Aitana.es, l'empresa de líder del sector del programa de gestió empresarial | Valencia Extra\nLes noves tecnologies han canviat el marc organitzatiu i la manera de fer de les empreses. En alguns aspectes han facilitat la gestió i les comunicacions, cosa que ha sigut favorable per a molts negocis. El programa de gestió empresarial han sigut l’eina perfecta per a administrar i organitzar totes les tasques d’una empresa. Cada vegada més empreses es dediquen al desenvolupament i implementació de programa de gestió empresarial. L’empresa valenciana Aitana.es és una de les empreses líders en el sector.\nÉs una eina tecnològica que permet a les empreses gestionar el negoci des d’un ordinador. Es tracta d’aplicacions informàtiques, que s’usen amb connexió a internet, i que permeten gestionar i controlar tots els temes administratius i de gestió de les empreses.\nEl programa serveixen com a base de dades per a emmagatzemar tot el que té a veure amb els teus clients. Serveixen també per a emetre factures, o per a crear registres d’aquestes. Per a crear un inventari del teu magatzem. Per a generar pressupostos, albarans, etc.\nEn definitiva, és un gestor que t’ajuda a administrar la teua empresa d’una forma molt més senzilla. I sobretot et permet traure-li profit a totes les dades que es van generant.\nEn Aitana.es es dediquen a ajudar mitjanes i grans empreses a gestionar els seus negocis i ho fan amb diferents solucions tecnològiques que ajuden a organitzar-se i a administrar el negoci.\nUna d’elles és amb la implementació d’un programa de gestió empresarial. Però per a això l’empresa es dedica primer a fer un estudi de les necessitats de l’empresa.\nLa implementació d’un programa de gestió empresarial\nEl que més temen les empreses és implementar un sistema nou de gestió empresarial perquè significa migrar les dades a una nova eina tecnològica amb el que això comporta. Un nou programa empresarial no sols significa instal·lar i trasllades dades, també formar als empleats, fer proves per a saber que funciona o provar-ho amb els diferents dispositius de l’empresa. Aitana.es es dedica a tot això. Ajudant les empreses a migrar tots els arxius d’un programa a un altre, formant als usuaris perquè sàpien utilitzar la nova eina i fent proves en paral·lel perquè tot estiga llest per al llançament.\nUn llançament del qual també s’encarreguen per a assegurar-se que funciona, fent després el seguiment necessari per a corregir allò que fóra necessari.\nSens dubte la tecnologia ens ha facilitat la vida i a les empreses els ha solucionat molts problemes. Aquestes eines empresarials permeten treballar d’una forma molt més organitzada, optimitzant els recursos i sent més eficients.


About: Pius VI\nPius VI (en llatí: Pius VI, en francès: Pie VI, en italià: Pio VI) és el nom que va adoptar el cardenal Giovanni Angelo Braschi al ser escollit Papa. Havia nascut en una familia noble però empobrida i es va educar a escola de jesuites de Cesena i es va diplomar en dret a la Universitat de Ferrara. El 1755 va ser ordenat sacerdot i gràcies a la influència d'alguns dels seus oncles, que eren cardenals, va ocupar diversos càrrecs en la Curia Vaticana, entre els quals destaca el de Tresorer (1766).\nPompeo Batoni - Ritratto di Papa Pio VI .jpg\nPius VI (en llatí: Pius VI, en francès: Pie VI, en italià: Pio VI) és el nom que va adoptar el cardenal Giovanni Angelo Braschi al ser escollit Papa. Havia nascut en una familia noble però empobrida i es va educar a escola de jesuites de Cesena i es va diplomar en dret a la Universitat de Ferrara. El 1755 va ser ordenat sacerdot i gràcies a la influència d'alguns dels seus oncles, que eren cardenals, va ocupar diversos càrrecs en la Curia Vaticana, entre els quals destaca el de Tresorer (1766). El 1773 va ser nomenat cardenal i abad del monestir camaldulenc de San Gregorio al Celio i del benedictí de Subiaco. En el conclave del 1775 surt escollit sense ser bisbe, de manera que el cardenal Gianfrancesco Albani el va haver d'ordenar in situ. A Pius VI li va tocar veure la Revolució Francesa on va denunciar i condemnar l'onada d'anticlericalisme