIG. Des de TV estem en disposició d’aportar la dita informació, ja siga a partir de presa en camp o l’adequació de bases de dades ja existents.\nEscàner làser pertanyent a la gamma dels Sistemes Topogràfics d’Alta Definició (HDS – High Definition Surveying) està sent utilitzat com la ferramenta imprescindible per als projectes més exigents. Perquè no s’escape cap detall, el nostre equip altament qualificat s’encarrega de realitzar alçaments de milions de punts recreant així espais complexos.\nA més de tots els treballs abans mencionats, també comptem amb els mitjans materials necessaris per a realitzar Topografia industrial de precisió. Aportem també a gabinets d’arquitectura i disseny l’ajuda necessària per a dur a terme els seus projectes de remodelació d’espais per mitjà del mesurament de fatxades i interiors d’edificis.


Salou celebra la 3a edició del Saló Construïm Futur | La Guia De Reus\nInici La Guia del Camp Salou celebra la 3a edició del Saló Construïm Futur\nSalou celebra la 3a edició del Saló Construïm Futur\nLa tercera edició del Saló Construïm Futur, la Jornada de networking convocada per l’Open Energy Institute i l’Ajuntament de Salou, en la qual es posen sobre la taula els pilars de la nova economia, ha tingut lloc aquest matí de dijous, 17 de juny, i hi ha assistit mig centenar de persones.\nL’alcalde de Salou, Pere Granados, junt amb el president de l’OpenEnergyInstitute, Robert Moragues; i el secretari de l’Agenda Urbana i Territori de la Generalitat de Catalunya, Agustí Serra; ha inaugurat la jornada, que s’ha celebrat a la sala Europa del Teatre Auditori de Salou (TAS).\nEn el seu parlament, l’alcalde Pere Granados ha assenyalat que “el municipi de Salou aposta per la sostenibilitat, entesa en un sentit integral, tenint en compte, no només els aspectes ambientals, turístics, econòmics i socials; sinó també altres dimensions i processos, com l’urbanisme i l’ocupació de l’espai, que és on se situa l’activitat de la construcció i gestió d’edificis”.\nAixí mateix, l’alcalde ha indicat que “ara mateix el repte urbà gira a l’entorn de com actualitzem i modernitzem les nostres ciutats, tenint en compte que tenim al davant un desafiament ambiental, climàtic i social que és inexorable”; i ha indicat que “a nivell municipal, ja hem iniciat els treballs de revisió del nostre planejament i ordenació urbanística, tenint ben present que l’estratègia i les accions a dur a terme en els propers 10 anys han d’alinear-se amb els criteris ODS, promovent un model de desenvolupament equilibrat, descentralitzat, inclusiu, sostenible, amb igualtat d’oportunitats i per a les persones”.\nGranados també ha afirmat que “Hard Rock continua i està més viu que mai, un projecte que davant la crisi econòmica produïda per la pandèmia, és més necessari que mai”; i es preveu que l’inici de la construcció sigui l’any 2022. “Aquest complex integral generarà molts llocs de treball i molta riquesa per a Salou i per a tot el territori, i servirà per desestacionalitzar la temporada turística, i això també és sostenibilitat”, ja que “els llocs de treball de tot l’any són sostenibles i incrementen la qualitat de vida de la població que treballa en el sector turístic”.\nEn aquest sentit, ha explicat que la proximitat del complex amb el municipi de Salou farà que també es puguin beneficiar la restauració i el comerç de la ciutat, un repte que “treballarem, conjuntament, amb el nostre sector privat, per aprofitar aquesta sinergia”.\nPer la seva banda, el president de l’OpenEnergyInstitute, Robert Moragues, ha assegurat que “la finalitat d’aquest esdeveniment és posar en coneixement i debatre, amb tots els ponents i participants, els temes relacionats amb la construcció, la rehabilitació sostenible, l’eficiència energètica, les energies renovables i l’evolució del sector Real Estate; així com posar en valor l’economia circular”. Així mateix, ha dit, “analitzarem com ha afectat la pandèmia al sector immobiliari”.\nEl secretari de l’Agenda Urbana i Territori de la Generalitat de Catalunya, Agustí Serra, ha parlat de l’agenda urbana; de la digitalització; de les polítiques de sòl i d’habitatge; del nombre d’habitatges de protecció; de l’eficiència energètica; dels fons europeus Next Generation; i de la rehabilitació del parc d’habitatges; així com de les energies renovables. Serra també s’ha referit al Consorci Recreatiu i turístic, i ha dit que “tot i que darrerament no se’n parli, serà una realitat”.\nEn el decurs del III Saló Construïm Futur, també s’han analitzat les últimes tendències en matèria d’edificació i rehabilitació, estratègies lligades als models smart building i smart green cities; i els reptes que la sostenibilitat, el medi ambient i les conseqüències derivades de la pandèmia, tenen tant per a les administracions públiques com per a l’empresa privada.\nLa trobada ha comptat, també, amb l’assistència de Joan Groizard, director general del Instituto para el Ahorro y la Diversificación de la Energía (IDAE); Jordi García Brustenga, director d’Operacions i Estratègia d’Enisa (Empresa Nacional de Innovación); Santiago Castellá, professor URV i senador; Gonzalo Bernardos, professor titular d’Economia de la UB, analista i consultor econòmic i immobiliari; Ana Puigdevall, directora general de l’Associació d’Agents Immobiliaris de Catalunya i membre de la Junta Directiva de FIABCI; Carmen Pérez-Pozo, sòcia fundadora del Bufet Pérez-Pozo i sòcia de WIRES (Women in Real Estate Spain); Oriol Aymí, responsable de la Cadena SER a Reus i Tarragona; Jordi Tintoré, delegat zona est Serveis Urbans i Medi Ambient d’ACCIONA; Constantino Garrido, CEO de COVICOVE; Josep M. Tost, director de l’Agència de Residus de Catalunya (febrer 2011-juny 2021); Jordi Roig Rodamilans, junta directiva del Col·legi d’Aparelladors, Arquitectes Tècnics i Enginyers d’Edificacions de Tarragona.\nAixí mateix, també hi ha participat el primer tinent d’alcalde i regidor de Gestió de Territori i Habitatge de l’Ajuntament de Salou, Marc Montagut, i Anna Escoda, Area Manager, Projects & International Cooperation Area en ASCAME (Association of the Mediterranean Chambers of Commerce and Industry) que han clos la trobada a les 13.45 h.\nTots ells han donat un full de ruta per traçar els objectius en matèria de construcció, sostenibilitat i medi ambient.\nLa sessió ha estat presencial, i ha comptat amb totes les mesures sanitàries i de seguretat indicades per les autoritats en el context actual de pandèmia.\nL’Ajuntament de Salou, conjuntament amb l’Open Energy Institute, convoca i organitza aquesta trobada, la secretaria tècnica de la qual recau en Bamboo Comunicació. Les empreses patrocinadores són ACCIONA, Aquí Energia, Agència de Residus de Catalunya, Autolica Tarragona, Tarragonesa de Metalls i COAATT (Col·legi d’Aparelladors, Arquitectes Tècnics i Enginyers d’Edificacions de Tarragona).\nArticle anteriorL’associació El Portal del Barri Antic de Cambrils penja 25 fotografies antigues a carrers i places\nArticle següentEl Gaudí Centre organitza visites guiades i activitats el dia 25 de juny


