Representant: Jordi Gelabert Cors\nTelèfon: 629 313 831\nACOBLATS MONTGRINS - PORT BO\nACOBLATS MONTGRINS - PORT BO-\nFundada el 1884 a Torroella de Montgrí per Pere «Barretó» -gloriosa figura de la història de la sardana-, el qual en fou ensems el seu director, és la degana de les cobles entre les avui existents i una de les més prestigioses agrupacions musicals de Catalunya.\nEn morir el mestre Rigau l’any 1909, el succeí el mestre Vicenç Bou. La cobla assolí ressonants i successius èxits que culminaren en un seguit d’actuacions a París l’any 1928. Durant l’etapa de direcció del mestre Bou, la cobla fou la primera i destacada intèrpret de les populars sardanes d’aquest compositor i donà a conèixer les primícies d’aquelles inconfusibles melodies de perenne inspiració: «Angelina», «Girona amada», «Llevantina», «El saltiró de la cardina», etc.\nEn una perfecta valoració de les seves qualitats interpretatives, la cobla orquestra Montgrins assoleix en l’actualitat el seu més àgil poder d’expressivitat musical valoritzada per l’eficaç i experta orientació artística del seu director, el mestre Martí Camós, que continua l’executòria assenyalada pels seus antecessors. L’any 1984 els Montgrins celebren el seu primer centenari, la qual cosa fa que sigui la cobla-orquestra més antiga del país. Entre les nombroses adhesions que rebé, destaca la felicitació del Rei Joan Carles I i la concessió de la Creu de Sant Jordi atorgada per la Generalitat de Catalunya.\nCom a dades més recents destaquem que l’any 1993 ha rebut el Premi Nacional de Música, guardó que simbolitza el mèrit aconseguit per la llarga trajectòria al servei de la música. El 1996 porten la nostra música a Atlanta (E.U.A.) amb motiu de la celebració dels Jocs Olímpics.\nCOBLA-ORQUESTRA MONTGRINS Població: MAÇANET DE LA SELVA


Barcelona. Dissabte, 16 de desembre de 2017. 05:25\nAquesta setmana he tingut el plaer de participar en un debat públic amb tres altres coneguts científics sobre Blade Runner i el futur distòpic que se’ns presenta a la pel·lícula. Em reservo escriure sobre el que vam debatre per a un altre dia, però crec que els cinefòrums o debats sobre pel·lícules de ciència-ficció és una de les maneres més atractives d’estimular l’interès per la ciència, tant a estudiants com a un públic ampli. Jo tenia 15 anys quan el meu germà gran em va portar al meu primer cinefòrum. Era jove i impressionable, i he d’admetre que veure 2001: Una odissea de l’espai, d'Stanley Kubrick, em va deixar enganxada al seient i estranyament pertorbada durant uns quants dies. Encara hi ha escenes de la pel·lícula, intensament estètiques i plenes de significat simbòlic, que m’esborronen quan les veig de nou, particularment, l’escena de l’alba de l’home, en què amb una metàfora visual i musical impactant el director ens explica que la intel·ligència va unida a la violència. Cal recordar que és una pel·lícula sense l’ajut dels efectes especials per ordinador i, així i tot, és visualment espectacular. Veure a càmera lenta la violència continguda en un sol gest repetit, veure com els ossos salten pels aires amb la música aclaparadora d’“Així parlà Zaratustra” de Richard Strauss, pertany a les escenes cinematogràfiques més reeixides de tots els temps, a parer meu.\nDoncs bé, just aquesta setmana s’acaba de publicar un article científic d’antropologia que m’hi ha fet pensar molt. La violència en el Neolític devia estar força estesa, ja que es troben nombroses tombes, datades entre el 7000 i el 2000 aC a tota Europa, que contenen restes humanes amb traumatismes cranials greus, que devien ser la causa de la mort d’aquells humans. Molts d’aquests traumatismes són indicatius de violència, més que no pas d’accident, però cal estudiar com es poden haver produït per entendre si realment aquests traus al crani són producte de violència intencional, o podrien tenir altra explicació, com ara ser rituals. Per a avaluar les causes i el context de la violència, és necessari recrear les armes de l’època i provar si són capaces d’infligir el tipus de ferides que hi observem en aquests esquelets.\nLa història humana està plena de fets violents, també al Neolític, on hi ha cranis amb traumatismes per violència intencional\nAcompanyant les restes humanes del Neolític, hi ha nombrosos objectes que podem considerar que són armes de caça però també de possible violència interpersonal i de guerra, com ara arcs, fletxes, destrals, llances, maces, pals o fones. L’estat de conservació de les armes que tenen elements de cuir i fusta es fan malbé més ràpidament amb el decurs del temps que no pas les que contenen elements metàl·lics o de pedra. Tot i això, al Museu de Londres hi ha un dels pocs pals de fusta ben conservats de l’època, el Thames Beater (o garrot colpejador del Tàmesi, traducció lliure de l’anglès), una vertadera troballa arqueològica obtinguda d’un assentament neolític a la riba del riu Tàmesi, del qual s’observa bé la forma i el material del qual està fet. Aquest garrot de fusta de vern, amb pom i una part superior engrossida i plana, similar al que seria un bat de beisbol pla, ha estat reproduït fidelment per un ebenista britànic, té una mida d’uns 70 cm i fa 1,2 kg de pes, aproximadament.\nAixí, doncs, les investigadores d’aquest estudi havien aconseguit reproduir la possible arma, però calia comprovar si aquesta mena de garrot era realment capaç de generar ferides com les que s’observen en aquests cranis de tombes neolítiques. Com es pot fer això? Talment com veiem a les sèries criminalístiques forenses, on al laboratori es recreen cossos o caps amb materials similars que presentin una consistència similar a la humana per demostrar que aquest o aquell objecte, sigui pesat, punxant o de fulla serrada ha estat el responsable d’un homicidi, es pot cercar la manera de generar algun objecte que sigui molt similar i es comporti de forma equivalent a un crani humà per tal de comprovar el tipus de ferida que pot generar aquest “bat” del Neolític. En aquest context cal dir que l’ús d’animals o altres cadàvers humans (emprats en altres èpoques) actualment ja no es fan servir, evidentment per consideracions ètiques, a part del fet que en molts casos portaven a errors. Així que actualment es poden fabricar cranis sintètics amb resines plàstiques que simulin la consistència òssia d’un crani (algun material de poliuretà ha estat fins i tot titllat de “plàstic fantàstic”). Es genera una esfera buida d’aquest poliuretà, recobert per una capa de goma que simuli la pell humana, i amb l’espai interior del “crani” ple de gelatina com la que és usada en proves de balística, per tal de simular la consistència de l’encèfal. Amb varis d’aquests cranis simulats i l’arma potencial, només necessitaven a algun voluntari per donar-los cops i, després, analitzar el resultat amb metodologies d’antropologia forense.\nAmb tècniques d’antropologia forense es pot estudiar quines armes es feien servir i com en èpoques antigues\nDoncs bé, fent un estudi dels tres tipus bàsics de fractures possibles, arriben a la conclusió que el Thames Beater és realment una arma del Neolític com la que ha estat emprada contra altres humans de forma violenta, i que explicaria els traumatismes observats en els cranis d’aquests esquelets del nostre passat. De fet, hi ha nombroses referències que parlen fins i tot de violència en massa, vertaderes massacres, com ara les que s’han trobat en algunes excavacions de tombes de l’època neolítica a Alemanya i Àustria. Vet aquí l’aplicació i la resolució de casos forenses al Neolític! De pel·lícula!\nAixí que en el fons, potser la imatge que hem vist a 2001 (pel·lícula que recomano molt veure, si pot ser en pantalla gran i enfonsats de ple en la música) no està gens allunyada del que realment va passar, potser no a l’origen dels homínids, però de segur al Neolític i durant moltes èpoques, si no són totes, de la història humana.


Coscollet: Notes per a una petita història de Nargó\n(Si voleu, podeu ajudar: completant dades, corregint-ne, enviant fotografies, etc.)\nAlgunes de les informacions que apareixeran en aquestes notes seran incompletes. Algunes altres potser no prou exactes. Els arxius municipals es van cremar per la guerra i ara només disposem de les dades d'alguns anuaris, com ara el Riera, i de les informacions que m'han facilitat algunes persones d'edat amb qui he parlat. En aquest sentit, vull agrair l'ajut que m'ha prestat el bon amic i estudiós Jaume Romeu Llurba, que s'ha fet un tip de regirar arxius i de prendre notes, així com totes les persones a qui he entrevistat durant tots aquests anys. Ja no cal dir que qualsevol informació o rectificació que se'm faci arribar serà degudament estudiada i, per descomptat, molt agraïda.\nEn tenim poques dades. El poble tenia 992 habitants. S'hi collia blat, sègol, llegums, vi i oli (no gaire). S'hi criava ovelles, cabres i porcs. Hi havia caça i pesca abundants. La principal riquesa devia provenir del món de la fusta (picadors i raiers), encara que no en tenim constància escrita.\nL'alcalde era Antoni Pujol Pedro (de cal Tomasó?) i el secretari, Josep Solà Fité (de cal ?).\nHi havia dues botigues de comestibles, la d'en Francisco Pellicer Canal (cal Camell?) i la de Josep Sobré (cal Ventura).\nUna carnisseria a nom de Jaume Argerich (de cal ?).\nUn estanc a nom d'Antoni Fité (el meu besavi) de cal Tonís.\nUna ferreria a nom de Josep Bach Prats (cal Bepi?)\nUna merceria a nom d'Antoni Musó Isaña (de cal ?).\nUna fonda a nom d'Antoni Saña Orobí (Hostal dels Espluvins).\nTres molins: Josep Busquets Vilaginés (de cal ?), Josep Pellicer Fité (de cal ?), Joan Vidal Guàrdia (de cal ?).\nUn forn de pa: Josep Tarrés Reig (de cal ?).\nUna sastreria: Antoni Fité (padrí del meu pare) de cal Tonís.\nEls propietaris de terres més importants eren: Dolors Canal (de cal ?), Josep Fité Pellicer (de cal ?), Josep Flotats (de cal ?), Pere Moles Pons (de cal Moles?), Josep Obiol Minoves (de cal ?), Pau Oliva (de cal ?), Josep Oromí Muntada (de cal ?), Pau Pellicer (de cal ?), Josep Puig Companys (de cal ?), Jaume Riva (de cal ?), Joan Vidal (de cal ?).\nPublicat per Marcel Fité a 14:02


