Una proposta de moció en defensa dels mestres | card.cat\nUna proposta de moció en defensa dels mestres\nPublicat el 9 d'octubre de 2012 per Serafí Lliteres\t, null\nAhir mateix a cert ajuntament de les illes es va aprovar una moció en defensa dels mestres i que rebutja frontalment (ja era hora que ho fes qualcú) el vídeo de les nuevas generaciones del Partido Popular.\nCom a pare i en reconeixement a la tasca que porten a terme els nostres mestres m’agradaria que qualcun dels partits polítics presents a la sala fes una moció similar a la d’aquest ajuntament al que faig referència. Aquesta és la moció presentada, no és necessari que sigui exàctament aquesta, que més que res és per donar idees:\nEls mestres de les Illes Balears viuen una situació difícil. A més d’haver d’afrontar la crisi com la resta de la societat i més específicament com els altres treballadors públics (retalls de sou i de condicions laborals) tenen l’afegit de ser menys a les escoles que el curs passat degut a la considerable reducció de docents. La gran majoria de mestres ho són per vocació i la gran majoria també han protestat per aquestes retallades però han seguit fent la feina que la societat els ha confiat, la formació dels infants, del futur del nostre poble.\nPer això mateix, i tant si s’entén com no s’entén que el col·lectiu estigui alterat i molest, allò més difícil d’entendre és que a un sector enfadat se’l provoqui i insulti gratuïtament. I això és el que des del Partit Popular de les Illes Balears s’ha fet amb la difusió d’un vídeo editat per les Noves Generacions en què s’acusa els mestres de manipular l’alumnat. El vídeo en qüestió, amb quinze mil visites a Youtube, a partir d’una recreació dramatitzada acusa els mestres de dirigir políticament els alumnes.\nCom que els mestres es mereixen més suport i comprensió que no atacs per part de qui els ha de defensar, el (nom del partit que presenta la moció) proposa a l’Ajuntament de Sant Llorenç en Ple que aprovi el següent acord:\na. L’Ajuntament de Sant Llorenç reconeix la tasca dels mestres i en aquests moments difícils els mostra suport i solidaritat.\nb. L’Ajuntament de Sant Llorenç lamenta que s’hagi editat aquest vídeo.\nc. L’Ajuntament de Sant Lloreç demana a les Nuevas ganeraciones i al Partido Popular que retirin del Youtube i d’altres vies de difusió el vídeo en qüestió.\n7 comentaris a “Una proposta de moció en defensa dels mestres”\nFrancesc Torres el 9 d'octubre de 2012 a les 12:23 ha dit:\nMe pareix molt be el suport al mestres perque son la punta de l’educació del s nostres infants, pero me pareix excessiu el victimisme que transmeten. No entreré a valorar els culpables i els motius que ens han duit a n’aquesta creu crisi económica, això seria un altre tema, la realitat es la que es i crec que els mestres encara son uns treballadors del sector public privilegiat i han d’entendre la situació actual en la que esta inmersa aquest pais. A Sant Llorenç el ratio d’alumnes per clase es de 22 (mitjana que va donar el Director del centre als pares a la junta general de L,AMIPA que va tenir lloc la semana passada) i a part hi ha els mateixos professors que l’any passat. Tal vegada sia una situació privilegiada dins la situació actual, pero crec que si la ratio ha pujat a 25-29 alumnes per classe encara es mes que factible fer una ensenyement de qualitat i sobretot entendre que es una situació extrema que hem viscut una situació irreal els darrers anys i que sha de reconduir com sia si no volem que el vaixell naufragi. Crec que han sigut un sector privilegiat en temps de bonança i que encara ho son amb unes condicions de treball inmillorables i que ara els ve una epoca una mica de incomoditat ido a fer un poquet mes… pero perdem massa forçes amb lamentacions.\npauquina el 9 d'octubre de 2012 a les 15:25 ha dit:\nLa teva opinió és totalment respectable i, a més, l’has expressada amb respecte i educació, la qual cosa sempre és d’agrair, però ha de reconèixer que no hi estic gaire d’acord.\nNo crec que siguem més victimistes que qualsevol dels gremis que han sofert retallades i per això s’han manifestat i protestat (metges, controladors aeris, miners, treballadors socials….), la qual cosa trob ben legítima. Si te retallen el sou (no una, sinó que dues vegades, te pugen les hores de feina i t’endureixen les condicions de feina amb més ràtios d’alumnes per aula… no restaràs amb les mans plegades supòs).\nSobre que amb 29 alumnes pots fer un ensenyament de qualitat, igual que el feies amb 20… denota que no coneixes la realitat d’una aula (és normal, si no ets professor; jo també desconeixeria les interioritats d’un altre ofici). Però tenir a cada classe, 9 alumnes més, suposa adaptar-se a 9 caràcters més que tenen unes caracterísitiques específiques que has d’atendre. Si 55 minuts ja ve just per atendre les particularitats de 20 alumnes (cada un té un ritme diferent d’aprenentatge), imagina’t 9 més. La gent té tendència a pensar amb alumnes uniformes que tots van al mateix ritme educatiu i tu expliques a la pissarra i ja està, però la realitat és diferent. Un exemple de classe és 10 alumnes de ritme d’aprenetatge òptim (nivell 1), uns 4 alumnes provienents d’altres països que encara tenen moltes dificultats (nivell 2), alumnes amb reforç educatiu perquè tenen unes necessitats específiques que tal tractar amb un reforç particular (nivell 3), alumnes que passen de tot i només venen a classe perquè estan obligats (nivell 4 i que duen una feinada perquè molesten els altres). Has vist quants nivells d’aprenetatge poden existir en una aula? Amb 20 ja és difícil, així que imagina’t amb 29. Amb aquestes ràtios oblida’t d’una educació de qualitat pq el poder de desdoblar-nos encara no el tenim.\nFinalment, m’ha cridat l’atenció la frase que dius de “crec que han sigut un sector privilegiat en temps de bonança”. Segur? Que jo recordi en temps de bonança (la de la famosa bombolleta), els professors no vam tenir cap augment de sou, senzillament cobràvem allò estipulat (que en cap moment dic q sigui massa poc). Els que eren un privligiats, com tu dius, jo crec que eren més aquests que sense estudis, ni preparació, aprofitaven la bombolla immobiliària per crear empreses del no-res, especular… i fer-se ben rics. Els professors, sempre amb el mateix sou i sense quasi possiblitat de jugar amb els famosos doblers negres (és el que té cobrar de l’estat), sempre hem estat en el mateix estatus social. I si no que algú m’expliqui com pot ser que amb 18 anys jo cobràs 1.200 euros per fer donar voltes a una formigonera i de professor només en vaig passar a cobrar un parell més. Qui era el privilegiat aquí???? Els professors????? Segur????\nSerafí Lliteres Maçanet el 9 d'octubre de 2012 a les 16:12 ha dit:\nLa meva resposta al que dius, Francesc, la pots llegir a aquest escrit que vaig fer l’abril si vols http://card.cat/2012/04/19/en-defensa-dels-mestres-i-del-nostre-sistema-educatiu/ .\nDe totes maneres no sé si has acabat de llegit l’article, ja que fa especial esment amb un vídeo que publicaren les “Nuevas generaciones” del PP, a on feien befa dels docents i alumnes i que va ser recolzat pel president del Govern Balear. El vídeo, si vols, el pots veure a aquest altre escrit http://card.cat/2012/09/18/fins-aqui-hem-arribat-2/#comments .\nProfessor frustat el 10 d'octubre de 2012 a les 22:13 ha dit:\nHe de reconéixer que estic totalment d’acord amb en Pau, i ai`xo que som un professor frustat, que per tant no exercesc. Però consider que l’educació és un dels pilars del nostre sistema i no està valorada tal com es mareix (amb això no vull dir que tots els professors que hi ha siguin bons treballadors, però això és un altre tema) i, certament, té raó que els funcionaris, de tots els sectors, no se n’aprofitaren gens de l’època de bonança…i no se’n xerrava gens de’lls i, ara, que vene mal dades ells són els culpables de tot i han de pagar els plats bruts. Que en alguns camps sobri personal no ho discutiré, però en l’educació no és el cas. Si de cas aqui falta qualitat que és impossible d’assolir sense recursos i alicients.\nGràcies i bona nit. He hagut de contestar perquè m’ha tocat la moral.\nFrances Torres el 13 d'octubre de 2012 a les 13:45 ha dit:\nNomes faltaria que el to de la conversa no fos respetuos i educat, no te res que veure amb la discrepancia de idees, a part el discrepar ajuda a tothom a evolucionar si tots penséssim el mateix crec que aniríem pel camí equivocat.\nIntentaré rebatre algunes de les seves opinions contraries a les meves. Primer de tot aclarir-li que tot i que ara no estic dintre del sistema educatiu durant un llustre vaig treballar com a professor i se perfectament del que estic parlant perquè he viscut la situació des de dintre i evidentment com a totes les professions hi ha mestres bons i dolents, mestres implicats i mestres passotes, mestres pels quals me trec el capell i mestres que la seva actitud era lamentable indigna de qualsevol professional, una reflexió que me va fer pensar el perquè el simple fet d’haver aprovat una oposició t’havia d’assegurar de per vida un lloc de feina independentment del teu rendiment, perquè li asseguro , que aquest es un dels privilegis que tenen els mestres ningú els controla, no com a vostè qual li donava a la formigonera que tenia el superior que suposo que si no feia el volum de pasta que tocava no li renovava el contracte, però dels privilegis en parlaré desprès.\nSobre el ràtio, 20 no 10 alumnes per aula es millor, 10 no 5 encara mes, però senyor tot te un preu i tal vegada hem viscut una situació insostenible econòmicament i hem tingut una educació que no podíem pagar… retallar d’altres bandes es clar que si però també tal vegada tot era un excés i que vol que li digui, jo no veig tanta diferencia de com surten ara els nins de l’escola a com sortíem abans nosaltres (nascut als anys 70) la meva educació amb 32 alumnes al institut y 28 a EGB crec que va esser molt bona i no he detectat una evolució tant i tant diferent amb ràtios mes baixes. Perquè entre altres coses esta clar que dintre d’un mateix grup hi ha velocitats d’aprenentatge diferents però l’actual LOGSE te molts de defectes i un d’ells, per jo, es el principi d’heterogeneidad, ¿perquè no es poden fer grups de nivell? Perquè no seleccionar els alumnes segons el seu nivell, ritme d’aprenentatge i fer unes classes mes homogenees? Perquè a un IES amb 8 primers d’ESO no es poden fer… perquè el que ja sap fer equacions de primer grau ha de seguir treballant un objectiu assolit i esperar a que la majoria l’assoles qui…. segur que d’aquesta manera el ràtio no seria tan important. Ah i a les escoles mes petites com la de nostre municipi, cap problema perquè la ràtio de les tres escoles que tenim al municipi es el mateix de l’any passat.\nPrivilegis, entenguem que el sou no sigui un privilegi. Li pareix que fer una jornada de 30 hores setmanals a l’escola i entre 18 i 22 a l’IES no es un privilegi… no crec jo que en la formigonera i 30 hores la setmana li donessin 1200 euros. Li pareix un privilegi o una broma que a l’escola concertada es contabilitzin les hores nomes lectives mentres a la publica les reunions de departament, tutories etc… també contabilitzin a un lloc si i a l’altre no¡¡¡¡ . Li pareix poc privilegi tenir 176 dies laborables amb un any, amb tots el meus respecte a mi me preix un luxe, privilegi es poc, ¿perquè el mes de Juliol no el poden dedicar a reciclatge, formació permanent, tallers de millora, aprenentatge de noves tecnologies…. no se… la darrera vegada que ho vaig parlar amb una mestre me va dir que era que a l’estiu feia molta calor dintre de les aules .. ja ja ja. I ja no me val el desconnectar perquè els nins provoquen molt d’estres, que es que el policia, el bomber, el metge que tenen 30 dies de festa a l’any no tenen stress… per favor.\nEn definitiva amic Pau no m’has fet canviar d’opinió i penso que tenim un bon sistema educatiu. Millorable i que no crec que aquestes retallades siguin motiu d’una època de decadència en l’educació dels nostres infants.\nPau Quina Jaume el 13 d'octubre de 2012 a les 22:21 ha dit:\nLa meva idea no era fer-li canviar d’opinió. Només exposar el meu punt de vista i fer un debat enriquidor, q pel q sembla és el q estam aconseguint.\nSobre la seva argumentació hi ha moltes coses q estic d’acord. Per exemple q les nostres vacances són un luxe. No t’ho discutiré. És el nostre gran luxe (i pecat… pq sempre dic q el polític q ens posi feina al juliol guanyarà molts de vots, com si això fos el problema d’aquest país). Però sí estic d’acord q puguem fer alguna cosa durant el juliol. Ara bé, classes a l’estiu jo no en faria, més q per noltros, els professors, pels nins (ser nin…és jugar i divertir-se també). Però sí q estaria d’acord a aprofirar juliol per fer cursos de formació obligatoris als professors. Però això sí, cursos q valguin la pena i serveixin per la nostra feina pq per ara la majoria q he fet són una pèrdua de temps (i en duc molts) i fer-te perdre el temps no agrada a ningú.\nSobre això q dius q “entenguem q el sou no és un privilegi”, me sap greu però el sou sempre serà un privilegi i no el pots ignorar. I en època de bonança, com te deia, els privilegiats eren els q vivien de la bombolla immobiliària, no nosaltres. Nosaltres hem restat igual. Per tAnt de privilegiats en època de bonança res. El q passa és q ara ha explotat la bombolleta i tots aquests privilegiats ja no ho són tant. I això és el q fa mal…\nSobre les 22 hores de feina q feim a l’IES és un argument q no sembla extret d’un professor (no sé si abans funcionava diferent). Jo faig feina a un institut 30 hores, no 22. 22 hores són lectives (amb alumnes) i 8 hores són no lectives (reunions, comissions…). Però a més a casa encara em queda:\n– preparar les classes\n– llegir els llibres de lectura\n– corregir 3 dictats, 3 redaccions, més treballs i 3 exàmens a cada avaluació (ve estipulat al programa). A 30 alumnes per curs me surten un total de 150 alumnes. És a dir uns 150 documents setmana sí setmana no per corregir a casa. Si has corregit una redacció o un examen sabràs q tardes uns deu minuts per cada document ( i 150 documents per 10 minuts de correcció cada un surt a 1500 minuts, q son unes 25 hores més de feina).\nA part: preocuparte pq tal nin o tal altre no te rendeix com toca, aquell pare q te pressiona, o decidir sobre el futur d’aquell nin (entre suspendre i aprovar a vegades hi va el futur de l’alumne), el cansament mental q fa intentar controlar o motivara alumnes incontrolats o desmotivats q fan impossible una classe. És vera q de picapedrer feia moltes més hores, però tampoc vaig estar 5 anys estudiant més unes oposicions per aconseguir el lloc; també quan acabava la jornada ja l’acabava fins l’endrmà (no me’n duia la feina a casa) i si me equivocava amb una pedra no me sabia tan de greu com fallar amb un alumne, q són persones humanes.No seré jo qui digui q fer de mestre sigui més fàcil q de picapedrer (supòs q dèpèn de les condicions de cada un), però com pots veure tota feina té els seus avantatges i els seus inconvenients… I uns privilegis o d’altres. Jo els capvespres almanco no els me pas amb les mans plegades a casa com poden donar a entendre les teves paraules de q feim 22 hores de feina. No sé si tu feies tanta feina o com funcionava la cosa abans … o potser sigui jo q m’agaf les coses massa a pit i per correspondre a aquesta visió q té la majoria de gent sobre els professors millor em limiti a fer feina les 22 hores q tu esmentes. Tanmateix… ningú ho veu o almanco no ho aprecien (tanta sort q el q faig ho faig per vocació i no canviaré) .\nEstà clar q laLOGSE ha canviat les coses. En el teu temps el profe entrava, donava la lliçó i marxava (jo era alumne d’aquest temps). Així està clar q pots ficar 30 o 40 alumnes a una aula (a la universitat ho fan i veuràs q ningú es queixa dels ràtios) però amb la logse això no es pot fer i has de prestar atenció a tots els nivells q te vaig mencionar al darrer comentari. Q no és just? Potser… per mi també té moltes coses per canviar. Però els porofessors no feim els sistemes eductius (de fet ni ens demanen res), ens limitam a aplicar-los i si ens diuen q ho hem de fer aixi, no tenim més remei q fer-ho. Encara q no t’agradi… I amb 30 alumnes fer una classe a 5, una altra a 10, una altra a 4 … no és senzill. Creu-me.\nFinalment sobre q hi ha bons professors i de dolents és ben clar. No t’ho negaré. Però te diré q això no és propi del nostre ofici, per tot passa (de picapedrer també). Sobre q hi hagi d’haver algú q ens controli i ens pugui treure defora si no ho feim bé estic totalment d’acord. Així evitaríem q aquests pocs pprofessors q fan maal feina (pq només són un parell) no vos fessin creure q tots som iguals i q no feim gaire cosa. Ara bé a pesar de ser-ne partidari d’aquest assumpte sempre he tengut alguns dubtes… Qui ens avaluaria? (els inspectors? q per cert ja hi són) i sobretot Com se’ns avaluaria?\nCom pots veure. idò, tampoc m’has fet canviar d’opinió, a pesar q com et deia abans, no crec q aquest sigui el propòsit de tot això. Almanco hem atracat postures sobre altres punts (vacances, més control…), però q diguis q érem privilegiats en temps de bonança no hi estic d’acord ja q els q s’omplien ses butxaques eren altres (els nostres privilegis no tenien res a veure amb la bonança) i q diguis q tenim “un bon sistema educatiu, però millorable” em sorprèn , quan tots els estudis d’arreu del món corraboren q som dels pitjors (amb la qual cosa els professors també tenim la nostra part de responsabilitat). Idò a més afegeix-hi retallades…\nSerafí Lliteres Maçanet el 13 d'octubre de 2012 a les 23:40 ha dit:\nJa que la resta de coses les t’ha contestades en Pau, m’ha quedat un dubte de tot el que has dit: “Li pareix un privilegi o una broma que a l’escola concertada es contabilitzin les hores només lectives mentres a la publica les reunions de departament, tutories etc… també contabilitzin a un lloc si i a l’altre no”. N’estàs segur que això que dius que fan a l’escola concertada és legal o és que et diuen jasapsquesinotevabelesportessónobertes?