De Sant Privat a la mare de Déu de les Olletes.gpx\nDurant segles els habitants de la Vall d’en Bas, han fet peregrinacions fins la cova de la Mare de Déu de les Olletes. Aquesta ruta, és la que va seguir una família de la Vall d’en Bas descalços. Era la promesa que van fer si es curaven del tifus.\nAquesta és una ruta lineal, fareu la tornada pel mateix camí.\nPodeu iniciar la ruta al poble de Sant Privat d'en Bas a l'encreuament G151, heu d'agafar el camí que indica cap a Joanetes. Passat can Valentí, trobareu un altre encreuament el G57 La Canova-Riu Gurn. Continueu també pel camí que dirigeix cap a Joanetes fins que arribareu molt propers a l'àrea de pícnic dels Pins. Allà trobareu un nou encreuament G58 Pla d'en Xurri i de nou seguireu el camí que indica cap a Joanetes i ara també Hostalets d'en Bas. Passat can Turó, comenceu l'últim ascens fins a la cova on hi ha la mare de Déu.\nFont informació històrica: trogloditisme


Apunta’t a la gala solidària contra un trastorn genètic rar\nLa malaltia de Dent és una trastorn genètic rar que afecta al ronyó\nÈgara Cops Walkers prepara una nova gala solidària, aquesta vegada en benefici de l’associació Asdent. L’esdeveniment es farà el dijous di 21 d’octubre a Factoria Cultural de Terrassa (l’antic Centre Cultural de la rambla d’Ègara), a les vuit del vespre. El cartell és tot un luxe. Hi ha Toni Cano, Santi Millán, Javi Sancho, Toni García, Elías Torres, Isaac Jurado i Jordi Dueso. Tots, artistes i monologuiostes de renom que s’han sumat a la iniciativa. La sessió és única. És una bona oportunitat per gaudir i passar una bona estona i posar un gra de sorra contra un problema de salut greu.\nLa malaltia de Dent és una trastorn genètic rar que afecta al ronyó i que pot progressar fins a fer una fallida renal abans dels 50 anys.\nAsdent és una associació sense ànim de lucre creada el 2011 a partir de la diagnosi d’un nen anomenat Nacho. En veure que la malaltia no tenia cura, els seus pares, Eva i David, es van posar en marxa per recaptar fons per a la investigació i perquè es pugui avançar i trobar una solució.\nLa malaltia de Dent (o síndrome de Dent) és una malaltia amb herència recessiva lligada al cromosoma X que afecta els túbuls renals proximals del ronyó. És una de les causes de la síndrome de Fanconi i es caracteritza per proteïnúria tubular, hipercalciúria (excés de calci a l’orina), formació de càlculs renals de calci, nefrocalcinosi i insuficiència renal crònica.\nLa “malaltia de Dent” s’utilitza sovint per descriure tot un grup de trastorns familiars, inclosa la nefrolitiasi recessiva lligada al cromosoma X amb insuficiència renal, el raquitisme hipofosfatèmic recessiu lligat al cromosoma X, i la proteïnúria amb baix pes molecular japonesa i idiopàtica. Al voltant del 60% dels pacients tenen mutacions en el gen CLCN5 (Dent 1), que codifica un antiportador de clor / protó específic de ronyó i el 15% dels pacients tenen mutacions en el gen OCRL1 (Dent 2).\ngenètic malaltia de Dent Terrassa trastorn


El túnel de Bracons: una de les obres més controvertides a Catalunya\nL'eix Vic-Olot i, concretament, el túnel projectat al coll de Bracons, que unirà les comarques d'Osona i la Garrotxa, ha estat una de les obres més controvertides dels últims anys a Catalunya. Des del 1994, any en què el govern de la Generalitat va presentar el projecte, fins avui, que s'ha donat llum verda a la continuació de l'obra, la construcció del túnel ha tingut un gran nombre d'opositors que han denunciat el gran impacte ambiental que -segons el seu parer- provocarà si es fa.\n16/03/2004 - 00.00 Actualitzat 16/03/2004 - 15.40\nAquests opositors denuncien que el túnel afectarà el Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa i també alguns espais d'interès natural, com les serres de Milany, Santa Magdalena i Puigsacalm-Bellmunt i Collsacabra. La vall d'en Bas i l'espai del Fluvià també en resultarien perjudicats, segons la plataforma Salvem les Valls, que aplega entitats i particulars. Aquesta plataforma, que és qui ha aglutinat les reivindicacions dels opositors al projecte, ha organitzat nombrosos actes en què s'han agrupat fins a 4.000 persones. Avui, els membres de Salvem les Valls lamentaven la decisió del govern català. La decepció dels opositors al túnel de Bracons és doble si es té en compte que, durant les últimes quatre setmanes, les obres a l'interior del túnel s'havien paralitzat, mentre el govern analitzava un estudi sobre l'impacte ambiental del projecte. Ara, la decisió final de l'executiu català farà que les mobilitzacions de la plataforma Salvem les Valls continuïn. Aquesta organització té interposat un contenciós contra el projecte al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.