Cristian..Fanatik_bike...la meva..i les nostres petites histories : de maig 2011\nEstem a les portes de Juny, que vol dir aixo? doncs que per molts comença un mes de no parar, quan hagi passat aquest mes, podrem dir realment que hem fet una NON STOP aixi, amb majuscules! es pot dir que aquest primer dissabte serà el mes suau, de fet, uns quants farem BTT, perque la setmana que ve, toca el primer assalt, Tracks Non Stop, la setmana seguent, i havent recuperat per força, TransCatalunya, i per rematar, i encara que potser amb un xip mes trànquil ( ja ho anirem veient ) la Quebrantahuesos. A principi d'any, ho veiem llunyà, però es que el temps passa volant! aixo si, desprès d'aixo, tocaran unes mini vacançes, merescudes crec.... Ara però, ecetem un Juny que esperem, ens fagi disfrutar un pilot del que mes ens agrada, pedalar, i sobretot, tot el que envolta aixo, que no es poc!\nAh! pel que fa a la setmana....ja se sap com va començar, però....s'ha de continuar, i tot i que va costar arrencar, mica en mica s'ha fet, i al final, sembla que sortirà una setmana maca. El que potser mes m'ha agradat, va ser fer una sortida amb en Guillem amb la BTT dimecres, feia dies que no feia BTT entre setmana, i amb el bon temps que feia dimecres, es va posar molt be. El que es acollonant, es l'agilitat que es perd amb la MTB quan fas tanta carretera, realment sorprenent, i GENS BO! a veure si amb la sortida de dissabte, que ha de ser llarga per força, aquestes sensacions de encarcarat sobre la MTB marxen..........però aixo toca explicar-ho quan s'hagi fet!!!\nP.D, per cert, en Koki te aquesta setmana el seu Objectiu de l'Any, es el Tri! esperem que li vagi molt be!!!!\nEs el que hem de dir, però s'ha de reconeixer, que portem un mal any, qualsevol que hagi anat seguint el blog, sap tot el que portem aquest any.....No cal profunditzar, però lo d'aquesta setmana, potser ha fet una mica mes de mal encara. Toca mirar endavant, en pocs dies anirem superant tot aixo, que no oblidar. Tenim Tracks Non Stop, TransCatalunya, Quebranta, el millor per pensar en positiu que ens pot passar.. .pero desde aquest petit raco de mon, no voliem oblidar-nos de exclamar, MAI T'OBLIDAREM XAVI....\nPublicado por CRISTIAN ARROYO BERENGUER en 13:49\nTots tenim coses a fer, idees per sortir, rutes per fer, objectius a cumplir, però dissabte dia 21 de maig, tots els objectius es van convertir amb un per molts...Impossible de dir tots els noms, feia dies que no sortia amb tanta gent a l'hora, de fet, no recordo haver fet algo que no fos amb inscripció previa, amb tanta gent, però el dia s'ho valia. En Xevi ens deixava fa uns mesos, de manera inesperada, i la gent de la SATURDAY's, que eren la seva colla,van decidir 1 cop a l'any, fer una memorial en homentage a ell, i aixi s'ha fet, i a sobre amb un poder de convocatoria molt alt, imagino que els haurà omplert molt veure que molts, ens vam unir amb un dia aixi.\nReagrupament a Collformic\nLa sortida era pensada amb 2 parts, la primera fins a Campins, sota el Montseny, lloc de parada a esmorzar, passant per Manlleu, la Gleva, Vic, Tona, Seva, i encara ja el primer port del dia, Collformic, i la segona part era pujar a Santa Fe, i ja encarar la tornada.\nFins a Seva, va sortir una part del mati, molt agrupats, però un cop la carretera encara amunt, sempre toca apretar, uns amb mes ganes que altres, però tots amunt que es el que tocava! el que va ser genial, es que vam tenir assistencia i tot durant tot el recorregut, en Quim Fernandez, i en Toni Martinez, tots dos encara recuperant-se dels seus accidents, ens vam donar una assitència genial, a part d'un pilot de fotos, que evidentment no hi caben totes aqui, però no s'en van descuidar ni un!\nA dalt a Collformic, feiem reagrupament, que ja costa ja amb tanta gent, i un cop tots junts, baixada avall!, feia pocs dies que hi haviem baixat alguns, a Rutes del Montseny es baixava cap a Granollers per aquest tram tambè, es un descens recomanabe, ferm amb super bon estat, força ample, i no molt transitada, alemnys els dies que hi hm pogut passar nosaltres, i llavors, un cop a baix, amb varies opcions per poder continuar. La questió es que amb un pim pam, ens varem plantar a esmorzar, que va ser com cal, d'aquells que auqn toca apretar de veritat, millor no fer! però dissabte si tocava, i es que,com ens agrada petar la xerrada i explicar batalletes, que si allà aixo, que si cap aqui allo altre, que si al Giro no se que.......i el mes important, la part final, foto de germanor, amb la imatge d'en Xevi al mig, un foto que li va fer en Xevi l'estiu passat a l'Stelvio, guapissima.\nEl tema, es que ens vam passar un bnahora esmorzant, i clar, desprès passa el que passa...i es que venia Santa Fe! casi res, 20 Kms de port, si, molt portable, però sempre cara amunt. El que no el va portar gaire bè, d'entrada, vam ser jo i en Xevi, que anar badant per ficar aire a la roda de davant ( Gràcies Quim i Toni altre cop! ) vam sortir del restaurant una estoneta desprès de tots, i ens va tocar apretar per atrapar-los! apa, toma entreno...A l'hora de le veritat, va ser un gustas pujar aquest port desde darrera, poder anar compartint trossos de pujada amb tots, no sempre es pot fer, i la veritat es que em va agradar moltissim, a sobre, em trobava tope be, o sigui, amunt sense parar! Santa Fe es llarg, però si pel mig, et trobes assistencia, si a sobre es puja a un ritme maco, es un port genial, quan t'adones, el tens al sac! aixo si, amb el ritmet que haviem pujat amb en Xevi per atrapar els de davant, quan hi arribem, ens foten un semi palo, semi perque en teoria va ser nomès un aceleron, però a aquelles alçades feia mal! res, que es van quedar l'Arnau en Miki i l'Andreu sols, i la resta, com podiem per darrera.....\nA dalt, i mica en mica arribem tots a dalt, altre reagrupament, i aquest per algun es posava molt be, aigueta, fotos, i fins i tot bombonets! jajaja, es que, que mes volem!\nEnfilavem la part final ja, casi tot baixada ja, i tornada per Viladrau, Roda, etç, teniem ganes de gresca encara però! jo com a minim! i en Sito, un cop passat Roda, no se li acut res me que esvarar el galliner, jo l'intento seguir, però es que darrera meu, venen com llops! quina colla! jeje, a la que et despistes, set menjen!\nJa nomès falta arribar a Torellò, alguns ens deixen ja a Manlleu, Eloi, Sito, Andreu....però la resta ens queda l'últim trosset, que aqui si, jo ja estiro cames, encara que algu encara va amb ganes, i tiren a fondo fins a Torellò!\nResumint el dia,......ha sigut un dia genial, agradable, un dia molt especial per enrecordar-nos d'en Xevi, i que espero que desde algun lloc, ens hagi pogut veure, i adonar-se que no ens n'oblidem, i que un dia cada any, ell serà el mes important. FINS SMPRE XEVI!\nP.D. Qui vulgui fotos del dia, es posi en Contacte amb en Toni Martinez, ja que en te un munt, i aqui es impossible posarles totes! ho recomano perque n'hi ha de personals molt maques, i es una llàstima de no puguer-les posar totes!\nPublicado por CRISTIAN ARROYO BERENGUER en 15:31\nSempre positius no? casi sempre va...ho deixarem aixi, i es que com que al calendari no tenim prou coses, al final caurà la TRANSCATALUNYA PROBIKE el dia 12 de Juny, de moment Cristian i Arnau, algu mes????...Si si, Traks el dia 4, TransCatalunya el dia 12, i Quebrantahuesos el dia 18....fffffff, venen mal de cames de pensar-hi, però les experiencies les viurem, que no es poc ( moltes males estones segur que tambè jeje ) però com es el que ens agrada, segur que valdrà la pena, aixo si, uns farem aixo, i altres una mica mes de carretera, perque en Xevi i en Miki, i alguns Saturday's tambè, marxen a la Clàssica de Graus, vaja que ens espera un Juny apassionant! i el començarem el dia 4 amb Tracks del Diable Non Stop...bon principi.......\nEL que be a mes curt termini però...es el cap de setmana que tenim ja a sobre, i Dissabte ens ajuntarem Moooooolta gent al Memorial que ha preparat la Saturday's en record d'en Xevi Parareda, que la veritat, en tinc ganes, i el diumenge, s'intenterà complementar lo de dissabte amb molt volum, o sigui hores i hores, ja les últimes, perque les setmanes vienents ja toca baixar volum....i dies d'intensitat, perque amb tot el que ve, amb un dia de canya a la setmana, n'hi haurà prou! la resta de canya ja tocarà els findes...\nEl que portem d'aquesta, la veritat es que mata, inclús penso que potser es massa, i que amb algo estic fallant, pero llavors m'ho repenso i se que tot aixo, amb les setmanes de recuperació i assimilació, s'ha d'assimiliar tot, però ja es veurà, avui per si de cas hem acabat de rematar, 2 Bellmunts amb l'Arnau, en Guillem i en Miki..\nPublicado por CRISTIAN ARROYO BERENGUER en 22:30\nDesprès de l'intens cap de setmana passada, tocava canviar el xip, BTT!!! que no vol dir que la flaca quedi aparcada, al contrari! si es la que ens posa a punt!!! però com que alguns ens hem tornat a apuntar al bojeria de la TRACKS NON STOP, toca fer BTT.\nEl dissabte teniem previst fer la primera part, voltar els 100 primers kms. Arnau, Miki, Xevi, Eloi, Guillem, Agusti i el pesat que escriu.... deu n'hi do no? la idea va ser sortir sense pressa, però sense pausa...a ritmet, que a aquestes époques ja toca, els passejos,els guardem pel dilluns :)\nVarem enfilar el Track, i ens vam trobar una colla de Manresa, crec que Bikeapeu, dels quals, 3, estaven tambè tantejant el terreny per la Non Stop, a viam quants acabrem sent el dia de la cursa, espero que forces, que l'ambientillo sempre es maco! de fet, tampoc es tan dura, però em sembla que se li te molta a la Tracks....Res, que vam agafar el ritme previst fins a Rupit, amb en Guillem preocupat per no seguir el ritme que portavem, be del tot, i es que amb carreres aixi, no et pots atavalar, el millor es marcar-t un ritmet que puguis aguantar be, si aixo es supervivència! i hi hauran moments de baixon i subion per a tots!\nA Rupit, paradeta, coca, i..............a tornar-hi! aixo si, la foto de Salt de Sallent no pot faltar, que sempre passem amb presses, i poques fotos en tenim d'un lloc tan guapo. A aquelles hores, ja veiem que arribar a Vidrà seria complicat per l'hora que voliem arribar a casa, vam aumentar un xic el ritme, però aixo sempre castiga mes, i potser, no calia ahir...o sigui, que a afluixar una miqueta i a veure on arribem.\nEl que vam poder palpar, es que la primera part de Tracks, segurament es la mes dura,\ntrams de molt bon fer, però algun tram que castiga força tambè hi es, la questiò es no desgastar-se massa, i dosificar molt els esforços, 195 kms fets sense control, es poden fer mooooolt llargs. La part abans de Tavartet, i la part que ens porta a la pista de Cabrera, que es mes "corriolera", potser son els dos trams, del que considero primera part, on mes et castiga fisicament el terreny.\nSobre la 1 del migdia, arribavem al peu de Collsaplana ( cuesta de la muerte???, nono:) ) nomès en Xevi i jo decidiem tirar amunt i fer-la, la resta ja anavem tard, o sigui, ens separem, uns cap a casa i el altres amunt, i .................que dur es Collsaplana, i aixo que han arreglat algun tram amb ciment, i la veritat es que deu suavitzar la duresa, però la imatge de la pista ben marcada, de vegades fa mes mal a nivell mental, es que impresiona molt el desnivell que te!!!\n25 minuts i en planem a dalt, patint. Tocaria baixar ja direcciò Vidrà, però era hora de tornar ja, o sigui que ho donem per acabat aqui, a veure com ho superem el dia de la Carrera....Resum, 90 kms, buf!!!!!!!!! no gaires pel que hauria d'haver set, però en fi, ja son al sac. D'aqui un parell de setmanes, anirem a provar tota la segona part, perque la Setmana que ve, toca una Sortida en record d'en Xevi Parareda, i allà hi hem de ser tots els que poguem, fins i tot en Toni Martinez, encara que sigui amb cotxe ( amb bici aviat, ja veuràs Toni! ) que desprès dels dies de patiment que ens va fer passar, dimarts vam passar un altre cop, una bona estona junts fent el cafe, amb en Carra, l'Arnau en Xevi i en Miki,\nI........No tots vam fer Tracks dissabte, en Charlie, Pana, Rueda, Isma, vaja, i molts mes, van fer sortida Saturday's..no li han agafat gustillo ni res a la carretera. La sortida que tenien previst, era fins a la Molina, pel que tinc entès, el hi va anar genial.\nAh! i avui una sortida de 3 horetes per fer una mica d'intensitat, no ha faltat, que entre setmana, amb tanta pluja, no hem pogut fer gaire res.\nL'Ernest, se que han corregut una prova de mes o menys orientació a Roses, amb la colla de FisioBIsaura,vaja, que ningú perd el temps! de fet, amb els mitjans que tenim avui dia per comunicar-nos, un s'entera de tot, o casi tot! i de resquitllada, veig que molts dels que estaràn a Torello el dia 4 de Juny, no paren ni un dia...Oi Ada?Santi....Dani...Jordi......aiaiai.\nDel que tampoc m'en vull oblidar, es de la Titan Desert que han aconseguit acabar el Team ESFRED-GIL, d'en Jordi Vidal, una experiencia segur, que val molt la pena viure, però que no es fàcil d'aconseguir, i que ells han pogut fer, i acabar amb un paper molt mes que accpetable, sobretot el mateix Jordi, acabant 148è de mes de 400 participants!\nDilluns toca encentar setmana, de com anirà...en parlem d'aqui uns dies! esperem que el temps acompanyi!\nPublicado por CRISTIAN ARROYO BERENGUER en 21:38\nQuedava pendent una megacrònica del cap de setmana, però es que hi ha massa a explicar! doncs................que millor que un minirecull de les fotogràfies que hem pogut recaptar, i de les que van tirar en Dani i la Judit, gràcies a tots dos per les fotos, que potser falta algu, però no n'hem tobat mes! espero que us agradi!\nA partir d'aqui, posem Xip BTT ja!\nPublicado por CRISTIAN ARROYO BERENGUER en 20:43\nCLASSIFICACIONS TERRA DE REMENCES ( Independents i Saturday's )\nLLARGA 175 kms ................\nXevi Campos 5:13:54\nMarc Riera: 5:15:31\nArnau Cucurull 5:24:45\nJordi Cutrina 5:42:22\nJoan Crous 5:49:11\nDavid Carrasco 5:49:33\nToni Panadero 5:56:24\nJoan Fiol 6:07:02\nPere Vallejo 6:18:52\nJoan Chaparro 6:25:28\nMaria Ojeda 6:42:33\nGuillem Lopez 6:47:33\nLluis Galobardes 6:49:11\nSergi Jimenez 6:51:57\nErnest Riu 6:51:57\nCURTA 95 kms............................\nAlex Garcia 2:50:00\nJordi Sala 2:51:56\nConrad Blasi 2:52:26\nJordi Salvanas 3:42:28\nSalvador Escribà 3:43:21\nRamon Rueda Luque 3:37:32\nIsma Solera 3:37:32\nLaura Vaque 3:40:11\nJordi Vilaseca 3:42:47\nRamon Rueda Fernandez 4:02:35\nPublicado por CRISTIAN ARROYO BERENGUER en 22:46\nLa veritat es que estic cansat, pero no podia deixar de fer un mini resum del dia d'avui. Molts tenien ganes de fer Terra de Remences, i al final avui ha sortit un dia dels bons per pedalar, o sigui que gairabè tots, hem pogut fer, acabar i disfrutar ( i patir també ) del dia.\nDemà, provarem de fer una mica de crònica del cap de setmana aquset tan intens, però si es pot avançar, que casi tots, i erem molts, hem acabat amb un somrriure i satisfacció enorme. A l'arribada ( ambient genial per cert ) casi cap cara de insatisfacciò ( nomès en Ramon Rueda, i l'Isma, que per problemes tècnics han hagut de plegar abans d'hora ), i amb les mini reunions que es feien entre tots, n'hi ha hagut prou per veure que tot ha anat de conya.\nNo hi han temps oficials encara, però si puc avançar el meu propi, i els que he pogut anar traient, i mes o menys la cosa ha anat aixi ( demà esperem classificacions oficials ):\nCristan entre 5:08/5:10\nKoki i Eloi 5:45/5:50\nNo ma'atreveixo a posar mes, per no errar, però el tema va por ai, encara que falten molts, a veure si demà hi podem sortir tots! EL que si que deixo, es un resum de les Fotos que ens ha fet en Dani Castells, on he posat a atots els que he trobat, per cer, genial l'album, que el podeu trobar al Facebook seu, a traves de l'enllaç del prop Independent Bike.\nPer acabar, no em vull oblidar dels que han fet les Les Ermites avui, que segurament, demà tambè tindran alguna cosa que explicar, però aixo, sera demà!\nPublicado por CRISTIAN ARROYO BERENGUER en 17:06\nDesprès de la setmana caotica que hem tingut, entre punxades i pluja, podem dir que casi tots hem tingut algun problema aquesta setmana, es pot dir que ha arribat l'hora de la veritat. Mentalment potser no hi hem donat gaires voltes, el maig s'ens ha tirat a sobre molt ràpid aquest any, però la veritat es que demà es un dia d'aquells que a principi d'any teniem marcat amb la famosa X.\nAvui al mati hem fet el rodatge de rigor, per cert, amb en Conrad i tot, i a sobre arribant, hem trobat els Saturday`s que havien sortit a estirar cames tambè, perque no tots s'han llevat amb ganes de fer-ho....Han sortit gairabè 2 horetes, a rtime molt suau, llevant-nos tard, i tornant aviat! aixo si que es vida....Aquesta tarda recollida de dorsals, veure una mica l'ambient previ que hi ha a la Vall d'en Bas, i ja esperar demà, per veure com es desperta el dia, ja que en Tomàs Molina, ha assegurat que la pluja serà aquesta nit, i que el mati de demà, sera asolellat...aixo esperem tots!\nPoc mes a dir avui, be si, desitjar molta sort a tots, i tambè molta sort amb el Team de la Titan, que en Vidal marxa aquesta nit ja, i li espera per davant una setmana molt apassionant i dura, o sigui que sort Jordi, i a disfrutar de l'experiencia! i evidentment, tambè sort als que dema van a fer les Ermites, Guillem, Ernest, Capa, Isabel...etç....\nSi les forces aguanten, i hem tingut bon reporters/fotografs, demà... a la tarda primeres impressions!\nPublicado por CRISTIAN ARROYO BERENGUER en 13:44\nLa setmana ja tomba, i ara si que es pot dir que hi ha Remences a tocar! No se com anirà, de fet, fins i tot el temps esta una mica insegur pel cap de setmana, serà questiò tenir una mica d'esperança i esperar a tenir un dia bo.\nLa setmana previa, qui mes qui menys, l'ha plantejat encarada a Diumenge, perque els 175kms que ens esperen seran durs, en desnivell i en intensitat, encara que de fet, per algo portem desde Gener "preparant" un maig mes o menys decent no? ahir tenia una última pujada a Bracons, per la banda d'Olot, amb en Cucu en Ramos, i en Xevi, però la tempesta que va caure, ens ho va privar, i la veritat, es que aquests últims 15 dies, ja no ve d'un imprevist, inclús diria que les sensacions no son bones, aquests últims dies, però el que esta clar, es que s'ha de sortir a donar-ho tot, que en el fons, es el que ens agrada.\nAquest any, que de moment ve carregat d'entrebancs, hi faltarà en Toni, recuperant-se de l'accident que va tenir. En Miki, que ja esta mes recuperat, si que hi serà, però no al nivell que de fa 15 dies, una llàstima, perque aquest any li pintava molt be! La resta si que hi serem, i millor no detallo noms, perque la llista es llarga!\nDemà sortideta aerobica, dissabte un rodatge d'unes 2 hores màxim. i Sort a tots els que ens veiem diumenge a St.Eteve d'en Bas!\nUna coseta mes, i com que Remences no es el centre del mòn, molta sort als que corrin les Ermites a St,Hipòlit de Voltregà, diumenge, que si no arriba a ser perque es solapen les dues, tambè estariem allà, ja que sempre ha set genial corre-hi. Sort als que hi aneu!\nPublicado por CRISTIAN ARROYO BERENGUER en 18:08