Els sindicats que integren el comitè d'empresa de Nissan a Barcelona han pactat convocar una vaga parcial davant el bloqueig de les negociacions del nou conveni col·lectiu -actualment està prorrogat el que va finalitzar al desembre de 2015-, ja que asseguren que les propostes de la direcció de l'automobilística "van en la direcció contrària" i en set reunions no s'han plantejat avenços per buscar l'acord.\nSegons han explicat fonts sindicals, el comitè d'empresa convocarà formalment aquest dimecres una vaga parcial per al proper dimarts 4 d'octubre, amb una aturada d'una hora en cada torn de producció -de 6 a 7 hores al matí, de 14 a 15 hores a la tarda i de 22 a 23 hores a la nit-.\nHan avisat que si la direcció no fa avenços en les seves propostes, la vaga "anirà 'in crescendo'", amb més hores d'aturades a les següents convocatòries, i també es realitzaran mobilitzacions a la planta i al carrer per fer visible el malestar de la plantilla.\nEls representants dels treballadors a la planta catalana de Nissan critiquen que la direcció ha plantejat un increment salarial del 0,2%, quan la referència pactada a nivell estatal per sindicats i patronals en l'Acord per a l'Ocupació i la Negociació Col·lectiva (AENC) és de l'1,5% per a aquest any.\nLes mateixes fonts han argumentat que en els últims anys -amb el conveni vigent actualment- els treballadors han accedit a fer sacrificis davant el compromís de l'empresa d'adjudicar nous models i amb l'expectativa d'assolir les 200.000 unitats anuals -enfront de les 130.000 previstes per a aquest any- i incorporar a mil empleats, dels quals alerten que només s'han contractat 150 fins ara.\nA més d'una pujada salarial "digna", que situen al voltant d'un 2,5%, els sindicats reclamen també baixar els ritmes de treball, ja que asseguren que els actuals estan provocant lesions en els treballadors.\nAl desembre de l'any passat, la direcció i el comitè d'empresa de Nissan a les plantes de la Zona Franca de Barcelona i Montcada i Reixac (Barcelona) van acordar la pròrroga del conveni col·lectiu, amb un increment salarial previst del 0,8% per al 2015 i del 0,2% per a aquest any, i que mantenia les mesures de flexibilitat de la producció segons la demanda.\nLa voluntat dels sindicats és poder pactar amb la direcció un conveni que tingui una vigència de dos o tres anys.


Museu de l'Art de la Pell | El fons del MAP\nMuseu de l'Art de la Pell > El fons del MAP\nFormen part important de la col·lecció els diversos objectes artístics representatius de diverses èpoques, estils, i sobretot procedències, que permeten fer un recorregut per diferents països i cultures d’arreu del món com les africanes (escuts, caps ekoi…) orientals (figures del teatre d’ombres tailandès, caixes xineses…) i americanes (parfleches de les tribus índies de nord, guants de boxa peruans…), tot descobrint la bellesa i la universalitat de l’art.\nAquest fons de gran valor es troba format per un conjunt de més de dos mil peces de les quals unes tres-centes de les més representatives, formen part de l’exposició permanent.\nEls espais expositius del Museu de l’Art de la Pell es configuren al voltant del claustre barroc de l’antic convent del Carme de Vic, en dos nivells diferents. El museu va ser concebut com una continuïtat, connectant les dues plantes a partir de rampes i passarel·les, el que permet tenir diferents perspectives dels espais i de les peces, permetent realitzar una visita senzilla i lineal, tot aïllant conjunts específics, o relacionant-los en contextos més amplis.\nEl Cordovà és una pell adobada de gran qualitat, procedent generalment de la cabra, i té una finalitat eminentment pràctica i funcional. Des de l’època medieval és usat principalment en el recobriment de caixes, arquetes i estoig i també és emprat en la fabricació de sabates i guants.\nVisita Arquetes i Cordovans\nEls objectes de pell han tingut una gran transcendència en cultures com l’africana, l’americana i l’asiàtica. Els objectes produïts per les tradicions culturals mundials mostren la seva gran riquesa estètica i artística.\nVisita La pell del món\nAmb l’arribada dels colons a Hispanoamèrica s’introdueix la tradició europea del treball de la pell al nou continent. A Mèxic i a Perú es desenvoluparà una important indústria del cuir amb l’aparició de noves tipologies de mobles contenidors.\nEls cofres, les caixes i els baguls folrats de cuir o pell eren molt freqüents des de l’època medieval a les llars. Les folrades de pell són especialment aptes per al transport. A partir del segle XVI apareix l’arquimesa com a moble de caràcter més sumptuari. És un escriptori de calaixos que també servia per guardar petits objectes personals i de valor.\nVisita Cofres i Baguls\nEl guadamassil és una tècnica del treball artístic de la pell que té el seu origen al sud de la península ibèrica sota el domini i la influència àrab. Té una funcionalitat clarament estètica, decorativa i sumptuària. És emprat en la confecció de revestiments de paret, tapisseries, coixins, pintures i objecte de caràcter religiós entre altres.\nLes imatges de caràcter religiós fetes de guadamassil, són molt nombroses a partir del segle XVI. Eren freqüents en moltes llars i esglésies com a objectes de devoció popular. Repetien insistentment els mateixos temes entorn de la crucifixió, la Verge Maria i alguns sants, com la Verònica i la Santa Faç.\nVisita Imatges religioses\nLes cadires anomenades portugueses pel seu principal lloc de fabricació, es popularitzaren enormement entre els segles XVII i XVIII. Eren d’ús exclusiu de les classes dirigents: reis, nobles i eclesiàstics. El llit és el moble que segueix en importància a la cadira i presenta una gran varietat d’estils i decoracions.


Inici > Serveis > Intercooperació\nAssessorament en processos de fusió, escissió, transformació d’altres entitats en societats cooperatives, constitució de cooperatives de segon grau i/o grups cooperatius, cooperatives de serveis, agrupacions d’interès econòmic. Elaboració de convenis intercooperatius i de col·laboració.\nUn equip de professionals coordina els processos d’intercooperació amb la finalitat de garantir que es puguin assolir els objectius previstos.\nIdentificació, estudi i planificació estratègica dels projectes. Es propicia un espai de reflexió previ i durant el desenvolupament del procés d’intercooperació mitjançant visites d’intercanvi, jornades, cursos i conferències.\nSuport jurídic. Assessorament en la cerca de la millor fórmula jurídica per a cada projecte empresarial, atenent a les circumstàncies específiques.\nPlanificació econòmica i financera. Elaboració d’estudis de viabilitat i assessorament financer personalitzat.\nGestió d’ajuts. Definició de les línies d’ajuts que poden donar suport econòmic al desenvolupament del projecte, fent especial atenció al Pla de Concentració, Intercooperació i Modernització que impulsa el Departament d’Agricultura.\nPla de formació. Programació d’activitats formatives per a consells rectors, socis i treballadors de les cooperatives implicades amb la finalitat d’afavorir un reciclatge professional adequat a la nova fórmula empresarial.


