Educació destina 2.000 euros de subvenció a l’‘Escola Matinera’\nLa regidoria d'Educació, que dirigeix l'edil Estela Menaches, ha destinat una subvenció de 2.000 euros als centres educatius públics del municipi per al servei de l''Escola Matinera'. El CEIP Mirantbó i el CEIP Bernat de Sarrià rebran 1.000 euros cadascun per a ajudar a les famílies que necessiten d'aquest servei amb la finalitat de conciliar la vida laboral i familiar.\nActualment el CEIP Mirantbò, a través de la gestió de l'AMPA i sufragat de forma íntegra per les famílies, disposa d'aquest servei que a partir d'ara podrà alleujar les economies familiars mitjançant l'ajuda que ha destinat l'Ajuntament per a aquesta fi.\nL''Escola Matinera' es desenvolupa de 07.30 a 09.00 hores en el col·legi Mirantbò i amb el mateix horari es desenvoluparà en l'Edifici d'Infantil del Bernat de Sarrià (plaça del Llaurador).\nEn l'Escola Matinera els alumnes realitzaran activitats tals com manualitats, jocs, conte contes, activitats grupals, etc. Igualment s'oferirà un servei de desdejuni que podrà utilitzar-se dies solts mitjançant bons. "Es tracta d'oferir als escolars un servei de custòdia per a compatibilitzar la jornada educativa amb la jornada laboral dels pares en un ambient relaxat, però sempre amb un contingut didàctic", ha assenyalat Estela Menaches.\nDes de la regidoria d'Educació s'informa a les famílies amb fills en el CEIP Bernat de Sarrià que estiguen interessades a contractar aquest servei, que se celebrarà una reunió informativa el pròxim 20 de febrer, a les 16.30 hores, en l'Escola d'Infantil del centre. Quant a les famílies amb fills en el CEIP Mirantbò, els interessats hauran de posar-se en contacte amb la presidenta de l'AMPA del centre, Marisa Sellés, a través del telèfon 682 460 230.


Rècord d’inscrits i arribats a la 3a cursa Correus Express Sant Adrià per la Ela de 5 i 10km 10/06/18 | Atletisme Català\nInici Barcelona Rècord d’inscrits i arribats a la 3a cursa Correus Express Sant Adrià...\nL’Ajuntament de Sant Adrià de Besòs i el Club Atletisme La Sansi, han organitzat avui la 3a cursa popular Correus Express Sant Adrià per la Ela de 5 i 10 km, amb sortida davant de l’Ajuntament. Un dels objectius és donar a conèixer la malaltia i recaptar fons per a la investigació de l’ELA, part de cada inscripció anirà destinada a la fundació Miquel Valls i RedELA, amb un rècord de prop de 1.400 inscrits i més de 1.246 arribats.\nTots i que la cursa era de caràcter popular, l’atleta marroquí del Club La Sansi Radouane Nour, guanyador de la Cursa d’El Corte Inglés entre d’altres, ha repetit victòria en aquesta cursa amb 31’36”, després que a la 1ª edició guanyés l’etíop Safidi. En noies, campiona Giulia Rigodanza amb 39’03″ que succeeix al palmarès a Katherine Chaplin i a Inna Lebedeva (Ucraïna) guanyadores de les anteriors edicions.\nEls participants han gaudit d’una matinal solidària, on el tret de sortida ho ha fet l’Alcalde Joan Callau.\n4.000 fotografies, vídeos i classificacions a www.cursasantadria.com


EL PREU D’AIGUA SI PUJA… DE FET JA HA PUJAT. – Compromís per Quart de Poblet\nAhir vivim un episodi curiós per definir-ho d’alguna forma, una hora abans es llança un post contestant a una nota de premsa que ja va ser contestada pel Sr.Nofuentes. El perfil oficial de l’ajuntament diu textualment “NO hi ha hagut pujada en aquest exercici.” En la imatge 1i 2 podeu veure que sí, que clar que s’ha pujat el preu de l’aigua.\nPer cert, el Sr. Nofuentes no va dir gens d’açò en la nota de premsa (imatge 3). Sí va tornar a dir que tenim un preu de l’aigua molt barat.\nReferent a açò, és necessari recordar que:\n1.- l’aigua ha pujat a Quart de Poblet un 50% des del 2010 (adjuntar gràfica)\n2.- En poblacions properes (Xirivella, Aldaia…) no hi ha hagut pujades de tarifes de l’aigua almenys des del 2012\n3.- A diferència d’altres pobles on el preu d’aigua és major, la ciutadania de Quart posseeix dos pous propis, d’on ix major part de l’aigua que consumim en el nostre poble. No tenim un preu menor gràcies a la bona gestió de ningú. Tenim un preu millor perquè tenim la sort que el poble posseeix dos pous en el seu terme que són de titularitat pública\n4.- Dónes que Quart va privatitzar el preu de l’aigua en 2010. El preu s’ha incrementat un 50%.\n• Al mateix periode el ipc ha incrementat un 10,6%\n• El Salari mínim interprofessional un 16,2%\n5.- La tarifa de l’aigua de Quart paguem un conveni entre el nostre Ajuntament i Aigües de València de 100.000 euros a l’any que no sabem molt bé on que és gasta i amb quin criteri i també paguem entre tots els possibles impagats que tingaa AVSA a Quart\nEn el mateix post oficial/socialista, s’afirma que “El ple d’aquesta vesprada només tractarà la pujada mínima per actualització de 0,014 euros/metre cúbic de la taxa de clavegueram per les inversions del Pla de Control d’Abocaments” …. són mags, només ho sabien ells… tant en l’ordre del dia de la comissió com en l’ordre del dia del ple, el punt 3 deia “Aprovació revisió de preus tarifes d’aigua i clavegueram” (imatges 4 i 5), i no és fins que comença el ple, quan sl sr.secretari , a instàncies de l’equip de govern, rectifica i parla de “ Adonar de la tarifa d’aigua i aprovar la de clavegueram”.\nEn l’exposició del Sr.Nofuentes, es defensa el canvi del preu del clavegueram per la millora que suposa de la nostra sostenibilitat, ja que “s’està executant un control d’abocaments en clavegueram”, perquè ho sapieu vosaltres i el regidor d’hisenda, açò només és una part de la contaminació, queda una altra molt important que són els abocaments directes a la conca tant els sòlids com els líquids.\nEl Sr. Nofuentes vol confondre dient-nos que l’Aigua és nostra, perquè tenim 2 pous, clar que és nostra, però no solament la dels pous, també la que es compra al EMSHI tal com diu la Resolució 64/292 ,aprovada el 28 de juliol de 2010 de l’Assemblea General de les Nacions Unides on es reconeix de forma explícita el dret humà a l’aigua i al sanejament, reafirmant que un aigua potable neta i el sanejament són essencials per a la realització de tots els drets humans.\nEl que no és de la ciutadania de Quart de Poblet és la gestió de l’aigua, un contracte signat en el 2010 per la Sra.Alcaldessa, Carmen Martinez ens va condemnar a 25 anys de privatització del servei de proveïment i clavegueram. Aqueix concurs ho guanye Aigües de València a canvi del lliurament de 6 milions d’Euros. Aqueixos milions els hem d’anar retornant tota la ciutadania a través dels nostres rebuts d’aigua. Aqueixos milions i el marge de benefici que es porta l’empresa.\nEl Sr. Nofuentes justifica la privatització de la gestió de l’aigua recolzant-se en que aquesta privatització ens dóna el respatler d’un soci tecnològic.\nSi açò fóra necessari, nosaltres haguérem preferit mantenir una propietat pública del servei amb un suport exterior d’una entitat, que pot tenir un caràcter públic com pot ser la Universitat Politècnica de València, la qual ja ha sigut utilitzada per a recolzar en la gestió en altres ajuntaments on el servei ho segueix prestant l’Ajuntament.\nEl Sr. Nofuentes i la resta de l’equip socialista es “fien” tant del seu socis tecnològic, que fa uns anys van cercar a una tercera empresa anomenada Ideus (en aquesta presentació ja parlem sobre aquest tema: https://prezi.com/-…/com-es-gestiona-aigua-publica-a-quart/…) , que a raó de 18.500 € supervisa TOTES les accions del soci tecnològic de l’Ajuntament. Sabeu per què? Perquè no es fien! Perquè han descobert que en el passat han unflat pressupostos d’obres. En els primers 18 mesos de treball de Ideus, aquesta empresa va desunflar pressupostos de AVSA per import de 57.309 €. Sens dubte, un gran soci tecnològic… però poc fiable…. Fins i tot per a l’equip socialista.\nPer a concloure, la pujada sí que s’ha fet en aquest exercici (imatges 6 ) i el ben cert és que ens queden 17 anys de perduda de llibertat per a gestionar la nostra aigua. El Psoe de Carmen Martínez deixe el tema lligat per 25 anys… una gestió que pagarem tota la ciutadania.\nArxivat en: Economia i Ocupació, Urbanisme i Medi Ambient Agua, aguas de valencia, aigua, puja, quart de poblet, sube\n← Compromís Quart denuncia una nova pujada del 6,5% en la tarifa de l’aigua i la tatxa d’injustificada i injusta.\nAL MES DEL LLIBRE CONTINUEM DEMANANT LA FIRA DE QUART →


Un grup de joves de la Massana s’organitzen per comprar per les persones més vulnerables al coronavirus - Altaveu el diari digital d'Andorra\nUn grup de joves de la Massana s’organitzen per comprar per les persones més vulnerables al coronavirus\nEl jovent de la comissió de festes massanenca s’ofereix a adquirir productes bàsics o fàrmacs per a la gent gran o persones amb problemes de salut i esperen que la iniciativa s’estengui a tot el país\n14/03/2020 (17:30 CET)\nUn grup de joves de la Massana integrants de la comissió de festes del poble massanenc, l’encarregada d’organitzar la festa major i el Roser, s’està mobilitzant per constituir una xarxa solidària de suport a les persones més vulnerables al conoravirus. S’ofereixen per comprar productes bàsics d’alimentació o farmàcia a gent gran o amb problemes de salut. Esperen que la iniciativa, pensada de moment per a la parròquia, s’estengui a d’altres punts del Principat gràcies a la implicació d’altres persones.\nSón uns 25 joves “molt implicats” en la vida de la Massana i les seves activitats que davant la crisi del virus pandèmic han decidit estructurar-se i passar-se la informació necessària per tal que aliments, fàrmacs o altres productes arribin a aquelles persones que ho necessitin i no se’n puguin abastir bàsicament perquè és molt millor que es mantinguin confinats als seus domicilis arran de la seva vulnerabilitat.\nLa Clàudia, una de les integrants del grup, ha remarcat que davant la situació d’emergència, i tot vetllant perquè ningú no s’exposi més del compte al virus, s’ofereixen a fer la compra a persones grans o vulnerables per raons de salut, “sempre que (els productes) siguin de primera necessitat”. Com es fa l’intercanvi de la compra s’ha d’acabar de definir. “Els podem deixar les bosses a la porta i ells que ens deixin els diners o sinó, quan passi tot això, ja ho trobarem, que al final a la Massana tots ens coneixem”.\nEls integrants de la ‘Xarxa de Suport La Massana’ estan molt satisfets de l’acollida i ressò que estan tenint tot i la poca estona que fa que han fet pública la seva organització. Diversos membres del comú de la Massana ja han difós per les xarxes socials la seva existència i, ara per ara, encara no tenen cap ‘demanda’. “Estem per ajudar”, afirma decidida la Clàudia, que afirma que en principi s’han estructurat per ajudar la gent de la Massana, però si convé no refusaran ajudar persones d’altres parròquies encara que esperen que la seva iniciativa cali i altres grups de jovent s’apuntin a contribuir solidàriament davant l’emergència.