VÍDEOS: Espectacular incendi en una fàbrica de Sant Feliu de Llobregat\nActualitzat 17/09/2020 20:35\nEspectacular incendi aquesta tarda al Pla de Sant Feliu de Llobregat, a l'àrea metropolitana de Barcelona. Des de les sis de la tarda crema sense control la nau industrial de la fàbrica Dallant, una empresa que es dedica a la fabricació de productes alimentaris.\nEn total, 33 dotacions dels Bombers treballen en l'incendi. Segueix actiu, i els bombers ataquen les flames des de l'exterior de la nau, per perill que acabi col·lapsant i s'ensorri.\nEn les tasques d'extinció de l'incendi hi treballen, segons han informat des de Bombers de la Generalitat, 33 dotacions terrestres, que també fan tasques de protecció de les naus del costat, per evitar que cremin per la calor. L'incendi crema completament la nau, que és una sola planta i soterrani. En total, uns 2.500 metres quadrats.\nEn relació a l'incendi de #SantFeliudeLlobregat\nEs recomana a la població que no s'apropi a la zona i no romangui a l'exterior, si arriba el fum o senten molèsties derivades d'aquest.\nCal seguir les indicacions dels cossos operatius.#ProteccioCivil\n— Protecció civil (@emergenciescat) September 17, 2020\nFlames i fum visible des de molts punts de Barcelona\nLa força de les flames, pels productes que hi ha a l'interior, ha cremat molt de pressa tota la nau. Les flames i, sobretot, la columna de fum, s'ha pogut veure des de molts punts de l'àrea metropolitana. Segons les primeres informacions, no s'han de lamentar ferits. Els Bombers, quan puguin extingir les flames, podran investigar les causes de l'incendi.\nEls treballadors han estat evacuats prèviament. Els efectius s'han distribuït en tres sectors per atacar des de fora el foc i per protegir les naus veïnes. Protecció Civil recomana als veïns que no s'apropin a la zona ni romanguin a l'exterior si noten el fum o molèsties derivades.\nGairebé 100 trucades al 112\nSegons indica Protecció Civil, el telèfon d'emergències 112 ha rebut 96 trucades per l'incendi, que ha provocat una columna de fum molt visible. Els Bombers treballen des de l'exterior de la nau per evitar propagacions cap a la resta de l'empresa i cap a altres naus adjacents.\nImatge de l’ incendi a una indústria de #SantFeliudeLlobregat. Des del SEM s’ha confirmat que no hi havia cap persona afectada. #UIS #SEM #ProteccioCivil @emergenciescat @bomberscat pic.twitter.com/EI6ktKW4L0\n— SEM. Generalitat (@semgencat) September 17, 2020\nVÍDEO: Càrregues dels Mossos per desallotjar un pis del barri del Carmel de Barcelona\nVÍDEO: Baralla a cops de puny entre vigilants de seguretat del metro de Barcelona\nUn noi marroquí apallissa una dona de 83 anys per robar-li les joies a Barcelona


La fira 'Altres Lletres' de Valls comptarà amb una dotzena d’actes i presentacions\nAquest dissabte 16 d’octubre, des de les 10 i fins a les 19h, la plaça de la Zeta s’omplirà de literatura i pensament crític\nAquest dissabte 16 d’octubre, des de les 10 i fins a les 19h, la plaça de la Zeta de Valls s’omplirà de literatura i pensament crític ALTRES LLETRES\nDivendres, 15 Octubre 2021 21:56\nValls celebrarà aquest dissabte 16 d’octubre la tercera edició de la fira 'Altres Lletres – Fira del pensament crític i l’acció conscient.' Els impulsors d’aquesta fira són el Casal Popular La Turba i Llumull Accions Audiovisuals, que tenen l’objectiu de fer “una fira literària i crítica allunyada de l’època de més saturació editorial, com és Sant Jordi”.\nLa fira comptarà amb gairebé 20 editorials que es repartiran per tota la plaça de la Zeta. Des de l’organització s’ha treballat perquè hi hagi editorials molt diverses i per a tots els públics, des de la literatura infantil i juvenil, fins a propostes més polítiques, poètiques o de narrativa.\nA més, la plaça de la Zeta també comptarà durant la mateixa jornada amb l’Ecofira del Camp de Tarragona, amb diversos productors de proximitat.\nL’espai de Cafès Líder, escenari de les presentacions de dissabte\nLa fira 'Altres Lletres' tornarà a comptar amb la col·laboració de Cafès Líder, i és que el seu espai exterior acollirà les presentacions del dissabte. Així, a partir de les 10:30h, els més petits tindran 'Piscina poesia', a les 11:15h, la presentació del projecte Top Manta, a les 12h, el llibre 'Ara sí, t’estimo tal com ets', de l’Editorial Neret i,a les 12:45h, la presentació del llibre ¡Pájaros en la cabeza' de Virus, amb el seu autor Javier Erro.\nA la tarda el feminisme de 'El bram del Drac' (17h) de Rosa Elvira i l’editorial Tintamotora, les històries de joves migrants a 'Tan sols viure', de Sara Montesinos i Martí Albesa, de Pagès Editorial (17:45h) i 'Art (in)útil', de Daniel Gasol, i l’editorial Raig Verd (18:30h) serviran per omplir l’espai de literatura i pensament crític.


Col·lecció de moments: Regal del blocaire invisible\nLa meva pista nº 1 deia "El meu blocaire invisible és home i té més d'un blog."\nAra afegeixo que jo te'n conec tres:\nQuan et volies menjar el món\nvas pensar que podries fer-ho\nsense baixar dels núvols,\ninventant la vida en històries i\npensant sempre en el mateix.\nAquí tens una cançó de núvols perquè et sentis com a casa:\nI també un núvol flonjo per si vols canviar de paisatge sense baixar dels núvols.\nLa meva pista nº 2 , dubtava que pogués llegir-me les pistes, perquè no el veig gaire per aquí. Però em va comentar el Relat Conjunt del Fumador, per això vaig dibuixar un cigar.\nHe trobat un vídeo adequat per ell que sempre pensa en el mateix:\nUn intent de retrat, que no sé si t'hi sabràs reconèixer...\nI una tanka per a la meva secció de Bloc de tankas:\nEl teu paisatge.\nguarneix el nostre cel\nde les teves històries.\nPublicat per Carme Rosanas a 1:17\nEtiquetes de comentaris: Bloc de tankas, Blocaire invisible 2009\nCèlia 6 de gener de 2010 a les 1:37\nSegur, segur que li agrada, li has fet de tot, molt bonic! I una altra tanka blocaire!\nassumpta 6 de gener de 2010 a les 2:15\nOstres! És ben complet aquest regal, és un multiregal! hi ha de tot.\nDe ben segur que li agradarà força, a mi m'ha encantat!\nDolços somnis en aquesta màgica nit.\nCris (V/N) 6 de gener de 2010 a les 2:31\nUn regal com tu, complert, dedicat i esplèndit.... segur que estarà encantat.... i jo també, per que aquesta nit m'he fet un fart de passejar pels blocs que ja estic esgotada, a més del fart de plorar que m'he fet a cal Veí.... cony de noi :) petons i molt bona nit de reis, tiro cap al llit ben feliç!!\nStriper 6 de gener de 2010 a les 9:08\nJosep B. 6 de gener de 2010 a les 9:26\nUn núvol flonjo\ni un vídeo amb sorpresa\nPer cert el retrat i el núvol me'ls copio per posar-los al bloc.\nkhalina 6 de gener de 2010 a les 15:51\ncaram Carme, quina passada!\nTu has fet de BI del meu BI :)\nrebaixes 6 de gener de 2010 a les 16:27\nQuan la font raja\nés que té ànima...\nDe bota el vi ranci\nbeu-ne fins que et cansi...\nAixò és l'Everest,\nqui és que puja més.\nHeu fet bona solfa\nde tovalló i de bova\nRelaxeu-vos i calleu\nvostre treball pareu\ni mireu, mireu, mireu...\nEl miracle ha fet el mag\nen vostres imperials caps\nsou els mes grans del mon.\n06 gener, 2010\nmerike 6 de gener de 2010 a les 17:54\nBon i feliç dia de reis!!! Com el meu Dr. Muerte ha estat molt dificil!\nkweilan 6 de gener de 2010 a les 20:27\nUnknown 6 de gener de 2010 a les 22:40\nCurrat com sempre! T'hauràs posat al dia llegint el seu blog, eh? Molt bé el retrat!\nIsabel Barriel 7 de gener de 2010 a les 18:42\nCarme, molt bo el teu regal!\nAlepsi 7 de gener de 2010 a les 20:49\nTrobo que t'ha quedat molt maco el retrat! Quina enveja!!!\nMolt gran regal, sí senyora!!!\nLaura 8 de gener de 2010 a les 22:14\nQue maco i que content deu estar el Josep B. Ets genial, Carme! :-)