8 de gener de 2018 General\nLA CONCA DE BARBERÀ, TERRA DE VINS\nAquesta és una comarca vitícola per excel.lència, amb una vocació iniciada pels romans. Més tard destaca l´aportació del monestir de Poblet, fundat l’ any 1153, que va impulsar aquesta cultura del vi; els seus monjos del Cister, orde procedent de França, foren els primers a plantar ceps després de la ocupació islàmica. Al monestir es pot visitat l´imponent celler del s. XIII.\nEncara avui es produeixen vins que porten l’ apel.latiu de Poblet (Codorniu) o el de “Grans Muralles” (cellers Torres), un dels millors negres de tot el país, elaborat amb un cep antic recuperat, el garrut o garró; també s’ hi ha adaptat el cabernet sauvignon. Igualment s’hi produeix un dels millors blancs, el chardonnay. Destaquem també el “vi pimentat”, que reprodueix una recepta medieval, el piment o clarea (vi aromatitzat amb espècies).\nDesprés dels romans , dels cistercencs i el temples, que varen revolucionar el cultiu de la vinya i la vinificació, aquest conreu va avançar fer un altre pas de gran importància a partir de finals del segle XVIII i sobretot a mitjan del segle XIX. L’exportació de vi i aiguardent cap al nord d’Europa i el continent americà va convertir la vinya en el conreu gairebé exclusiu de la comarca. Va ser l’època de la construcció de marges i bancals a les serres per aconseguir més a quantitat de sòl conreable, i també els anys de la construcció de la línia ferroviària Reus-Montblanc, a fi de transportar més ràpidament i de forma fàcil i econòmica vins de la Conca de Barberà als ports del litoral tarragoní.\nS’ hi produeixen vins de Catalunya,i els acollits a la prestigiosa DO Conca de Barberà; hi destaquen els blancs i els rosats, però també negres cada cop més ben elaborats, tan de l’ any com envellits, així com vins generosos, excel.lents per a les postres o per cuinar.\nPel que fa a les característiques dels seus vins, en destaquen les dades geogràfiques i climàtiques: la plana definida pels rius Francolí i Anguera està protegida per les muntanyes que l’envolten, especialment la serra de Prades per ponent. La moderada altitud de la serra de Miramar i l’estret de la Riba permeten una certa influència dels vents humits i temperats de la costa, però per altra banda, les marcades inversions tèrmiques hivernals accentuen les gelades a les parts baixes. El clima és moderat, entre mediterrani i de secà, amb una temperatura i pluviositat òptimes per elaborar vins de qualitat, secs, aromàtics i suaus. L’altitud mitjana és de 500 m. El sòl és bàsicament calcari. La marinada ja esmentada que bufa a la comarca serveix per refrescar i netejar les vinyes. Diversos microclimes donen vivacitat als seus vins. Els sòls són, en la seva quasi totalitat, de naturalesa calcària i pobres en contingut de matèria orgànica. Poden ser argilosos, amb un característic color rogenc o d’una textura més lleugera i un coloració fosca. Al fons de la conca hi ha terrasses fluvials. A l’extrem sud-oest de la comarca i a la falda de les muntanyes de Prades també hi són presents els sòls de llicorella, que ens apropen al Priorat.\nLa zona de la denominació d’origen s’estén pels següents municipis: Barberà de la Conca, Blancafort, Conesa, l’Espluga de Francolí, Forès, Montblanc, Pira, Rocafort de Queralt, Sarral, Senan, Solivella, Vallclara, Vilaverd i Vimbodí i Poblet.\nNo obstant això, la plaga de la fil·loxera per la comarca a finals del segle XIX anorrearia completament aquella època d’esplendor, però un altre cop, la pagesia de la comarca, fent un enorme esforç, va saber ressorgir amb renovada empenta.\nDesprés de la fil.loxera, el 1894 va néixer la Cooperativa de Barberà de la Conca a la qual van seguir tota una llista de cellers cooperatius. A principis del XX, es van aixecar impactants edificis modernistes com els cellers, batejades per Àngel Guimerà com les “catedrals del vi”, obra d’arquitectes com Domènech i Muntaner o Martinell.\nPer als blancs hi trobem : Macabeu i Parellada- varietats tradicionals- Chardonnay, Garnatxa blanca, Chenin, Moscatell de gra petit, Sauvignon blanc. També hi ha Moscatell d’Alexandria.\nPel que fa als negres: Cabernet franc, Cabernet sauvignon, Garnatxa negra, Monastrell, Merlot, Pinot noir, Syrah, Trepat, Ull de llebre, Samsó.\nPerò el Trepat és la varietat autòctona de la Conca de Barberà, objecte de grans vins. També es pot trobar a la zona del Riu Corb, Baixa Segarra i també una petita proporció a la Conca de Tremp. És sensible a les gelades de primavera. Presenta sensibilitat a l’excoriosi. Força resistent a la Botrytis. Tem la sequera; els sòls una mica frescos resulten els més adequats. S’adapta bé a la majoria de portaempelts utilitzats.\nQuan el Trepat s’elabora com a rosat s’obté un vi destacable, lleuger, fresc i afruitat, de color rosa gerd, net i lluminós. En l’elaboració en negres s’obté un vi fresc i lleuger, poc tànic, amb aromes de pebre negre, lleuger, amb un color entre cirera i robí i violaci. En boca destaquen les notes de fruites vermelles i regalèssia,amb un tocs especiat de pebre i fulla de llorer. El color, l’aroma i el paladar els fan únics. També és apte per a negres joves o bé amb fusta, rosats, blancs de noirs, escumosos…\nLes varietats tradicionals productores de vi blanc són el Macabeu i la Parellada. Amb aquestes s’obtenen uns vins de color groc pàl·lid brillant, lleugers, de fina aroma afruitada i moderada graduació alcohòlica. El Chardonnay és una varietat d’introducció recent, que pot participar en un cupatge amb les dues varietats anteriors aportant corporeïtat i consistència, o bé destinar-se a una elaboració monovarietal amb les tècniques més modernes de fermentació i criança en bótes de roure i originar uns vins de gran prestigi, que ja ha arribat, per exemple, als prescriptors americans.\nEls vins negres procedeixen tradicionalment de l’Ull de llebre i la Garnatxa. Però les varietats foranes com el Cabernet sauvignon, el Merlot, el Pinot noir i el Syrah s’han adaptat perfectament al clima i sòls de la Conca. Els negres joves són suaus i lleugers, saborosos en boca. Els que reben envelliment en bótes de roure tenen més cos, adquireixen una gran excel.lent aromàtica i tenen una bona persistència.\nEls excel·lents vins de la Conca de Barberà tenen el seu referent diferenciador en aquesta varietat autòctona de raïm negre ja esmentat, el Trepat, que des de la DO es vol potenciar i s’ ha presentat amb un segell propi. Els viticultors i els enòlegs estan coordinant esforços per posicionar els seus productes entre els millors vins tant a nivell català com internacional, pretenent conjuminar producció a nivell artesanal i tradició amb innovació, amb projecció cap al futur.\nLa iniciativa de crear un distintiu per als vins monovarietals elaborats amb trepat té l’origen en la tradició i cultura de la viticultura en aquest territori d’aquesta varietat que, segons tots els estudis data d’abans de la fil·loxera, i per tant, constitueix un cep molt remarcable, amb valor històric afegit.\nVa ser a partir del 2004, quan va sortir al mercat el primer vi negre de trepat, i s’ha apostat per reivindicar aquesta varietat com a pròpia de la comarca. Viticultors i cellers han posat l’accent en la diferenciació respecte altres vins, ressaltant l’especificitat d’un territori, d’ una terra i del seu clima i geografia. Cada cop hi ha registrats més hectòlitres de vi trepat qualificats.És una aposta de futur certament encertada, amb unes grans possibilitats, per la seva excepcionalitat i valor afegit.\nEls vins que llueixen aquest distintiu estan subjectes als mateixos procediments de control de la qualitat i de certificació que els “DO Conca de Barberà”. Pel que fa l’etiquetatge, és obligatòria la designació de la varietat i exhibir el distintiu de garantia específic que expedeix la mateixa DO.Hi ha una producció de vins biodinàmics i ecològics a base de trepat i parellada.\nMaridatge de plats i vins.-També s’utilitza per fer vi blanc amb cupatge de parellada i macabeu, i vi negre amb cupatge d’ull de llebre. El 80% de la producció són vins blancs novells, frescos i fruitosos, amb predomini del parellada, tot un goig per als grans plats de bacallà de la zona, amb els quals mariden molt bé. S’ harmonitzen amb els cargols i les coques de recapte. Per a les coques dolces les orelletes, etc. tenim vins dolços molt llaminers. Els romescos i perdius a la vinagreta, amb compte, poden harmonitzar-se amb blanc i rosats.\nA part de les rutes enogastronòmiques, les fires de Montblanc- com Safrània-Fira de Sant Martí i de productes agropecuaris de la Conca, on els vins de la zona hi tenen un gran protagonisme.Diversos cellers organitzen visites guiades, tastets, concerts… També, a l´entorn de la cultura del vi, es fan altres activitats, com ara un maridatge DO Conca de Barberà a la Biblioteca Comarcal Conangla i Fontanilles, amb la col.laboració de l´INCAVI i la DO Conca de Barberà, amb tastos comentats, projecció de pel·lícules sobre el vi, etc. A Montblanc a la Torres de Tastos de la muralla medieval es fa un remarcable “Tast de vins de Pedra” i es visita la torre medieval.


ReciClassíCat: CHERUBINI, Luigi (1760-1842) - Symphony in D (1815)\nCHERUBINI, Luigi (1760-1842) - Symphony in D (1815)\nNoies venecianes, obra d'Eugene de Blaas, pintor italià del segle XIX\nLuigi Cherubini (1760-1842) compositor italià nascut a Florència. Irascible i de mal geni, Cherubini va desenvolupar un estil propi dins del complex entramat de la música clàssica i romàntica, períodes que va viure i abraçar al llarg de la seva dilatada existència. Personatge que ràpidament podem associar a dos dels gèneres més populars en el seu temps. Primerament, la música sacra pel qual va escriure gran quantitat d'obres, destacant-ne les misses i alguns dels seus rèquiems i que, fent memòria, en parlàvem fa uns quants mesos en relació amb l'esplèndid i monumental Gloria d'una de les seves misses solemnes. També va destacar en el gènere teatral pel qual va escriure una vintena llarga d'òperes. No obstant, molt menys coneguda pel públic profà, amateur i professional, en general, és la seva música instrumental que tot i no ser ni tant extensa ni qualitativament tant destacable en relació a la seva obra lírica, és una mostra d'un geni compositiu tant admirat al seu temps que se'l situava, permanentment, en un pedestal tot i els fracassos "sonats" d'algunes de les seves obres teatrals. En aquest context situaríem l'obra d'avui, una d'aquelles absolutament arraconada de l'escena mundial tot i tractar-se de la única simfonia recuperada i signada per Luigi Cherubini. Dissabte, bon temps, temperatures escandalosament sufocants d'una primavera de cromatismes màgics arreu de la geografia catalana, recuperarem aquesta simpàtica simfonia en Re major escrita per la ploma de Cherubini un dia indeterminat de l'any 1815, any immers de ple en la seva labor musical eclesiàstica. Potser cansat de tanta litúrgia i exaltació divina i en un brot inesperat, Cherubini ens regalaria aquesta simfonia de textura clàssica i molt propera ideològicament al seu col·lega italià Rossini. Ara bé, escoltant aquesta obra escrita quan Cherubini tenia 55 anys entendrem el per què no va tornar a escriure cap altra simfonia. Ell, que viuria en directe els Mozart, Haydn, Beethoven, Schubert i Schumann els quals tenien, entre moltes altres, un nexe en comú; més o menys simfonies en el seu repertori. Cherubini una, només aquesta. Hauríem de pensar que hi posaria tot el seu esma i la seva força creativa per tal de regalar a l'audiència un autèntic tresor... la realitat, per desgràcia, ens diu el contrari. Potser conscient que el simfònic no era el seu gènere, sinó un petit epígraf secundari i quasi intranscendent de la seva passió, la òpera i la sagristia musical, és una obra anecdòtica que per respecte i per amor a l'art musical i als fruïts que aquest ens ha regalat, és de justícia recuperar-la, com a mínim, per gaudir d'una obra sense més ambicions d'un autor, això sí i merescudament, immens!\nA la interpretació eficient i acadèmicament impecable la Orchestra della Toscana sota la batuta de Donato Renzetti.\nBIOGRAFIA: Luigi Cherubini (Florència, 14 de setembre de 1760 - París, 15 de març de 1842)\nAMAZON: Cherubini: Sinfonia In Re Maggiore - Médée Overture - Ifigenia In Aulide Overture - Le Crescendo Overture\nSPOTIFY: Donato Renzetti & Orchestra Della Toscana – Cherubini: Sinfonia In Re Maggiore - Médée Overture - Ifigenia In Aulide Overture - Le Crescendo Overture\nPaul Muad Dib 12 de maig de 2012 a les 11:02\nAnònim 26 de març de 2017 a les 11:47\nricardo 22 de setembre de 2018 a les 9:21\nbellisima y olvidada sinfonia. gracias