El Govern de Malàisia insta a reabastar els hospitals governamentals a mesura que s’esgotin les reserves dels medicaments pel tractament de l’hepatitis C | ASSCAT\nEl Govern de Malàisia insta a reabastar els hospitals governamentals a mesura que s’esgotin les reserves dels medicaments pel tractament de l’hepatitis C\n05/11/2018 | Articles, Notícies de premsa\nEls 2.000 tractaments assignats per a pacients amb hepatitis C als hospitals del Govern per aquest any s’han esgotat, i una ONG insta al Govern de Malàisia a reposar l’estoc.\nEl director del Grup Positiu d’Accés i Defensa al Tractament de Malàisia (MTAAG +), Edward Low, va explicar que el Ministeri de Salut havia posat a disposició el medicament a 22 hospitals governamentals de tot el país, però els 2.000 tractaments s’havien esgotat l’1 d’octubre.\n“Ens agradaria instar al nou Govern a continuar el tractament pels pacients amb hepatitis C que han estat en llista d’espera durant molts anys”, va afirmar Low.\nLow va afirmar que el Govern havia de seguir important més medicaments amb l’objectiu d’eliminar l’hepatitis C pel 2030, segons l’establert per l’OMS.\n“L’eliminació de l’hepatitis C fracassarà sense el compromís del nou Govern de Malàisia. Esperem que en el proper anunci del Pressupost 2019, el Govern tingui una assignació per un programa nacional d’Hepatitis C en els serveis de salut pública”, va concloure.\nA partir de març, el Ministeri de Salut va incorporar la versió genèrica de sofosbuvir, que és el tractament combinat de la columna vertebral per a l’hepatitis C, després que el Govern anterior emetés una llicència obligatòria per autoritzar a una empresa d’importació local a ingressar el medicament genèric, fent-lo assequible i accessible als malais.\nEls antivirals d’acció directa, també coneguts com AADs, tenen poc o cap efecte secundari en comparació amb el règim de medicació anterior que utilitza interferó.\nEl juliol de l’any passat, el diari “The Star” va publicar una història en primera plana en la qual es va destacar la difícil situació d’uns 400.000 malais que patien hepatitis C, i només una fracció d’ells podia pagar la medicació que pot costar fins a 300.000 RM per a tot el curs de tractament.\nMalàisia no va rebre preus especials pels medicaments més nous per part de les companyies farmacèutiques perquè es considerava un país d’ingressos mitjos. Posteriorment, el Gabinet va aprovar l’emissió d’una llicència d’ús del Govern per permetre la importació de versions genèriques del medicament sofosbuvir contra l’hepatitis C, i es va posar a disposició en els hospitals governamentals al març.\nFins i tot si la medicina està patentada per 20 anys, el Govern té el dret d’emetre llicències obligatòries sota els drets, flexibilitats i garanties atorgades als membres de l’Organització Mundial de comerç per l’acord sobre Aspectes de la Propietat Intel·lectual relacionats amb el comerç.\nLa llicencia d’ús del Govern només s’aplica als medicaments utilitzats en els establiments de salut del Govern.


Vic mostra als veïns la reforma del carrer Manlleu | Osona.com\nVic mostra als veïns la reforma del carrer Manlleu\nFesta grossa d'inauguració. La zona esdevé un eix comercial i veïnal potent on el vianant es prioritza davant el vehicle.\nper Redacció osona.com, 23 de maig de 2010 a les 09:02 |\nAquesta informació es va publicar originalment el 23 de maig de 2010 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nAquest divendres, dia 21 de maig, a partir de les 18:00 h, ha tingut lloc la inauguració de la remodelació del carrer de Manlleu de Vic, una artèria viària central de la ciutat de Vic que ha sofert una gran transformació i que presenta unes condicions òptimes per revaloritzar el seu comerç (hi ha 90 locals entre botigues i despatxos) i per potenciar la vida veïnal. En el primer i segon tram la prioritat és per als vianants i en el segon hi ha un sol carril de sortida per a vehicles. En aquest tram s’ha eliminat un punt conflictiu de circulació de persones ja que les voreres eren molt estretes.\nLes obres de reforma s’han fet a partir de dues fases d’actuació; una primera que va suposar reformar el tram del carrer entre la rambla del Passeig i el carrer Jaume I el Conqueridor que es va iniciar el mes d’abril del 2009 i va finalitzar abans de les festes de Nadal. La segona fase ha consistit en renovar el tram entre el carrer Jaume I el Conqueridor i la Ronda Camprodon i s’ha realitzat aquest any 2010. El primer tram es converteix en zona de prioritat per als vianants; al segon tram poden transitar-hi vehicles, en un sol carril de sortida. Des del passat dia 12 de maig ja s’hi pot circular.\nA la zona de prioritat per a vianants, les voreres s’han revestit amb lloses de pedra calcària i al centre amb llambordins del mateix material. Al tercer tram (del carrer de Jaume I a la ronda Camprodon), s’ha utilitzat el mateix material a les voreres, però la calçada s’ha asfaltat. Això ha fet augmentar considerablement la mida de voreres i, per tant, ha millorat el trànsit de vianants.\nL’enllumenat, al primer tram, és compost de fanals en forma de columna, mentre que al segon i al tercer trams els fanals són braços murals penjats a les parets.\nEl cost total de l’obra ha estat de 1.530.024,79 € i s’ha finançat amb el Fondo Estatal de Inversión Local i amb les contribucions especials dels veïns i veïnes del carrer de Manlleu.\nLa inauguració ha tingut un to festiu i ha començat a les 18:00 h amb una actuació de la Bebeto Cidra Cia. de Dansa. Seguirà la Coral de l’Escola Andersen; després ha tingut lloc una actuació de jazz i per acabar els Grallers Ciutat de Vic i els capgrossos han fet la rua inaugural per tot el carrer. Ha clos l’acte els parlaments de les autoritats.\nCarrer central i emblemàtic de la ciutat, el carrer de Manlleu era un dels camins d’entrada i de sortida del nucli emmurallat de Vic des de temps ben llunyans. El camí de Manlleu va entrar dins la muralla sanitària, al segle XVII, amb l’objectiu de posar fi a la pesta que s’estenia ràpidament per les ciutats i pobles. A l’alçada de la ronda Camprodon, s’hi van construir dues torres que tancaven la ciutat. En aquesta època, on ara hi ha el col•legi de Sant Miquel dels Sants, s’hi van edificar el convent i l’església de Sant Josep, dels frares carmelitans descalços, i es va obrir el carrer Nou, cap a llevant. Llavors era un carrer de portals grans, sense comerç, on hi havia traginers, basters i ferrers.\nEl 1772 s’enderrocà el portal de Manlleu, al capdavall del carrer Estret, i, per tant, quedà unit emblemàticament al centre històric. El camí de Manlleu havia deixat pas al carrer de Manlleu, però encara era de terra batuda. L’any 1817 es va decidir empedrar-lo.\nSegons explica Josep M. Solà i Sala, en un article a l’Ausona l’any 1991, en aquest carrer hi va néixer el pa de pessic a mitjan segle XIX. En Josep Català, forner que vivia al número 16 del carrer de Manlleu, inventà el pa de pessic, després de buscar diferents fórmules per trobar un aliment que afinés el bec dels seus canaris i que els suavitzés la ploma.\nLa construcció del cementiri actual l’any 1834 va propiciar l’obertura del carrer de Manlleu cap a l’altra banda, el que avui és el carrer Pla de Balenyà. L’any 1876 el col•legi Sant Miquel dels Sants es traslladà al convent de Sant Josep. El 1895 va arribar l’electricitat al carrer, el mateix any en el qual es va recobrir de llambordes.\nAl segle XX aquest carrer es transformà en artesanal, ja que hi havia nombrosos fusters, teixidors, fabricants de cordes, un guanter, un fabricant de sèmoles, un fabricant de mitges i sobretot bracers (jornalers).\n- Inauguració de la remodelació del carrer Manlleu\n- Inauguració de la remodelació del primer tram del carrer Manlleu\n- Remodelació del primer tram del carrer Manlleu\nMunicipis, carrer Manlleu, trànsit, obres\nPer willy el 24 de maig de 2010 a les 17:29\nA partir d´ara ja sovintejen els cotxes damunt les voreres i sense cap mena de penalització. Es per aixó que malgrat que la urbanitzacio esta molt be, penso qu´hi hauran problemes.\nPer Anònim el 24 de maig de 2010 a les 09:30\nJa és hora que es començi a fer alguna cosa per treure l'excés de cotxe que hi ha per Vic. Aquí tothom agafa el cotxe fins i tot per anar a buscar el diari i el pà.