Enric I. Canela » Per què no fan cas a Cotec? » Print\nPer què no fan cas a Cotec?\nPosted By Enric I. Canela On 17 Maig 2016 @ 8:13 In Articles Enric I. Canela,Economia,Empresa,Innovació,R+D,Recerca | No Comments\nAhir escrivia Presentat l’Informe Cotec 2016  i mostrava l’escrit del seu director general, Jorge Barrero. Avui faré un comentari arran de les paraules del rei: Si ho aconseguim en esport, podem aconseguir-ho també en innovació .\nEstà molt bé com a eslògan, però no és així. Tot el que va dir, o millor he llegit que va dir Felip VI em sembla encertat, però l’eslògan no. La innovació no es fomenta enlloc. Ni les escoles ni l’educació fomenten la innovació o la creativitat. Tímidament fomenten l’esport, però els èxits esportius segueixen estan lluny de la política oficial.\nDiu que Cotec va ser creada el 1990 per un grup d’empresaris arran d’un suggeriment del rei Joan Carles, després d’una visita en 1987 als Estats Units en la qual va poder comprovar els efectes positius de la relació entre innovació i creixement econòmic.\nCotec va ser un encert, la llàstima és que molts empresaris anaven a saludar el rei, però poc més. Cotec va fer una gran feina de diagnòstic i sensibilització, malauradament ningú feia cas del que deien. Si haguessin fet cas…\nL’Estat necessita un govern o diferents governs que es creguin la política científica i que cregui en l’economia del coneixement durant un decenni. Esperem que el proper govern espanyol faci cas de Cotec.\nURL to article: http://www.enriccanela.cat/index.php/2016/05/17/per-que-no-fan-cas-a-cotec/\n Presentat l’Informe Cotec 2016: http://www.enriccanela.cat/index.php/2016/05/16/presentat-linforme-cotec-2016/\n Si ho aconseguim en esport, podem aconseguir-ho també en innovació: http://elpais.com/elpais/2016/05/13/ciencia/1463135838_548735.html


Reagrupament s'incorpora a la llista d'ERC per a les municipals a Puigcerdà La República\nReagrupament s’incorpora a la llista d’ERC per a les municipals a Puigcerdà\nL’acostament a ERC del president de Reagrupament, Joan Carretero, s’ha plasmat justament a casa seva, Puigcerdà, amb una candidatura conjunta d’ambdues forces independentistes de cara a les municipals del mes de maig. Els reagrupats s’integraran a la candidatura liderada per l’alcalde republicà, Joan Planella, tot i que la resta de les posicions estan encara per determinar. La fórmula pactada és l’Acord Municipal a través del qual ERC presenta candidatures arreu del territori. Així, els vots dipositats en aquesta candidatura sumaran com a vots a ERC per conformar el Consell Comarcal i la Diputació. De fet, Carretero ha obert la porta aquesta setmana a que RCat se sumi a ERC en un procés de ‘suma d’organitzacions’ tot i que descartava una ‘fusió’. Més enllà del simbolisme de Puigcerdà, feu de Reagrupament, el president de la Federació de Barcelona d’ERC, Oriol Amorós, ha confirmat a directe!cat que s’està a punt de tancar un acord ERC-RCat per presentar-se plegats a Barcelona.\nSegons informa Diari de Girona, les seccions locals d’ERC i Reagrupament a la Cerdanya han tancat ja el pacte que es farà públic en els pròxims dies. L’alcalde de Puigcerdà creu que així es formarà una candidatura forta i que és la fórmula més ‘lògica’ perquè d’aquesta manera s’aplega ‘gent amb el mateix esperit independentment del partit o les sigles nacionals a les quals pertanyi’. Planella s’ha mostrat satisfet per poder comptar amb els militants de Reagrupament, tenint en compte que en bona part provenen de l’entorn d’ERC.\nLa configuració de la resta de la llista s’ha d’acabar de pactar en una reunió que se celebrarà aquest dimecres. La configuració definitiva de la llista es començarà a concretar definitivament en una reunió que se celebrarà avui. Seguint la consigna que ERC va donar en el darrer Consell Nacional, la direcció d’ERC al Pirineu ha convidat a les agrupacions locals a negociar amb altres forces independentistes per mirar d’arribar a acords per a les municipals. En aquests moments hi ha negociacions a Bellver de Cerdanya, mentre que a Alp, Llívia i la Seu d’Urgell els republicans ja han avançat que es presentaran en solitari.


Dos morts en una protesta a Wisconsin pels trets d'un agent de la policia a un home negre - Regió7\nDos morts en una protesta a Wisconsin pels trets d'un agent de la policia a un home negre\nA Louisville, a l'estat de Kentucky, també hi ha mobilitzacions per la mort de Breonna Taylor, una dona negra, a mans de la policia el mes de març\nAgents de la Guàrdia Nacional a la protesta de Kenosha pels trets a Jacob Blake reuters\nCom a mínim dues persones han mort i una altra ha resultat ferida com a resultat dels trets durant les protestes que s'estan registrant a Wisconsin en relació amb els set trets disparats per l'esquena que va rebre la setmana passada un home negre en mans d'un policia, segons ha informat el departament de Policia de Kenosha, on s'han produït els fets.\nCom a resultat d'aquest tiroteig, dues persones van morir i una tercera va ser traslladada a l'hospital, però la seva vida no corre perill, van precisar, i va assegurar que ja està en marxa una investigació.\nA més, la Policia va demanar col·laboració ciutadana a tots els possibles testimonis dels fets, en particular als que van compartir vídeos del que va passar a les xarxes socials.\nEls fets van tenir lloc hores després que el governador de Wisconsin, Tony Evers, declarés l'estat d'emergència perquè diversos comerços del comtat de Kenosha havien estat objecte de saquejos en el marc dels disturbis dels últims dies. A més, va procedir al desplegament de 250 agents de la Guàrdia Nacional.\nAquest dimarts el seu pare va explicar que ha quedat paralitzat de cintura cap avall, tot i que encara no està clar si aquesta condició és irreversible. El seu advocat va assenyalar que continua ingressat a cures intensives i que necessitarà sotmetre's a més operacions.\nEls trets contra Blake, de 29 anys, que estva amb els seus tres fills quan va tenir lloc l'incident, han provocat una nova onada de manifestacions en ciutats de tot el país.\nCom a mínim 64 persones van ser detingudes dimarts passat durant les protestes que també s'han fet pels carrers de Louisville, a l'estat de Kentucky, a l'est dels Estats Units, per la mort en mans de la Policia de Breonna Taylor, una metge d'urgències assassinada a casa al març del 2020.\nEl Departament de la Policia Metropolitana de Louisville va assenyalar que, si bé les manifestacions es van desenvolupar de manera pacífica, una sèrie de persones van fer cas omís a les demandes dels agents i van haver de ser detingudes per «alteració de l'ordre públic» i per crear «situacions de perill en el trànsit».\nNombroses persones van viatjar des de Florida, Michigan i Nova York per unir-se a les manifestacions, amb les quals esperen pressionar les autoritats perquè s'investigui el que ha passat i es depurin responsabilitats entre els agents de la Policia que van posar fi a la vida de Taylor.\nTaylor, de 25 anys, va ser assassinada a casa al març quan tres policies vestits de civil van entrar al seu domicili, segons les primeres indagacions, per error, i van confondre el seu nòvio per una altra persona, que, pensant que eren intrusos, va disparar un tret d'advertència,fet que va desencadenar un tiroteig que va posar fi a la vida de Taylor.\nDesprés de la mort de George Floyd el 25 de maig a mans d'un agent de la Policia de Minneapolis, la tensió racial als Estats Units ha tornat a agafar protagonisme, especialment després de nous fets protagonitzats per policies en les darreres setmanes, l'última quan Jacob Blake va rebre 7 trets per l'esquena davant dels seus fills per part d'un policia de Wisconsin, que ha qualificat els fets com un «incident domèstic».


Sessió formativa amb els estudiants del Màster Interuniversitari en Educació Inclusiva. Descobrint la V de Gowin! | RIZOMA EDUCATIU\nCreativitat en educació. Fent de mestra\nEl meu rizoma\nAt home: territori d’aprenentatge\nImatges que inspiren\nSessió formativa amb els estudiants del Màster Interuniversitari en Educació Inclusiva. Descobrint la V de Gowin!\nAvui m’agradaria compartir amb vosaltres la sessió formativa que vaig impartir als estudiants del Màster Interuniversitari en Educació Inclusiva i que ofereix de forma conjunta la Universitat de Lleida, la Universitat de Vic i la Universitat de les Illes Balears.\nEl tema principal sobre el qual vam treballar va ser la V de Gowin, una eina que serveix per propiciar l’establiment de relacions entre aspectes conceptuals i metodològics a l’estudiar un contingut en particular. En el nostre cas, es tractava de conèixer aquesta eina per poder-la incorporar en els treballs finals de màster.\nVam iniciar la classe fent una breu presentació de cadascú de nosaltres mitjançant objectes que portàvem a sobre i que ens representessin en a quotidianitat del dia a dia. Al ser un grup reduït, per a mi era important establir un primer contacte amb ells per poder conèixer-los una mica abans de compartir-hi tres hores de classe!\nD’aquesta forma, cadascú va explicar un aspecte personal seu tot creant al terra una V amb els objectes personals. Seguidament, vam fer una primera aproximació sobre els coneixements previs que tenien entorn la V de Gowin, i vam unir aquests juntament amb la V que havíem creat al terra. Després d’una breu introducció sobre l’ús d’aquesta eina, mitjançant un exemple molt gràfic i pràctic, vam anar ampliant la V inicial per veure com s’estructuren les parts que la conformen. El fet de tenir-ho en paper i d’anar gestionant ells mateixos els continguts segons els seus coneixements, va permetre que fos una activitat dinàmica i significativa, que s’anava creant i integrant al mateix temps de forma conjunta.\nUna vegada arribats a la solució de l’exemple, vam dedicar un temps a exposar les idees que tenien els estudiants sobre els treballs de màster que volien realitzar i com podien anar-los relacionant amb la V que havíem creat. M’agradaria donar-los les gràcies per compartir entre tots aquest espai tant enriquidor, que, d’alguna forma, va acabar convertint-se en un espai híbrid! Tots participaven en les idees dels altres i, poc a poc, anaven sorgint nous camins que anaven de la mà de reflexions molt enriquidores sobre les necessitats educatives que tenim en la nostra societat. Al mateix temps, emergien oportunitats per donar-los-hi resposta des dels seus treballs d’investigació. En especial, va prendre força la idea sobre com matèries com les arts plàstiques i la música encara són totalment poc valorades dins dels contextos escolars malgrat la necessitat d’aquestes, especialment, en l’enriquiment de la creativitat i la resolució de problemes. Investigacions que donin força i permetin reduir aquestes mancances són essencials en el segle XXI, per aquest motiu, és important que els estudiants de màster reflexionin sobre aquests temes i apostin per valorar-los des d’una vessant científica.\nMolts dels estudiants del màster treballen com a mestres reflexius, creatius i crítics, però han de prendre consciència de la seva gran capacitat de convertir-se en investigadors generadors de canvi. Per aquest motiu, com exposa Zeichner (1982) “Aunque la preocupación primordial de los maestros se centra en el aula, es un error restringir su atención a este ámbito” (p.49).\nDesprés de compartir inquietuds i finalitats sobre el seus treballs de màster, vam dedicar també un temps al tractament de dades que s’ha de desenvolupar en les investigacions. Per fer-ho, vaig poder compartir la meva pràctica personal realitzada durant els anys de doctorat, així com les experiències viscudes entorn l’estudi realitzat.\nVull donar les gràcies als estudiants del màster per haver fet que la sessió s’enriquís amb les seves participacions i aportacions! Va ser una experiència generadora de coneixement que també em va permetre reflexionar, aprendre i créixer!\nPer finalitzar, comparteixo amb vosaltres un artista que va emergir de les veus d’una estudiant i que fa temps que vaig conèixer, però que havia quedat al fons de l’armari. L’artista en qüestió, Neil Harbisson, permet reflexionar sobre un dels temes que va emergir amb força: la importància de l’art i la música en les nostres vides. Harbisson és el primer ciborg reconegut oficialment en el món, és completament cec de color, però és capaç d’escoltar totes les tonalitats cromàtiques gràcies a una antena equipada amb una càmera que porta incrustada en la seva part posterior del seu crani. Aquesta li permet convertir els colors en notes musicals, fent possible que fins i tot pugui “sentir” els colors més enllà de la visió humana, com ara l’infraroig i l’ultraviolat. Us deixo amb una de les seves conferències que podeu visualitzar a TED:\nAprofito també per deixar-vos el Prezzi utilitzat en la sessió formativa amb els estudiants, per si voleu fer-li un cop d’ull! Us el podeu descarregar en el següent enllaç:\nMoltes gràcies per aquesta oportunitat!\nComments: 0 Posted by: Rizomaeducatiu - Becoming Teacher Researcher Categories: Formació, Sin categoría\n← Mindfulness en el cor de la Seu Vella\nRELACIONANT L’EXPOSICIÓ “TRAGÈDIA AL CALL” DEL MUSEU DE TÀRREGA I L’ESCULTURA “BOL D’OR” DE MATILDE GRAU →\nMostra el perfil de rizomaeducatiu a Facebook\nMostra el perfil de @rizomaeducatiu a Twitter\nMostra el perfil de rizomaeducatiu a Instagram\nMostra el perfil de ginalaish a Pinterest