Harmonies de lluita, octubre 2011\nAquest mes s'ha estat parlant de la detenció (ara en llibertat amb càrrecs) del cantant de rap i comunista lleidatà Pablo Hasél per apologia del terrorisme, i per l'altra cara de la mateixa moneda de les responsabilitats de permetre concentracions feixistes el dia 12 a Poblenou i a Montjuïc. Des de Mallorca, en canvi, el debat positiu sobre els músics i la construcció nacional el signa el músic i militant de l'esquerra independentista Marcel Pich. Qui, dit de passada, revela que aviat les seves dues formacions en actiu més pregones trauran disc: el debut en estudi de Taverners i la segona entrega d'Eixut.\n05/11/2011 23:55 Harmonies de lluita\nAlmorranes Garrapinyaes | Autor:\nEls Almorranes garrapinyaes potser no son novetat, però van aconseguir despistar RXI.cat i fins ara no se'n havia escrit. El mes de març els castellonencs presentaven De terme, el seu primer treball "més seriosament" ja que el 2008 ja n'havien tret un, Deserts del s. XXI, amb una producció més maquetera. Fan la particular versió de l’estesa combinació ska punk rock festiu amb dolçaina que faria un bon grup d’amics esvalotats. Les seves dèries els fan fer cançons pel·liculeres, i el ser de terme, arrelats on els van parir, els fa fer cançons compromeses amb el seu lloc i el seu moment.\nAl seu segon llarga durada, Lilit i Dionís fan ignició cap a nous espais estilístics, sonors i temàtics des de l’àmbit popular i Sense permís de la NASA. Ara fusionen la música balcànica, els ritmes llatins i la cançó folk, amb el seu característic sentit de l’humor. Els de la Marina Alta han fet "un disc en 3D" (en sentit literal) amb un estil musical inclassificable, gresca irreverent sense prejudicis.\nUna novetat ben reeixida d'aquest mes ha estat el primer disc llarg dels Purkinje, els anteriorment anomenats Lark about i que darrerament han sonat prou. A Bukkake social han endurit la seva proposta de punk rock accelerat amb sentit de l'humor ampostí cap a freqüències més metàl·liques, parlant de tot el que els ve en gana amb naturalitat i inventiva. El disc és el seu debut entre cometes, ja que duen set anys d'activitat i algunes maquetes. El comparteixen per Megaupload, tot i que tenen pensat d'editar-lo.\nA la gent de Moksha tampoc els manca rodatge. Ni molt menys. La promesa del metal europeu de Sant Celoni, amb varies referències a l'espatlla, treuen el seu darrer disc, Sang de roure, en el seu idioma. Amb riffs monolítics i ràfegues de blast beats amb altres passatges més dinàmics, el quartet canvia els esquemes rockers per paràmetres més propers al crust, al punk, al hardcore, al metal i en general a tot allò que tingui poc a veure amb el mon de les flors i les violes.\nPer acabar el debut de Barralliure!, uns nois que vénen de Navàs, Balsareny i Puig-reig, i fan una mescla pròpia i versàtil de punk rock i ska, amb melodies corals, teclats i secció de vents. Tant poden tocar-te una ràfega de punk rock veloç i potent com obrir-te un tema amb caire baladesc o amb un piano evocador, per després fer gresca skatalítica o canya metalera. Aquest debut homònim amb llicències lliures el comparteixen per Mediafire.\nTotes les edicions d'Harmonies de Lluita


Genís Roca: "El pitjor serà l’impacte social, cal veure com gestionar-ho com a país"\nGenís Roca: “El pitjor serà l’impacte social, cal veure com gestionar-ho com a país”\nEl nivell d’incertesa “és absolut”, afirma Genís Roca, i per això resulta tan interessant la perspectiva d’un arqueòleg expert en transformació digital, un dels consultors d’estratègia empresarial més prestigiosos del país. Les seves previsions no són amables, però d’això va la seva feina: preveure escenaris possibles i donar la millor solució. Roca espera que el cicle que ha obert el confinament no es tanqui fins que descobreixin una vacuna efectiva i hi accedeixi tothom, i això –“amb molta sort”– difícilment passarà abans de ben entrat el 2023. L’evolució de la crisi passarà per tres fases que necessitaran una gestió molt diferent; els governs, la societat i l’economia hauran de reaccionar ràpidament i adaptar-se a les noves necessitats, i Internet i el món digital són la peça clau.\nFins que no es reprengui l’activitat amb certa normalitat, moment que Roca situa al setembre, ens trobem en una fase d’emergència, la primera etapa d’aquest impàs entre la vella rutina i la que es configurarà en els propers anys. “Toca contenir el problema de la manera que sigui: cal actuar, actuar i actuar”, opina Genís Roca. Segons el seu parer, cal que les empreses, de la més petita a la més gran, reaccionin de forma “contundent, immediata i el més eficient possible”. I tampoc és moment de jutjar com ho fan els governs: “ara tothom pensa que el seu govern ho està fent pitjor que el veí”.\nPosteriorment, entre setembre del 2020 i desembre del 2021 s’entrarà en la que Roca anonema fase de contenció, que s’allargarà fins que arribi una vacuna contra la Covid-19: “Si arriba en menys de dos anys serà un èxit sense precedents!”. Mentrestant, la situació que es viurà durant aquest temps serà “anòmala i plena de restriccions”. Ve una gran recessió, amb un augment molt important de l’atur i el tancament de moltes empreses. Durant aquest període, “l’activitat no és normal i ens obliga a sotmetre’ns a unes determinades condicions”, provocant un encariment dels preus: “Si un restaurant en lloc de tenir 30 taules només en pot tenir 10, els marges són uns altres”.\n“Com ajudem els que s’han quedat sense ingressos?”\nEn aquesta segona fase, explica Genís Roca, caldrà fer un esforç molt gran per ajudar els que no se’n surtin. “Com ajudem els que s’han quedat sense ingressos? Com refinancem les empreses? Quins plans fem perquè no hi hagi EROs i acomiadaments massius?“, es pregunta l’expert. Així com durant l’emergència el lideratge ha de ser sanitari, en aquest punt Roca considera que ha de venir des del món econòmic.\nPer últim, en la tercera fase –entre 2022 i 2023–, caldrà un lideratge estratègic enfocat a generar les condicions per aprofitar les oportunitats de la nova situació. En aquesta fase, “els que siguin capaços de repensar-se i adaptar-se tindran una oportunitat” de mantenir-se operatius i fins a provocar canvis d’impacte: “No hi ha cap motiu per no pensar que cadascú podria intentar jugar les seves cartes en aquest nou escenari i ocupar una nova posició”.\nComerç local: un pas endavant\nFa anys que el comerç local necessita fer front a “canvis forts”, que el dia a dia va arraconant, exposa Genís Roca. Però “el gran motor de canvis és la necessitat”, i ara més que mai els comerciants es troben en una situació que els sacseja. Per això molts han fet un pas en el món digital i estan provant de fer venda on-line o rebre comandes per WhatsApp, Facebook o Instagram. És el cas de merceries, carnisseries, perruqueries i tants altres comerços de barri. I, un cop fet aquest pas, Roca considera que no s’entendria que passada aquesta situació aquests serveis no es poguessin mantenir: “S’ha de normalitzar el que és digital”.\nEl confinament ha posat en relleu que sense Internet no es poden garantir alguns drets bàsics. El teletreball i l’educació en línia estan a l’ordre del dia, explica Genís Roca, però no tothom té connexió a la xarxa.\n“Si sense Internet perds els drets bàsics, Internet és un dret bàsic, i no està garantit per l’Estat”\nLa tecnologia també mostra una “cara B”, en aquest moment: el risc que els governs facin un ús abusiu de les dades que es poden obtenir dels usuaris. “Si és per temes mèdics, soc el primer a donar-les, però voldria tenir garantit que només és per això i sense saltar-se la llei” –que sempre és molt temptador per als estats–. Però no tot està perdut: a aquesta tecnologia hi pot accedir tant el govern com la població, per controlar-lo.\nSobre Genís Roca – Que el fundador i president de RocaSalvatella, una de les consultores d’estratègia empresarial i transformació digital més prestigioses del país, sigui un arqueòleg especialitzat en Paleolític Inferior dona una dimensió especial a les seves reflexions. La seva mirada sempre ve d’una mica més enrere i sempre va una mica més endavant. Genís Roca viu a Sabadell des de fa molts anys tot i que, segons afirma, no hi ha arrelat gaire perquè “els de Girona, sempre som de Girona”.\nEl Roca empresari i expert en transformació digital té una trajectòria llarga -va ser director general d’Infonomia, als inicis d’Internet- i sòlida. Ha estat un dels 25 espanyols més influents durant els anys 2013 i 2014, segons tria d’El Mundo, i és un conferenciant molt reputat, a més de formar part dels consells assessors de l’Ajuntament de Barcelona, Mobile World Capital, GVCGaesco, la Universitat de Girona o la Universitat Oberta, entre altres.\nTemes:coronavirus, Genís Roca, Reflexions de confinament, Sabadell


Riscos y Assegurances: March RS\nDes de 1939, l'experiència, el coneixement i una alta especialització en la gestió de riscos i assegurances ens distingeixen com un dels principals brokers d'assegurances a Espanya. Fidels als nostres valors, a March Risk Solutions aportem les millors solucions independentment del sector d'activitat dels nostres clients i del lloc al món on decideixin operar.\nAcompanyem els nostres clients siguin on siguin, a través d'una gran xarxa internacional dotada de més agilitat i flexibilitat, en què les necessitats del client prevalen sobre la resta de factors, permetent-nos oferir el millor servei a qualsevol part del món. I sempre creant serveis i productes de valor afegit real, amb enfocaments innovadors i creatius, que oferim sempre de manera independent.\nSom la primera corredoria d'assegurances de capital totalment espanyol, el 100 % del qual pertany al Grup Banca March.\nAquesta independència de tercers ens permet anteposar els interessos dels nostres clients i prendre decisions de manera unilateral, àgil i flexible en funció de les seves necessitats.\nLes necessitats del client prevalen sobre la resta de factors, permetent-nos cercar i oferir el millor servei a qualsevol part del món.\nTriem els millors socis en funció de les necessitats dels nostres clients i en què la possibilitat de canvi sempre és una opció, la qual cosa suposa un factor diferencial difícilment de trobar en el mercat.\nEns hem fixat els estàndards més alts d'excel·lència i qualitat del servei i millorem permanentment l'eficiència dels nostres sistemes i processos.\nInvertim en l'especialització dels nostres recursos humans i materials adaptant-nos a la dimensió del client i de la seva activitat econòmica, per aconseguir l'excel·lència dels serveis i processos.\nSom un referent del sector, amb més de 80 anys donant servei de gerència de riscos i assegurances a les empreses de manera local, amb abast global.\nMés del 95 % dels nostres clients renova cada any la seva confiança en March RS gràcies al nostre model de negoci i compromís, la qual cosa es tradueix en una taxa de satisfacció i un NPS per damunt del mercat.\nMarítim i aviació\nOci y turisme