Pago de Capellanes Finca El Picón és un vi negre criança monovarietal, 100% Tinto Fino o Ull de Llebre selecció clonal de la Finca El Picón.\nColor cirera picota, mostra una amplia intensitat que permet vaticinar la llarga vida que li augura. Es detecten els primers aromes balsàmics, les mores i sotabosc característics de la Ribera, amb tocs especiats (tradicionals en el roure francès) como la canyella, el coure, el tabac, la trumfa i la regalèssia negra. L'entrada en boca és complexa, amb tanins dolços que envolten el paladar i el cobreixen amb una rodonesa exquisita. Llarg i persistent, és un vi que es va obrint als nostres sentits a mesura que el catem.\nFermentació i maceració: amb la fi d'extreure la màxima expressió de la qualitat de la verema, es fermenta en tina de roure francès, amb un estricte control de temperatura i remuntats freqüents. Després de 40 dies es descuba per sangrat sense adicció de premsas.\nMal·lolàctica: lenta i reposada, sense addició de bacteries, a 22º durant 24 dies en Cono de Fuesta de Roure Francès.\nEnvelleix 26 mesos en barriques noves 100% de roure francès de gra seleccionat amb quatre trasbalsos (cada 6 mesos), la resta en botellero. Després de la sevba criança s'embotella sense passar per fred, ni clarificar, ni filtrar.\nDescorchar i decantar unes hores abans del seu consum, a una temperatura d'entre 16º-18ºC.\nYou're reviewing: Pago de Capellanes Finca El Picón 2014


Qui vol jugar a futbol? | Futfem.cat\nA Catalunya és complicat que a una xiqueta li interesse el futbol, ja no dic arribar a ser jugadora professional, sinó simplement jugar a l’escola o amb els amics. No, no és una qüestió natural, és que un xiquet des que naix rep tots els estímuls necessaris perquè li agrade el futbol perquè entra dins del seu rol com a futur mascle.\nA una xiqueta potser li deixen fer els seus primers xuts de banda a banda del menjador amb el seu cosí, però després tota la maquinària dels mitjans i l’entorn familiar i escolar difícilment afavoriran que seguisca jugant amb el baló. Potser no existirà una prohibició explícita (tot i que segur que hi ha casos) simplement ni tan sols es contemplarà la possibilitat i es potenciaran altres inquietuds.\nUna xiqueta que vulga practicar un esport haurà de tenir un entorn familiar favorable, segurament amb un referent a dins del nucli, i tenir-ho molt clar perquè no ho tindrà fàcil. Si vol fer-ho haurà de trencar, encara que no s’ho plantege, molts estereotips que poden implicar situacions de rebuig a una edat (preadolescència i adolescència) on el que busquem és encaixar en uns cànons que se’ns proposen com a úniques opcions vàlides, i evitar ser un ésser estrany.\nUn estudi realitzat a xiques adolescents del Regne Unit l’any 2008 apuntava que la percepció que es té de la feminitat, on el culte al cos i l’aparença física és el més important, és un dels aspectes conflictius que tenen les xiquetes a l’hora de practicar una activitat física. Manifestaren no ser actives perquè això influïa negativament en aquesta imatge estereotipada que tenien de la feminitat per qüestions com suar o despentinar-se.\nA més a més, vivim en una societat masclista i homòfoba on el futbol és un esport masculí que s’associa a un tipus de masculinitat molt concreta basada en la força, l’heterosexualitat, la manca de sensibilitat i en «no ser una xiqueta». Això també penalitza els xics que no compleixen aquestes normatives i també es veuran apartats, directa o indirectament, si no ho amaguen.\nNo només ens cal canviar la cultura esportiva, sinó tota una estructura social que empeny les xiquetes a preferir quedar-se xerrant a un racó apartat del pati de l’escola mentre els xiquets ocupen la majoria de l’espai jugant a futbol. Una societat que diu a les noies que és millor que practiquen esports que ressalten la seua feminitat, com la gimnàstica, la dansa clàssica o la natació sincronitzada, per damunt d’altres esports que només busquen l’entreteniment. Preferir xerrar amb les amigues o fer dansa clàssica és dolent? No, però que siga l’única opció vàlida que tenim pel fet de ser dones sí que ho és.