“Bons patriòtics”: algunes reflexions | Economing\n“Bons patriòtics”: algunes reflexions\nPublicat el 10 Octubre 2010 per drborras\nPer primer cop la Generalitat llençarà una distribució de deute públic dirigida a particulars. Més concretament els ciutadans podran adquirir uns bons de 1.000 euros, amb un termini d’un any i que rendiran un 4,75%. Els bons podran comprar-se en alguna de les quinze entitats financeres que col·laboraran en aquesta emissió, entre les quals es troben les principals caixes catalanes, Caja Madrid, el Banc Sabadell o el BBVA.\nTot i que la mesura ha sorprès a molta gent, és una pràctica habitual a d’altres administracions. Sense anar més lluny el govern central utilitza habitualment aquest instrument. Si fins ara no s’ha utilitzat ha estat eminentment per un motiu pràctic: era molt més simple realitzar emissions de deute per a emissors institucionals. La crisi dels mercats financers de deute públic, derivada de la desconfiança dels inversors de deute públic dels PIIGS, va fer inviable recórrer a aquesta via. Les importants necessitats monetàries d’una administració que mou milers de milions d’euros mensualment feien també inviable recórrer majoritàriament als bancs, a causa de les restriccions que tenen aquests pel que fa a la concentració de riscos.\nPersonalment m’agrada que la Generalitat hagi donat aquest pas, ja que així es visualitza davant de la ciutadania que no existeix “barra lliure” en la prestació de serveis o en la realització d’inversions. Fins ara, el fet de què la majoria de recursos de l’administració catalana provinguin de fonts opaques per al ciutadà (transferències de l’administració central o mercats majoristes) feia que existís una certa lleugeresa, fins i tot des de la pròpia administració a l’hora de reclamar recursos. I probablement ajudi també a visualitzar una altra cosa poc habitual fins ara: que els recursos financers són un bé escàs. Si comprem bons de la Generalitat, no podrem posar els diners al banc o invertir-los en accions d’una companyia cotitzada.\nQui vulgui comprar deute de la Generalitat pot fer-ho amb tota tranquil·litat, oblidant els elements més o menys emocionals que pot suposar finançar l’administració més propera. Es tracta d’una inversió tant (o fins i tot més) segura que posar els diners a termini en un banc o caixa. La remuneració que ofereix és força atractiva (actualment les entitats financeres ofereixen un 4,5% a un any per quantitats similars i complint determinades condicions), i el termini d’amortització prou raonable. L’únic però és la possible il·liquiditat dels bons, això és, la dificultat per desprendre-se’n abans de la data de venciment. Per tant, probablement és una bona inversió per a l’estalviador a llarg termini, però no per aquelles persones que puguin necessitar els diners a uns mesos vista.\nL'entrada va ser publicada el General i etiquetada deute públic, finances, inversions per drborras. Guarda l'enllaç permanent.


S'incorporen nous membres al Consell dels Infants d'Igualada\nS’incorporen nous membres al Consell dels Infants d’Igualada\nEl Consell Municipal dels Infants va reobrir les seves portes ahir dimecres per donar la benvinguda als nous integrants de l’ens, format per 30 escolars d’Igualada. Entre els temes que es van parlar, va destacar especialment l’inici del procés de participació, que actualment es porta a terme en tots els centres escolars d’Igualada, per a recollir propostes que ajudin a definir la futura ampliació del Parc Central, destinada al joc i el lleure infantil i familiar.\nDurant el Consell, l’alcalde d’Igualada, Marc Castells, també va destacar la rellevància que té per la ciutat el fet d’haver rebut el segell de Ciutat Amiga de la Infància per part d’UNICEF.\nUna eina de participació per als més petits\nEl Consell es va crear l’any 2017 i les seves funcions passen per, entre altres, establir un mecanisme estable de participació que acosti aquest sector de la ciutadania als valors de la cultura cívica, promoure un escenari educatiu i participatiu que els converteixi en subjectes actius de la ciutat i els permeti debatre sobre els temes que considerin rellevants, desenvolupar una major sensibilitat i implicació amb el seu entorn, estimular una millor convivència entre generacions, donar a conèixer els drets i deures dels infants a la comunitat i aconseguir que les persones adultes reconeguin els drets de la infància i valorin la seva opinió.\nEn Consell Municipal dels Infants esta presidit per l’alcalde, n’és vicepresidenta la regidora delegada de la matèria d’Infància i en formen part també els regidors responsables d’Urbanisme, Participació i Ensenyament, un regidor de cada grup municipal i, especialment, dos infants representants de cada centre educatiu de Primària de la ciutat. Concretament, un alumne de 5è i un de 6è, vetllant sempre la paritat en la composició de l’ens, essent tots ells escollits de manera democràtica pels seus companys. Al llarg del curs, el Consell celebra una sessió de treball mensual i, a més, dues sessions plenàries a l’Ajuntament.\nArticle anteriorJosep M. Torras i Pere Pascual, Premi d’Honor Ciutat d’Igualada\nPròxim articleNou accident a l’A-2, aquest cop a Òdena en sentit Lleida


2014 0507. Raimon, en l’esperança - Gironès per la independència\n2014 0507. Raimon, en l’esperança\nRaimon, en l'esperança\n07/05/14 02:00\t- MANUEL MILIÁN MESTRE\nLes batalles de llarga durada es guanyen amb la constància i la paraula\n09/04/2014\tEl cementiri de Valdurenque\n13/03/2014\tRaons d'un penediment\nTorna en Raimon, aquell vailet de Xàtiva que va trasbalsar la meva joventut a la universitat i les tardes astèniques dels meus primers anys barcelonins a la casa rectoral de l'església de Sant Just i Pastor, a l'ombra de l'Ajuntament. Un riu de records i memòries em reporta aquell Raimon trencador dels anys 60. Part fonamental de la meva generació, valencià com ell, revolta els territoris de la meva ànima solament amb la seva veu escassament domesticada i l'esvoranc a les lletres de naixent protesta. Clarejava en aquell tèrbol franquisme, on “el present era una boira de paraules arcaiques, vells himnes i banderes obsoletes”, segons descriu Antonio Muñoz Molina al seu assaig Todo lo que era sólido (pàg. 16). Aquell Raimon de pedra picada i veu de pagès ens traslladava a simbolitzar el seu llenguatge amb estrepitosos trons de ràbia i rebel·lia. I com ja és conegut: qui guanya en el llenguatge, triomfa a la batalla i a la causa. Una saviesa que l'esquerra sempre guardà com un tresor, i la dreta grapejava amb insofrible malaptesa.\nLes batalles de llarga durada es guanyen amb la constància i la paraula. El llenguatge és la resultant que raja d'ambdós brolladors per regar els camps ressecs de l'angoixa o la desesperança. Aquell Raimon de poc més de vint anys ho va aconseguir, així com el Raimon d'avui que torna, amb més de 70 anys, als camps ressecs, als estiatges d'aquesta crisi brutal que es cobra l'esperança i somnis dels que avui són joves, com ho fórem nosaltres al decenni dels 60. Per què els vells il·luminen més la societat que aquests joves sense horitzó? I la seva rebel·lia? I la seva indignació, on para? Potser estan orfes de cultura i paraula. El seu llenguatge s'ha ressecat, potser s'ha esvaït en la poció de la desmoralització. No troben lloc aquí, ni de vegades fora, en una migració que enfonsa l'esperança en aquesta societat botinflada, indigna madrastra, no pas una mare, per pàtria, que no encerta a trobar el camí que doni llum i menjar als seus joves. Hi ha manca de llenguatge, de protesta, de la consciència radical que Raimon simbòlicament cantava al crit de “nosaltres no som d'eixe món!”. Aquell “diguem NO!” vigorós, aquell esquinçament que sortia del ventre, jeu avui a l'ocàs, quan el sol naixent imposa el crit més que mai i molta més resolució als prats de la política on solament pasturen els pastors (lamentables polítics sense casta ni llenguatge) i res no mengen les ovelles. Ens hem tornat vaques rumiant un vell menjar que guardem a l'estómac. Malament, molt malament, amb aquest adormiment d'uns partits polítics que menyspreen el llenguatge i la cultura, perquè saben que d'ambdós brolladors sorgeix la revolució. S'estimen més que els ciutadans vegetin entre el desengany i la preocupació. I el futur, tan sols existeix si s'arrenca, amb fòrceps o sense, del ventre del present. Terrible perspectiva.\nGeorge Steiner escriu a Lenguaje y silencio: “Responem amb més entusiasme a la tristor literària que a l'infortuni del veí [...] Homes que ploraven amb Werther o amb Chopin es movien, sense adonar-se'n, en un infern material” (pàg. 21). Som conscients del brutal capitalisme contemporani? Que els nostres sistemes polítics estan caducs i resulten inoperants? Estem tan anestesiats que no percebem les lliçons de l'avantpassada Història repetides a la Ucraïna d'avui? Retorna a les nostres vides l'horitzó de la Guerra Freda? Potser el nostre tan elogiat progrés ens porta, com una sènia, al fatídic neofeudalisme? En lloc de reis i senyors feudals, corporacions multinacionals i bancs imposen al món els seus interessos, l'avarícia i el seu llenguatge. Som víctimes de la nostra ignorància del passat i de l'oblit d'una paraula sense la qual no hi ha lloc per a la Política amb majúscules, ni per a la protesta. A l'albada de la gran literatura italiana ja va dir-ho Torquato Tasso: “A mal rey, peor consejero.” Això és el que succeeix a Washington, Moscou, Madrid, Berlín... i a Catalunya. Que torni Raimon i mostri de nou el camí de la protesta i de la indignació. D'una altra manera, la indignitat.


La confusió en tot allò relacionat amb el covid-19 és gran. Es barregen les dades -poques- amb les opinions -moltes-, i aquestes últimes es posen al servei de les intencions polítiques, previsibles, que no són sempre concloents... “Illa és el pitjor ministre de Sanitat de la UE”, es diu.\nEl nombre de ciutadans vacunats a finals de febrer als EUA i el Regne Unit és del 14% i el 28% de la població, respectivament, a Israel el 51%, als Emirats Àrabs Units el 59% i a la UE entre el 10% de Malta i el 4,1% d’Itàlia. A Espanya, el 4,4%. El nombre de dosis comprades per habitant als EUA és de 7, i a la UE i al Regne Unit de 5. La despesa per finançar el desenvolupament de la vacuna per habitant -no la compra de dosis- ha estat de 27 € al Regne Unit i els EUA i de 4 € a la UE. És a dir, una inversió total de 9.000 M€ als EUA i de 1.800M€ a la UE. La diferència és gran.\nHi ha dos tipus de vaccins: a) els que generen una resposta immune tot inoculant directament l’antigen -allò que el cos detecta com a estrany i indueix una reacció defensiva- o un virus complet atenuat, inoculant una part concreta d’aquest, una proteïna, i b) els més moderns, que fan que sigui el mateix cos el que generi un antigen específic; per aconseguir-ho s’inocula o bé un vector viral inofensiu, que ha estat modificat perquè no pugui reproduir-se, o un fragment d’ARN (o ADN). Tots dos donen instruccions a les nostres cèl·lules per produir l’antigen.\nL’arsenal de vaccins en la lluita contra el covid-19 és divers. Sinopharm i Sinovac, les empreses xineses, han optat per una vacuna tradicional, tipus a), feta de coronavirus atenuats. Les vacunes produïdes per Oxford/AstraZeneca i per l’Institut Gamaleia, de Rússia, usen com a vectors adenovirus modificats, tipus b).\nEls primers vaccins a arribar al mercat occidental, el de Pfizer/BioNTech i el de Moderna, es basen en la tecnologia més recent. Tots dos usen ARNs missatgers, que, donada la seva fragilitat, s’han d’encapsular en una nanopartícula i mantenir a temperatures molt baixes, d’entre -80 ºC i -20 ºC, la qual cosa en dificulta la distribució i l’estocatge. Aquestes vacunes, tipus b), tenen l’avantatge de poder ser adaptades ràpidament a les mutacions del virus, un avantatge només útil si l’homologació i certificació per l’Agència Europea de Medicaments és ràpida. L’experiència no és especialment positiva: s’ha trigat mesos a certificar les vacunes ara en ús.\nUn altre element diferencial és que, si bé les vacunes tradicionals, tipus a), no són tan fàcilment adaptables ni, en el cas del covid-19, mostren eficàcies tan elevades (per exemple, la de Sinopharm en té un 79%, quan la de Pfizer supera el 90%), no exigeixen conservació a baixa temperatura i algunes d’elles no precisen tampoc de la doble inoculació que és necessària en el cas de les d’ARN.\nL’homologació oficial de les vacunes, i per tant la seva distribució, es va iniciar als EUA i al Regne Unit uns 30-60 dies abans que a la UE. Van ser més àgils... A la UE tenim un conflicte sobre el retard en l’entrega de les vacunes compromeses per les farmacèutiques Pfizer/BioNTech i Moderna, que produeix un endarreriment de la vacunació. Hi ha una sospita fundada i un dubte hipotètic. El fet que els EUA i el Regne Unit hagin pagat més per al desenvolupament de les vacunes que la UE, cinc vegades més, porta a pensar que la prioritat en les entregues no és igual. El dubte és que els contractes signats per la UE siguin ferms, i tinguin penalitats estrictes per entregues fora del termini compromès.\nCom s’ha dit, pot ser que la UE no negociés amb prou habilitat i fermesa, i que la pressió per aconseguir signar els contractes de subministrament -un fet visible que, si s’endarreria, podia ser fàcilment criticat per l’opinió pública- hagi estat massa determinant. Aquesta urgència potser va desplaçar l’atenció de la fermesa en relació a les entregues. No ho sabrem. Cap de les dues parts, ni els serveis administratius de la UE ni les farmacèutiques, tindrà interès a explicar-ho.\nVacunar milions de persones requereix una planificació i una organització significatives. La quasi inexistent assignació de responsabilitats s’ha fet visible les darreres setmanes.\nL’inevitable retard en la vacunació fa inassolible vacunar el 70% de la població europea abans de la tardor. I l’efecte “ramat” dels vacunats, que redueix la transmissivitat del virus, requereix aquest nivell de població immunitzada. Es tracta d’un període llarg durant el qual el virus previsiblement mutarà. Això podria limitar l’eficàcia de les vacunes, cosa que obligaria les autoritats sanitàries de la UE a certificar-ne de noves en uns terminis als quals no estan acostumades.\nEs demostra per la via dels fets que els governs necessiten una agilitat que només poden trobar en la política d’objectius com a estratègia, i en la digitalització com a procés. Si volem que aquests elements millorin la capacitat transformadora de la societat, cal que els desenvolupem de manera integral, no parcial.\nEl País Valencià obre els grans centres de vacunació\nPaís Valencià | 19/04/2021\nGreta Thunberg crida a acabar amb "el nacionalisme de les vacunes" i assegurar una distribució equitativa al món\nInternacional | 19/04/2021