Doneu una ullada a la prestatgeria de noves adquisicions si voleu conèixer les últimes novetats. Tenim novel·la d'adults i juvenil; llibres de coneixements i d'imaginació infantils. Els darrers llibres que ens han arribat s'han adquirit gràcies a la línia d'ajuts OSIC de la Generalitat de … [Llegeix més...] about Novetats de maig\nFeu una ullada a l'expositor de novetats i veureu totes les noves entrades d'aquest mes de novembre. Tenim novel·les, llibres pels més petits i també molts novetats de coneixements. Aprofiteu i passeu per la biblioteca estem segurs que us agradaran !!! … [Llegeix més...] about NOVETATS DE NOVEMBRE\nHola a tots/es,la setmana passada vam obrir la biblioteca després de la pausa estiuenca. Hem tornat amb les piles ben carregades i moltes novetats, feu una ullada a l'expositor de novetats !! Recordeu que fins el dimarts 10 de setembre mantindrem l'horari d'estiu.A partir de dijous 12, amb la … [Llegeix més...] about TORNADA DE VACANCES\nFeu una ullada a l'expositor de novetats i veureu totes les noves entrades d'aquest mes de juliol. Tenim novel·les i llibres pels més petits. Aprofiteu i passeu per la biblioteca i ompliu la maleta de bones lectures per l'estiu. … [Llegeix més...] about NOVETATS D’ESTIU\nNOVETATS DE SANT JORDI DE LLIBRES I CINEMA\nEns han arribat novel·les i pel·lícules, són les novetats d'aquest Sant Jordi. Feu una ullada a l’expositor de novetats i acosteu-vos a la biblioteca. No us quedeu sense cinema i lectura per aquest dies de festa. Esperem que us agradin!!!! … [Llegeix més...] about NOVETATS DE SANT JORDI DE LLIBRES I CINEMA\n"Vaig pensar que podia agafar totes les històries mai explicades, totes les trames inventades d'un ésser humà, tots els personatges i els llocs, i posar-les juntes per formar un món, i vaig pensar que si aquest món hagués tingut una capital...bé, jo hi havia acabat al bell mig. Em trobava a la … [Llegeix més...] about Novetats de Març\nEns han arribat pel·lícules noves d'adults i infantils. Feu una ullada a l’expositor de novetats o bé acosteu-vos a la biblioteca. Esperem que us agradin!!!! … [Llegeix més...] about Novetats de gener\nAquesta setmana ens han arribat llibres nous. Hi ha una mica de tot, coneixements, còmics i novel·les. Podeu consultar-les a l'expositor de novetats. Esperem que us agradin !!! … [Llegeix més...] about NOVETATS DE NOVEMBRE\nAquesta setmana ens han arribat les darrers novetats a la biblioteca. Feu una ullada a l’expositor de novetats o bé acosteu-vos a la biblioteca. Esperem que us agradin !!! … [Llegeix més...] about NOVETATS DE SETEMBRE\nBones lectures pel mes de Juliol\nVeniu i feu una ullada a l'expositor de novetats abans no tanquem la biblioteca. Acaben d'arribar novel·les, últims llançaments, bones lectures per aquest estiu. N'hi ha per tots els gustos!!! … [Llegeix més...] about Bones lectures pel mes de Juliol


FACHADAS ZAREN informa que aquest lloc pot utilitzar cookies pròpies i de tercers, per a recopilar informació amb la finalitat de millorar els nostres serveis, per mostrar-li publicitat relacionada amb les seves preferències, així com analitzar els seus hàbits de navegació.\nSi continua navegant, suposa l’acceptació i autorització expressa de la instal·lació de les mateixes.\nL’usuari té la possibilitat de configurar el seu navegador i pot, si així ho desitja, impedir que siguin instal·lades en el seu disc dur, encara que haurà de tenir en compte que aquesta acció podrà ocasionar dificultats de navegació de la pàgina web.\nUna cookie és un fitxer que es descarrega al seu ordinador/smartphone/tablet al accedir a determinades págines web.\nL’utilització de les cookies té com a finalitat exclusiva recordar les preferències de l’usuari (llengua, país, inici de sessió, característiques del seu navegador, informació d’ús de la nostra web, etc.) Recordant les seves preferències sabrem les característiques de l’ordinador que està fent servir i així podrem oferir-li una millor experiència de navegació.\nLes cookies poden ajudar al nostre lloc web a distingir el navegador de l’usuari com a visitant anterior i així guardar i recordar les preferències que puguin haver-se establert mentre l’usuari estava navegant pel lloc, personalitzar les pàgines d’inici, identificar quins sectors d’un lloc han estat visitats o mantenir un registre de seleccions en un carro de compra. Així mateix poden ser utilitzades per obtenir informació sobre el trànsit dins del propi site i estimar el nombre de visites realitzades. Normalment els llocs web utilitzen les cookies per obtenir informació estadística sobre les seves pàgines web. Recordeu que recollim dades sobre els seus moviments i ús de la nostra web com dades estadístiques, no personals.\nA continuació es presenta un llistat de les cookies que poden trobar al nostre web i una breu descripció de la seva finalitat. Cap d’elles conserva informació d’identificació personal sobre vostè. Algunes cookies personalitcen la seva visita, d’altres recorden les seves preferències, mentre que d’altres només proveeixen estadístiques dels visitants.\nCookies: Estrictament necessàries.\nInformació (*): Sessió, registre, navegació.\nFinalitat: Gestió del registre, garantir els recursos del servidor per a la navegació. Propies de la plataforma WordPress.\nCOOKIES DE TERCERS – ANALÍTIQUES\nInformació (*): Número visites, pàgines o seccions visitades, temps de navegación, llocs visitats abans d’entrar en aquesta web, detalls sobre navegadors usats,…\nFinalitat: Informes estadístics vers el tràfic del lloc web, la seva audiència total i l’audiència en una determinada campanya publicitària.\nInformació (*): Número visites, pàgines o seccions visitades, temps de navegación, llocs visitats abans d’entrar en aquesta web, detalls sobre navegadors usats.\nCookie: Jetpack share-this.\nInformació (*): Links creats per a conectar amb els perfils socials.\nFinalitat: Serveix per a facilitar la difusió dels continguts de la web en xarxes socials amb un únic link.\n(*) La informació obtinguda mitjançant aquestes cookies no poden ser identificades per l’usuari.\nOPCIONS DE PROTECCIÓ\nFACHADAS ZAREN SL informa a l’usuari que té la possibilitat de configurar el seu navegador de manera que se li informi de la recepció de cookies, podent, si així ho desitja, impedir que siguin instal·lades en el seu disc dur.\nSi utilitza Firefox: https://support.mozilla.org/es/kb/Borrar%20cookies\nSi utilitza Explorer: https://support.microsoft.com/es-es/help/17442/windows-internet-explorer-delete-manage-cookies#ie=ie-10\nSi utilitza Safari: https://support.apple.com/kb/PH21411?viewlocale=es_ES&locale=es_ES