que es va propagar per França i que li va costar la pèrdua definitiva dels territoris papals francesos d'Avinyó, Benevent i Venassino, que Lluís XV havia tornat a Climent XIV. Per combatre la Revolució, Pius VI es va sumar a l'aliança d'estats que van atacar França, però la desfeta d'aquests va convertir els Estats Pontificis en un objectiu i el 1797 un exèrcit francès, dirigit per Napoleó, va baixar a Itàlia, va entrar a Roma, va declarar acabat el poder temporal dels papes i va endur-se al Papa presoner, primer a Siena, després a Florència i finalment cap a Valença. Als seus cansats 82 anys i greument malalt Pius VI no va sobreviure el viatge i va morir al cap de pocs dies. El seu cos, per voluntat de Napoleó, va ser traslladat a les grutes vaticanes, a la Basílica de Sant Pere el 1802. (ca)\nPius VI (en llatí: Pius VI, en francès: Pie VI, en italià: Pio VI) és el nom que va adoptar el cardenal Giovanni Angelo Braschi al ser escollit Papa. Havia nascut en una familia noble però empobrida i es va educar a escola de jesuites de Cesena i es va diplomar en dret a la Universitat de Ferrara. El 1755 va ser ordenat sacerdot i gràcies a la influència d'alguns dels seus oncles, que eren cardenals, va ocupar diversos càrrecs en la Curia Vaticana, entre els quals destaca el de Tresorer (1766). (ca)\nPius VI (ca)


El Baxi Manresa prescindeix del lituà Deividas Dulkys, que ha jugat 11 partits - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Baxi Manresa prescindeix del lituà Deividas Dulkys, que ha jugat 11 partits\nL'ala va tornar al conjunt de Pedro Martínez el novembre passat per cobrir les baixes en posicions exteriors\nredacció. manresa 15.03.2021 | 23:25\nDulkys, contra el València j. alberch/acb photo\nDulkys, contra el València\nEl Baxi Manresa va decidir ahir donar la baixa a l'aler lituà Deividas Dulkys, que no va ser present en el matx de diumenge contra el Fuenlabrada. Un detall que, com va avançar aquest diari, donava a entendre que les seves hores a la plantilla que dirigeix Pedro Martínez estaven comptades. De fet, ni tant sols va ser present al pavelló fent costat al grup.\nEl club va fer públic un comunicat on va explicar que «Dulkys i el Baxi separen els seus camins» i li agraeixen públicament «la feina feta durant aquests mesos». El lituà va arribar a l'equip el novembre passat per reforçar les posicions exteriors en un moment en que hi havia nombroses baixes, i d'aquesta manera va retornar a un club que ja coneixia en haver-hi jugat la temporada passada.\nEn la segona etapa al Nou Congost, Dulkys va disputar un total de 164 minuts repartits en 11 partits, amb mitjanes de 2,4 punts, 2,4 rebots i 0,5 assistències per partit. La temporada anterior, també amb Pedro Martínez a la banqueta, Dulkys va tenir una mica més de protagonisme, ja que va participar en 381 minuts en 20 partits.


Info CD Català | quartetvela\nVa ser davant la mar –així, en femení, com l’anomenen aquells que més l’estimen– que es van conjurar per crear el Quartet Vela. En tenien vint-i-pocs i passejaven pel moll del port de Barcelona en un dels últims matins de sol que esgarrapava la tardor. Des d’aleshores, el Quartet Vela ha ofert concerts a diversos llocs d’Europa: Catalunya, Dinamarca, Alemanya, les Illes Balears, Itàlia... Moltes vegades, de nou, davant la mar; i sempre amb la voluntat d’ampliar el repertori de quartet de saxos.\nA Vistes al mar, el seu primer disc, el Quartet Vela ens convida a creuar un oceà que fins ara se li ha resistit, l’Atlàntic, a través de vuit obres que poc o mai ha enregistrat una formació com la seva. Aquest viatge, càlid i envoltant, ens\ndescobreix com sonen dos territoris tan íntimament lligats per la història com són les terres de parla catalana i Xile, ambdues banyades per la mar. Quina música els identifica? Com sonen les melodies populars? Què s’hi compon en l’actualitat? Aquest disc que tens a les mans demostra la versatilitat imparable que pot exhibir un quartet de saxos i està\ndedicat a tothom qui porta més d’una terra al cor.\nVOLS SABER MÉS SOBRE EL CD?\nEntrevistes als compositors\nAmb la contribució de...