Josep Torres Jonama - Ajuntament de Palafrugell\nJosep Torres i Jonama va néixer a Palafrugell el 26 de desembre de 1857. Amb només vint anys, empès per un esperit aventurer i descontent per la seva situació personal, va decidir marxar a les Amèriques. Es va establir a Nova York, i va iniciar amb èxit una sèrie de negocis relacionats amb el món del suro. De fet, Josep Torres va ser un dels creadors del tap corona. A mitjans dels anys vint, afectat per problemes de bronquitis, va deixar Nova York i es va instal·lar a la Costa Blava, a Niça. Amb el temps, es va anar desvinculant dels negocis del suro, però no va renunciar a altres tipus d'inversió com ara la borsa.\nDes que Josep Torres va fer fortuna a Nova York, sempre va pensar com ajudar i contribuir a la millora del seu poble, Palafrugell. Va fer importants aportacions per modernitzar l'asil i l'hospital municipal, i també va contribuir a la millora d'alguns carrers del poble. Arran d'aquests ajuts, l'Ajuntament va decidir canviar el nom del carrer del Sol pel de carrer de Torres Jonama. L'any 1918, Torres va fer arribar part del seu testament a l’alcalde de Palafrugell, en el qual disposava deixar al poble gairebé una tercera part de la seva fortuna. L'Ajuntament va convocar una sessió extraordinària i va decidir anomenar-lo fill predilecte de la vila.\nNo va ser fins l'any 1925, al cap de vint anys de la seva primera proposta, que Josep Torres va poder convertir en una realitat el seu desig de construir una nova escola per a la població. Va morir a Niça el 15 de desembre de 1946, a l'edat de vuitanta-vuit anys, i el 22 d'abril de 1947 les seves despulles van ser traslladades a Palafrugell, tal com ell havia disposat.\nJosep Torres Jonama va ser anomenat fill predilecte de Palafrugell el 21 de novembre de 1918.\nArticle sobre Josep Torres i Jonama a la Viquipèdia


L'atacant ha sigut abatut per la policia i la Fiscalia Antiterrorista investiga el cas\n4 min. Barcelona 16/10/2020 19:17\n651x366 Agents de la policia, en el lloc on el professor ha patit l'atac / REUTERS/Charles Platiau Agents de la policia, en el lloc on el professor ha patit l'atac / REUTERS/Charles Platiau\nUn home ha sigut decapitat aquest divendres al voltant de les cinc de la tarda a la localitat francesa de Conflans-Sainte-Honorine, a la perifèria nord-oest de París. Enmig del carrer. El presumpte atacant, que segons la premsa francesa tenia 18 anys i era de nacionalitat russa, ha irromput la víctima amb un ganivet de cuina i ha sigut abatut a trets per la policia. La Fiscalia Antiterrorista s'ha fet càrrec de la investigació del cas.\nLa víctima, de 47 anys, era un professor de geografia i història de l'escola Bois d'Aulne de Conflans-Sainte-Honorine i el seu cos ha sigut localitzat en un carrer pròxim al centre. De fet, a les 17.30 h la policia del departament d'Yvelines, on és la ciutat, ha avisat a través de Twitter que hi havia una actuació policial en marxa a la plaça René-Picard d'aquesta localitat, on hi ha l'escola. Els agents haurien sigut advertits de la presència d'un individu sospitós que voltava per la zona i, a l'arribar-hi, han descobert la víctima.\nFonts policials citades per diversos mitjans indiquen que fa poc el professor havia impartit una classe sobre llibertat d'expressió en la qual havia mostrat caricatures de Mahoma, unes caricatures que el gener del 2015 ja van desencadenar l'atac contra el setmanari satíric Charlie Hebdo. En declaracions a France Info, el pare d'un alumne de l'escola ha explicat que el mestre "havia fet sortir de classe" els alumnes musulmans abans d'ensenyar les caricatures. "No ho va fer amb mala fe. El meu fill m'ha dit que ho havia fet per preservar els nens, per no vexar-los", ha afegit l'home.\nSegons Reuters, alguns testimonis han assegurat a la policia que l'atacant havia cridat "Al·lahu-àkbar" [Al·là és el més gran], però els investigadors encara no ho han pogut confirmar.\n651x366 Un home és decapitat als afores de París Un home és decapitat als afores de París\nLa policia ha localitzat el presumpte agressor a uns 200 metres del lloc dels fets, a la localitat veïna d'Éragny. L'home portava el ganivet i quan els agents l'han interpel·lat els ha amenaçat, motiu pel qual la policia li ha disparat mortalment. En un principi, s'havia indicat que es podria tractar del pare d'un alumne, però més tard aquesta informació ha sigut desmentida.\nLa policia ha instal·lat un perímetre de seguretat a l'entorn de l'assaltant abatut i ha demanat l'assistència dels equips de desactivació d'explosius, davant la sospita que l'home pogués portar una armilla d'explosius.\nLa Fiscalia Antiterrorista investiga el cas com un "assassinat en relació amb una organització terrorista" i com una "associació de malfactors terrorista criminal". El ministre de l'Interior de França, Gérald Darmanin, que era de viatge al Marroc, ha decidit tornar immediatament a París. A través de Twitter, Darmanin ha anunciat que la creació d'una cèl·lula de crisi i ha assegurat que es manté en contacte amb el president del país, Emmanuel Macron, i el primer ministre, Jean Castex.\nA la nit, durant una visita al lloc dels fets, Macron ha dit: "Un dels nostres conciutadans ha sigut assassinat avui perquè ensenyava als alumnes la llibertat d'expressió, la llibertat de creure i de no creure. El nostre compatriota ha sigut covardament atacat, ha sigut víctima d'un atemptat terrorista islamista". "Vull dir a tots els educadors de França que som al seu costat", ha afegit el president, i ha subratllat que l'atacant ha volgut "abatre la república i els seus valors", "la possibilitat de fer dels nostres fills ciutadans lliures". "No passaran", ha sentenciat, en un tuit.\nA l'Assemblea Nacional, el vicepresident de la cambra, Hugues Renson, que presidia la sessió d'aquest divendres, ha pres la paraula per referir-se als fets: "Ens hem assabentat amb horror de l'abominable atemptat que s'ha produït. En nom de la representació nacional, en el nom de tots nosaltres, vull honorar la memòria de la víctima". Així mateix, Renson ha mostrat la "solidaritat" de a cambra amb la família i els amics de la víctima, i també "al conjunt dels docents".\nProfesseur décapité: l'Assemblée nationale debout pour dénoncer un "abominable attentat". Un hommage lui sera rendu mardi prochain pendant les #QAG #PLF2021 #DirectAN pic.twitter.com/EPMdGEPPVh\n— LCP (@LCP) October 16, 2020\nDos ferits fa tres setmanes\nL'episodi de Conflans-Sainte-Honorine arriba exactament tres setmanes després que dues persones resultessin ferides en un atac amb arma blanca just al davant de l'antiga seu de la revista Charlie Hebdo, a París. L'autor dels apunyalaments va explicar a la policia que l'atac era una resposta a la republicació unes setmanes abans, per part de la revista de les caricatures de Mahoma que ja havia publicat el 2006 i que van originar l'atemptat contra el setmanari del gener del 2015, en què van morir 12 persones. Charlie Hebdo va tornar a publicar aquells dibuixos l'1 de setembre, coincidint amb l'inici del judici contra els suposats còmplices dels autors de l'atemptat.


lectures de la missa del diumenge de la santissima trinitat 30 de maig de 2021\n«Recorre totes les èpoques que t’han precedit, des del dia que Déu creà l’home sobre la terra; investiga d’un cap a l’altre del cel, a veure si mai ha succeït un fet tan gran com aquest, si mai s’ha sentit dir que un poble hagi escoltat la veu de Déu que li parlés d’enmig del foc, com tu l’has escoltada, i hagi continuat amb vida; si mai s’ha sentit dir que cap déu hagi intentat anar a treure per a ell un poble que vivia en poder d’un altre, combatent contra l’opressor amb senyals i prodigis, amb mà forta i braç poderós, amb fets esglaiadors i extraordinaris, com el Senyor, el vostre Déu, ho ha fet per vosaltres a Egipte, i vosaltres ho heu vist amb els vostres ulls.\nReconeix avui que el Senyor és l’únic Déu: ni dalt al cel ni aquí baix a la terra no n’hi ha d’altre; recorda-ho sempre en el teu cor. Compleix els seus decrets i els seus manaments que jo et dono avui, perquè siguis feliç amb els teus descendents, i visquis molts anys en el país que el Senyor, el teu Déu, et dona per sempre.»\namb l'alè de la boca ha creat 'estelada;\na una ordre d'ell, tot existí. R\naquesta és l'esperança que posem en vós. R\nGermans, tots els qui viuen portats per l’Esperit de Déu són els fills de Déu. Perquè vosaltres no heu rebut pas un esperit d’esclaus que us faci viure una altra vegada en el temor, sinó un esperit que ens ha fet fills i ens fa cridar: «Abbà, Pare!»\nAixí l’Esperit s’uneix al nostre esperit per donar testimoni que som fills de Déu. I si som fills, també som hereus: hereus de Déu i hereus amb Crist, ja que sofrim amb ell per arribar a ser glorificats amb ell.\nEn aquell temps, els onze deixebles se n’anaren cap a Galilea, a la muntanya que Jesús els havia indicat. En veure’l es prosternaren. Alguns, però, dubtaren.\nJesús s’hi acostà i els digué: «Déu m’ha donat plena autoritat al cel i a la terra. Aneu a convertir tots els pobles, bategeu-los en el nom del Pare, del Fill i de l’Esperit Sant, i ensenyeu-los a guardar tot el que jo us he manat. Jo seré amb vosaltres cada dia fins a la fi del món.»\nÉs bàsic creure en la Santíssima Trinitat perquè és el fonament de tota la nostra fe. Només cal veure com en la litúrgia tot comença i acaba «en el nom del Pare, del Fill i de l’Esperit Sant». Però no és fàcil a la nostra intel·ligència limitada entrar en aquest misteri. Tanmateix no es tracta tant d’entendre’l com de viure’l. Jesús envia els seus apòstols a batejar en nom de la Trinitat: Aneu a convertir tots els pobles, bategeu-los en el nom del Pare, del Fill i de l’Esperit Sant i ensenyeu-los a guardar tot el que jo us he manat. I jo seré amb vosaltres cada dia fins a la fi del món. El que demana Jesús és predicar l’evangeli sabent que no estem sols sinó acompanyats sempre per un Déu que és Pare, Fill i Esperit Sant i el que cal no és entendre el misteri sinó viure tot el que ell ens ensenya. Perquè la nostra vida es veu embolcallada per aquest Déu amorós: Perquè vosaltres no heu rebut pas un esperit d’esclaus que us faci viure en el temor sinó un esperit que ens ha fet fills i ens fa crida: «Abbà Pare!». Per tant, es tracta de sentir-nos de veritat fills del Pare, germans de Crist i deixar que el mateix Esperit Sant ens faci sentir fills: Tots els qui viuen portats per l’Esperit de Déu són els fills de Déu. L’Esperit dona testimoni que som fills de Déu; hereus de Déu i hereus amb Crist. És ell qui ens mou a dir a Déu: Abbà, Pare!, amb aquesta paraula íntima i confiada que fan servir els nens per parlar amb els seus pares. Amb aquesta confiança podem parlar amb Déu. Per això la primera lectura diu al poble d’Israel: Reconeix avui que el Senyor és l’únic Déu: ni dalt al cel ni aquí baix a la terra no n’hi ha d’altre. Tota la lectura és un cant d’admiració al Déu d’Israel per les obres extraordinàries que ha fet. Si això es pot dir del Déu de l’AT, què no direm del Déu del NT! Un Déu que és amor, que ha enviat per amor el seu propi Fill perquè es fes un de nosaltres i salvar-nos i ens ha regalat el seu mateix Esperit que és Esperit d’amor. Podrem trobar un altre Déu més extraordinari, més meravellós?