Un Món Digital\nVivim cada vegada més en un món digital. Ja no tenim càmeres fotogràfiques analògiques amb rodets de pel·lícula, sinó càmeres digitals de memòria flaix; gairebé no enviem cartes escrites, sinó correus electrònics o whatsapp...\nTot això fent servir microprocessadors complexos.\nEstem vivint una autèntica revolució digital que, unida a la revolució de les telecomunicacions que ha representat Internet, ha transformat el món.\nCLICA AQUÍ - UN MÓN DIGITAL\nConvertidor de Text a Codi Binari\nEl nostre sistema numèric és de base 10 o "decimal" perquè utilitzem deu xifres per simbolitzar tots els números que necessitem: 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 y 9.\nQuan hem de comptar per sobre de nou fem servir un sistema de posicions de manera que cada xifra té un valor específic que depèn de la posició que ocupa.\nMés clarament: quan escrivim "10" fem servir dues xifres perquè no tenim prou símbols per fer-ho en una sola xifra. Així escrivim un 0 i posem una nova xifra unitària (un 1) a l'esquerra del zero. Aquesta xifra 1 ja no val 1, si no que té un nou valor degut a la seva posició a l'esquerra del zero.\nforman 1 decena\nuna decena y una unidad\nNo hi ha cap símbol per representar el nombre deu. Quan arribem a deu representem una desena escrivint els símblos 1 i 0. El 1 indica una desena i el 0 vol dir que no hi ha més unitats.\nLa base més emprada al llarg de la història és 10, segurament perquè tenim 10 dits a les mans per a comptar. Una excepció notable és la numeració babilònica que usava 10 i 60 com a bases, i la numeració maya que usava 20 i 5, tot i que amb alguna irregularitat.\nSaps que és possible usar altres bases?\nEn lloc de escriure 10 quan arribem a deu, podem canviar d'ordre quan arribem a 2 o 3 o 4, etc.\nSISTEMA DE BASE 2 O BINARI\nEl sistema de numeració binari o de base 2 és un sistema posicional que utilitza només dos símbols per representar un número: 1 y 0\nLa paraula binari ve de "bi-" que significa dos. Tenim "bi-" en altres paraules como "bicicleta" (dues rodes) o "binoculars" (dos ulls).\nEls agrupaments es fan de 2 en 2: dues unitats d'un ordre formen la unidad d'ordre superior següent.\nAquest sistema de numeració és sumament important perquè és el que fan servir els ordinadors per realitzar tots els seus càlculs i per a representar tota la informació.\nEn el sistema binari el número 2 no s'escriu mai, quan arribem a 2 unitats es forma un ordre nou i escrivim dues xifres, així 2 s'escriu "10" en aquest sistema:\nAquest sistema, molt pràctic pels càlculs automàtics amb sistemes electrònics digitals, és molt poc pràctic per l'escriptura habitual perquè l'expressió de les quantitats resulta molt llarga.\nPar mostrar que un número és binari, escrivim un 2 petit a la dreta: 11102\nD'aquesta manera ningú pot confondre'l amb el número decimal (mil cent deu).\nSi poguéssim entrar dins la memòria d'un ordinador veuríem una successió de zeros i uns. Per mostrar les imatges, videos, text, etc, hi ha programes que prenen aquesta succesió de zeros i uns i la converteixen en una cosa més presentable.\nAra bé, per què s'han escollit els zeros i uns per representar tota la informcació?\nPerquè els ordinadors treballen amb circuits elèctrics que poden tenir dos estats, passa corrent o no passa corrent:\nEs representa el número 1 amb l'estat de "encès" i el 0 amb l'estat de "apagat", i ja tenim els dos símbols del sistema binari. Resulta que aquesta representació amb números binaris permet fer de tot: a cada lletra li assignem un número i aquest número l'escrivim en binari. Aquest número representat en binari queda a la memòria de l'ordinador representant la lletra per una successió de zeros i uns.\nUnitats bàsiques d'informació\nUn dígit binari sol (el "0" i el "1") s'anomena un "bit". Por exemple 11010 té cinc bits de longitut.\nLa paraula bit prové de l'anglès "binary digit" i és la unidat més petita d'informació.\nEl byte, es una colecció de 8 bits i és la unidat de mesura estàndard dels ordinadors, de la memòria y de la capacitat d'emmagatzemament.\nL'avenç de la tecnologia en molts camps ha fet que s'hagi passat del byte al Kilobyte (anomenat K), del kilobyte al Megabyte (Mega), del Megabyte al Gigabyte (Giga) ... i això seguirà creixent.\nCOM FUNCIONA EL DISC DUR D'UN ORDINADOR\nDurant aquests darrers anys ens hem trobat immersos en una crisi de dimensions molt grans i continuen apareixent notícies de grans cues de consumidors que esperen fora d'un establiment per comprar la versió nova d'un producte tecnològic. Si en època de crisi hem d'estalviar , hem de reflexionar sobre el nostre comportament en l'àmbit del consum.\nLa tecnologia forma part de la nostra vida diària. ens ajuda en la feina, a la llar i en la nostra vida quotidiana. Ens permet comunicar-nos, ampliar el nostre coneixement i la nostra creativitat. Però cal estar sempre a l'última? Hem de tenir el darrer aparell tecnològic abans que ningú i de la marca que tothom vol?\nNo hi ha dubte, les firmes del sector estroben en la lluita constant per innovar i marcar tendència. Aquestes innovacions tenen una repercussió indubtable en els ciutadans, però l'impacte real de la tecnologia en el benestar dels ciutadans depèn de qui en controla el desenvolupament i l'aplicació.\nCom a empreses, busquen legítimament el seu benefici econòmic i superar a la competència. Ens fan creure que el seu objectiu final és "fer.nos la vida més fàcil". Però, òbviament, no és així. No hem de pensar que les firmes associades a les noves tecnologies són els nostres enemics, però tampoc ens hem de fiar cegament de la seva amistat.\nLa invasió d'actualitzacions, noves versions i avenços en determinats productes tecnològics és imparable. Però cada nova versió apareix amb menys millores. Millores de les quals , en molts casos, no en traurem cap profit. La major part d'usuaris no exploten de manera adequada els seus aparells.\nLa dependència que ens estem creant en l'ús de les aplicacions i les xarxes socials també ens aboca a aconseguir l'aparell d'última generació. Cada vegada necessitem més capacitat d'emmagatzematge per què la qualitat de videos i fotografies va millorant. Ens estan abocant a renovar-nos o a morir.\nEl cas dels smartphones pot servir d'exemple. La major part de les seves aplicacions i funcions no són usades pel client. Però la mitjana de vida d'un telèfon mòbil és de sis mesos. Per què rebutjem el nostre telèfon vell per un de nou si sóm gairebé idèntics i no sabem utilitzar bé cap dels dos?\nEl mateix caldria dir d'altres línies de productes, com les tauletes noves, els ordinadors,... Pot ser que algun amic o nosaltres mateixos siguem fanàtics de noves tecnologies. "Qui no voldria provar un aparell tecnològic nou abans que ningú?", es pregunten alguns.\nEn el sector de la tecnologia hi ha una considerable irresponsabilitat en el consum. El nombre d'aparells rebutjats és cada dia major. La vida útil d'un producte d'aquest àmbit es redueix. En els anys previs a la crisi el consum en la tecnologia avança sense fre. Des del 2008 la situació ha canviat, però el nostre comportament continua manifestant importants tendències consumistes. L'estalvi passa també per la reflexió i l'avaluació del comportament d'un mateix.\nRed.es El gasto en servicios TiC aumenta en 2017\n1. Explica les oracions següents:\n"La major part dels usuaris no exploten de manera adecuada els seus aparells".\n"En el sector de la tecnologia hi ha una considerable irresponsabilitat en el consum"\n2. Per què la paraula "vell" apareix al text entre cometes?\n3. Resumeix el text en tres o quatre línies. Afegeix a continuació una línia o dues explicant la teva opinió sobre el tema tractat.\n" Et sembla un comportament ecològic canviar de telèfon mòbil cada pocs mesos?"\n"Com es pot minimitzar l'impacte ambiental derivat dels continus canvis en el telèfon mòbil per part dels usuaris?"\n5. Observa el diagrama de barres que hi ha més amunt i contesta: Com evoluciona l'addicció al telèfon mòbil segons l'edat? Quina opinió et mereix això? Quins aspectes positius i negatius pot tenir?\nSOM ESCLAUS DE LA TECNOLOGIA !!!!!\nEns identifiquem en alguna d'aquestes situacions ?\nSom adictes a la tecnologia i les xarxes socials?\nSaps que és la NOMOFOBIA: Por irracional a no tenir el mòbil No mobile phone phobia\nCOM ES POT REDUIR L'ADICCIÓ AL MÒBIL?\nI TÚ QUÈ EN PENSES?\nSom esclaus de la tecnologia? Enumera unes quantes raons per les quals si i per les quals no.\nDigues si has detectat algun comportament Nomofòbic en tu mateix. Explica què penses fer per solucionar-lo.\nEt veus capaç de deixar el mòbil tot un dia a casa? Si contestes que no , perquè?\nProva de deixar-lo!!!!\nQuè cal saber sobre l'ús de dades a les xarxes socials: Privacitat i la seguretat a la xarxa\nÉs indubtable que un dels problemes més grans d'Internet és la sensació d'inseguretat, en especial quan es tracta de transaccions comercials. Per tal que el comerç electrònic tingui èxit, els clients han de confiar amb les empreses i que les seves dades personals i bancàries estan emmagatzemades de forma segura.\nEn l'actualitat, aquest problema està resolt gràcies a diverses tecnologies de control de privacitat i transaccions segures. Algunes d'elles són:\nEncriptació de dades i servidors segurs\nPer transmetre dades personals o per transsaccions comercials a través d'Internet, s'acostuma a utilitzar un protocol especial anomenat https. La "s" afegida al final de les sigles HTTP indica que la presentació de continguts es porta a terme per un camí diferent del de la transferència d'informació habitual d'Internet. Aquest camí és més segur perquè implica l'encriptació de la informació que es transmet i l'ús de protocols específics de connexió anomenats TLS ( Transport Layer Security) o SSL (Secure Sockets Layer)\nATACS CONTRA LA SEGURETAT\nS'acostuma a dir que a Internet hi ha "mil ulls" que observen les transaccions comercials i que miren de beneficiar-se de les llacunes de seguretat.\nResum de sistemes d'atac més comuns:\nTroians : Petits programes que s'allotgen al nostre ordinador i que en poden controlar a distància el funcionament o bé memoritzar com premem les tecles quan introduïm una contrasenya. Arriben a través del correu electrònic o al descarregar fitxers d'alguna pàgina web.\nSpyware ( Programes espia): Aplicacions que arriben a través del correu electrònic o de pàgines web i que s'instal·len a l'ordinador. Es tracta d'autèntics espies: Recopilen ddes sobre l'usuari, sobre els seus hàbits de navegació,etc..., i les envien a persones interessades.\nAdWare: Programes que s'instal·len sense que ens n'adonem i que mosyren publicitat quan naveguem pee Internet (finestres emergents)\nPhishing: Tècnica de suplantació de pàgines web d'entitats bancàries. Consisteix a enviar un correu electrònic en què s'avisa de problemes tècnics o de canvis a la web de l'entitat i demanen a l'usuari que introdueixi les seves claus.\nLa majoria d'aquestes amenaces es poden eviatr simplement amb una antivirus o bé un tallafoc (firewall).\nLes Lleis espanyoles protegeixen la privacitat de les persones a través d'una Llei de protecció de dades la Llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre , de protecció de dades de caràcter personal (LOPD)\nAquesta llei exigeis a les empreses que treballen amb bases de dades de clients que compleixin una sèrie de requisits, com ara la privacitat d'aquestes dades, la seva custòdia amb certes normes de seguretat i la informació al client de com es porta a terme aquesta gestió.\nLes empreses s'obliguen a no transferir aquestes bases de dades a tercers sense informar-ne prèviament als clients, els quals tenen el dret de modificar o esborrar les seves dades en qualsevol moment.\nPer garantir el compliment d'aquestes normes es va crear l' AEPD ( Agència espanyola de protecció de dades).\nVigila el que penjes a la xarxa; com pot afectar al teu futur\nTot i això hem d'estar al dia i tenir força competències digitals ja que....\nDes de fa uns quants anys molts usuaris d'Internet fan servir un sistema de comunicació molt eficient per mantenir en contacte gairebé permanent un grup d'amics : Les xarxes socials.\nUna xarxa social és un mitjà de comunicació que posa en contacte persones amb alguns interessos comuns, un grup d'amics, familiars o persones que comparteixen alguna afició.\nEn els darrers anys la influència de les xarxes socials ha anat mé enllà, les empreses les fan servir com un element més publicitari i de màrqueting. També han estat claus en alguns esdeveniments polítics i socials com a mitjà de comunicació ràpid i eficient.\nAlgunes de les xarxes socials més utilitzades són:\nInstagram, Facebook, Twitter, Youtube, Whatsup,...\nRISCOS DERIVATS DE L'ÚS DE XARXES SOCIALS\nLes xarxes socials ofereixen molts avantatges, però s'han d'utilitzar amb precaució per evitar alguns problemes:\n1. Pèrdua de la privacitat\nLa informació distribuïda per un usuari pot ser fàcilment compartida per altres usuaris, a vegades de manera inconscient i a vegades no.\n2. Accés a continguts poc adequats\nNingú controla el que altres usuaris publiquen per això s'ha de vigilar molt amb les persones que apareixen com amics.\n3. Pèrdua de contacte directe\nMoltes persones poden substituir moltes de les seves relacions personals per relacions virtuals, amb la consegüent pèrdua de contacte social.\nLes xarxes socials també es poden utilitzar per insultar o difondre amenaces, fent-los xantatge. Cyberbullying\nVeritablement hi ha persones engantxades a alguna xrxa social de forma permanent, publicant tot el que fan amb imatges, comentaris, ubicacions,..\nINCOMPLIMENT DE LA LLEI EN FER SERVIR LES XARXES\nInfraccions que es poden cometre , a vegades inconscientment:\n1. Violació de la intimitat: Les fotos de menors han d'estar consentides per pares o tutors.\n2. Delicte contra els drets d'autor\n4. Suplantació de la identitat\n1. Elabora una llista dels avantages més significatius que tenen les diferents xarxes socials, segons la teva opinió.\n2. En alguns països s'han censurat determinades xarxes socials, quines són les causes d'aquest fet?\n3. L'ús incontrolat de les xarxes socials pot ser perill´´os per als menors. Elabora una llista de consells que tu donaries a un infant per evitar que faci un mal ús de les xarxes socials.\n4. Fes una enquesta entre els teus familiars i amics de l'ús de les xarxes socials:\nQuines xarxes socials fan servir\nEl grup de persones amb les que comparteixen informació a la xarxa social; amics, familiars, companysd'escola, companys de feina,..\nSenten que estan "enganxats" a la xarxa?\nQuantes hores a la setmana dediquen a aquesta xarxa social?\nQuines activitats fan habitualment a la xarxa: Llegir notícies, publicar fotografies, veure imatges o vídeos,..\nQuin tipus de continguts pugen habitualment a la xraxa; textos, imatges, vídeos,...\nAmb les dades obtingudes genera un informe que mostri els resultats: Presentació o document de text.\nI què en fem dels residus que es generen amb el consum extrem de tecnologia?\nL'Obsolescència Programada és l'escurçament deliberat de la vida d'un producte per incrementar-ne el consum. L'any 1928 una influent revista de publicitat en plantejava la necessitat sense embuts: "Un article que no es fa malbé és una tragèdia per als negocis." I també és una tragèdia per a la moderna societat del creixement, que es basa en un cicle cada cop més accelerat de producció, consum i malbaratament. Basant-se en una acurada recerca de més de tres anys, i utilitzant imatges d'arxiu molt poc conegudes, COMPRAR, LLENÇAR, COMPRAR relata la fascinant història de l'Obsolescència Programada des dels seus orígens cap a 1920 (quan es va formar un càrtel per limitar la vida útil de les bombetes elèctriques) fins a casos actuals que afecten a productes electrònics de darrera generació (iPods, impressores...) passant per la misteriosa desaparició de les mitges de niló a prova de carreres.\nPrototip d'impressora d'òrgans huma\nUna impressora 3D és una màquina que serveix per produir representacions 3D físiques de models creats per ordinador, mitjançant una tècnica anomenada fabricació additiva.\nSorgeixen amb la necessitat de crear prototips d'una manera més ràpida i econòmica del que es feia fins llavors, a partir d'arxius de disseny assistit per computador (CAD).\nUn dels principals avantatges que té la impressió 3D respecte a altres mètodes de fabricació, és que elimina moltes de les restriccions de disseny que aquestes altres tenen; com per exemple la possibilitat de desemmotllament en les peces fabricades per injecció de polímers.\nTot i que en un primer moment la tecnologia s'utilitzava bàsicament per a la fabricació de prototips i maquetes per sectors com l'arquitectura i el disseny industrial, actualment, gràcies a la reducció dels costos i l'increment dels materials i tecnologies disponibles, la impressió 3D està incrementant la seva presència no només en l'àmbit industrial, sinó també domèstic i formatiu.\nQualsevol métode d'impressió 3D segueix el mateix procés d'impressió, i compte de 5 pasos obligatoris i un últim opcional.\nExportació: El disseny és exportat amb extensió ".stl".\nTraducció: Aquest fitxer exportat es tradueix amb instruccions que les impressores 3D són capaces d'entendre per realitzar l'objecte el qual es vol imprimir, aquest procés es fa automàticament pel programa de disseny.\nConnexió: Les traduccions s'introdueixen a la impressora.\nImpressió: La impressora comença a imprimir l'objecte, aquest procés pot trigar minuts, hores o dies, depenen de la mida de l'objecte.\nAcabat (opcional): Molts processos d'impressió requereixen algun tipus de retoc al final de la impressió, el més comú és desemmotllar els objectes de la base de la impressora o de material auxiliar utilitzat durant la impressió.\nARA FAREM UN DISSENY 3D\nUtilitzarem l'aplicació TINKERCAD\nQuan hagis entrat al web registra't amb un usuari i una contrasenya\nInvestiga com funciona : Visualitza algun tutorial que et mostri com fer.ho si s'escau. També busca models que et puguin servir d' inspiració.\nA continuació utilitza-la per dissenyar alguna figura, logo,... que serveixi per alguna cosa, pot ser un clauer, nom,...\nEn acabar es farà una presentació dels dissenys i mitjançant unes valoracions fetes per tots els alumnes es decidiran tres guanyadors. Els tres millors dissenys seran imprimits amb una impressora 3D.\nTambé es pot utilitzar l'aplicació SKETCHUP\nCLICA AQUÍ - SKETCHUP\nI QUÈ PASSA AMB ELS ROBOTS? ROBÒTICA I ÈTICA\nRobòtica i ètica: perills, beneficis i prudències\nDocument resum de les conclusions\n1r Batx Cultura Científica\nEtiquetes de comentaris: 1r Batx Cultura Científica