Llibre "El cant de les sibil·les" - ProductesdelaTerra.CAT\nInici Llibres>Política>Llibre "El cant de les sibil·les"\nEL CANT DE LES SIBIL·LES, de PATRÍCIA GABANCHO\nTotes són dones. Totes són d'esquerres. I totes tenen un paper clau en la política catalana. Gràcies a una dilatada experiència com a periodista i esciptora, Gabancho aconsegueix crear un format innovador i atractiu: transforma les entrevistes individuals en una extraordinària tertúlia coral. Des de lacrisi financera, fins a la necessitat de recuperar valors, passant per l'estat del benestar, la construcció europea, els moviments populars i el dret a decidir; de la mà d'aquestes modernes sibil·les, doncs, el lector fa un recorregut ampli i alhora profund a l'actualitat que ens toca viure.


Roda el món i torna al Born: L'Holocaust a Budapest a través d'unes sabates al Danubi\nL'Holocaust a Budapest a través d'unes sabates al Danubi\nLes sabates en primer pla i el Pont de les Cadenes i el Palau o Castell de Buda al fons.\nBudapest és una ciutat gran, històrica, amb carrers amples, i molt monumental que s'esforça en no oblidar el seu passat ni el patiment de la seva gent, ja sigui a través de museus, d'estàtues, plaques o escultures en places i carrers.\nDetall d'uns botins fets amb ferro\nEntre Buda i Pest s'obre pas el Danubi, un dels rius més llargs d'Europa. Si ens acostem a la vora d'aquest riu, entre el Pont de les Cadenes i el Parlament, veureu un dels monuments més senzills i a la vegada més colpidors: seixanta parells de sabates d'homes, dones i infants esperen des dels anys quaranta que els peus que les portaven tornin a posar-se-les algun dia.\nPerò plogui, nevi, o faci vent les sabates segueixen allà, impassibles, recordant que els seus amos ja mai tornaran...\nL'any 1944, a finals de la Segona Guerra Mundial, milers de jueus (entre 10.000 i 15.000) van ser assassinats al llarg de les ribes del Danubi durant el breu govern del partit hongarès feixista Arrow Cross (Nyilaskeresztes Párt). Abans de disparar les víctimes els ordenaven que es descalcessin; acte seguit els seus cossos caurien al riu i se'ls enduria el corrent. Els que no van ser assassinats, uns 80.000, van ser deportats al camp de concentració d'Auschwitz, on no els esperava un futur gaire més esperançador.\nSabates de mare i fill/a\nEl monument que reprodueix les sabates de les víctimes es pot veure des del 16 d'abril del 2005 i és obra de l'artista Gyula Pauer i el director de cinema Can Togay.\nEn una ciutat amb monuments majestuosos a banda i banda del riu ens pot passar desapercebuda una escultura discreta com aquesta, però a vegades no calen grans monuments per recordar les majors atrocitats de la història, a través de l'objecte quotidià més banal, la força de l'art pot evocar tot un Holocaust. El missatge és clar: no oblidar per no repetir.\nPer cert, aneu en compte quan us hi acosteu, sobretot si no veniu per la vora del riu, perquè no hi ha pas habilitat per travessar i els cotxes passen força ràpid en ambdues direccions.


L'Ajuntament de Xàtiva, la jurista de l'Oficina d'Assistència a les Víctimes del Delicte, Pilar Gil Cabedo, l’Associació per la Coeducació i el projecte ‘Hilando Vidas’ són les guanyadores i guanyadors de la quarta edició dels Premis Celia Amorós, creats per la Diputació de València per a reconéixer i visibilitzar el treball de persones, institucions i col·lectius socials en la lluita contra la violència de gènere.\nEl comité d'expertes de l'àrea d'Igualtat de la Diputació, del qual formen part 25 professionals de reconegut prestigi, entre elles fiscals en matèria de violència de gènere, psicòlogues, regidores d'Igualtat, caps i coordinadores d'àrea en institucions i oficines d'atenció al delicte, policies, i tècniques i agents locals, ha seleccionat a les premiades i premiats d'enguany, en un certamen ja consolidat que porta el nom de la filòsofa i teòrica del feminisme Celia Amorós, una de les padrines de les polítiques d'Igualtat de la corporació provincial.\nAquest grup d'expertes, del qual forma part la diputada d'Igualtat, Isabel García, s'ha reunit aquesta setmana per a decidir els guanyadors de la present edició dels Celia Amorós, entre els quals es troba l'Ajuntament de Xàtiva, un dels membres fundadors de la Xarxa de Municipis Protegits contra la Violència de Gènere de la Diputació.\nLa trajectòria d'aquest consistori té certs paral·lelismes amb la de la corporació provincial, ja que en 2015, com va succeir en la Diputació, Xàtiva va crear la Regidoria d'Igualtat i la va dotar de pressupost i personal propi. L'aposta per aquesta política transversal basada en la igualtat ha portat a l'ajuntament de la capital de La Costera a introduir la perspectiva de gènere en tots i cadascun dels plecs que s'han signat durant la legislatura, a més dels programes i activitats de sensibilització que s'han posat en marxa des de l'antic espai multiusos, convertit a Casa de les Dones.\nEn la categoria de col·lectius socials, el reconeixement ha sigut per a la Associació per la Coeducació, que té com a principal objectiu la formació en Igualtat del professorat i alumnat, a través de jornades, videoforums i altres activitats. Un dels projectes destacats d'aquesta associació és ‘Curtmetratges per la Igualtat’, que porta 11 anys seleccionant i creant materials audiovisuals per a la sensibilització i conscienciació en l'eradicació de la violència contra les dones.\nEl col·lectiu ofereix eines al professorat i alumnat per a treballar en la prevenció de la violència masclista i en la lluita per aconseguir una igualtat efectiva i real entre dones i homes. D'aquest projecte naix ‘Curtmetratges per la Diversitat’, una iniciativa subvencionada per la Diputació per a previndre qualsevol de les discriminacions per raó d'orientació o identitat sexual a les aules.\n‘Hilando Vidas’ és un projecte d'art col·laboratiu basat en la visió femenina del món, amb una intenció reivindicativa. L'objectiu principal d'aquest col·lectiu femení de Alcublas, a la comarca de Los Serranos, és fer visibles a les dones i la seua manera d'entendre la vida, denunciant la desigualtat i situacions de discriminació, violència i explotació de les quals poden ser víctimes.\nAquest grup humà ha aconseguit dignificar el paper de la dona rural i fer públiques les seues reivindicacions a través del vehicle de l'art, teixint les façanes d'edificis públics en contra de l'explotació sexual i la violència de gènere i en defensa de la maternitat.\nMúltiples formes de visibilitzar la lluita per la Igualtat i contra qualsevol tipus de violència sobre la dona, des de la gestió pública fins a l'art altruista, passant per l'educació audiovisual. I també en l'àmbit de la jurisprudència i l'atenció psicològica, en el qual trobem a Pilar Gil Cabedo, jurista de l'Oficina d'Assistència a les Víctimes del Delicte de València.