HISTÒRIA DE FLUVIÀ ÒPTICS - Optica Fluvià - Fluvià Òptics - Òptica Olot (Garrotxa) Top\nEl 1986 la sala d’art situada al número 12 del carrer Sant Esteve d’Olot va ser reformada per acollir la primera òptica a càrrec de Maria Àngels Ayats, diplomada en Òptica i Optometria. El primer establiment es va dir Òptica Garrotxa i comptava amb una treballadora.\nDos anys més tard, el marit de la Maria Àngels, Miquel Fluvià, va incorporar-se al negoci i en va promoure el creixement. El 1995 el matrimoni va adquirir el local situat al número 41 del carrer Sant Rafel i hi va obrir una segona botiga anomenada Òptica Fluvià. El 2000 van crear Optimoda, el primer web del sector de l’òptica de tot l’Estat espanyol. La botiga virtual va veure’s completada amb una botiga física a Olot que el 2007 va integrar-se a la cadena Vista Òptica. La botiga d’Òptica Garrotxa també va incorporar-se a la cadena. El 2010 el grup va inaugurar el centre Audiolot al carrer Mulleras, i el 2014 una de les botigues de Vista Òptica es va traslladar a un local més gran, el del número 27 del carrer Sant Esteve. El 2018, la parella va decidir traspassar el centre Audiolot i concentrar tots els serveis d’òptica al local del carrer Sant Rafel 41, recentment reformat, sota el nom de Fluvià Òptics. ADREÇA: C/ Sant Rafel, 41


L'IES Aimerigues de Terrassa passa fred Diari de Terrassa | MónTerrassa.cat\nL'IES Aimerigues de Terrassa passa fred\nEl centre escolar es queixa del malbaratament de recursos públics\nper Roger Requena dilluns, 4 de febrer 2019 - 14:30h | Actualitzat a 05/02/2019 13:45h\nL'IES Les Aimerigues pateix un problema amb la calefacció | IES LES AIMERIGUES\n"Estem abandonats. Passant fred, amb indignació i cansament", lamenten des de l'IES Les Aimerigues, institut de secundària del Carrer d'Icària de Terrassa, on es queixen de les males condicions tèrmiques que està patint. Des del centre escolar asseguren haver pagat "milers i milers d'euros" en calefacció per tal de solucionar els problemes que tenen en el sistema d'escalfament de les aules. Segons el centre, que forma part d'un pla pilot d'escoles de nova construcció amb un sistema tèrmic sostenible, el seu funcionament "és deficient i les averies són constants". Aquest dilluns, l'IES Les Aimerigues s'ha tornat a quedar sense calefacció, i han traslladat la seva queixa al conseller d'educació de la Generalitat de Catalunya, Josep Bargalló.\n"Passem fred i malbaratem recursos públics que podrien anar a altres necessitats urgents. La factura de la calefacció se'ns menja i passem fred. Mesos avisant i no hi ha solució", es queixa l'Eva, professora de matemàtiques d'aquest centre. Joan Martínez, director del centre, ha exposat la crua situació que viuen a Món Terrassa: "Estem en un centre nou, un edifici nou d'aquest any. L'edifici és una meravella, però estem tenint un problema molt greu amb la calefacció i la climatització en general. Tenim un pla pilot de calefacció i sanejament de les aules, amb dos problemes paral·lels: un sistema domòtic de la qualitat de l'aire a les aires, que fa que s'obrin i es tanquin les finestres en funció de la concentració de CO2".\nEls professionals del centre, exposa, no tenen accés al sistema d'obertura i tancament de finestres petites a la part superior, que funciona a partir d'uns sensors que, indica, "no estan ben regulats". "Quan hi ha molt CO2 s'obren les finestres. Però quan la calefacció no funciona i a les aules s'obren finestres... a vegades s'obren amb quatre alumnes a una aula, és a dir, que no pot haver-hi prou CO2 com perquè s'obrin", lamenta. Aquest problema fa setmanes que s'arrossega, i no se soluciona ni ventilant les aules obrint les finestres grans. "El sensor està mal graduat. Hem aconseguit 'sabotejar' aquest problema, detectant quins són els diferencials que alimenten aquests motors i desconnectant-los", afirma. Fa un mes i mig que tanquen les finestres petites a través d'aquest sistema, baixant els diferencials, però malgrat tot, sovint tornen a obrir-se, amb les conseqüents condicions climàtiques que això comporta en aquests mesos de fred. El director del centre posa de manifest que "no s'està fent un seguiment ni una posada en marxa en condicions" d'aquest greu cas, ja que si bé han enviat cartes i correus, i algun cop ha vingut algun tècnic a visitar les instal·lacions, que formen d'un pla pilot, aquest cop ja directament no s'ha personat ningú a solucionar un problema que, confessa, no és el pitjor que viuen. "Cada cop que ens hem trobat amb un cas així hem trucat. Fins avui havien estat àgils a l'hora de venir algú, avui ja no ha vingut ningú, hem estat tot el matí sense calefacció i amb algunes finestres obertes", reprèn.\nI és que, tot i haver pogut solucionar a mitges el tema dels sensors, el veritable maldecap d'aquest centre escolar "és la calefacció". Des de l'octubre ja han patit entre set i vuit avaries per diferents motius. "I quan funciona, a vegades ho fa de manera deficient", insisteix Martínez. "Avui no funciona i ni ve ningú", afegeix, destacant el doble problema que aixo comporta: "Aquest problema significa una despesa inassumible, dues terceres parts del pressupost mensual se l'endú la calefacció". El director de l'IES Aimerigues lamenta que la sensació de comfortabilitat "no dura més de tres o quatre dies" en un centre que disposa d'un centenar de radiadors que sovint no funcionen. "A vegades és per uns purgadors a la caldera, altres per fuites en els conductes. Avui ja no sé per què falla", exposa. Una situació que pateix tot el personal del centre, inclosos alumnes i professors, que han donat algunes classes amb guants i abric. "És una situació que genera certa tensió. Hem valorat tancar fins que s'arregli", afegeix.\nEn la seva tasca com a pla pilot, el centre opera amb una caldera que no emet emissions de CO2, un sistema que aposta per la sostenibilitat. "És genial, ara bé, ens agradaria no tenir aquesta sensació de no saber què passarà demà. Són calderes que fins que no es posen en marxa, i nosaltres no en tenim cap control", apunta Joan Martínez, indignat amb el fet que es perdin molts diners públics degut a la mala regulació de la instal·lació: "Si volem quedar-nos una tarda a les aules i la calefacció no està programada, passarem fred. Funciona de forma externa. Fins i tot funciona dissabtes i diumenges sense alumnes, una despesa que un cap de setmana són centenars d'euros perduts. No tenim cap control sobre quan engegar i aturar la calefacció. Hi ha un problema de despesa econòmica i de sensació permanent de fred i poca comfortabilitat", reflexiona.\nA l'institut Les @aimerigues hem pagat milers i milers d'euros de calefacció però el funcionament deficient i les averies són constants. Avui tornem a estar sense (i finestres obertes!). El malbaratament d recursos públics hauria de ser pecat.\ncc @JosepBargallo pic.twitter.com/u7U8Hfe0Ho — ins les aimerigues (@aimerigues) 4 de febrer de 2019\n15 anys del Magroc, centre de desenvolupament infantil\nLa Pia de Terrassa celebra el Dia de la No Violència amb una càpsula del temps\nTerrassa Institut Les Aimerigues


Inici > Restaurants > Mar Blava\nMar Blava, un paradís gastronòmic davant del mar\nSituat a la platja Mar Xica de Benicarló, en un entorn privilegiat de la Mediterrània, trobem una de les opcions culinàries més seductores de la Costa Azahar: Mar Blava. Si a això li sumem sabors mediterranis, productes frescos autòctons i l'aval d'un gran equip gastronòmic, el resultat és immillorable.\nUn equip que encapçala per una banda, l'experiència hostalera de més de vint anys d'Eva Miralles i Joan Lluch, i d'altra l'experiència en cuina del xef valencià Juan Casamayor. Els primers, matrimoni afincat a Benicarló, buscaven un enclavament únic amb una oferta fins llavors inexistent a la zona; el segon, un projecte il·lusionant i diferent on donar curs als seus coneixements i creativitat. Tots dos tenien clara la necessitat d'unir des del principi espai, disseny i carta en una oferta capaç de satisfer el client més exigent. I no hi ha dubte que ho han aconseguit, ja que en poc temps Mar Blava s'ha convertit en un gastro&lounge, punt de referència de l'actual temporada estival.\nLa seva premissa: que la gastronomia sigui el principal actiu de l'espai. Per això tant la carta com els menús diaris estan basats en el producte fresc que treballa com ningú xef. Casamayor porta des dels 14 anys entre fogons però va ser el 2014 quan el seu nom salta a la palestra després de guanyar el Premi al Millor Entrepà d'Autor del Certamen Internacional Madrid Fusión.\nEl seu caràcter senzill i afable, poc donat a la notorietat, fa d'ell una persona propera a qui li agrada treballar en equip i destacar els valors d'aquest. Les seves mans dretes, Dani Bañó i Nestor Oreiro. És un amant d'experimentar "bogeries i girs", tal com ell mateix afirma, en la cuina tradicional. Només amb provar el seu suquet de peix, es comprova la seva capacitat per reinventar plats de sempre i dotar-los d'una personalitat única. Però també va més enllà i és capaç de donar llibertat a la seva imaginació transformant qualsevol bon producte de temporada en un plat exclusiu que s'escapa de qualsevol prototip culinari.\nSempre treballa amb productes del rebost valencià i com ell diu, "de quilòmetre 0". A la seva cuina tot el producte ha de ser fresc i per això no li agrada treballar amb intermediaris, ell personalment és el que s'encarrega de comprar els ingredients a pescadors a la llotja i agricultors en l'horta.\nPer això, a la carta de Mar Blava trobem plats d'una elaboració molt acurada i un producte immillorable. Propostes com el pop romesco sense romesco; bunyols de llagostí; steak tàrtar de Black Angus fumat al romaní i toc valent; sepionet planxa amb tomaca valenciana, faves, alls i botifarra són tan sols alguns dels ambaixadors de luxe d'una carta viva i ben resolta.\nEs pot optar també pels menús tant de migdia com de nit que canvien diàriament segons mercat, temporada o inspiració dels cuiners. Tot això amb una cuidada selecció de vins, majoritàriament valencians, i caves que mariden a la perfecció amb els plats i amb el so del mar.\nRes en aquest gastro&lounge s'ha deixat a l'atzar. Una decoració càlida d'aire mediterrani divideix l'espai en dues zones. Una primera zona lounge per còctels i tapes on els colors blaus i blancs són els predominants i on còmodes hamaques i cadires de disseny et donen la benvinguda.\nD'altra banda, un espai més formal, però sense perdre l'encant costaner, totalment a l'aire lliure amb taules de roure, maó hidràulic i grans fanalets de fusta i on poder degustar tranquil·lament el color, el sabor i les textures dels exquisits plats.\nAmb tot això posa't còmode i deixa't portar en un viatge al més pur estil mediterrani, acompanyat pel sol, la brisa marina i les propostes gastronòmiques més innovadores. I tot amanit per aquest enclavament privilegiat amb les millors vistes al mar.