Microcrèdits i Crèdits Socials\nColonya ha signat dos nous acords amb el Fons Europeu d'Inversions FEI en el marc del Programa de la Unió Europea per l'Ocupació i la Innovació Social "Easi" amb l'objectiu de promoure una ocupació sostenible que aporti protecció, combatí l'exclusió social i la pobresa i millori les condicions de treball a través de:\nMicrocrèdits per a macroidees: com a suport financer per fer realitat o impulsar les idees de les persones amb majors dificultats d'accés al crèdit i a l'ocupació a través d'un programa de microcrèdits, tant préstecs com pòlisses de crèdit dirigit a autònoms, emprenedors, startups i microempreses (de menys de 10 treballadors i menys de 2 milions d'€ de facturació), amb un import màxim de 25.000€ i un termini de fins a 6 anys.\nCrèdits per a entitats socials: com a suport financer d'aquells que treballen per a millorar la situació econòmica i social de tots nosaltres a través d'un programa d'economia social, dirigit a ONG, fundacions, cooperatives, associacions i empreses socials amb un import màxim de 500.000 € i un termini de fins a 10 anys.\nEn ambdós programes, es tracta de productes innovadors: el programa de microcrèdits és pràcticament exclusiu a Balears i el d'economia social, exclusiu a tota Espanya. Colonya, malgrat ser una entitat de dimensió reduïda, té el reconeixement de les institucions europees.\nAquest finançament compta amb una garantia finançada per la Unió Europea en el marc del Programa per l'Ocupació i la Innovació Social "Easi". Dit finançament compta amb el suport de la Unió Europea en el marc de l'instrument financer de garantia establert de conformitat amb el Reglament (UE) nº1296/2013 del Parlament Europeu i del Consell, relatiu a un Programa de la Unió Europea per l'Ocupació i la Innovació Social "Easi".\nNo dubti en sol·licitar més informació a qualsevol oficina de Colonya, Caixa Pollença.\nAltra informació general del programa:


La Plataforma en Defensa de l’Ensenyament Públic es reuneix amb el Secretari Autonòmic d’Educació | STEPV\ndivendres 20 novembre 2020 19:27 h\nEn este sentit la Plataforma ha posat damunt de la taula els temes recollits al document de propostes educatives front a la COVID-19 que l’entitat va lliurar al mes de juliol. Un document que ha posat en evidència una ineludible major inversió en l’escola pública i que la Plataforma reconeix a l’Administració però que demana siga una constant que es mantinga en el temps per al sistema educatiu públic i no una excepcionalitat; concretament continuar fent l’esforç de baixar les ràtios per aula i incrementar progressivament la plantilla de professorat.\nCal major inversió en l’escola pública, reduir les ràtios i incrementar la plantilla de professorat\nRubén Pacheco, president de FAMPA-València i portaveu de la Plataforma ha destacat les qüestions a millorar donat que des del mes de setembre fins ara la situació ha canviat i els centres educatius continuen adaptant-se a la nova realitat educativa que considera “continua generant disfuncions i que demanda correccions allà on siga necessari”, explica Pacheco.\nAixí la Plataforma li ha fet arribar a la Secretaria Autonòmica la preocupació de la comunitat educativa quant a les probabilitats de contagi a les aules per via aèria i li ha demanat instruccions més concretes sobre la ventilació a les aules que segons la Conselleria arribaran la pròxima setmana als centres educatius i comportaran pautes addicionals per als espais que no tenen les mateixes condicions de ventilació.\nIgualment, tot i que la Conselleria considera que són disfuncions puntuals i que l’atenció als centres educatius per part de Sanitat és una prioritat, l’entitat li ha traslladat el problema de saturació de determinades àrees de salut que afecta inevitablement, als centres educatius quan es detecta un cas positiu als centres públics el està provocant saturació de tasques del professorat i problemes a l’hora de donar una resposta sanitària única.\nUna preocupació constant des de l’inici de curs és la no presencialitat a les aules. La Plataforma destaca la desigualtat i la manca d’equitat entre l’alumnat ja que a uns centres s’ha implantat el 100% de presencialitat i a altres no i demana a la Conselleria que analitze la situació perquè està provocant i desmotivació en l’alumnat i professorat.\nPer últim la Plataforma ha comunicat al Secretari Autonòmic que compartix l’esperit de la nova llei educativa i que celebra la derogació de la LOMQE que tant a perjudicat a l’educació pública, malgrat que també considerem que hauria de ser una llei més ambiciosa. La LOMLOE establirà un calendari d’aplicació per a les comunitats autònomes, la Plataforma espera que la seua aplicació es reflectisca en una millor planificació educativa que distribuïsca equitativament a l’alumnat i que sobretot dote de recursos a l’ensenyament públic.\nreunió plataforma ensenyament públic


Vint-i-tres arrestats per extorquir utilitzant com a esquer anuncis de contactes sexuals - Diari de Girona\nVint-i-tres arrestats per extorquir utilitzant com a esquer anuncis de contactes sexuals\neuropa press/ddg 12.05.2019 | 00:01\nVint-i-tres arrestats per extorquir utilitzant com a esquer anuncis de contactes sexuals Diari de Girona\nAgents de la Policia Nacional han detingut a València i Terol 23 persones que presumptament formaven part d'una organització criminal dedicada a cometre delictes d'extorsió utilitzant com a esquer anuncis de contactes sexuals a pàgines web. Amb l'operació s'han aclarit un total de 80 denúncies interposades a 24 províncies diferents. Les víctimes suposadament rebien amenaces de fer públic que eren usuaris de pàgines de contactes si no abonaven grans quantitats de diners, pagaments que finalment feien per «por» i «vergonya», segons va informar la Policia Nacional en un comunicat. L'operació, desenvolupada a València i Terol, ha permès desmantellar una xarxa que va arribar a obtenir 100.000 euros mitjançant aquestes extorsions.\nLa investigació es va iniciar el 2018, quan es van interposar les primeres denúncies. Les víctimes van explicar que havien contactat amb dones a través d'aanuncis publicats a pàgines web de contactes. Van afirmar que elles els van enredar per continuar les converses per un altre telèfon i així concertar una cita. Posteriorment, els denunciants començaven a rebre trucades on els exigien diners pel temps que havien estat parlant a través de l'aplicació de missatgeria instantània.\nSancionen 7 persones a Mèrida per simular una processó i dues per gravar-ho.\nAlmenys cinquanta persones salten la tanca de Melilla en un intent massiu.\nMorts als carrers, tanatoris saturats, l'Equador superat per l'epidèmia de coronavirus.\nEl decret de l´estat d´alarma permet que les CCAA aixequin la limitació de les reunions d´acord a la situació sanitària\nEls cines Albèniz de Girona reben els darrers espectadors abans de tancar fins el gener per pèrdues


La Federació d'Associacions de Dones de les Garrigues organitza un concurs de fotografia amb la temàtica de patrimoni i dona - Notícies de les Borges Blanques i les Garrigues - Ràdio Les Borges 107.1 FM\nLa Federació d'Associacions de Dones de les Garrigues organitza un concurs de fotografia amb la temàtica de patrimoni i dona\nLes fotos, que poden ser en color i en blanc i negre, han de ser de llocs emblemàtics de la comarca "que tinguin significat per les dones i que hi surti, almenys, una dona"\nLa Federació d'Associacions de Dones de les Garrigues (FADG) ha organitzat un concurs de fotografia amb la temàtica de patrimoni i dona que començarà l'u de maig fins al 31 d'agost. Les fotos, que poden ser en color i en blanc i negre, han de ser de llocs emblemàtics dels pobles de la comarca "que tinguin significat per les dones i que hi surti, almenys, una dona, sigui en una imatge completa o només una part".\nLes concursants, que només poden ser dones, poden participar amb un màxim de cinc fotografies que han de penjar a la xarxa social Instagram amb l'etiqueta #patrimonidones i poden explicar en un comentari el títol de la fotografia, el significat o qualsevol aspecte que es vulgui destacar. Les participants que no tinguin Instagram poden enviar la fotografia per WhatsApp al telèfon 607229087.\nLes obres de les concursants han de ser inèdites, originals i no han d'haver estat premiades en un altre concurs. El jurat, que estarà format per una membre de la junta de la FADG i dues professionals de la fotografia de la comarca, es reunirà la quarta setmana de setembre per decidir les tres guanyadores, que es faran públiques el primer dissabte d'octubre durant el tast de cultura. Els premis per les guanyadores consistiran en lots de productes de proximitat.\nEl concurs està obert a totes les dones (foto: FADG).


Penzion pod Kraví horou Boretice República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBoretice, Kravi hora 522, Boretice, Boretice, República Txeca, 691 08 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Boretice, no busqui més enllà de Penzion pod Kraví horou. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Penzion pod Kraví horou és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Boretice, el Penzion pod Kraví horou és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (95) Parelles (61) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (2) Grups (19)


Edicions Documenta Balear - In the Backyard, el llibre\n24/04/2013 Cap Vermell\n"Cap Vermell" presentà l'obra de Jaume Miró.\nUna obra de teatre es concep, bàsicament, per a ser representada, però llegir teatre és una experiència que, per als que l’hem tastada, resulta molt gratificant. Ens ofereix la possibilitat de posar veu i rostre als personatges, d’imaginar-ne l’escenografia i d’establir pauses i ritmes... Ara, tot això és el que podem fer amb “In the Backyard”, l’obra de Jaume Miró que “Cap Vermell” va presentar aquest passat dilluns dia 22, com a pròleg de Sant Jordi i que, segurament, molts de vosaltres heu tengut ocasió de veure en alguna de les nombroses representacions que la companyia “Noctàmbuls” n’ha fet.\nL’acte de presentació d’aquest text (Segon Premi Art Jove 2011 i seleccionat per la Xarxa Alcover de teatre en representació de les Illes Balears), a la llibreria Bolic, va comptar amb la presència del seu autor i dels actors de “Noctàmbuls”. Pere Cortada va fer de mestre de cerimònies i Jaume Miró ens apropà a la gènesi de “In the Backyard”, una obra contextualitzada en la crisi econòmica que patim %u2013 i a la qual, d’alguna manera, es va anticipar %u2013 però que va més enllà de la denúncia d’una situació per tal de posar en relleu les relacions interpersonals i un valor tan necessari com la solidaritat. Els tres actors, Toti Fuster, Biel Bisquerra i Pau Arévalo ens aportaren la seva experiència al voltant d’un text de gran qualitat i que no dubtam de recomanar-vos amb motiu del Dia del Llibre.\nPer cert que “Noctàmbuls”, gairebé coincidint amb aquesta presentació, ha fet les maletes para anar-sen a Barcelona on posaran en escena “In the Backyard” del 24 al 28 d’aquest mes d’abril (Tetre Tantarantana). Evidentment, esperam que els vagi molt bé i triomfin a la capital catalana.