Base de tall gran de 90x60 en centímetres ( A1 ) y polzades\nMessura de la Base de Tall: 90x60\nComprant NAPA DE COTÓ tindràs un 15% de descompte en qualsevol de les nostres bases de tall KADUSI\nBase de tall acte cicatritzant i superfície antilliscant per Scrapbooking i altres manualitats. Mesura de la Base de Tall: 90x60 cm. La Base de Cort aquesta impresa en centímetres. Planxa de Tall 90x60 cm Superfície per treballar amb cúters protegint la nostra taula de talls i ratllades. Indispensable per a gairebé qualsevol treball de manualitats, scrapbook o targeteria. Gruix: 1.6 mm (perfecta i lleugera malgrat les seves dimensions)\nReferència Base Kadusi 90x60 cm/Pulg


(S'ha redirigit des de: Genua)\nGènova (en italià, Genova; en lígur, Zena) és una ciutat d'Itàlia que té 600.000 habitants, anomenats genovesos. És la capital de la ciutat metropolitana homònima i de la regió de la Ligúria. El port de Gènova és el primer d'Itàlia i el segon en importància de la Mediterrània després de Marsella. Durant la darrera centúria, Gènova ha crescut fins a absorbir 25 municipis del litoral i de les valls circumdants, i actualment està dividida en 25 circumscripcions i 71 unitats urbanes. Cap a l'oest, Sampierdarena conserva algunes vil·les dels segles xvi i XVII. L'any 2006, a Gènova les Strade Nuove i el sistema dels palaus dels Rolli foren declarats Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\n44° 24′ 26″ N, 8° 56′ 02″ E / 44.407186°N,8.933983°E / 44.407186; 8.933983\nSiege of Genoa (1800) (en)\nSiege of Genoa (en)\nSiege of Genoa (1746) (en)\nsiège de Gênes (fr)\nGenoa City Council (en)\n• Mayor of Genoa (en)\nL'escut de Gènova està constituït per la Creu de Sant Jordiː creu vermella sobre fons blanc.\nGenua fou una ciutat marítima dels lígurs (i sota domini romà de la província de Ligúria), probablement a causa del seu port excel·lent que la feia un gran empori comercial. El golf de Gènova es deia, llavors, Sinus Ligusticus.\nNo apareix esmentada fins a la Segona Guerra Púnica, quan ja era una ciutat important. Escipió va renunciar a empaitar Anníbal cap a la vall del Roine, i va arribar amb la seva flota a Gènova (Genua) des d'on esperava oposar-se al general cartaginès a la vall del Po. Avançada la guerra, quan Magó va renovar la lluita a la zona, va desembarcar a Genua (205 aC) i, encara que la va dominar un temps, després es va traslladar a Savo, amb el propòsit de combatre els ingaunis; i probablement la va destruir, en abandonar-la, perquè el 203 aC es troba el pretor Sp. Lucretius encarregat de la seva reconstrucció.\nDesprés apareix molt poc a la història de Roma. Al segle i aC era un municipi romà. Una via de Libarna a Dertona (la via Postúmia) passava per Genoa, cosa que va incrementar la seva prosperitat. Una inscripció esmenta un conflicte de límits entre Genua i el poble veí dels veituris, i per arbitrar es van nomenar dos germans de la família de Minucius Rufus (117 aC); aquest document permet conèixer l'existència de dues tribus properes: els veituris i els langenses (el seu nom s'ha conservat en el castell de Lanyareo a la vall del Polcevera, i aquest riu és esmentat a la inscripció com Porcobera o Procobera); als habitants de la ciutat se'ls esmenta indiferentment com a genuats o genuencs; a l'est de Genua s'esmenta el riu Feritor, avui el Bisagno.\nVa romandre en poder de Roma fins a la caiguda de l'Imperi, passant després als ostrogots i als llombards, i així va perdre una gran part de la seva prosperitat i importància. El 934 fou saquejada per pirates àrabs o musulmans. Després d'això, va anar prosperant i el comú es va establir el segle xi, i esdevingué la República de Gènova.\nRepública de GènovaModifica\nDurant l'edat mitjana es va convertir en una potència marítima; fou una de les quatre Repubbliche Marinare (Repúbliques Marineres); República de Gènova, República de Venècia, Pisa i Amalfi competien per la supremacia naval de la regió italiana i la Mediterrània, sovint enfrontant-se entre elles (guerra venecianogenoveʂa). La República de Gènova comprenia la Ligúria actual, una part del Piemont i l'illa de Còrsega i una part de la de Sardenya. També tenia colònies a l'Orient Mitjà i a l'Àfrica del Nord.\nEl 1497 es va fundar a Gènova el Banco di San Giorgio, considerat un dels bancs més antics del món juntament amb la Taula de canvi de Barcelona.