Cursos d'Autodefensa Feminista - Ca la Dona, un espai de dones i per a dones\nCursos d’Autodefensa Feminista\nCa la Dona, presentem una nova proposta de formació feminista per a dones, lesbianes i trans, formada per quatre cursos: Autodefensa (per adultes i per adolescents), Kick Boxing i Arts Marcials.\nComptem amb dues dones feministes expertes en la matèria:\n– Mireia Muñoz Miquel. Impartirà els cursos de kick boxing i autodefensa. És professora d’Autodefensa Feminista, Educadora Social i especialista en arts marcials i esports de contacte. Ha guanyat gran quantitat de medalles a campionats de Catalunya i Espanya en diferents modalitats de kung fu i kick boxing. Amb àmplia experiència impartint cursos/tallers d’ Autodefensa per dones a diferents països, entre ells Guatemala, Mèxic, El Salvador , Honduras… Actualment és professora d’autodefensa feminista a diferents centres socials, centres cívics i ateneus de Barcelona, treball que combina amb l’activisme feminista.\n– Karin Konkle. Impartirà el curs d’arts marcials i autodefensa per adolescents (de 13-20 anys). És llicènciada en Estudis de Gènere per Columbia University (Nova York, EEUU). És 3er Dan d’Aikido i professora de Tai Txi i Autodefensa des de fa més de 15 anys.\nAutodefensa Feminista (per adultes)[COMPLET!!]\nDATES: Del 14/03 al 16/05\nHORARI: cada dimecres de 18.00-19.30h\nPREU: [SÒCIES] 54€ (trimestre)+matrícula GRATIS\n[NO SÒCIES] 60€ (trimestre)+5€ matrícula\nAutodefensa Feminista (per adolescents de 13-20 anys)\nDATES: Del 9/04 al 18/06\nHORARI: cada dilluns de 17.00-19.00h\nKick Boxing Feminista [COMPLET!!]\nDATES: A partir del 7/03\nHORARI: cada dimecres de 19.30-21h\nPREU: [SÒCIES] 18€ (mes)+matrícula GRATIS\n[NO SÒCIES] 20€ (mes)+5€ matrícula\nArts Marcials Feministes\nDATES: Del 12/03 al 14/05\nPodeu realitzar les inscripcions fins el 05/03 (pel curs de kick boxing), fins el 9/03 (pels cursos d’autodefensa feminista (adultes) i arts marcials feministes) i fins el 5/04 (pel curs d’autodefensa feminista per adolescents) omplint aquest formulari. Ens posarem en contacte amb vosaltres per formalitzar-les i realitzar el pagament.\nSi voleu fer-vos sòcies de Ca la Dona, ompliu aquesta butlleta.


El director de l'IEMED Andreu Bassols inicià l'acte tot valorant el paper de les dones en la revolució tunisiana, expressant el desig que siguin confirmats, i no reduïts, els seus drets conquerits amb tant sacrifici. Com afirma en la presentació del darrer número de la revista Quadern de la Mediterrània, recentment editat, "els drets de la dona avui en el món àrab-musulmà són el termòmetre per mesurar la temperatura del procés democràtic". Assenyalà també que hi ha el perill que els partits polítics instrumentalitzin els drets de la dona, i que se simplifiqui el tema creient que només des de l'antiislamisme es pugui lluitar a favor de la igualtat, o d'altra banda, es confongui tradició amb religió (el 98% dels tunisians són musulmans) per imposar una interpretació dogmàtica dels textos religiosos.\nD'esquerra a dreta: Tona Gusi, Basma Khalfoui, Andreu Bassols, Teresa Carreras i Maria Àngels Roque. Foto de Lídia Vilalta\nA continuació Maria Àngels Roque, directora dels Quaderns de la Mediterrània, presentà el darrer número Mediterranean trough Women amb una trentena de contribucions d'investigadores i recordà que el 2006, a Istanbul, hi va haver la primera reunió interministerial EUROMED per reforçar el paper de les dones, després d'un estudi preliminar de la Fundació Anna Lindh per al Diàleg entre Cultures, en la qual hi van participar l'IEMED i les principals associacions de dones mediterrànies. Barcelona el 2010, Casablanca el 2012, i Marsella el 2013 han estat després les seus dels Fòrum de la Fundació Anna Lindh, i on s'hi ha discutit temes com: Diàleg, Democràcia, Desenvolupament i Diversitat, i intercanviat experiències entre xarxes nacionals de dones comunicadores, acadèmiques, cooperants, artistes. El repte principal és com superar l'escassa representativitat de les dones com a agents de canvi en els països de la Mediterrània, en situacions marcades per la crisi socioeconòmica, i la discriminació en la vida professional i familiar. Per això en els Fòrum s'han presentat recomanacions i difós bones pràctiques.\nTeresa Carreras i Ma. Àngels Roque. Foto de Lídia Vilalta\nTeresa Carreras, presidenta de l'Associació de Periodistes Europeus de Catalunya-APEC, treballa des de fa més de vint anys afavorint la difusió de temes com: laïcitat, igualtat, i solidaritat entre les ribes de la Mediterrània. En el marc del FSM d'aquest mes de març de 2013 a Tunisia va fer una entrevista a Basma Khalfuoi a Tunis que va sortir a la Vanguardia del 7 d'abril 2013. Esmentà especialment la iniciativa que s'està implementant a Tunisia de turisme solidari.\nTona Gusi, va intervenir com a vicepresidenta de Xarxa de Dones Periodistes i Comunicadores de Catalunya i co-coordinadora de la Xarxa Mediterrània d'Informació i Comunicació amb Visió de Gènere. Aquesta Xarxa Mediterrània va ser creada el 2007, com a fruit d'un llarg procés realitzat per les dones periodistes de la Mediterrània, iniciat a Siracusa el 1992 i a Barcelona el 1995, per superar el desconeixement i els estereotips existents entre elles. Conscients que un món millor no és possible sense les dones, les i els periodistes amb visió de gènere treballen per donar a conèixer les lluites i els treballs de les dones així com els seus drets a ambdues ribes de la Mediterrània.\nEn les activitats de la xarxa durant les trobades mediterrànies de periodistes amb visiò de gènere o als Fòrums Mundials Socials s'ha fet un seguiment de les propostes i debats de les associacions de dones i de les ONG's amb visió de gènere. A destacar durant el FSM 2013 a Tunis: la demanda d' igualtat amb l'home (i no la "complementarietat" amb ell, preconitzada sense èxit, pel govern tunisià disposat a canviar l'article 5 de la Constitució); la crida a que es reconeixi la representació política de les dones; la denuncia del patriarcat sigui en la religió catòlica o la musulmana ; el dret a decidir sobre el propi cos, contracepció i avortament; i la tasca feta contra la violència de tota mena cap a les dones, la masclista, la dels Estats, la que es produeix durant els conflictes així com la denuncia de la mutilació genital femenina (que ja va tenir gran ressonància al Fòrum Social Mundial de Nairobi del 2007 i el de Dakar del 2011).\nQuan es parla de les revolucions àrabs es focalitza molt en el paper de la joventut en les lluites democràtiques, va observar Tona Gusi, de vegades sense recordar que aquestes i aquests joves lluitadors són fills de mares que han trencat esquemes i han obert camins de renovació, de feminisme. De fet, les primeres lluites pels drets de la dona es van realitzar en la dècada dels 30 del segle passat, i des de llavors, entre dificultats i obstacles, el moviment de dones no ha cessat d'avançar.\nTona Gusi i Basma Khalfoui. Foto de Lídia Vilalta\nConferència de BasmaKhalfoui\nAmb el seu to decidit, però acompanyat per un estil discret i moderat, Basma Khalfoui ha esdevingut, sense proposar-s'ho, la figura més rellevant en la lluita per la democràcia a Tunísia, assumint en ple l'herència moral del marit Chockri Belaid, l'assassinat del qual no ha estat encara aclarit però que ella atribueix al govern de Ennandha. La seva foto amb els dos dits aixecats en senyal de victòria, i cant de l'himne nacional des del camió que acompanyava el taüt de Belaid, animant la multitud que seguia angoixada el funeral, la seva invitació a les dones perquè anessin al cementiri per honrar el líder, trencant la tradició, la visita a la vídua d'un policia mort pels manifestants antigovernamentals, consolant i reconeixent que les dones són les principals víctimes de les polítiques conservadores han fet la volta al món i li han atret a Tunisia l'estima i el afecte de gran part de la població.\nA Barcelona arriba com sempre, vestida amb senzillesa, sense maquilar, cabell gris, la veu tranquil·la. De 42 anys, nascuda en una família modesta i òrfena de pare des de petita, participà activament en el moviment estudiantil (UGET) durant els seus estudis de dret, sense sortir de l'anonimat, que va seguir també després del matrimoni amb Chokri Belaid, el reconegut líder del PartidoDemocratico Unificat, El Watad.\n"No estem en un període post revolucionari", començà a explicar en la conferència al IEMED, al contrari, seguim en plena lluita per defensar la democràcia, i els drets de la dona. En aquest tema es viu el conflicte entre el rol tradicional de mestressa de casa, i les figures de dones lliures, intel·lectuals, que han començat a sorgir en la societat tunisiana des dels anys 50, 60, 70 i sigüents. El 2008 a al sud de Tunisia han estat dones ancianes i mestresses de casa les que han sortit a protestar contra el govern, persistint també després de patir arrestos i violències. No es pot dir llavors que la revolució ha estat obra de les intel·lectuals, sinó del treball de base de dones de tot tipus de classe social, i això sense reconèixer-se en líders.\nL' Asociation Tunisienne de Femmes Democratiques, l'organització més reconeguda que treballa a favor dels drets de la dona, i de la qual Basma Khalfoui és activista des temps, ha escollit ser molt selectiva en la incorporació de militants, per por d'infiltracions policials. Des de 1995 ha implementat el Centre contra la violència a la Dona, on es treballa directament amb els problemes concrets, creats per tota mena de violència, que pateixen les dones en el seu dia a dia. Avui l'Associació vol donar-los els instruments per defensar-se elles mateixes contra la violència: no es tracta d'armes, sinó, bàsicament, de la consciència dels seus drets, el coneixement de les lleis, la capacitat d'argumentar amb calma i decisió. Un apoderament en tots els camps, que usa i expressa la "força dolça" de les dones.\nEn el camp rural, Tunisia no compta encara amb una xarxa de dones que s'alfabetitzen a camperoles, o donen suport a iniciatives econòmiques com microcrèdits, com les que hi ha al Marroc. Després de la caiguda de Ben Ali, han sorgit un cert nombre d'organitzacions no governamentals actives en el sector, però no hi ha encara un registre complet, observa Basma Khalfoui.\nEl principal problema que viu Tunisia, segons l'activista, és que l'estat tracta d'amalgamar política i religió en un empastament que afecta durament els drets de la dona. Por exemple, mentre les dones són les principals víctimes de la desocupació, en les zones rurals s'impedix la contracepció, obligant les dones a tenir 7-8 fills, relegant-les a la casa.\nFins i tot en els partits progressistes la dona no té l'espai i la representativitat que es mereix. Al Congrés hi ha 58 dones i 217 homes, "imaginem com va ser tractat el tema dels rols d'home i dona" explica. "No obstant això", declara, "jo crec fermament en el poble: la societat civil ha estat capaç de rebutjar tres projectes de reforma conservadora de la Constitució, i la societat tunisiana no tornarà enrere. Hi ha valors, com la igualtat entre home i dones que no importa si els ha sostingut aquell o un altre líder d'aquest o un altre país, ja són patrimoni universal, malgrat encara siguin qüestionats per les forces que no volen renunciar als seus privilegis ".\nRecentment, la societat tunisiana ha estat sacsejada per l'actuació d'Amina Tyler, membre de Femen internacional, que es va presentar a Facebook i al centre religiós de Kairuoan amb els pits nus, per denunciar la injustícia i la manca de llibertat en la condició femenina sota els poders conservadors islámicos. Basma Khalfouiopina opina que no s'hauria d'arribar a l'extrem d'usar el cos femení com a forma de protesta, sobretot perquè les societats musulmanes són més aviat pudoroses, però la protesta d'Amina Tyler és justificada, i cal defensar-la. La jove ha estat condemnada a quatre mesos de presó per associació delictiva i ofensa al pudor.\nMalgrat la repressió contra artistes, dirigents etcètera, tot i "la lluita contínua per sobreviure", Basma Khalfuoies és optimista. Ja que en aquesta lluita, afirma, les dones han descobert la seva tremenda força, i confia que aquesta extraordinària energia es mantingui i difongui. És la mateixa energia que li ve a ella, confessa, per haver rebut tant amor de tantes dones tunisianes i estrangeres. Per això segueix en la seva activitat, apostant, entre d'altres, a dos objectius importants: Un és afavorir el procés d'unitat de les forces progressistes, de cara, però no només, a les properes eleccions. Un altre és la recerca de la veritat aclarint l'assassinat de Chokri Belaid: per això cal que organitzacions de Drets Humans i personalitats internacionals facin pressió sobre el govern tunisià.\nOptimisme i esperança, contra vents i marees, unitat i no violència. Aquests són els missatges que llança Basma Kalfuoi, quan saluda a punt de tornar a l'altra riba de la mar Mediterrània, ara més que mai, Mare Nostrum.\nL'acte ès perllongà més enllà de les dues hores degut a la gran quantitat d'intervencions i qüestions que es feren des del públic.\nD'esquerra a dreta: Tona Gusi, Basma Khalfoui, Andreu Bassols, Teresa Carreras i Maria Àngels Roque. Foto d'Amada Santos\nVisites del contingut : 20071087