Canvis en els accessos a la C-35 i al Polígon Llevant Industrial per la construcció del tercer carril a la C-17 - Parets del Vallès\nPortada > Actualitat > Notícies > Canvis en els accessos a la C-35 i al Polígon Llevant Industrial per la construcció del tercer carril a la C-17\nCanvis en els accessos a la C-35 i al Polígon Llevant Industrial per la construcció del tercer carril a la C-17\nL’obra, de 16 mesos de durada, millorarà l'accessibilitat i la seguretat de la via\nLes obres de construcció d’un tercer carril a la C-17 entre Granollers i Parets en sentit sud han comportat les primeres afectacions al trànsit. Des d’ahir a la nit han quedat tallats els brancs directes d'entrada i sortida de l'enllaç de la C-17 amb la C-35, direcció Montmeló, i els accessos d’entrada i sortida de la C-17 al carrer de Can Romeu per anar al Polígon Llevant Industrial. Les entrades i sortides a la C-35 i al Polígon Llevant Industrial es fan a través de la rotonda de l’avinguda de Francesc Macià.\nLa Generalitat de Catalunya va iniciar les obres per afegir un tercer carril el setembre. Els primers treballs de l’obra van centrar-se en tasques prèvies de detecció, desviament i restitució dels serveis afectats. Aquesta setmana s’ha repintat la calçada per estrènyer els carrils de circulació dels 3,5 metres d’amplada a 3,2 metres. També s’han col·locat barreres de formigó New Jersey per tallar els accessos esmentats. Les actuacions al lateral s'executaran de forma progressiva i segregada. En tot moment es permetrà l’accés a les indústries, comerços i activitats o es proposaran accessos per rutes alternatives.\nL’ampliació de la calçada es farà incorporant com a tercer carril el ramal que hi ha des de la ronda sud de Granollers fins passat l’enllaç de la C-35. El nou carril serà d’uns quatre quilòmetres, en concret anirà des del punt quilomètric 14,7 al punt 18,7.\nL’objectiu de les obres és millorar l’accessibilitat i la seguretat de la via a través de la reordenació de les connexions dels ramals d’entrada i sortida dels enllaços. El projecte també inclou la construcció d’una passera per a vianants i bicicletes que connectarà el nucli urbà de Parets amb el polígon de Can Volart. Segons les previsions, la passera estarà enllestida a finals del 2021. Aquesta infraestructura facilitarà la mobilitat dels ciutadans del municipi que es desplacen a la zona industrial.\nL’actuació suposa una inversió de 10,5 milions d’euros i té un termini d’execució de 16 mesos. El projecte constructiu, de catorze mesos de durada, l’executa una Unió Temporal d’Empreses (UTE) formada per Construcciones Rubau, SA i Copisa Constructora Pirenaica, SA per un import de 7.775.782 euros (IVA no inclòs). De les tasques de col·locació de senyalització, abalisament i defenses se n’encarregarà l’empresa Innovación y Obras de Seguridad Vial, SL. Aquestes tasques s’allargaran dos mesos i tindran un pressupost de 890.220 euros (IVA no inclòs).\nTercer carril en sentit nord\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat ja ha iniciat els tràmits per a la licitació de l’eixamplament de la carretera en el sentit Vic per 21 milions d’euros i un termini de 18 mesos per executar l’obra.\nComunicació de les afectacions\nPodeu consultar les afectacions al trànsit i a la prestació de serveis que comportin les obres de la carretera C-17 en aquesta pàgina de la web municipal. Per qualsevol dubte puntual també podeu trucar a la Policia Local (93 573 73 00) o a l’Àrea d’Urbanisme (93 573 88 88).