El Centre Cultural Ovidi Montllor rep l'inauguració de 'Bruixes i Fúries' | ARA Multimèdia\nEl Centre Cultural Ovidi Montllor rep l'inauguració de 'Bruixes i Fúries'\nCertell de 'Bruixes i Fúries' / María Penalva\nL'exposició tindrà lloc al Centre Cultural Ovidi Montllor, l'1 d'octubre a les 20 h, i estarà presentat per María José Zanón, doctora en Art i vicedegana de recursos materials de la facultat de Belles Arts de la UMH.\nEscrit per Jordi Domenech 29 setembre 2019\nAlcoi té l'honor d'inaugurar l'exposició 'Bruixes i Fúries', una obra que es construeix amb diferents àmbits artístics (pintura, audiovisual, escultòrica, l'iteraria) per a presentar la figura de la bruixa amb una reformulació més actual, estudiant la seua part més humana i científica.\nL'exposició es troba a càrrec d'Alissia (María Penalva), i amb 'Bruixes i Fúries' no solament busca una reconstrucció de la imatge de la bruixa com tal, sinó que a més també vol fer-nos reflexionar sobre l'escalada de dones assassinades en el món contemporani, reivindicant per tant la figura de la bruixa com una deessa mitològica que protegeix a totes les dones.\nCal destacar que aquesta obra es troba dins d'una altra més gran sota el nom de '#monstres', en la que realitza una revisió i recerca dels mites de monstruós femenins.\n170 figurants participen en el set de ‘Dime quién soy’, la sèrie que es roda en Alcoi\nDocumenten la mort d'un alcoià en un camp de concentració d'Alger


Emma Castelnuovo - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n12 desembre 1913\n13 abril 2014 (100 anys)\n(26 febrer 2009) Gran Oficial de l'Orde al Mèrit de la República Italiana\nEmma Castelnuovo (Roma, 12 de desembre de 1913 - 13 d'abril de 2014) era una matemàtica i pedagoga italiana.\nEs va graduar el 1936 a la Universitat de Roma on hi començà a treballar com a bibliotecària a l'Institut de Matemàtica. D'ascendència jueva, entre els anys 1938 i 1943 es va haver de refugiar dels nazis en casa d'amics, hospitals o institucions religioses. Després de la guerra, es va reincorporar a l'ensenyament a l'escola intermèdia Torquato Tasso a Roma fins al 1979. El seu esperit era transmetre la bellesa de les matemàtiques als seus alumnes, que pensessin per si mateixos i fossin creatius.\nEl 1946 va publicar l'article Il metodo intuitivo per insegnare la Geometria nel Primo Ciclo della Scuola Secondaria, on expressava les idees que posteriorment desenvoluparia al llibre Geometria intiutivia (1949). Al pròleg de la primera edició s'hi constata l'actualitat dels seus plantejaments:\n« L'objectiu principal del curs de Geometria intuïtiva és suscitar, mitjançant l'observació dels fets relatius a la tècnica, l'art i la natura, l'interès de l'alumne per les propietats fonamentals de les figures geomètriques i amb això, el gust i l'entusiasme per la recerca. Aquest gust no pot néixer, crec, si no és fent-lo participar en el treball creatiu. És necessari animar la natural i instintiva curiositat que tenen els nens dels 11 als 14 anys, acompanyant-los en el descobriment de les veritats matemàtiques, transmetent la idea d'haver-ho fet per ells mateixos, i d'alta banda, fer sentir progressivament la necessitat d'un raonament lògic »\nEl 10 de març de 2009 es va concedir l'honor de Gran Oficial de l'Orde del Mèrit de la República Italiana per la passió i el compromís en el seu treball. La Comissió Internacional d'Instrucció Matemàtica (ICMI) va decidir crear el premi Emma Castelnuovo en reconeixement a la vessant pedagògica innovadora en l'ensenyament matemàtic i en particular a la geometria euclidiana.\nHa fet contribucions significatives a l'educació matemàtica. Ha publicat:\n↑ 1,0 1,1 Resum biogràfic arran de la seva mort al 13 d'abril del 2014\n↑ La centenària que va revolucionar l'ensenyament de les matemàtiques\n↑ Blog de la biblioteca de matemàtiques de la Universitat de Barcelona\n↑ Mor als 100 anys la matemàtica i pedagoga italiana Emma Castelnuovo\nPremi ICMI Emma Castelnuovo Arxivat 2017-03-18 a Wayback Machine.\nEntrada biogràfica al blog d'Emma Castelnuovo\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Emma_Castelnuovo&oldid=29807571»\nMatemàtics del Laci\nCientífics de Roma\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 març 2022 a les 21:29.


Un noi de Quart que ha superat un càncer farà 1.200 km en bicicleta - Diari de Girona\nLa iniciativa combina la superació personal amb la finalitat solidària recollint diners per l'Oncolliga\nddg 16.03.2018 | 00:33\nAndreu Cufí, al costat de la bicicleta amb què farà el viatge. ddg\nUn jove de Quart que ha superat un càncer viatjarà amb el seu pare fins a la població extremenya d'Usagre en bicicleta de carretera, cobrint una distància de 1.200 km per superar un repte personal i solidari. El projecte inclou una trobada solidària a Quart i una campanya de micromecenatge a benefici dels malalts de càncer\nLa iniciativa «Més de 1.200 km en bici per un repte personal i solidari» l'ha impulsada Andreu Cufí, un jove de 22 anys, veí de Quart, a qui al febrer del 2017 li van detectar un càncer al fèmur de la cama dreta. Aquí va començar un llarg període de malaltia que va incloure operacions, quimioteràpia i l'ús de cadira de rodes? El noi mai va perdre les ganes de seguir vivint i, al final del procés, va voler demostrar-se a si mateix que tot i la malaltia podia tirar endavant els projectes que li venien de gust. Així va anar sorgint la idea de travessar la península en bicicleta, com agraïment a les persones que han estat al seu costat en moments complicats i, també, per tancar una etapa.\nL'inici de l'aventura en bicicleta està previst per al dissabte 17 de març. L'Andreu i el seu pare, Quim Cufí, tenen previst completar la ruta, de 1.221 quilòmetres, en nou etapes; el que suposa una mitjana de 130 quilòmetres diaris. Durant l'itinerari, travessaran Catalunya, Aragó, l'extrem occidental del País Valencià, Castella-la Manxa i Extremadura.\nEls protagonistes compartiran el dia a dia de la seva aventura en un blog i a les xarxes socials i, després de la tornada, se celebrarà una trobada solidària, durant la qual es projectarà un documental que tancarà el projecte. «Volem que aquesta trobada sigui una festa oberta, amb música, espectacles i berenar solidari i que tots els diners que es recullin siguin també per a l'Oncolliga», va explicar Andreu Cufí.\nEl destí s'ha escollit perquè Usagre és el poble d'origen de moltes persones que actualment viuen a Quart, entre elles la mare d'un dels amics de tota la vida de l'Andreu. Durant tot el procés de la malaltia, aquesta dona i familiars seus que encara viuen a Usagre van fer ofrenes a un crist que tenen al poble, «El Cristo de la Piedad». I a partir d'aquí, el protagonista de la iniciativa explica que «va néixer una estima cap a aquestes persones que, sense conèixer-nos, volien ajudar-me a superar la malaltia i els moments complicats. Per aquest motiu, afegeix, «vaig decidir fer-los partícips del projecte anant-los a visitar i implicant els que viuen aquí a Quart en un trobada solidària en la qual se servirà menjar típic del seu poble».\nDonatius per comprar material\nParal·lelament a l'inici del viatge, es posarà en marxa un micromecenatge a través del web de l'Oncolliga, amb l'objectiu de recollir donatius per valor de 1.000 euros per comprar material específic com ara caminadors, cadires de dutxa i de banyera i coixins antinafres, que l'entitat deixa en préstec a malalts de càncer que es troben en fase pal·liativa. Aquest material permet millorar la qualitat de vida dels malalts quan són a casa i facilita la tasca de les persones que en tenen cura. El 2017 se'n van beneficiar 287 usuaris i es van deixar en préstec 815 unitats. «Ens agrada molt que gent jove com l'Andreu s'animin a col·laborar amb la nostra entitat, sobretot perquè més enllà dels diners que recaptem, i que sempre són benvinguts, fem visible que aquesta malaltia es pot superar i pot tenir un final feliç», va dir la presidenta de l'Oncolliga, Lluïsa Ferrer.