Més de 100 persones amb discapacitat podran experimentar el plaer de volar en la 3a Jornada d’Aviació Adaptada - Diari de la Discapacitat\nHomeInclusió SocialMés de 100 persones amb discapacitat podran experimentar el plaer de volar...\nTindrà lloc el pròxim 2 d’octubre a l’aeròdrom d’Igualada òdena\nEls participants podran pujar en diferents tipus d’aparells // Foto: Aviació Adaptada\nMés d’un centenar de persones amb discapacitat podran gaudir el pròxim 2 d’octubre del plaer de volar a la 3a jornada Aviació Adaptada que organitza l’associació Aviació Adaptada a l’aeròdrom d’Igualada Òdena.\nEls participants podran viure l’experiència de volar en avionetes, ultralleugers, trikes, autogirs i vols a vela, en una jornada en que els grans protagonistes seran les persones amb discapacitat, però que també està pensada per als familiars, amics i públic en general.\nPer aquest motiu, l’esdeveniment tindrà lloc en un espai firal relacionat amb el món de la discapacitat i l’aviació, que comptarà amb servei de bar, música, speaker i paella popular.\nLa jornada començarà a les 10h i acabarà a les 18h de la tarda. Durant tot aquest temps, està previst que un total de 100 persones amb alguna discapacitat s’enlairin, realitzant unes 200 maniobres a l’aeròdrom d’Igualada-Òdena. Tot i que, tots els avions no estaran adaptats, l’organització compta amb 100 persones voluntàries que treballaran per poder facilitar l’accés als avions de les persones amb discapacitat.\nD’altra banda, també es posarà a disposició de tothom un servei gratuït d’autobusos adaptats, que faran el trajecte des de Barcelona i recollint durant tot el dia persones des de l’estació de tren i des de diferents punts d’Igualada fins a l’aeròdrom.\nLa jornada d’enguany surt de les nostres fronteres, ja que en aquesta edició participarà el pilot i bioquímic Philippe Carette, col·laborador de la Universitat d’Enginyeria Aeronàutica i Aeroespacial de Toulouse ISAE-SUPAERO. Carette està liderant un projecte d’adaptació universal desenvolupant un exoesquelet que serà capaç de moure les cames de persones sense mobilitat per a pilotar avions. El pilot francès, que es mou en cadira de rodes, arribarà volant des de França amb el seu avió MCR4S de quatre places adaptat amb una adaptació dissenyada per ell.\nLes persones que vulguin participar, tant fent voluntariat com persones amb discapacitat que vulguin volar poden inscriure’s a través de la web de l’associació que organitza la joranda.\nLa celebració d’aquest projecte d’aviació adaptada a l’aeròdrom d’Igualada-Òdena, obre una oportunitat de negoci i desenvolupament econòmic per al territori a l’hora que posa en valor la sensibilització pel món de la discapacitat.\nDe fet, algunes de les empreses aeronàutiques instal·lades a l’aeròdrom han començat a desenvolupar el seu projecte de negoci al voltant d’aquest model. Així, per exemple, la nova escola de vol per a persones amb discapacitat del Club Esportiu de Las Sillas Voladoras està a punt d’arrencar, i escoles com Aircatfly ja tenen disponibles ultralleugers adaptats per a ser pilotats per persones amb mobilitat reduïda, entre altres iniciatives.\n3a Jornada d'Aviació Adaptada\nPrevious articleLes capacitats no són cegues\nNext articleLa FESOCA publica un vídeo de conscienciació social per commemorar el Dia Internacional de Llengua de Signes


El Pirineu estava registrant la millor temporada d'esquí de la història - Diari de la neu\nEl sector turístic del Pirineu dona per perduda la Setmana Santa i es prepara per al turisme de proximitat\nMés muntanyaACN 27.03.202008.45 h\nEl Pirineu estava registrant la millor temporada d'esquí de la història Autor/a: Skipallars\nL'acabament sobtat de la temporada de neu té les seves conseqüències. Com era de preveure el sector turístic del Pirineu dona per perduda la Setmana Santa i mira amb preocupació la temporada estival. El Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida farà campanya per promocionar el turisme de proximitat una vegada s'aixequi el confinament.\nEl sector turístic català dona per perduda la Setmana Santa, amb especial incidència al Pirineu. El coronavirus ha fulminat el que havia de ser la millor temporada d'esquí de la història. De fet, totes les estacions d'esquí de la serralada estaven enregistrant uns bons registres d'afluència. Malgrat les poques nevades, episodi "Gl`ria" a banda, i malgrat les altes temperatures de l'hivern, sobre el terreny els esquiadors han estat visitant les estacions d'esquí amb dades més que positives. Així ho ha assegurat el cap de màrqueting i promoció del Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida, Juli Alegre, que també ha lamentat que el sector està vivint el "confinament amb resignació". En aquest sentit, ha assegurat que la Setmana Santa preveia una ocupació "altíssima" però la pandèmia ha provocat el tancament de les estacions d'esquí, els serveis turístics i els allotjaments.


Exhaurides les entrades al Teatre de Sarrià pel primer concert de comiat de Falsterbo: 'Adéu, Paf'\nS'ha obert una segona data, el 27 de febrer, i la formació farà com a mínim set actuacions més pel país, que de moment manté en secret\nJordi Marquillas, Montse Domènech i el doctor Estivill © Falsterbo\nEl Teatre de Sarrià ha penjat el cartell d’entrades exhaurides per viure l’inici del comiat del grup de música folk Falsterbo el 20 de febrer. Vist l’èxit de convocatòria, l’entitat ha decidit obrir una segona data, el 27 de febrer, a les 18 h de la tarda.\nFalsterbo, que acumula més de cinc dècades voltant pels diversos escenaris del país amb cançons populars com ‘Paf, el Drac Màgic’, ‘Quan el Sol es Pon’, ‘L’Estranya Joguina’, ‘Ai Adéu’ o ‘Cara Bonica’, es fa acompanyar a l’escenari en aquesta gira final pel director de la banda, Toni Xuclà; la contrabaix, baix i veu, Magalí Datzira; al piano i teclats, Alex Badía; amb la guitarra elèctrica i pedal “steel”, Guillem Callejón, i a la bateria, Glòria Maurel.\nA post shared by Teatre de Sarrià (@teatresarria)\nEl grup, format pel reconegut doctor i director de la Clínica del Son, Eduard Estivill, la psicòloga i pedagoga Montse Domènech i l’enginyer en telecomunicacions i músic Jordi Marquillas, ha decidit posar punt i final a la seva afició, amb un disc i una gira de comiat amb el nom ‘Adéu, Paf’.\nEl Teatre de Sarrià ha estat l’escenari escollit per iniciar aquest adéu, que segons la formació comptarà, com a mínim, amb set actuacions més per tot Catalunya però que de moment mantenen en secret.


Windows 3.0 - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCommuta la subsecció Novetats\n1.2Modes de memòria\n2Les extensions multimèdia\n22 maig 1990\n3.00a (20 octubre 1991)\nSense suport des de 31 de desembre de 2001\n← Windows 2.1x i Microsoft Windows 2.0\nWindows 3.1 →\nEl Windows 3.0 representà la 3a versió del Microsoft Windows; presentat el 22 de maig de 1990, en 6 disquets de 3,5", va ser la primera versió de Windows amb èxit (vegeu Història de Microsoft Windows) amb 10 milions de còpies venudes, convertint-se en la major font d'ingressos de Microsoft.\nEl primer PC distribuït amb aquest Windows fou un de Zenith Data Systems, que ja havia venut equips anteriorment amb altres versions de Windows i havia pressionat a Microsoft per desenvolupar un nou entorn gràfic a causa del fet que Zenith tenia com a competidor directe en equips per a facultats i universitats Apple.\nDegut al seu entorn gràfic (GUI), va ser un rival dur per a l'Apple Macintosh i el Commodore Amiga. Va ser substituït pel Windows 3.1.\nSuccessor del Windows 2.11, inclou un entorn gràfic significativament nou (suport VGA), així com noves millores tècniques que permeten donar-li un millor ús als gestors de memòria dels processadors Intel 286 i 386. Programes d'MS-DOS de mode text podien ser oberts en una finestra (una característica que de forma limitada oferia l'anterior Windows/386 2.1, fent que el sistema pogués ser usat com un multitasca per a programes antics. No obstant això, no va tenir molt ús atès que la majoria de programes i jocs continuaven requerint un accés directe a MSDOS.\nEl MS-DOS Executive (administrador de fitxers i iniciador d'aplicacions) va ser substituït per un programa amb un entorn basat en icones: l'Administrador de programes i l'Administrador de fitxers; ambdós simplificaven l'inici de les aplicacions. El Tauler de Control permetia canviar opcions del sistema, incloent un control limitat en els temes de color de la interficie. Un petit nombre d'aplicacions es van incloure, com el Bloc de notes, el processador de texts Write, un gravador de macros (posteriorment es va suprimir) i una calculadora; el joc Reversi va ser afegit juntament amb el Solitari.\nEls requisits oficials per iniciar Windows 3.0 són els següents:\nProcessador Intel 8086/8088 o superior\n640K de memòria convencional\nDisc dur amb 6-7 Mb d'espai lliure\nAdaptador gràfic CGA/EGA/VGA/Hercules/8514/a\nCal esmentar que també es recomanava un ratolí compatible amb Microsoft.\nModes de memòria[modifica]\nWindows 3.0 és l'única versió capaç d'iniciar-se en 3 modes de memòria diferents:\nReal mode, mode real, pensat per ordinadors antics amb processadors 8086.\nStandard Mode, mode estàndard, pensat per ordinadors amb processadors 286.\n386 Enhaced mode, mode enllaçat, pensat per ordinadors amb processadors 386 i superiors.\nEl primer mode de memòria va existir ja en versions del Windows 2.x, però va ser suprimit a partir del Windows 3.1. La major part d'aplicacions dissenyades per a Windows 3.0 poden iniciar-se en els 2 modes següents al Real mode; això no obstant, calia iniciar Windows en mode Real per iniciar SWAPFILE.EXE, el qual, permet als usuaris canviar les opcions de memòria virtual.\nEl segon mode de memòria va ser el més usat en l'època a causa del fet que la majoria d'ordinadors eren 286 amb almenys 1 Mb de ram. Ara bé, no tots els 286 i 386 gestionaven la memòria entre els 640 kb (el límit de la Memòria convencional) i 1 Mb (alguns no ensenyaven la memòria entre els 640 kb i 1 Mb). Conseqüentment el sistema es retenia en mode estàndard; molts 386 iniciaven Windows 3.0 en aquest mode degut al problema de la memòria.\nFinalment, el tercer mode de memòria implementava els beneficis de l'anterior mode de memòria amb l'afegit dels 32 bits en adreçament i paginació per un accés més ràpid a la memòria, i un mode virtual 8086 per una execució de programes MS-DOS més segura; a diferència dels anteriors, que iniciaves una aplicació MS-DOS en pantalla completa únicament, aquest permet iniciar més d'un en pantalles separades; aquest mode requeria un 386 amb 1 Mb de memòria RAM i 640 kb de memòria base (la major part d'ordinadors venuts el 1990).\nLes extensions multimèdia[modifica]\nPresentades a la tardor del 1991, servien per suportar targetes de so i lectors de CD-ROM. Aquestes extensions van ser presentades en OEM, en general a fabricants de lectors i targetes de so, i afegien un suport bàsic multimèdia per entrada i sortida d'àudio i una aplicació reproductora de dics d'àudio. Aquestes extensions no estaven disponibles pel Windows 3.0 real mode; posteriorment Windows 3.1 les afegirà.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Windows 3.0\nPàgina web amb informació sobre el Windows 3.0[Enllaç no actiu] (català)\nHistòria del Windows 3.0 (castellà)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Windows_3.0&oldid=29881610»