Corsunsky & Moré: adaptació al nou reglament Europeu de Protecció de Dades de caràcter personal – AGE Girona\nLa Laura Corsunsky, de Corsunsky & Moré Advocats, t’informa sobre el servei d’assessorament en el compliment del Reglament Europeu de Protecció de Dades de caràcter personal que ofereixen des del seu despatx.\nAquest nou reglament entra en vigor el proper 25 de maig i afecta a totes les empreses (amb independència del tamany) administracions públiques, autònoms i entitats sense afany de lucre.\nEn aquest enllaç, tens més información sobre aquest servei amb les preguntes i respostes bàsiques que han preparat: adaptació al nou reglament Europeu de Protecció de Dades de caràcter personal\nEl servei que ofereixen és l’anàlisi de riscos que el nou Reglament estableix com a necessari. Es molt adaptable a cada empresa.\nSi estàs interessada en el servei, et poden oferir uns preus especials.\nEls advocats FRANCESC MORÉ (fmore@corsunskymore.com) i RUBEN GRAU (rgrau@corsunskymore.com) estan a la teva disposició per explicar en què consisteix l’anàlisi de riscos, el seu procediment i cost, així com qualsevol altre qüestió en la qual estiguis interessada sobre la matèria.


SECCIÓ de MUNTANYA: 2008\nPer fí ja tenim totes les fotos del passat dissabte dia 15 de novembre.\nFins al rocòdrom de la Jonquera ens varem desplaçar un grup de 7 persones per aprendre els pilars bàscics de l'escalada. Vam aprendre a fer el nus bàsic en escalada (vuit), vam aprendre a "xapar", vam aprendre a assegurar al company i sobretot vam aprendre a trepar per la paret amb cautela i perdent una mica la por a les alçades.\nI tot això ha varem fer sense pedre el respecte que es mereix aquest esport i prestant molta atenciò a cada pas doncs no oblidem que es una activitat de risc i que per tant cal estar atent a tot el que es fà.\nA primera hora del matí la tramuntana encara es notava i feia una mica de rasca. Aquí l'amic Lluis repartint conversa i té "xai" del seu per entrar en calor.\nEn Marcelo provant el vuit: dale, dale macanudo, resígelo, peinalo dale....sos un mostruo!!\nEn Bob donant instruccions a la seva xicota, la Mariangels, que no se'n fiaba un pèl.\nEn Marcelo saludant just abans de fer reunió\nles Floretes; la Marta i la Mariangels\nEn Lancha provant-se el desplom de la "cara nord", ànim machine!!\nEn Bob barallant-se amb el Gri-Gri...David contra Goliat!!\nMarcelo fent un Kit-Kat.\nLa Mariangels a punt de tocar el cel.\nEn Lluis trepant per la cara Oest i la Mariangels per la Sud.\nEn Bob assegurant a conciència.\nAl final ens enduem un bon record; la cara de satisfacció de tots.\nVam passar una bon estona aprenent una nòva experiència, i es que amb un grup tan trempat que mes podem esperar...Gràcies a tots!!\nFOTOS: PUIG NEULÓS\nPerdó pel retard peró aquest cop m'ha costat una mica reunir totes les fotos. Bé, doncs el dia 4 d'octubre varem sortir de l'Escala un grapat de gent en direcció a Cantallops per anar a pujar el Puig Neulós.\nNo es un cim gaire alt (1257m) peró el desnivell i les vistes valen la pena per justificar una visita.\nDesprés de l'intent frustrat de fer un café a primera hora, el grup ens dividim i els que hem decidit pujar en bici començem la ruta desde Cantallops.\nEn Joel i en Bob escalfant motors just abans de començar\nLa resta pujen fins a la "cantina" on deixen els cotxes i començen a pujar, sense saber-ho, per un camí equivocat.\nTrobada dels dos grups a la "cantina" i tornada a començar.\nNo a tots els hi va agradar la nostra visita, i el bou n'era un d'ells\nDesprés de trobar-nos els dos grups a mig camí i després d'adonar-nos del nostre error, retornem al camí correcte. Lamentablement cinc de nosaltres han de abandonar l'excursió després d'aquest primer intent doncs no disposen de massa temps i han de tornar a casa aviat. Un cop en el camí correcte ja només ens queda tirar amunt i amunt i amunt i.......\nEl camí te un desnivell constant, no sempre "suau"\ni mantingut durant quasi tota la ruta.\nParada a mig camí per abrigar-nos\nUn cop a dalt, el cim ens esperava amb bones vistes (cosa extraña al Puig Neulós) tant per la banda de França com per la de Catalunya.\nVistes de Catalunya des del cim\nVistes de França des del cim\nFoto de família (1)\nFoto de família (2)\nEn Toni amenitzant l'ambient durant la baixada\nFormen part del repartiment:\nen Joel Saló com "el treca-cadenes"\nen Bob Stoelzaed com "el hombre que sobrevivió a una caída fatal"\nla Nandy com a "la dona que tot ho comparteix, fruita, avellanes, conversa, bon humor...."\nen Toni i la Maria com a "la parella feliç"\ni en Buliva com "el representant de la cantera que puja fort"\nFOTOS: MATINAL AL CASTELL DEL MONTGRÍ\nLa MATINAL consta de tres parts. Una en bici desde l'Escala fins a l'ermita de Sta. Caterina, l'altre corrents de Sta. Caterina fins al Castell del Montgrí tornant a baixar a l'ermita per un altre sender i per últim retornar a l'Escala de nou amb bici pel mateix trajecte de pujada.\nHabitualment la fem d'hora al matí per que val molt la pena veure sortir el sol des de la mateixa línia de l'horitzó delimitada per el mar en front de la costa de l'Estartit i de Pals i veure com paulatinament aquest ilumina tota la plana de l'Empordà i els nuclis que poblen aquesta basta extensió.\nExactament a les 06h05' sortiem els quatre participants de la MATINAL en direcció al Castell del Montrgí; En Bob, en Marcelo, en Toni i l'Isaac.\nAquest dissabte però no varem tenir la sort de compartir l'escena amb el sol, doncs el dia estava força tapat i apenes divisàvem el poble de Torroella als nostres peus des de dalt de una de les torres del Castell .\nVàrem voler pero deixar constància de "tamaña asanya" amb alguna foto pel record.\nEn Marcelo i en Toni disfrutant dels 5 minuts de descans reglamentaris ben merescuts\nFeliçitacions als quatre senglars que es van portar com un valents i que tot i no trencar el rècord establert de la ruta van fer un gens menyspreable temps de 2h13'\nSalut i ens veiem pel camí


A (custodiar) les urnes, catalans | Catorze.cat\nEva Piquer | 01/10/2017 a les 13:45h\nArxivat a: Cambres pròpies, no-ficció, visions, referèndum, educació\nEls qui vam néixer a finals del franquisme sabem que la democràcia no es pot donar per descomptada. Soc prou jove per haver pogut votar sempre i prou gran per recordar l'emoció dels meus pares el dia que exercien el dret a vot per primera vegada.\nEncara era fosc quan han arribat les urnes en bosses d'escombraries al meu col·legi electoral. Plàstic translúcid, tapa negra, logo de la Generalitat. Els que s'han passat la nit a dins ens les han ensenyat a través dels vidres i la gentada de fora ha aplaudit i ha plorat. Ens havíem acostumat a celebrar (o no) els resultats de les eleccions i hem retrocedit dècades: avui celebrem que potser podrem arribar a votar.\nPrimera hora del matí, menjador del col·legi. Els membres de les meses reben instruccions. L'objectiu és protegir les urnes, amagar-les si cal, intentar que no les requisin. Perquè aviat tindrem la prova definitiva que aquella dictadura no se'n va anar mai del tot. D'aquí a no res començaran a circular imatges de porres desfermades contra gent pacífica. Un estat opressor, antidemocràtic i embogit. La seva violència, la nostra dignitat.\nNo hauria dit mai que als de la meva generació ens tocaria defensar les urnes amb les ungles i amb les dents. Tampoc hauria dit mai que els meus fills idealitzarien la democràcia com ho van fer els meus pares. Les criatures de l'any dos mil sí que donaven la llibertat per descomptada. Però havent votat hem pujat a descansar una estona (vetllar un col·legi electoral cansa i fa obrir la gana) i al petit de casa li ha faltat temps per posar-se a construir una urna de Lego. "Té, mare, ara hem de vigilar que no se l'emporti la policia".\nConstruim la dignitat.\nAnònim, 01/10/2017 a les 17:38\nCiutadans dignes per un poble digne!\nDes de Felanitx (Mallorca) PPCC Avui ens concentrarem davant l'ajuntament a les 19h. Esteim amb vosaltres FORÇA!\nTon69, 02/10/2017 a les 13:48


Pensapoamientos: Les meves flors les cuido jo\nLes meves flors les cuido jo\nNo passem pas el perill\nper no res.\nQuan l'avió topa\namb bosses d'aire\ncau al buit.\nque ens vam trobar.\nPerò ara que ja sabem\nmillor deixar-ho estar.\nEl bassal és ple\nd'aigua de llàgrima\ni m'he passat l'estiu\nsi tu ho vols així,\nno voldria que pensessis\nque les flors són mortes.\nEn realitat només he canviat\nl'alè que les feia crèixer\ni he confiat que el vent\nles inclini cap a un altre cantó.