Targetes balanç transfer, més que una targeta de crèdit | Consumer\nTargetes balanç transfer, més que una targeta de crèdit\nLes targetes amb servei de transferència de saldo permeten saldar els deutes que es tinguin amb altres plàstics, amb un interès del 0% TIN\nLes targetes balanç transfer o amb servei de transferència de saldo ja estan disponibles en l’aparador bancari espanyol. L’avantatge d’aquest tipus de targetes resideix en la possibilitat de sol·licitar una transferència de saldo per cancel·lar els deutes que s’hagin contret amb els emissors d’altres “plàstics” i finançar-les amb un interès molt menor, del 0% en molts casos, per la qual cosa es pot dir que són targetes que ajuden a estalviar, sempre que s’usin de forma adequada. En aquest article trobarà què són les targetes transfer, quant ens permeten estalviar i els tres punts en els quals fixar-se abans de contractar-les.\nCom funcionen les targetes balanç transfer?\nSi bé les targetes de crèdit amb servei de transferència de saldo són bastant desconegudes a Espanya, el seu model porta anys funcionant en països com el Regne Unit o els Estats Units on els principals bancs fa temps que les comercialitzen.\nEl seu funcionament és bastant senzill. El servei de transferència de saldo, anomenat balanç transfer en anglès, és un avantatge extra associada a una targeta de crèdit que permet realitzar un traspàs de saldo amb l’objectiu de cancel·lar els deutes que es tinguin amb altres “plàstics”. Una vegada liquidades els deutes de les altres targetes, els diners es retorna en quotes mensuals amb un tipus d’interès molt atractiu, normalment del 0%.\nEs tracta d’un servei que beneficia tant a les entitats de crèdit, que els permeten atreure i guanyar nous clients seduïts per la possibilitat de llevar-se de damunt els seus deutes al 0% TIN, com als clients, que poden estalviar diners gràcies a la diferència entre el tipus d’interès que els aplica la nova targeta i el tipus d’interès que els aplicava la targeta amb la qual tenien el deute.\nPer saber quant es pot arribar a estalviar amb aquest tipus de targetes, el millor és posar un exemple.\nImaginem que un client ha contret un deute de 3.000 euros amb el seu banc a través de la seva targeta de crèdit. La seva intenció és pagar-la a terminis, en quotes mensuals durant un total de 12 mesos. El seu banc li aplica un tipus d’interès del 25% TIN, un interès molt habitual, encara que les millors targetes del mercat tenen interessos molt menors.\nEn aquest cas, la quota mensual que el client hauria d’abonar seria de 285,13 euros i, una vegada liquidada el deute, la suma total que hagués pagat entre capital i interessos aconseguiria els 3.421,56 euros.\nAra imaginem que aquest client contracta una targeta balanç transfer que permet transferir saldo per saldar altres deutes i retornar-ho en fins a 12 mesos amb un interès del 0% TIN. El client en qüestió contracta la seva nova targeta, sol·licita al seu nou proveïdor una transferència de 3.000 euros i cancel·la el deute de l’altre “plàstic”. Decideix retornar el saldo disposat també en quotes mensuals repartides en 12 mesos, encara que en aquest cas amb un interès del 0% TIN.\nAmb les condicions anteriors, la quota mensual seria de 250 euros, 35,13 euros menys que en el cas anterior, i al final retornaria 3.000 euros, la qual cosa suposaria un estalvi de 421,56 euros.\nTres punts abans de contractar una targeta balanç transfer\nCom ocorre amb qualsevol altre producte financer, és important llegir atentament la lletra petita i, en aquest cas, prestar-li especial atenció a aquests tres punts:\nQuotes d’emissió i de renovació: és important esbrinar què costos d’emissió i de manteniment té la targeta. Algunes targetes són gratis sempre; unes altres ho són el primer any i els següents depèn de l’ús que se’ls doni; i unes altres, directament, tenen quotes d’emissió i de renovació. Abans de signar cal analitzar si el que s’estalvia d’una banda, no es va en concepte de comissions, ja que en aquest cas l’operació tindria poc sentit.\nComissions de servei: el servei de transferència de saldo associat a les targetes de crèdit pot tenir un cost de gestió que normalment s’aplicarà en forma de tant per cent sobre el saldo disposat. Així, tornant a l’exemple anterior, si se sol·licita una transferència de 3.000 euros, l’entitat podria cobrar una comissió de, per exemple, el 3% sobre els diners transferits. Una vegada més, cal veure si surt a compte.\nInterès passat el termini promocional: l’interès del 0 % és un interès promocional i té una durada determinada, que sol oscil·lar entre els 12 i els 24 mesos. És important preveure en quant temps es va a retornar els diners ja que, passat el període introductori, als diners que resti per saldar el deute se li aplicarà l’interès habitual de la targeta, que pot superar el 20%, així que l’ideal és retornar els diners en el termini promocional.\nbalanç transfer cancel·lar deutes targetes targetes de crèdit