S'amplien aforaments i horaris en la restauració i es permet el ball en l'oci nocturn - À Punt\nSe suprimeixen les restriccions en espectacles culturals, el comerç i les seus festeres\nS’alleugereixen les mesures a partir del 28 de setembre\n27 de setembre 2021 - 10:36\nLa Generalitat ha aprovat aquest dilluns l'últim paquet de restriccions en el camí cap a la nova normalitat. Entre les novetats d'aquesta flexibilització de les mesures sanitàries destaquen un augment dels aforaments i horaris permesos en l'hoteleria i l'oci nocturn, la tornada del ball amb limitacions i la possibilitat de consumir de nou en barra, sempre que s'estiga assegut.\nEl president, Ximo Puig, ha detallat durant el debat de política general, que marca l'inici del curs parlamentari, les deu noves mesures que ha acordat la comissió interdepartamental per a la prevenció i actuació contra la Covid-19. L'organisme s'ha reunit a primera hora del matí amb l'objectiu d'establir la fulla de ruta que regirà en aquesta segona i última fase de la desescalada. Les restriccions comencen a aplicar-se des d'aquesta mateixa mitjanit i estaran vigents fins al 9 d'octubre, data prevista pel Consell per a la reobertura total que donarà pas a la nova normalitat a la Comunitat Valenciana. Aleshores hi haurà la "màxima protecció possible" contra el coronavirus amb un 90% de la població major de 12 anys vacunada, segons va afirmar Puig. A hores d'ara, uns quatre milions de valencians i valencianes tenen ja la pauta completa.\nLes noves mesures fins al 9 d'octubre\nA partir del dimarts s'acaba la limitació horària en l'hoteleria: bars i restaurants ja no hauran de deixar de servir a la mitjanit ni estaran obligats a tancar a les 00:30, sinó que podran estar oberts fins a l'hora que els marque la llicència d'activitat. A més, els aforaments dins dels locals augmenten fins al 75% i es permet un màxim de deu persones per taula, igual que en les terrasses (fins ara el límit era de huit). Com a novetat, es podrà usar la barra per a consumir, sempre que s'estiga assegut.\nEn l'oci nocturn l'horari d'obertura s'allarga de tres a cinc de la matinada. Com en bars i restaurants, l'aforament de discoteques i pubs augmenta del 50 al 75%, amb taules d'un màxim de deu persones i l'ús de la barra asseguts. Una de les novetats més esperades és la tornada del ball a l'oci nocturn. Es permetrà ballar, però només en el lloc de consumició preassignat, a la taula.\nLa relaxació de mesures més rellevant es dona en els espectacles culturals i el comerç, ja que a partir de dimarts s'acaben totes les restriccions. Així, s'eliminen les limitacions d'aforaments en cinemes, teatres, auditoris, museus o biblioteques, i també en les botigues. Tampoc hi haurà, igualment, restriccions d'aforaments ni horàries en les seus festeres.\nPel que fa als esdeveniments esportius, se suprimeix el nombre màxim de persones. En les lligues professionals de futbol i bàsquet no hi haurà límit en la xifra d'assistents, però sí restriccions d'aforament: els pavellons i recintes tancats podran omplir-se només al 40%, i els estadis a l'aire lliure, al 60%. Igualment, s'elimina el límit de participants en les proves esportives, com ara la marató o la mitja marató. Els gimnasos i piscines podran obrir al 75%. L'aforament es puja també al 75% en banquets i congressos.\nD'altra banda, el president Puig ha avançat també que la Generalitat iniciarà pròximament els contactes amb els sectors de l'oci i els festivals per a estudiar l'exigència del passaport Covid en actes d'afluència massiva.\nEl nou paquet de mesures, ha remarcat el cap del Consell, representa un "gran pas avant" en l'obertura segura que ha defensat el govern valencià des del final de la quarta onada de la pandèmia. La flexibilització permetrà que l'hoteleria, l'oci, la cultura i els esdeveniments "guanyen normalitat" i que, en definitiva, la vida avance cap a "la normalitat millorada".\nLa Comunitat Valenciana enfila el final de la desescalada amb una de les situacions epidemiològiques més favorables de l'Estat, marcada per la caiguda generalitzada dels indicadors de la pandèmia. La taxa d'incidència frega ja els 50 casos per cada 100.000 habitants en els últims 14 dies, llindar que marca l'escenari de risc baix per propagació de Covid-19 segons els paràmetres del semàfor del Ministeri de Sanitat. També indicadors assistencials evolucionen a la baixa, amb l'1,60% d'ocupació en hospitals i poc més del 7% en les UCI.


Esports - L'equip espanyol de creadors de contingut del club d'eSports G2, amb Ibai al capdavant, s'instal·la a Sant Cugat\nL'equip espanyol de creadors de contingut del club d'eSports G2, amb Ibai al capdavant, s'instal·la a Sant Cugat\nL'anunci de la formació del nou conjunt del club d'eSports electrònics ha comptat amb un còmplice santcugatenc\nEl santcugatenc Iker Sol amb alguns membres de G2 / Foto: Iker Sol\nel 7/feb/20 Pau Vázquez Altres PDF\nL'equip espanyol de creadors de contingut del club d'eSports G2, l'organització dedicada als esports electrònics creada per Carlos 'Ocelote' Rodríguez, s'ha instal·lat a Sant Cugat. G2, que ha fet oficials aquest dimecres els fitxatges del 'caster' Ibai Llanos i els creadors de continguts andeR, Barbe i Reven, ha explicat que tots quatre viuran a una casa 'per transmetre i crear contingut d'alta qualitat per a la comunitat espanyola'. Un domicili que, segons ha pogut saber Cugat Mèdia, es troba a Valldoreix. L'anunci d'aquestes quatre incorporacions, però, ha comptat amb un còmplice santcugatenc.\nIker Sol, un veí de Sant Cugat, estava dins del cotxe amb la seva mare quan va veure una limusina de la marca Hummer al carrer. Primer va pensar que es tractava d'algú que estava gravant un curtmetratge fins que va veure sortir del vehicle una sèrie de persones, entre elles Ibai Llanos, un dels comentaristes d'eSports electrònics més reconeguts de l'Estat. Sol, fan dels eSports, no va dubtar en treure el mòbil i fer fotos de l'escena. En veure que algú els havia fotografiat, els membres de G2 van sortir corrent darrere el cotxe demanant que parés. La mare de l'Iker va aturar-se, i llavors Carlos 'Ocelote', el fundador del club, va explicar-los que estaven gravant un vídeo per anunciar els fitxatges i els va demanar que no difonguessin les imatges per no fer pública la notícia i trencar la sorpresa.\nL'Iker va prometre que esperaria i, a canvi, es va poder fer una fotografia amb tots ells. Uns dies més tard, i ja amb l'anunci fet, Ibai va penjar la fotografia amb l'Iker i els altres membres de G2 sota el títol 'Gracias Iker' per agrair al santcugatenc no haver revelat la notícia. Un tuit que s'ha fet viral i que ja compta amb 25 mil 'm'agrada'. Hores més tard, el mateix Ibai va penjar un vídeo des de la casa de Valldoreix on explica, amb els altres tres companys, la història del tuit. El vídeo també ha fet bullir les xarxes, amb més de 20.000 'm'agrada' i 390 mil reproduccions.\nCreo que todos merecéis conocer la historia de Iker. pic.twitter.com/tq2wOfJUVT\n— Ibai (@IbaiLlanos) February 6, 2020\nVaig veure a l'Ibai baixar de la lumusina i em vaig quedar impactat. Vaig fer-li una foto però em van demanar que no la publiqués perquè estaven preparant una sorpresa.\nConsulta els resultats de la jornada esportiva del cap de setmana\nEls primers equips de la UESC de tenis taula aspiren a l'ascens aquest 2022\nTornada als entrenaments dels equips per preparar la primera jornada de l'any\nQuè ens deixa l'esport santcugatenc aquest 2021?\nÚltima jornada de l'any per als equips santcugatencs


Ripoll s’ha omplert d’activitats durant la Setmana de l’Entorn - Ajuntament de Ripoll\nRipoll s’ha omplert d’activitats durant la Setmana de l’Entorn\nLa primera setmana de juny a Ripoll ha estat destinada a valorar l’entorn natural, amb diverses activitats que han permès fer-ho tot descobrint el paisatge de la vila o a través de l’entreteniment. Del 28 de maig al 6 de juny s’ha celebrat la Setmana de l’Entorn, amb el lema ‘Tu n’ets part, cuida’l i participa!’.\nEl passat dilluns es van iniciar els actes amb una caminada per descobrir arbres monumentals i singulars a càrrec de Joan Alabau. Hi van prendre part una quinzena de persones, que van poder saber més coses sobre els lleoners, cedres, xiprers, pollancres o fins i tot una acàcia del Japó que es troba a Ripoll. Durant la setmana, també s’han dut a terme dos tallers de reciclatge creatiu al Safareig. En aquest cas, també han comptat amb una bona participació, omplint gairebé del tot les places a ambdues sessions. Per exemple, les participants van poder aprendre com crear un gerro partint d’una ampolla de plàstic usada.\nA més, divendres es va celebrar un espectacle infantil amb ‘Una Carretada de Contes’, de La Guilla Teatre, a la plaça de la Lira. Els contes estaven relacionats amb la natura i el medi ambient. El mateix divendres, la biblioteca Lambert Mata va acollir la xerrada ‘Com afecten les nostres accions als espais fluvials’, a càrrec de Xavier Bachero, de l’Associació Alt Ter. Aquesta activitat es va omplir amb les 20 places disponibles que hi havia degut a les mesures.\nA banda, diferents persones i famílies han aprofitat aquests dies per realitzar les rutes de descoberta de l’entorn que han pensat des de les associacions de famílies de les escoles. Ja que aquest any no hi ha pogut haver mares de regularitat, s’han creat 4 itineraris que es poden trobar a www.ripoll.cat/setmanaentorn i que es poden seguir fent.\nDes de l’Ajuntament de Ripoll es fa una molt bona valoració de la Setmana de l’Entorn, ja que s’ha comptat amb una bona resposta pel que fa a assistència a les activitats. Algunes d’elles eren una de les accions optatives del programa de bon comportament ambiental ‘Reduir, Reciclar. Reutilitzar’, amb el qual es poden obtenir descomptes a la taxa d’escombraries.\nAccedeix a la galeria de fotos de les activitats de la Setmana de l’Entorn\n7 juny 2021|Actualitat Medi ambient, Actualitat Participació i Convivència, Destaquem|


Projecte d'innovació VRITECA - EduHack - la Garriga | vromana.cat\nProjecte d'innovació VRITECA - EduHack\nDimarts dia 19 de febrer, 4 alumnes del nostre centre, Alba Giner, Roc Dalmau, Gerard Fortuny i Pau Guri, juntament amb altres alumnes de 4 instituts més de Catalunya van posar en pràctica la prova pilot del projecte d'innovació VRiteca.\nAquest projecte, fruit de trobades de 4 professors dels 4 instituts involucrats, va néixer fa dos anys a EduHack 2na edició de MSchools.\nAquesta proposta, atrevida i valenta aposta per una educació virtual on els alumnes puguin aprendre a través d'imatges virtuals sense que res ni ningú els pugui molestar.\nLa gravació del dimarts, en un entorn inmillorable, a l'escola d'hostaleria de Girona, es va simular com demanar en un restaurant en llengua anglesa. Les gravacions 360º es presentaran pròximament al WMC i també us les compartirem.\nProduït i editat per Pau Guri amb la col.laboració de Gerard Fortuny.\nVegeu com es va fer:


Sobreviure al 2008 | VARMT IGEN\nSobreviure al 2008\n01 de enero de 2008 - 16:26\t - Top Private\nAvui comença a treure el nas l'any 2008. L'any de les olimpíades, de l'expo de Saragossa, i de les eleccions generals. També l'any que en farà dos que visc a Tarragona i que sobrevisc a les inclemències de la feina i d'un minipis que ha activat el mode congelador durant aquests últims dies.\nNo sóc gaire de caps d'anys, per això ahir vam decidir quedar-nos a casa i preparar-nos un sopar per nosaltres dos: amb sípia, escamarlans, cloïsses i salmó... I vam rebre l'any nou sense gran soroll, arrossegant un constipat que ja ens fa companyia des de fa més d'una setmana i a més acomiadant inesperadament el meu mòbil. Es veu que l'aparell va aprofitar els moments de més intensitat al món del sms per apagar-se i no voler tornar-se a encendre.\nPotser l'any 2007 no ha estat tan intens com ho va ser el 2006, però sí que hi ha alguns moments que han quedat més gravats. El viatge a Andalusia, el naixement de les nebodes, les eleccions municipals, l'escapada llàmpec i el concert de Per Gessle a Estocolm, o l'inici de les classes d'àrab.\nPerò avui es parla ja de futur, no? I pels propers 12 mesos m'he proposat moltes coses, com fa tothom. Vull llegir més, no queixar-me tant, no ser tant xafardera, cuidar-me més i ser més positiva amb tot! I tant de bo l'any nou ens porti també una feina amb horaris normals...\nUn altre cap de setmana nadalenc