Quan una cau, l’altra s’aixeca i continua la lluita… EL DIA A DIA DEL 0-3 - Rosa Sensat\nAixí ens sentim.\nEsgotades, enfadades, tristes, invisibles; en moments, perdudes.\nI fa uns dies vaig rebre aquesta carta.\nNo es tracta d’una carta apareguda del no-res. És una més de moltes; de tantes d’altres.\nUn nou equip que continua la lluita del 0-3.\nI per això, amb aquest text, hem intentat recollir els escrits de persones i equips que encara lluiten incansablement per dignificar el 0-3 i que mereixen ser llegides.\nCadascú des del seu lloc i amb un punt de vista propi, totes elles diferents, però amb un rerefons que mira cap al mateix lloc: la petita infància i l’educació al 0-3 al segle XXI.\nDIGNIFIQUEM EL 0-3\nAquest document pretén dignificar el primer cicle de l’educació infantil i posar-lo al mateix nivell que qualsevol altra etapa educativa, amb tot el que això comporta.\nCreiem que el nostre sistema educatiu ha quedat obsolet i cal una reorganització general per a actualitzar-lo a la societat del segle XXI.\nPer començar cal que totes les etapes educatives siguin considerades des de la igualtat, la interrelació i el respecte entre elles. No hi ha etapes més importants que d’altres, totes ho són per igual, pel fet que cadascuna respon a les necessitats i característiques dels infants als quals van adreçades i han de vetllar per al seu òptim desenvolupament per tal de poder passar a la següent etapa de manera segura i eficient.\nActualment, aquesta consideració d’igualtat no existeix, ja que l’etapa d’Educació Infantil, especialment el cicle de 0-3 anys, tot i ser una etapa cabdal, és el primer contacte que tenen els infants amb el sistema educatiu i on es desenvolupen els primers aprenentatges vitals, és percebuda com una etapa purament assistencial i està totalment infravalorada, fins al punt que les condicions laborals dels i les professionals del sector són clarament inferiors a les de les altres etapes educatives.\nEls i les professionals del 0-3 no ens sentim escoltats, ni per part de la societat ni pel mateix Departament d’Educació, que és qui hauria de vetllar per nosaltres i pels infants, i garantir que aquests últims es puguin convertir en futurs adults preparats, competents i amb criteri.\nUn aspecte que és flagrant, i que fa temps que arrosseguem, són les ràtios alumnes-mestres a l’escola bressol: som el país amb les ràtios més altes dels països que ens envolten:\nEls professionals de l’educació en l’etapa dels 0 als 3 anys fa molt de temps que patim una situació insostenible: tenim massa infants per aula a càrrec nostre, la qual cosa fa que en el moment de la vida més sensible i que més atenció necessita, l’infant no pugui tenir les millors condicions per a la seva cura i desenvolupament.\nLa llei marca uns màxims legals que administracions i centres han establert com a normals. En la majoria d’escoles bressol la ràtio per adult és de 8 lactants, 13 infants d’1 a 2 anys i 20 infants de 2 a 3 anys. Aquest màxim legal pot baixar en funció de la voluntat de cada administració o centre privat.\nEs tracta d’atencions que requereixen un temps i de la disponibilitat total de l’adult, atencions que no permeten atendre a altres infants. Per exemple, quan un adult està canviant un bolquer i té a càrrec seu 19 infants més per acompanyar, mentre fa el canvi, pot veure que un parell d’infants tenen mocs, un altre està moix, un altre ha perdut la sabata, dos més entren en conflicte per una joguina i un darrer, que està en ple moment d’exploració motriu, s’enfila a un moble. I és que en aquest moment evolutiu són habituals aquestes situacions, aquestes i moltes més.\nEvidentment, els professionals de l’escola bressol, ens esforcem per atendre totes les necessitats, però hi ha una limitació evident i negar-ho seria obviar una realitat. Només cal mirar al voltant del nostre país per confirmar que la nostra ràtio al 0-3 no és normal. Si ens comparem amb qualsevol país Europeu –i no cal que sigui Finlàndia, també Grècia, Itàlia o Portugal– estan en molt millors condicions que nosaltres.\nEls efectes positius que pot tenir l’educació Infantil desapareixen quan la qualitat que ha d’aportar la relació entre l’adult i l’infant s’esvaeix per la massificació i ens aboca a una escola menys respectuosa amb les múltiples necessitats dels infants més petits.\nAquestes ràtios mostren que no es creu en una escola Bressol integradora i que acompanyi el procés de maduració sinó que merament se la considera un magatzem fins a arribar a l’edat d’escolarització i sense tenir present els nivells d’estrès a les aules tant dels infants com dels educadors/es.\nSeria el moment que la societat s’adonés que l’escola Bressol és cabdal en el desenvolupament maduratiu dels infants, en la millora de la socialització i en el futur procés d’aprenentatge basat en un present digne.\nEls infants necessiten ràtios que vagin en consonància amb les recents descobertes de la neurociència que remarquen la importància del benestar de l’infant, la satisfacció de les seves necessitats bàsiques que evitin l’estrès que pot alterar les seves connexions neuronals. Així mateix, la importància de l’emoció, de l’amor. Cal tenir present que cada cop que entrem en una aula som un referent per als infants no únicament en allò que fem i diem, sinó també en allò que sentim i pensem. Un adult sobredimensionat amb tantes criatures fins a quin punt pot garantir-ho pel conjunt dels infants a càrrec seu\nPensem que les mancances del nostre sistema educatiu són degudes, en gran part, al fet que els canvis i les decisions en l’àmbit educatiu es prenen des dels despatxos, sense tenir en compte l’opinió dels professionals que estem dia a dia a les aules.\nUna mostra del fet de prendre decisions de manera unilateral i sense tenir en compte els professionals del sector és la decisió que s’ha pres des del Departament d’Educació sobre la gratuïtat d’infantil 2: s’ha pensat en les repercussions que tindrà?\n– Aules massificades amb el mateix personal o el Departament posarà més recursos?\n– Aquest fet repercutirà directament en els projectes eductius dels centres, fent baixar la qualitat educativa\n– El Departament donarà una aportació per alumne que en la majoria de casos és totalment insuficient sobrecarregant encara més les tresoreries dels ajuntaments.\n– En molts casos, segons els criteris de baremació, quedaran fora alumnes que realment ho necessiten perquè ambdós progenitors treballen, ja que els passaran a davant alumnes que la mare és a casa, però que no arriben a la renda mínima i, per tant, entren directes. I aquesta situació s’agreuja en els casos de poblacions amb un sol centre del cicle de 0-3 anys, pel fet que els infants que queden sense plaça no tenen cap més opció on anar.\nPer acabar de “ficar el dit a la llaga” el Departament decideix abaixar la ràtio a P3 i passar de 25 infants a 20. La baixada de la ràtio a P3 és una bona notícia, i tant que sí, però com s’entén que es baixi la ràtio a P3 i, en canvi, la del cicle 0-3 es deixi igual? Ara a infantil 2 i a P3 hi haurà la mateixa ràtio infants-adult i amb la gratuïtat d’infantil 2, que suposarà tenir les aules d’aquesta edat a la màxima capacitat, i amb una complexitat i diversitat exponencials que acabaran de rematar la possibilitat d’oferir una educació de qualitat.\nNo ho veiem gens clar perquè entre les ràtios que tenim, la gratuïtat d’infantil 2 i tot plegat ens estem carregant el sistema educatiu, posant de manifest que no podem oferir als nostres infants una educació com cal, com es mereixen. El Departament aposta per la quantitat i no per la qualitat i qui ho paga és tota la comunitat educativa, principalment els infants.\nLa nostra és una feina d’una gran responsabilitat, ja que tenim a càrrec nostre infants molt petits que depenen absolutament de nosaltres per al seu òptim desenvolupament. El Departament d’Educació hauria de ser el primer interessat en no voler assumir el risc que passi alguna cosa greu pel fet de tenir unes aules tan desbordades i uns professionals tan saturats i sobrepassats.\nI que consti que el projecte de gratuïtat del 0-3 és una bona notícia, però s’ha de fer ben fet, pensat, planificat, adaptat a la realitat de cada municipi i fent la dotació de recursos necessaris perquè tots els infants d’aquestes edats tinguin l’opció real d’escolaritzar-se, això vol dir, creació de noves places escolars i dels professionals necessaris per atendre tota la mainada de manera eficient, endreçada i amb la qualitat educativa que es mereixen.\nÉs per tot això i molt més que des de les Escoles Bressol i les Llars d’infants demanem a tots els grups parlamentaris catalans que treballin per oferir una educació de qualitat, comptant amb els i les professionals del sector, reduint les ràtios al 0-3 i garantint un respecte i unes condicions laborals dignes i equiparades a les dels professionals de les altres etapes educatives.\nEquip educatiu de l’escola bressol El Jardinet d’Arbúcies, abril de 2022\nLa situació en la qual viu el col·lectiu 0-3 i les escoles bressol no és deguda a la pandèmia.\nNo parlem de retallades ni de modificacions recents.\nParlem d’una llarga invisibilitat massa generalitzada.\nEl confinament va posar en relleu les mancances polítiques, socials, econòmiques, educatives; i també humanes; que com a País patim quan es fa referència a les escoles bressol.\nProtocols que oblidaven fer referència al primer cicle d’educació infantil, la reobertura postcovid fent valdre el caràcter assistencial de les escoles bressol o normatives poc clares ni clarificadores entre el col·lectiu han sigut només, les gotes que han fet vessar el got.\nArreu del territori es van poder llegir documents creats des de la ràbia, la frustració i la indignació.\nCada mestra i cada equip des de la seva petita parcel·la tenia ganes de cridar ben fort que la petita infància necessita ser escoltada, mirada i atesa.\nAmb la reobertura de centres l’any 2020, van aparèixer amb força documents com la carta redactada pel Col·lectiu Escoles Bressol Indignades en resposta al conseller d’Educació Josep Bargalló, durant el pla d’obertura de centres educatius en la desescalada durant el curs 2019-2020 i que va ser recolzada per gran quantitat d’entitats, associacions i sindicats d’arreu, amb més de 3000 signatures; o el manifest que va publicar el novembre de 2020 el Col·lectiu #el03existeix amb més de 250 adhesions.\nDocuments que van ser l’inici dels moviments de les professionals de la petita infància.\nLa convocatòria de vaga educativa el març de 2022 amb escassa referència a les escoles bressol, va suposar un nou entrebanc en la visibilitat del primer cicle d’educació infantil.\nI ara sembla que tot torna a la normalitat; però, quina és la “normalitat” del 0-3?\nCal prendre consciència que la infància 0-3 és invisible davant els ulls del Departament d’Educació primer i dels diferents Ajuntaments després. Ho era abans de la Covid-19 i ho és ara.\nQuè passa amb els infants entre els 0 i els 3 anys?\nQuin sentit té l’educació al primer cicle d’educació infantil?\nAquest curs 2021-22 han aparegut nous moviments com Dignitat 0-3 o el Col·lecctiu Zero Tres Terrassa que continuen una lluita tan poc visible com transformadora.\nQuè reclamem les professionals que ens dediquem a l’educació a la petita infància?\nPoder sentir el reconeixement de les escoles bressol com una etapa educativa més dins del Departament d’Educació i la Generalitat permetrà poder definir amb rigor els drets i els deures de les professionals que hi treballen.\nI serà llavors, quan podrem resoldre -o si més no posar damunt la taula- altres preguntes que no tenen mai cap resposta des del Departament.\nParlar de qualitat educativa demana definir unes ràtios coherents, no només amb la baixada prevista a P3 sinó emmirallant-se amb els diferents Països Europeus.\nAtendre a tots i cadascun dels infants, ha de permetre també detectar i atendre els infants amb necessitats específiques.\nÉs indispensable cobrir amb personal qualificat els llocs de treball, tenir un sou digne coherent amb la responsabilitat educativa, oferir formació permanent a tot l’equip educatiu, cobrir baixes laborals i disposar d’un temps de treball en equip a tots els centres educatius 0-3.\nNo són grans demandes però si propostes eternament congelades. Ningú aporta diàleg, i menys encara, respostes.\nLa dificultat més gran en aquestes reivindicacions és que cada equip fa la seva lluita en solitari perquè el seu propi Ajuntament l’escolti. Cal dir en veu alta que algunes professionals treballen en condicions molt precàries i veuen vulnerats, no només els seus drets laborals, sinó els drets dels infants en una educació de qualitat dins els centres 0-3.\nAquest petit text, tan sols pretén agrupar les veus, encara massa febles, que parlen del 0-3. Perquè potser, si sumem, algú despertarà en benefici de la petita infància.\nPer ara, l’esgotament és immens i els perjudicats en són, i en seran, els infants i les seves famílies.\nDignifiquem el 0-3, però no només amb paraules, sinó també amb fets!\nDignifiquem el 0-3, però no només amb titulars, sinó també amb accions reals!\nDignifiquem el 0-3!\nEva Sargatal, Mestra d’escola bressol i formadora de mestres\nAquí podeu consultar altres documents de LES LLUITES DEL 0-3:\nEscoles Bressol indignades, març de 2020\nCol·lectiu #El03existeix, novembre de 2020\nPresident tregui la P, David Altimir i Eva Sargatal\nDignitat pel 0-3, Aina Cabau Vallverdú\nL’escola bressol, la gran oblidada!, Sandra Ruiz Juvé\nQue 2022 sigui l’any de ‘fer el cop de cap’; la petita infància ho mereix, Eva Sargatal\nI de tot plegat…. què n’hem après? La infància invisible, Pau Sobrerroca, Eva Sargatal i Annia Vilaró\nRevista Infància núm.245\nRevista Infancia núm.192