El «Wall Street Journal», a l'expectativa de dissabte | NacióDigital\nEl «Wall Street Journal», a l'expectativa de dissabte\nEl "Financial Times" ressalta la "majoria abassegadora" de diputats que va aprovar la llei de consultes\nper Bernat Ferrer , 25 de setembre de 2014 a les 17:55 |\nL'anunci fet aquest migdia des de l'entorn del Govern que finalment serà dissabte quan Artur Mas signarà el decret de convocatòria de la consulta independentista del 9 de novembre ja ha captat l'atenció de dos dels màxims exponents de la premsa internacional, The Wall Street Journal i el Financial Times. En una peça a l'edició on-line, el diari nord-americà informa que "el líder de Catalunya signarà dissabte el decret" i que "Madrid s'ha compromès a bloquejar la independència als tribunals".\nBasant-se en una informació d'EFE, explica que dissabte és la data escollida pel president de la Generalitat per convocar oficialment la consulta, i que el govern de Mariano Rajoy "s'ha compromès" a aturar la consulta autodeterminista. "Serà un pas tan esperat com rellevant. Mas diu que vol consultar els catalans sobre una possible independència d'una manera o altra, incloent-hi la possibilitat d'un avançament electoral", informa el diari.\n"Alguns nacionalistes catalans, tot i això, reclamen a Mas que ignori els obstacles legals i segueixi endavant amb la consulta i una possible declaració d'independència, sense tenir en compte la resposta del govern central", escriu el periodista David Román.\nEl Financial Times, al seu torn, informa que la llei de consultes va ser aprovada divendres per una "majoria abassegadora" de diputats, i ressalta: "Enquestes mostren que hi ha una àmplia majoria de catalans partidaris d'un referèndum sobre el futur polític de la regió, per bé que difereixen en quants volen un trencament amb Espanya."\nEl setmanari britànic avisa que "s'espera que [la signatura del decret] desencadeni una acció legal immediata per part del govern central espanyol", i informa dels dos principals escenaris que poden donar-se a partir del recurs: "Juristes i analistes esperen que el Tribunal Constitucional legisli en contra de la normativa catalana, deixant Artur Mas i bona part del moviment independentista enfront a una decisió difícil. Els partidaris més ferms de la secessió volen que el líder català continuï endavant amb el plebiscit més enllà de qualsevol decisió judicial, però des de l'entorn d'Artur Mas reclamen unes eleccions anticipades"\nPolítica, Financial Times, The Wall Street Journal, premsa internacional, 9-N\nPer 1512 el 26 de setembre de 2014 a les 09:08\nA punt per pasar gana en una grande y libre?\nPer Anònim el 26 de setembre de 2014 a les 02:41\nFins a l'Imperium Fail, encara en resten uns quants. Nosaltres marquem el camí que, d'altres seguiran.\nPer Mariona Ona el 26 de setembre de 2014 a les 00:45\nNo diuen que qui es pica, alls menja? Doncs els portem unes quantes "cabesses" i que es gratin. Ignorants!\nPer Anònim el 26 de setembre de 2014 a les 00:37\nA Falip Sinque. No, nosaltres som els unics que no tenim l'Ocea Atlantic o el Pacific entremig. O les bombes nuclears de Sa Graciosa Majestat del nostre costat com els de Gibraltar.\nFa quatre dies va marxar el Sahara occ\nPer Anònim el 25 de setembre de 2014 a les 22:43\nuna cosa és segura SEMPRE ho fan malament\nAl Falip Sinqué...\nPer Cal Marxant el 25 de setembre de 2014 a les 21:55\nEn això darrer que has dit, tens tota la raó. Som els més tontos de la colla, perquè estar a Espanya és de tontos veient el tracte que ens han dispensat els governs espanyols en tota la història... I en part és culpa nostra per la manca d'unitat. Esperem que aquesta vegada no torni a passar el què ens ha passat històricament. O potser no és que siguem tontos, potser és que el nostre opressor a jugat sempre amb totes les armes, o per dir-ho clar, amb la violència. Ara la violència a Europa s'expressa prostituïnt la democràcia, usant les lleis i les institucions de forma parcial.\nal espaleto de las 18:38\nPer Anònim el 25 de setembre de 2014 a les 21:32\nMás vale callar y parecer tonto que abrir la boca y confirmarlo.... Por cierto los más tontos sois vosotros que para eso sois españoles...\nEls catalufos llegeixen ABC, El Mundo, El País, La Razón, etc.\nPer Anònim el 25 de setembre de 2014 a les 21:12\n... I així van informats. Vien en una bombolla on es van repetint entre ells "España va bien!". Si poguessin llegir diaris nordamericans, anglesos, etc. molt mes neutrals que els diaris espanyol moririen d'un atac de cor al veure que l'Estt espanyol son una colla de lladres i que Espanya es a punt de trencar-se i es troba a la ruïna...\nA Anònim, 25/09/2014 a les 20:00\nPer Falip Sinqué el 25 de setembre de 2014 a les 21:01\n¿"Cuba", "Filipinas", "Puerto Rico", dices? Es decir, que vosotros sois los más tontos: los últimos en independizaros. ;)\nPer Anònim el 25 de setembre de 2014 a les 20:00\nA Falip Sinque. Efectivament. Aixo mateix deieu el 1898 a Cuba, Filipines i Puerto Rico.\nPer l'apocalíptic Felip Sinqué\nPer Pau Claris el 25 de setembre de 2014 a les 19:45\nSi noi, amb aquest "nick" ja ho pts ben dir ja, això de l'Apocalipsi... Mira, nano, els que quedeu en evidència i en ridícul sou vosaltres... El món us mira i se'n fa creus d'haver viscut enganyat aquests darrers 40 anys amb un Estat com Espanya que no ha abandonat els tics feixistes i, sobretot, el seu tarannà absolutista... Els feu pena. I aviat haureu d'anar a pidolar aixopluc a la Unió d'estat Africans que, prèviament, us aplicaran els "test Monytesquieu" que, avui per avui, no passeu ni amb pèrtiga...\nPer Apocalipsis catalufo\nPer Manel Haro el 25 de setembre de 2014 a les 19:11\nCap altre argument "de pes"? Perquè, vist el nivell,segur que sou capaç d'esprémer una mica més alguna neurona perduda per fer alguna cosa més que insultar amb expressions típiques d'espanyolistes desesperats. En tot cas, jo no soc "catalufo", soc català. Que ho enten això? Però tampoc no s'esforci, no fos cas...\nPer Anònim el 25 de setembre de 2014 a les 19:08\nSe supose que també estaran a l´espectativa, de com el TC amb mayoria absoluta, tomba la llei de consultes, els del SI contra els del No, els del No contra els de SI, i aixi ja portem 3 anys de putam politic...\nSI SI o D.U.I\nPer Anònim el 25 de setembre de 2014 a les 18:49\nEl gobern central dictador a la finestra, mirantlo tot el mon. Catalunya ja esta tipa de aguantar tota la opresió,espoliació. SOM UNA NACIÓ VOLEM SER LLIURES SI SI o D.U.I\nPer Falip Sinqué el 25 de setembre de 2014 a les 18:38\nLógico que estén "a la expectativa": a los estadounidenses siempre les ha gustado mucho el mundo del circo.\nEl món observa\nPer Anònim el 25 de setembre de 2014 a les 18:28\nSenyors nacionalistes espanyols, diguin Lluiiiiiiiiiiissss, és per a la foto.


Es para un partit de futbol per un acte racista – Escola Projecte Report\nEl Cadis d’Álvaro Cervera i el València de Javi Gracia es van veure les cares en un intens partit de la primera divisió espanyola en el qual es va viure una situació presumptament racista. El jugador gadità Juan Cala va ser acusat d’haver dit “negre de merda” a Mouctar Diakhaby, per una acció anterior en la qual els dos centrals van anar a la disputa d’una pilota aèria.\nL’equip valencià no va voler continuar el partit després d’aquesta acció i van entrar als vestuaris al minut 32 de partit, però l’àrbitre del partit, David Medié Jiménez, va amonestar amb groga al central del conjunt valencià, ja que va protestar durant molt de temps. Tanmateix, l’àrbitre també va avisar als jugadors del club visitant, els quals si no sortien i acabaven el partit podrien veure’s afectats amb una sanció i amb perdre els tres punts del partit i algun més per la sanció.\nFinalment, el jugador que presumptament va rebre l’atac racista va dir als seus companys que sortissin al terreny de joc i que donessin la cara per ell.


L'ANDANA: de setembre 2015\nL'IES l'Estació participarà durant aquest curs en el projecte Second Round, una exposició itinerant que pretén reivindicar la importància de l’educació artística en Secundària. Hi participaran també altres onze centres que imparteixen la modalitat del Batxillerat Artístic, a més de la Universitat de València, el CEFIRE de Torrent i altres associacions com ara AVALEM (Associació Valenciana d’Educadors en Museus) i EARI (Educació Artística Revista d'Investigació).\nAquest projecte se centra en el desenvolupament de l'activitat artística en els nostres centres educatius durant les dècades de democràcia, ja que, com podem constatar, l'estudi de les arts i el foment de la creativitat artística van sempre unides al desenvolupament de les societats més lliures i avançades.\nAquestes exposicions Second Round faran èmfasi en l'activitat artística a les aules, referida especialment al treball de l’alumnat, les accions artístiques als centres i el paper del professorat en la gestació i la consecució de projectes artístics que han tingut repercussió tant als centres com en altres àmbits locals i comarcals.\nEl projecte es concretarà en les accions següents: una exposició itinerant, una exposició completa al Centre Cultural La Nau de València, un catàleg de l’exposició, una investigació sobre la temàtica de l’impacte de les activitats artístiques als centres de secundària valencians en les darreres dècades, una web amb les incorporacions més remarcables, un vídeo sobre el que ha estat l’activitat artística i la seua repercussió educativa a Secundària en els darrers anys, a més de conferències i cicles de cinema sobre art als centres educatius.\nImatges del panell elaborat a l'IES l'Estació\nPublicat per L'ANDANA a 22:49 Cap comentari:


Terrible: Estrangula a la seua parella fins matar-la en València\nPresó per pegar a la seua parella i estrangular-la fins matar-la en València\nVa abandonar al fill de la víctima, de 9 anys\ndivendres, 20 de març 2020 - 19:40h\nLa va estrangular fins matar-la | València Diari\nLa secció 5a de l'Audiència Provincial de València ha condemnat a 20 anys de presó a un home que va assassinar el 16 de juliol de 2017 a la seua parella, a la que va agredir reiteradament, va estrangular i va asfixiar amb un coixí quan es trobava atordida pels colps.\nl'obligació d'indemnitzar amb 160.000 euros a un fill menor de la víctima i amb un poc més de 95.000 euros en total al pare i tres germanes d'ella\nEl crim es va produir entre les 14.00 i les 15.30 hores d'eixe dia en la casa familiar, en la ciutat de València, quan l'home va pegar diferents colps a la seua companya sentimental en la cara, el cap i altres parts del cos que li van fracturar diferents ossos.\nVa cremar l'habitació\nDesprés, aprofitant que havia quedat atordida pels colps, es va col·locar damunt d'ella, li va posar un genoll sobre el tòrax i la va estrangular amb les seues pròpies mans. Finalment, per a assegurar-se que posava fi a la seua vida, la va asfixiar amb un coixí.\nL'assassí se'n va anar de la casa amb el fill de la víctima, que en eixe moment tenia 9 anys, a una hamburgueseria pròxima i el va deixar allí menjant per a tornar de nou a casa i encendre foc a l'habitació a on estava la morta. En el pis vivia un altre inquilí que es va despertar pels sorolls d'un gat i els colps que donava la Policia en intentar tirar la porta a baix, cosa per la que va poder eixir de la casa a temps.\nEspectacular accident: Ferit en xocar dos cotxes en Benejússer\nTerrible accident: Ferit en bolcar amb el camió en Orihuela


Foment rebutja pagar 450 M€ a la gestora fallida del Pertús pel final de la concessió\nEl jutge ha exculpat de qualsevol responsabilitat per mala gestió la constructora de Florentino Pérez ACS, segons publica 'La Vanguardia'\n2 min. Barcelona 01/08/2017 11:58\nEl govern espanyol avisa que no pagarà la indemnització de 450 milions d'euros que reclama l'antiga gestora del túnel del Pertús TP Ferro, com a compensació per la seva fallida a finals de l'any passat, segons publica aquest dimarts 'La Vanguardia'. Espanya i França, els dos estats que connecta la infraestructura, estan ultimant l'informe que determinarà si han de pagar la companyia.\nLes administracions culpen TP Ferro de mala gestió –l'empresa va ser incapaç de refinançar el seu deute de 560 milions –, mentre que la companyia assegura que el projecte va fracassar per la inacció del sector públic, que no va fomentar que hi passessin més trens.\nA més, fa unes setmanes el jutge que porta el cas va exonerar de qualsevol responsabilitat la constructora de Florentino Pérez ACS i la francesa Eiffage, propietàries del 50% de TP Ferro, que no es veuran afectades pel concurs de creditors.\nUn consorci públic gestionarà el túnel del Pertús\nEl setembre passat, Florentino Pérez, president del Reial Madrid i també de la constructora ACS, reclamava, juntament amb els seus socis francesos d’Eiffage, fins a 450 milions d’euros a l’Estat després que TP Ferro es veiés abocada a la liquidació en no superar el concurs de creditors.\nNo obstant, els bancs i els fons que donaven suport a la companyia van acabar girant l’esquena a la societat formada per ACS i Eiffage. Del total de 557 milions d’euros de deute, 392 estan precisament en mans dels bancs i els fons d’inversió, que van evitar que hi hagués acord a l’hora de resoldre el concurs.


La Xarxa Vives realitza una enquesta per conèixer les condicions dels estudiants - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nLa Xarxa Vives realitza una enquesta per conèixer les condicions dels estudiants\nObert el termini per a emplenar l'enquesta de promoció del programa Via Universitària per conèixer les condicions dels estudiants a la universitat, que estarà disponible fins al 9 de març. Se sortejaran tres iPhone 8 entre totes les persones que hi participin.\nLa Xarxa Vives d'Universitats inicia una campanya de comunicació per fomentar la participació dels estudiants universitaris en el programa Via Universitària per conèixer les seves condicions de vida i grau de satisfacció en els seus estudis. La campanya que inclou una enquesta per saber les opinions de l'alumnat, sortejarà tres iPhone 8.\nEn la segona edició del projecte Via Universitària es pretén crear una base sòlida de coneixement sobre la vida universitària dels estudiants, fomentar l'anàlisi i el debat que permeti millorar les propostes en l'àmbit de la política universitària, i generar una aliança d'actors clau en els temes fonamentals de l'àmbit educatiu.\nL'enquesta estarà activa del 12 de febrer fins al 9 de març, es rebrà a través del correu electrònic de la universitat i es pot omplir a través del següent enllaç. Per tal de guanyar un dels tres telèfons que se sortegen cal contestar almenys el 80% de les respostes del qüestionari en línia.\nMés informació:\tXarxa Vives d'Universitats\nOmplir l'enquesta (només per a estudiants de grau i màster)