Portaveu Budó: "El toc de queda s'ha aixecat... - Govern.cat\nquery_builder 11 maig 2021 15:18\nPortaveu Budó: "El toc de queda s'ha aixecat però la pandèmia encara hi és"\nLa consellera de la Presidència ha explicat que les imatges d’aquest dissabte a la nit són “puntuals i minoritàries” i que la “majoria" de la població "ha actuat amb coresponsabilitat”\nTambé ha anunciat que el Procicat està treballant amb el sector de l’oci nocturn un pla de reobertura lenta, que s’ha d’aprovar en els propers dies\nEl Consell Executiu d’aquesta setmana ha destinat 14,6 milions a reforçar el personal de les residències de gent gran i de persones amb discapacitat\nA més, ha reforçat els ajuts per a persones autònomes i afectades per un ERTO amb la creació d’un programa específic\nDesprés que la setmana passada decaigués el confinament nocturn i davant les imatges d’aglomeracions de persones del passat dissabte a la nit, la consellera de la Presidència i portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha recordat que “el toc de queda s’ha aixecat però la pandèmia encara hi és”. Així ho ha dit durant la compareixença posterior a la reunió setmanal del Consell Executiu on ha subratllat que es tracten d’”accions puntuals i minoritàries” i que “la majoria ha actuat amb coresponsabilitat” ja que “en cap cas ha estat el comportament generalitzat”. En aquest sentit, ha agraït la “coresponsabilitat” i l’”actitud” de la majoria de la població. També ha destacat que “comencem a controlar el focus d’infecció” i que la “vacunació està avançant amb percentatges importants”.\nPel que fa a l’àmbit de d’oci nocturn, Budó ha anunciat que des del Procicat s’està treballant amb el sector “un pla de reobertura lenta d’activitat” que s’ha d’aprovar en els propers dies encara que ha puntualitzat que fins que l’Estat “no aixequi l’ordre ministerial, no es podrà obrir”, però quan això succeeixi el Govern “ja tindrà tot el treball a punt”. Ha assegurat que “ens hem dotat de mesures perquè s’obri amb la màxima seguretat” i que ara cal acabar de valorar com es podrà fer la reobertura “segons les dades epidemiològiques”.\nNoves mesures per fer front als efectes de la pandèmia\nLa portaveu també ha donat compte dels acords presos durant la reunió del Consell Executiu. Per tal de seguir fent front als efectes causats per la Covid-19, Budó ha anunciat que el Govern destinarà 14,6 milions per reforçar el personal de les residències de gent gran i de persones amb discapacitat. Concretament, amb aquest import finançarà el Programa temporal per al reforç del sistema de residències i del Programa temporal per reforçar el personal de les residències de gent gran i de persones amb discapacitat. L’objectiu d’aquests programes, que es van començar a implementar el passat mes de febrer, és garantir els drets de la gent gran i les persones amb discapacitat ateses en aquests serveis i millorar-ne l’atenció en especial la seva salut, en el context de pandèmia. En aquest sentit, el Govern està reforçant les residències que gestiona amb gairebé 200 professionals, que s’estan incorporant als 17 centres públics d’atenció a la gent gran i persones amb discapacitat.\nA la reunió d’aquesta setmana, el Consell Executiu també ha aprovat crear un Programa temporal per reforçar i donar suport en la gestió d’ajuts a persones treballadores autònomes i aquelles afectades per un ERTO. Concretament, s’incorporaran a aquest programa 24 efectius repartits entre el Servei d’Ocupació Pública de Catalunya (SOC), la Direcció General de Relacions Laborals, Treball Autònom, Seguretat i Salut Laboral i el Consorci de Formació Contínua de Catalunya. Tal com ha explicat la consellera, el programa aprovat avui, “s’emmarca en l’acord que va prendre el Govern el gener d’aquest any a través del qual establia un fons de 618 milions d’euros per finançar un nou pla d'ajuts que donés suport als col·lectius més afectats per la Covid-19 durant aquest primer trimestre de l'any”. En aquest fons s’hi integrava un pla d’ajudes adreçades a complementar els ERTO d’aquelles persones amb un ingrés inferior al salari mínim català i ajustat al temps de la situació d’ERTO.\nEl Govern també ha donat llum verda a diversos acords que permetran millores en dipòsits d’aigua de la xarxa del sistema Ter-Llobregat i, per tant, tal com ha dit la portaveu, “incrementaran la garantia del subministrament d’aigua”. Les actuacions beneficiarà, d’una banda, el municipi de Corbera de Llobregat (Baix Llobregat) on s’hi construirà un nou dipòsit d’aigua de 4.000 m3, que quadruplicarà la capacitat actual, que és de 1.000 m3. D’altra banda, també beneficiarà la Roca del Vallès (Vallès Oriental) on es construirà un nou dipòsit auxiliar que permetrà fer les tasques de manteniment necessàries al dipòsit principal, amb una capacitat de 2.000 m3. Les dues obres suposaran una inversió total d’1,5 milions d’euros.\nEl Consell Executiu, a més, ha aprovat el pla de negoci del servei públic ferroviari d’accés a les terminals T1 i T2 de l’aeroport de Josep Tarradellas Barcelona-El Prat, l’R-Aeroport, i ha autoritzat contractar el subministrament i el manteniment de deu trens per prestar aquest servei, per un valor de 187 milions d’euros. Així mateix, ha acordat la modificar el Contracte Programa amb Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) per als anys 2017-2021 per incorporar l’encàrrec d’aquest nou servei ferroviari.\nEl Govern ha aprovat la imatge gràfica de la marca de l’Agència Pública de Formació i Qualificació Professionals de Catalunya (FPCAT), que ha de millorar la coordinació i la gestió de la imatge corporativa de la institució, així com la integració de tots els conceptes, programes i actuacions de l’agència sota una sola marca fàcilment identificable. És un organisme autònom adscrit al Departament de la Presidència que coordina la Formació Professional (FP) inicial, gestionada pel Departament d’Educació, i l’FP per a l’ocupació, que ofereix el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies. Per tant, per dur a terme la integració d’aquests dos serveis és necessari “aprovar una marca que faciliti identificar totes les línies de treball, accions i activitats de l’agència sota un mateix paraigua, alhora que ajudi a consolidar-ne la identitat pròpia”, ha precisat Budó.\nFinalment, l’Executiu ha acordat donar suport als treballs i debats impulsats per la Conferència sobre el futur d’Europa, tal com apareixen formulats en la Declaració conjunta adoptada pel Parlament Europeu, el Consell de la Unió Europa i la Comissió Europea el 10 de març d’aquest any. Aquesta declaració, ha recordat la consellera, vol “impulsar un procés participatiu públic a escala europea que contribueixi a fer visible les opinions i les propostes de la ciutadania, especialment les de la joventut, pel que fa al futur de la Unió a mitjà i llarg termini”. En aquesta mateixa Declaració, les institucions signatàries sol·liciten a tots els nivells de govern i de representació dels estats membres a escala nacional, regional i local, la seva implicació i suport institucional per dur a terme aquest procés de debat i discussió ciutadana en els territoris respectius. Per aquest motiu, l’acord pres avui també fa explícita la voluntat del Govern de subscriure el compromís de la Generalitat amb la Carta de la Conferència, com a expressió dels principis i valors que volen ser fonament de la Unió Europea.\nLa portaveu del Govern durant la roda de premsa 220\nReunió del Consell Executiu 377\n11 maig 2021 14:30\nEl Govern aprova el pla de negoci de l'R-Aeroport d'FGC i autoritza l'adquisició de 10 trens per valor de 187 milions d'euros


Com jugar - Verba7\nVERBA7 és una competició que planteja 365 reptes verbals cada any, però cada dia a una hora diferent, previ avís. L’App activa un compte enrere quan falten 7 hores, 7 minuts i 7 segons per al llançament del repte.\nL’objectiu de VERBA7 és fer punts de competència lingüística i constatar que la llengua és una font de plaer.\nEl dia 7 de cada mes es tancarà el rànquing de VERBA7, del qual s’extrauran els premiats.\nA VERBA7 no guanya el número 1 sinó el jugador que ocupa la posició 7. El podi mensual el completen els jugadors que ocupin les posicions 77 i 777.\nCada mes, el jugador que ocupi la posició 7a del rànquing general serà premiat amb un joc de taula verbal. També els que ocupin les posicions 77 i 777 tindran premi. Durant un període inicial d’implantació de 7 mesos els premis seran honorífics.\nDifondrem el perfil de qui ostenta el lideratge des de la pàgina dels verbívors a Facebook.com/Verbaliajocs\nConsulta les bases completes del joc!


Esdeveniment: 'I Jornada esportiva solidària VIRSASPORTS'\nData: Friday, April 28, 2017 At 17:30\nEl proper divendres dia 28 d'abril, us convidem a participar en la I JORNADA ESPORTIVA SOLIDÀRIA "VIRSA SPORTS", organitzada pels alumnes de segon de batxillerat que cursen la matèria de Sociologia. Durant aquest esdeveniment es realitzaran activitats de lleure en les que podrà participar tothom que ho desitgi, des de l’alumnat de primària fins a pares passant pel professorat. La jornada es durà a terme al pati gran de l’escola Verge de la Salut.\nL'esdeveniment consistirà en un torneig de diversos esports a elecció del participant. L’entrada tindrà un cost d’1,50€ si només es competeix en un esport o de 2€ si es vol participar en dos. El pagament es farà a la porta de Plaça Catalunya. L’esdeveniment s'iniciarà amb l’alumnat de primària de 17.30/h a 19.30/h i a continuació se seguirà amb el torn d'ESO i Batxillerat de 19.30/h a 21.30/h aproximadament.\nPer fer la inscripció envieu un email a sociovirsa@gmail.com indicant nom i cognoms, edat i les activitats en que voleu participar.