Elena Cebrián destaca l’aposta per la participació social i la transparència del COR en la seua visita a la nova seu | L'Informador\nElena Cebrián destaca l’aposta per la participació social i la transparència del COR en la seua visita a la nova seu\nLa consellera d’Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural va estar ahir a Xàtiva en un encontre on s’han donat a conèixer els reptes de futur del Consorci\nXàtiva va rebre dijous la visita de la consellera d’Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, Elena Cebrián. Una encontre molt especial en el qual va conèixer en primera persona els reptes de futur en què ja treballa el Consorci de Residus.\nLa consellera va estar rebuda pels membres de la Comissió de Govern i de la Comissió de Bioresidus. Una sessió breu en la qual va intervindre el president del V5-COR i alcalde de la ciutat, Roger Cerdà, que va agrair la visita de la consellera, “necessària a l’hora de mostrar totes les línies de treball en què estem immersos”. Per a Cerdà “tractem d’integrar la societat civil en l’assoliment dels objectius per al 2020 i 2030, garantint la separació en origen del 50% dels nostres residus i la reducció al mínim la quantitat de tones que acaba a l’abocador”.\nJustament, aquesta integració de la societat civil va ser molt valorada per Cebrián, igual que la transparència que transmet la nova seu, reflex dels principis que persegueix el COR. La consellera va aplaudir d’aquesta institució “la capacitat honesta i senzilla d’integrar a la ciutadania en les seues iniciatives, mentre es treballa en el canvi cultural”. A més, el fet de primar l’educació ambiental és un dels reptes en què treballa el Consorci de manera imminent en programes com “Compost a Escola” destinat a 171 centres escolars. En aquesta línia, la consellera va destacar que “no hi ha millor fem que el que no es fa”, una màxima que també comparteix el COR.\nEl vicepresident i al seu torn president de la Comissió de Bioresidus, Vicent Muñoz, afirmava que “l’elaboració de l’Estratègia de Biorresidus del COR ha estat transversal en aquest procés”. A escala rural suposa la posada en marxa de la primera fase del projecte de les Illes de compostatge. Amb aquesta iniciativa el COR pretén potenciar la recollida selectiva de la fracció orgànica, reduir la petjada de carboni i obtenir un compost de qualitat. Una iniciativa que forma part d’un projecte per a la construcció de 25 illes (16 el 2019) que seran finançades pel Ministeri per a la Transició Ecològica i la Diputació de València.\nEls reptes de futur en què ja treballa el COR han estat desenvolupats pel gerent, Sergi Pérez, on el nou Pla Integral de Residus (PIR) marca el full de ruta. Mentrestant, el COR ja treballa en la reducció de generació de residus amb la millora de sistemes de recollida selectiva. De fet, 2.000 persones ja són partícips en els programes de compostatge domèstic.\nPérez va aprofitar per demanar a la consellera l’aprovació del PIR, com el marc jurídic que permeta al COR l’adaptació amb totes les garanties. A més, també es necessita “el suport tècnic i econòmic, per impulsar agendes innovadores que ens posen en situació de complir el repte 2020 i per al qual el COR es prepara a consciència”, va afirmar el propi Sergi Pérez.\nLa trobada va finalitzar amb la visita a l’ecomòbil del COR instal·lat a l’Albereda Jaume I, el qual sorprenia a la mateixa pel seu sistema de gestió residus i punts innovadors. És, de fet, una de les apostes més fortes del COR, aconseguint el rècord d’activar 25 ecoparcs fixos i 11 mòbils en només un any i mig.


'Sálvame' ofereix 5.000  al col·laborador que es deixi humiliar en directe ‘Sálvame’ ofereix 5.000  al col·laborador que es deixi humiliar en directe – El Món\n‘Sálvame’ ofereix 5.000  al col·laborador que es deixi humiliar en directe\nChelo García Cortés, la primera en acceptar, ha hagut de netejar els lavabos, treure's els pantalons i respondre preguntes incòmodes\nChelo Garc?a Cort?s a 'S?lvame'\nJennifer Navarro 21/10/2020 10:19 am\nSálvame ja no sap què inventar per humiliar i denigrar (o “posar a prova”, com ells diuen) els col·laboradors. Aquesta setmana han començat ¡Quiero dinero!, una secció nova en la qual fan preguntes molt íntimes i els sotmeten a reptes extrems a canvi de diners. En cas que acceptin les condicions i facin el que els demanen, poden arribar a aconseguir 5.000 € extres.\nLa primera concursant ha estat Chelo García Cortés, que ha dit que sí a tot a canvi dels diners. La catalana advertia des del principi que seria capaç de “qualsevol cosa”, el que finalment deixava clar. La primera prova? Netejar el lavabo d’homes a canvi de 100 €.\nDesprés li proposaven treure’s els pantalons i ensenyar les calces en directe, el que enfurismava bona part dels teleespectadors que veien com l’humiliaven sense pietat. Ella acceptava i deixava clar que, de fet, s’esperava una cosa pitjor: “Després d’haver anat a Supervivientes, això ja no em fa cap vergonya”. Sigui com sigui, òbviament el context és diferent… D’aparèixer en banyador a una illa durant un concurs de supervivència o cedir i quedar-te en roba interior enmig del plató.\nPer si tot això no fos prou, el programa continuava esprement la seva col·laboradora i començava una ronda de preguntes sobre la seva vida privada. Havia de respondre amb una màquina davant que detecta les emocions, el que podria demostrar si menteix o no. La pregunta més compromesa? Si havia mantingut relacions íntimes amb la seva dona mentre pensava en Isabel Pantoja. Ella, taxativa, ho negava i la màquina li donava la raó.\nEl programa ha tornat a demostrar no tenir fre, el que sembla que tampoc no tenen els seus col·laboradors. Chelo, contenta, marxava a casa amb un sobre de 5.000 € sota el braç.


La Generalitat aprova el Pla Especial de Santa Clara de Xàtiva\nEl convent de Santa Clara de Xàtiva. EPDA\nLa Comissió Territorial d'Urbanisme de València, depenent de la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, acaba d'aprovar definitivament el Pla Especial del Reial Monestir de l'Assumpció, el conegut com a convent de Santa Clara de Xàtiva. Aquesta aprovació obri definitivament el pas a l'ús del monument com a futura seu del nou Palau de Justícia de Xàtiva.\nPer al convent de Santa Clara, a efectes del pla especial aprovat, s'estableix un us dominant de dotació de titularitat privada d'ús múltiple. Els usos detallats compatibles amb la protecció del BIC inclouen l'assistencial, el docent, el cultural, el sanitari, el religiós, i altres de caràcter terciari com ara l'allotjament, espectacles, establiments públics o oficines, apartat on la normativa vigent inclou els jutjats.\nAquest matí, la delegació municipal encapçalada per la tinent d'alcalde Cristina Súñer ha obtingut el dictamen favorable a un pla d'usos del convent de Santa Clara, com a culminació d'un procés iniciat el 3 de març de 2011, arran la signatura d'un conveni entre l'Ajuntament i la mercantil Ortiz Dieste S.A., quiel30 de noviembre de 2006havia adquirit el BIC per a la construcció d'un hotel de luxe. Segons ha informat la regidora, el pla especial ha rebut una valoració molt positiva per part dels tècnics d'Urbanisme de la Generalitat, ja que el document amplia la protecció del convent i el seu entorn.\nUna vegada aprovat definitivament el Pla Especial de Santa Clara, junt amb la firma de l'escriptura de compravenda prevista per al 21 de desembre pròxim, ja es poden iniciar els tràmits per a la cessió de l'immoble a la Conselleria de Justícia per a la construcció del Palau de Justícia de Xàtiva. Els pressupostos de la Generalitat Valenciana per a 2019 ja inclouen les primeres inversions d'unes obres contemplades en el Pla d'Infraestructures Judicials de la Comunitat Valenciana.\nL'alcalde Roger Cerdà afirma que aquest"és un pas definitiu per al nostre objectiu de que Santa Clara albergue els nous jutjats amb eixa inversió de 5'8 milions d'euros. L'aprovació del pla especial era fonamental ja que és l'element urbanístic que ens permet executar les obres en temps i forma, amb els terminis que ha marcat la Conselleria de Justícia per tal de que en 2019, 2020 i 2021 es puga edificar el nou Palau de Justícia",segons el primer edil.\nPer la seua banda, la tinent d'alcalde Súñer creu que"l'aprovació d'un pla especial que amplia la protecció a l'entorn de Santa Clara és un fet per a felicitar a la ciutadania que recupera un element clau per a la seua història".La responsable política de la Delegació d'Urbanisme afirma que"no soles hem incorporat patrimoni a la ciutat de Xàtiva sinó que anem a dotar-lo d'un contingut importantíssim com són els nous jutjats".Suñer ha remarcat que la voluntat de l'equip de govern és continuar invertint en la salvaguarda del patrimoni artístic-cultural de Xàtiva.


Fartes!!! - Levante-EMV\nHui 25 de novembre commemorem (que no celebrem) el Dia Internacional de l’Eliminació de les violències Contra les Dones. Aquesta data es va aprovar per l’Assemblea General de les Nacions Unides el 17 de desembre de 1999. I se celebra anualment el 25 de novembre en memòria de les germanes Dominicanes Minerva, Patria i Maria Teresa Mirabal, assassinades per règim del dictador Trujillo.\nAquest any apleguem a aquesta data molt fartes per tot el que estem vivint. Ficaré només alguns exemples.\nEstem FARTES de saber que cada quatre minuts violen a una dona a l’Estat Espanyol segons dades del Ministeri d’Interior i que no es prenguen mesures.\nEstem FARTES que la justícia patriarcal permeta que, a les dones violades, se les tinga que revictimitzar al procés judicial amb preguntes, fins i tot obscenes per part de qui defensa als agressors.\nEstem FARTES que el sistema prostitucional tinga esclavitzades entre 300.000 i 500.000 dones a tot l’Estat Espanyol en habitatges i bordells i que no s’actue contra els proxenetes i puteros. I que, al mateix temps, s’allibere a aquestes dones i se’l done atenció i alternatives de formació laboral per a la seua reinserció.\nEstem FARTES que, a data set de novembre, hagen estat assassinades seixanta-nou dones i criatures a l’Espanyol i que semble que no passe res. I, també FARTES de saber que, des que es compten aquests assassinats, en 2003, s’hagen comptabilitzat més de mil cent dones assassinades.\nEstem FARTES que una de cada dues dones haja patit alguna forma de violència masclista a la seua vida. FARTES que les violències masclistes afecten 11.688.411 dones a l’Estat Espanyol.\nFARTES que la pornografia violenta i en obert siga l’escola del nostre jovent, sense que els ministeris implicats (consum, igualtat, educació, drets socials, etc.) no actuen per salvaguardar els drets de la nostra gent jove, sobretot de les dones joves.\nFARTES que en les diferents reformes educatives no s’haja inclòs l’educació afectiu sexual i emocional per a ensenyar que les relacions sentimentals són alguna cosa més que sexe violent. Existeix el respecte, la tendresa, el desig compartit, etc.\nFARTES de comprovar que no sabem on podem anar a prendre una copa perquè van apareixent locals on es col·loquen drogues a les begudes de les dones per a aconseguir una submissió química i així poder-les violar quan estan inconscients i que després no recorden res i, per tant, la seua credibilitat es puga vorer compromesa.\nEstem MOLT FARTES que es vulga imposar el model on ser dona és un desig i no una realitat material amb la qual es naix i que és l’origen de totes les desigualtats que patim fins i tot abans de nàixer.\nPer ser dones ens assassinen, ens violen, en mutilen, ens prostitueixen, ens utilitzen com a ventres de lloguer i així un llarg etc. I mentre tot això no desaparega, seguirem alçant les veus i eixint als carrers per escridassar contra totes les violències masclistes que ens oprimeixen per haver nascut DONES, no per desitjar-ho.\n5 Estos son los nuevos horarios de la "cremà" de las Fallas


Casa Tobia Plesio Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nCasa TobiaVia per Barna, 43, Plesio, Plesio, Itàlia, 22010 - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en1comentariCasa TobiaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 30 fotosUbicació excepcional 10,0Veure al mapa10,0Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Casa Tobia està situat idealment a Plesio; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Casa Tobia, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, servei de llançadora. L'ambient de Casa Tobia es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, nevera, forn microones, articles de tocador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Casa Tobia.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisiócalefaccióneveraarticles de tocadorempolles d'aigua de cortesiasala d'estarassecador de cabellestris de cuinaservei de planxacafetera/teteraforn microones Idiomes ParlatsAnglèsItalià Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Arquitectura i Patrimoni: un segle de dibuix d'arquitectes - El Temps de les Arts\nImatge de sala de l'exposició "50 anys de l'Arxiu Històric" al Col.legi d'Arquitectes de Barcelona. Foto: Jordi Play.\n30 de Desembre de 2019 16 de Desembre de 2019 Pilar Parcerisas\nL’any 1969 el Col·legi d’Arquitectes de Catalunya creava el seu arxiu documental, un espai de conservació de la memòria història dels projectes d’arquitectura que han construït els nostres arquitectes a Barcelona i Catalunya. Enguany, se celebra el 50è aniversari d’aquest fons que aplega els arxius de més de 150 arquitectes i 2.000.000 de documents, que el fan un dels més rics de tot Europa, amb una exposició que dedica al dibuix i que mostra l’ obra d’un centenar d’arquitectes del fons i una selecció de 130 dibuixos i plànols des de final del segle XIX i fins a l’actualitat.\nCol·legi d’ Arquitectes de Catalunya, Barcelona\nLa cura de l’arxiu duta a terme els últims anys ha contribuït a ampliar aquests fons amb els arxius dels arquitectes més contemporanis, una tasca que li ha valgut el Premi Nacional de Cultura de 2019 i la possibilitat que aquest fons formarà part de l’Arxiu Nacional de Catalunya.\nExposició “50 anys de l’Arxiu Històric” al Col.legi d’Arquitectes de Barcelona. Foto: Jordi Play.\nL’exposició constitueix un al·legat a favor del dibuix com a disciplina imprescindible en l’ofici d’arquitecte, malgrat que la seva importància hagi disminuït amb els successius plans d’estudis. El dibuix concebut com a forma de representació, com a idea o precisió d’un espai o construcció, el cert és que en qualsevol forma de realització segueix formant part de l’aprenentatge de l’arquitectura. Actualment, els plans d’estudis inclouen noves disciplines, que han rellevat la importància del dibuix, deixant-lo en una fase en la formació d’estudiants d’arquitectura.\nA l’exposició, hi trobem dibuixos d’arquitectes i de mestres d’obres. Aquests, homes d’ofici, dibuixen amb un sentit més pràctic i utilitari, sense detallar el que tenen al cap, mentre que l’arquitecte vol deixar empremta de la seva autoria, amb un dibuix més elaborat, virtuós i explícit de la seva intenció artística. Avui, el dibuix en arquitectura, com bé assenyala el professor Ernest Redondo, té unes funcions molt plurals i la tecnificació i digitalització del dibuix ha obert altres camins. Cada funció de l’arquitectura té un registre gràfic diferent que pot servir per diagramar, pensar, documentar, projectar, suggerir,…però sí que es pot dir que el dibuix en arquitectura avui ha renunciat al virtuosisme a canvi d’una major eficàcia, amb el CAD-MAD i la impressió 3D, el rendering, etc.\nL’arquitectura i la imatge de Barcelona\nLa selecció de dibuixos és molt interessant, perquè aplega des de l’historicisme i modernisme de final del segle XIX fins a projectes contemporanis, de realització recent. Hi trobem des de l’arquitectura d’un xamfrà de Barcelona com projectes mastodòntics com la plaça de braus de les Arenes o sala oval del Palau Nacional de Montjuïc.\nEusebi Bona, Projecte del Palacio para la Unión y el Fénix Español, Barcelona, 1927.\nHi és present l’eclecticisme historicista de l’església parroquial de Sant Bartomeu de Sóller (c.1904), de Joan Rubió i Bellver, amb arcuacions llombardes i una rosassa neogòtica. També el modernisme es deixa sentir en el pinacle de la Casa Rocamora, de Barcelona (c. 1915), de Joaquim Bassegoda Amigó o en el dibuix de l font de la Plaça Espanya de Josep Ma. Jujol. En aquest dibuix destaca la boira que embolcalla la font i les columnes que la sustenten, en què l’estètica principal estava dominada per l’aigua, el fum i elements atmosfèrics més propis del modernisme, el que contrasta amb la reducció de la presència de l’aigua avui i el fet que la font s’hagi convertit en una mena de rotonda de tràfic. També té un caire modernista la façana de la farmàcia de Masó Puig a Girona de Rafael Masó i Valentí de 1906 o el Celler de Pinell de Brai de César Martinell. En l’ ordre d’edificis públics destaca la Facultat de Medicina de Barcelona (Hospital Clínic) de Josep Domènech Estapà, per les encavallades de ferro de l’edifici.\nPere Domènech Rouura, Egenio Pedro Cenyoda i Enric Catà, Projecte de sala de festes, avui Sala Oval del Palau Nacional, 1929.\nForça completa és la imatge de Barcelona creada pel Noucentisme arquitectònic que recupera estils neorenaixentistes o neobarrocs, amb projectes com el grup escolar Collaso i Gil (1932) de Josep Goday, però també pels arquitectes d’arrel clàssica de la segona generació noucentista, que més endavant s’apropen al racionalisme sense radicalitat. Hi trobem la casa del Sr. Mestres, de Ramon Puig Gairalt, el xamfrà de la Casa Tecla Sala (c. 1929), de Francesc Folguera, amb un dibuix perfecte per determinar l’estructura de l’edifici, però imperfecte en els detalls, el Projecte per al Palau de la Unión i el Fénix Español (1927) d’ Eusebi Bona, el Cinema Coliseum de Francesc de Paula Nebot (c.1920) o la sala oval del Palau Nacional (c. 1927), de Pere Domènech Roura, Eugenio Pedro Cendoya i Enric Catà.\nL’exposició destaca el projecte d’habitatges per a Antoni Cuyàs d’Enric Sagnier al carrer Princesa, 56-58 cantonada amb el Passeig de Picasso, ja que gran part de la documentació d’aquest arquitecte ha desaparegut, essent un dels pocs dibuixos que s’han conservat.\nJosep Goday, Plànol del grup escolar Collaso i Gil, Barcelona,1932.\nL’exposició no només mostra punts de la construcció de Barcelona, a partir de projectes que responen a diferents tipologies, edificis públics, edificis privats, espais sinó també ordenacions més vinculades al territori, com és el cas de la muntanya de Ntra. Senyora de Montserrat per Fray Bonaventura Monet.\nEn l’àmbit d l’avantguarda del segle XX no hi falta el Diorama del Pla Macià (1932) del GATCPAC i el posterior projecte de Ciutat de Repòs i de vacances de Tarragona, de José Monravà López i Antonio Pujol Sevil (1954-1959). En la Barcelona dels anys 50 cal destacar la Facultat de Belles Arts, de Pelayo Martínez (c. 1954), o el dibuix del mateix Col·legi d’Arquitectes de Catalunya a Barcelona de Xavier Busquets (c.1956).\nImatge de sala de l’exposició “50 anys de l’Arxiu Històric” al Col.legi d’Arquitectes de Barcelona. Foto: Jordi Play.\nEn el marc de la revitalització de l’arquitectura i l’ urbanisme que viu Barcelona i Catalunya després de la dictadura, els anys 80 generen projectes de gran interès, com l’ordenació volumètrica del Liceu al Seminari de Barcelona (c. 1980) de l’estudi PER (Clotet, Tusquets) o la Demarcació del Col·legi d’Arquitectes de Tarragona, per Rafael Moneo (c.1984) i el Port de Badalona, de Manuel de Solà Morales i Rubió (c.1988).\nAltres projectes contemporanis mostren la realitat actual, com el treball de Josep Llinàs a la Facultat d’Enginyeria de Bogotà (c.2017), , o el projecte paisatgístic de L’Estuaire Bordeaux d’Aranda, Pigem i Vilalta (RCR, 2018).\nDurant els anys 80 l’arquitectura i l’ urbanisme ressuscitaren a Barcelona i a tot Catalunya, quan després de la dictadura franquista el país era gairebé una ruïna, que calia reconstruir, planificar i donar nous usos als espais industrials, que entraven en la buidor d’una fase de l’economia postfordista.\nEn conjunt, al sector dels arquitectes i urbanistes els hi devem la construcció de les ciutats i el territori, amb encerts i a vegades amb desencerts. L’exposició posa en evidència com l’arquitectura ha deixat una empremta important al nostre país, bons espais per viure des d’una estètica que ha atrapat el sentit dels temps i les novetats de l’avantguarda, amb estimació, ofici i consciència dels temps moderns. El patrimoni generat i ampliat durant els darrers anys de crisi mostra aquesta riquesa i posa en evidència un altre fet: que en temps del capitalisme desbocat en què en l’ arquitectura i l’urbanisme manen el capital i els inversors, trobem més a faltar el seny, la bogeria o la mà de l’arquitecte.\nEtiquetes 'Arxiu Històric Col·legi d' Arquitectes de Catalunya, Pilar Parcerisas Navegació per les entrades\nPalau Ferré i la meva infància\nArticles relacionats amb Col·legi d'Arquitectes de Catalunya


Per què el posicionament web és més important que mai - GestinetPer què el posicionament web és més important que mai - Gestinet\nPer què el posicionament web és més important que mai\nQue la seva pàgina corporativa es trobi a les primeres posicions de Google és quasi imprescindible, i més actualment. Comptar amb un òptim posicionament web és essencial perquè la seva empresa obtingui més visibilitat i notorietat a internet.\nPensi que és un moment clau per a molts negocis i internet és el seu gran aliat.\nGràcies a les diferents accions i estratègies que el SEO proporciona, una web pot aconseguir més visites de qualitat i tenir més conversions.\nAixí que és necessari treballar el seu posicionament de manera constant.\nHa de tenir en compte que cada dia es realitzen més de 5 mil milions de cerques a Google. I per què no aprofitar-ho?\nCom millorar el seu posicionament als cercadors\nLi mostrem els aspectes més rellevants i que ha de posar en pràctica per obtenir un òptim SEO:\nConegui el seu públic objectiu: ha d’analitzar a quina tipologia d’usuaris va dirigit el seu contingut, per adaptar-lo i oferir-los exactament el que els hi interessa. Ha d’esbrinar les seves preferències i resoldre els seus dubtes, ja que així fomentarà que tornin a visitar la seva pàgina i crearà interacció i fidelitat.\nAnalitzi la seva competència: conegui altres empreses del seu sector i analitzi les accions que porten a cap a internet, com a quines xarxes socials estan presents, amb quina assiduïtat publiquen contingut, quines keywords utilitzen, quin tipus de disseny web tenen, etc.\nEsculli les seves paraules clau: l’elecció de les seves keywords és un pas molt important, determinant en el seu posicionament Google.\nHa d’escollir les idònies segons els seus productes i les cerques dels seus usuaris.\nDisseny web adequat: l’estructura i el disseny web d’una pàgina és essencial i fa que els visitants tinguin o no una bona experiència de navegació. Trobar la informació de manera ràpida, àgil i que els colors corporatius i la tipografia segui l’adequada, és un aspecte important. A més, ha de comptar amb imatges de qualitat i amb elements que no distreguin als usuaris i proporcionar una bona lectura del contingut en general. L’organització és bàsica.\nOptimitzi la seva pàgina: l’optimització pels motors de cerca és imprescindible i, per tant, tot el seu contingut ha d’estar generat perquè sigui atraient pels usuaris i també pels cercadors. Ha d’actualitzar els seus textos constantment i han d’estar ben elaborats, amb enllaços interns i externs i combinar-lo amb contingut multimèdia, que faci retenir més temps als usuaris.\nTot el seu contingut ha de ser atractiu, únic i interessant pels seus visitants.\nQuan a les imatges, també han d’estar optimitzades i no han de pesar massa, ja que afectaria la velocitat de càrrega, i tenir un format adequat, així com nomenar-les correctament perquè Google les rastregi.\nSegueixi aquestes pautes i el seu posicionament web se’n veurà reforçat. Recordi que actualment és essencial tenir bona presència a internet i, treballant el seu SEO, ho aconseguirà.\nPer a realitzar-ho de manera adequada, confiï en Gestinet, líders en posicionament web Barcelona i experts en el sector.\nEstem a la seva total disposició perquè la seva empresa obtingui més i millor visibilitat a internet.\nEmpresa de posicionament Google per aconseguir la millor estratègia SEO\nServei de manteniment per a resoldre problemes informàtics\nRaons per escollir un disseny web WordPress\nQuè és el posicionament web i com afecta la seva empresa?


Productes\tLlegir més\nObres\tLlegir més\nInstal·lacions\tLlegir més\nC-Solar\tLlegir més\nA CSolar dissenyem, fabriquem i proveïm tot tipus d'estructures de suport en el sector de les enegíes renovables. Especialment innovadors en el disseny i càlcul d'estructures pera instal·Lacions de plaques fotovoltaiques i tèrmiques.\nUbicada al Parc Tecnològic Nord de Barcelona, CSolar desenvolupa la seva activitat tant en la fabricació i distribució, com en el I+D. EL nostre equip d'especialistes el componen Enginyers de Camins, Enginyers Industrials, Arquitectes i Instal·ladors amb una amplia experiència en el sector.\nVolem oferir-li un servei integral per que no es preocupi a l'hora d'adquirir una estructura, començant per una oferta detallada, entrega de tots els materials, muntatge i certificats corresponents. A més d'estrcutures fetes a mida, destaquem els nostres serveis d'assessorament abans, durant i després de l'instal·lació per mitjà dels nostres tècnics.\nEl nostres objectius en I+D, busquen noves solucions que facilitin el muntatge i augmentin la seguretat i durabilitat de les instal·lacions fotovoltaiques.\nEstàs aquí:Inici Empresa