\nDurant l'edat mitjana, i especialment a partir de la conquesta de Sardenya, els catalans també van rivalitzar amb els genovesos, fet que donà lloc a episodis d'oberta confrontació com la Massacre dels genovesos, la Guerra catalanogenovesa (1330-36) o la Campanya mediterrània d'Alfons el Magnànim (1420-24).\nAixí mateix, els genovesos van finançar o prendre part en conquestes com la de Tortosa, el 1148 (setge de Turtuixa), de resultes del qual els va ser donat el domini sobre Ferreries,\nPrimer Imperi FrancèsModifica\nRegne de Sardenya-PiemontModifica\nEl 1849 es va produir una revolta que va ser durament reprimida pel rei Victor Manuel II.\nEl 1861 el Regne de Sardenya-Piemont va esdevenir Regne d'Itàlia, dins del procés d'unificació d'Itàlia.\nDesprés d'un llarg període de decadència, Gènova va recuperar la seva rellevància portuària gràcies, d’una banda, a l'obertura del Canal de Suez. L'afavoriren així mateix la construcció de túnels ferroviaris alpins i la puixança de la industrialització, manifestada per la presència de drassanes navals, les indústries petroquímiques i el desenvolupament metal·lúrgic.\nAmb tot, es registra un fort moviment migratori des de Gènova vers Amèrica, tant del nord com del sud.\nDesprés de la Primera Guerra Mundial, hi va tenir lloc la Conferència de Gènova (1922).\nArran de l'esclat de la guerra civil espanyola, nombrosos expatriats catalans van arribar a Gènova fugint de la persecució revolucionària, en molts casos gràcies a l'ajut d'alguns consellers de la Generalitat.\nL'any 2001 va tenir lloc a Gènova una cimera del G8 que va donar lloc a un intens moviment de protesta contra la globalització, accentuat arran de la mort del jove Carlo Giuliani a mans de la policia.\nL'any 2004 Gènova va ser Capital Europea de la Cultura.\nL'any 2006, les Strade Nuove i el sistema dels palaus dels Rolli foren declarats Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\nEl conjunt de palaus anomenat Palazzi dei Rolli, aixecats per les grans famílies genoveses entre l'Edat Mitjana i l'Edat Moderna, va ser declarat Patrimoni Mundial de la Unesco l'any 2006.\nDins del nucli antic es troba la Catedral de Gènova i d'altres esglésies, totes amb una rica decoració gràcies al mecenatge de les grans famílies genoveses. A la del Gesù hi ha dues pintures de Rubens. La de San Matteo reflecteix el mecenatge dels Doria. La de San Pietro in Banchi es deu a la iniciativa del govern de la ciutat. Cal remarcar, així mateix, les dues grans basíliques de la Santissima Annunziata del Vastato i de Santa Maria Assunta di Carignano. A l'església de Sant Bartomeu dels Armenis es conserva una imatge de la Santa Faç que suposadament es podria identificar amb el Mandylion.\nTambé es troben dins el nucli històric la Porta Soprana, antiga porta del recinte murat (on hi ha diverses làpides amb inscripcions, una de les quals referida a les conquestes de Tortosa i Almeria, en què van participar els genovesos) i, al seu costat, les restes de la suposada casa de Cristòfor Colom i d'un claustre medieval reconstruït.\nLa Plaça De Ferrari, centrada per una font monumental, actua com a nexe d'unió entre la ciutat vella i la ciutat contemporània. Allà hi conflueixen el Palau Ducal, seu històrica del govern de la República de Gènova, el Teatre Carlo Felice (destruït durant la Segona Guerra Mundia, reconstruït 1981-90) i altres edificis notables com la Borsa (Dario Carbone, 1912) o la seu del govern de la Liguria (originalment, seu de la Companyia Italiana de Navegació, Cesare Gamba arquitecte, 1924)\nEls ponts i viaductes són un element consubstancial al paisatge de Gènova i el seu entorn. Un dels més emblemàtics era el Pont Morandi, construït entre 1963 i 1967 segons projecte de l'enginyer Riccardo Morandi. Aquest pont va col·lapsar el 14 d'agost del 2018, causant una tragèdia.\nGalata, museu del mar\nEntre els personatges famosos nascuts a Gènova hi ha: Cristòfor Colom, l'almirall Andrea Doria, el patriota italià Giuseppe Mazzini, el violinista Niccolò Paganini; i molts d'altres com:\nNatale Abbadia (1782-1861), compositor i director de cors.\nFrancesc Xavier Anet i Colomer.\nGonzalo Pérez de Olaguer.\nGiuseppe Pericu, (1937) batlle municipal (1997-2007) i diputat.\nCaterina de Gènova.\nDesideri de Langres.\nSergio Ciomei (1965), pianista, organista, clavicembalista clàssic i pedagog.\nTambé hi va estar estretament lligat Iacopo da Varazze, que va ser arquebisbe de Gènova.\n↑ «Augmenten a 37 els morts per l'esfondrament de Gènova» (en català). Ara.cat.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gènova&oldid=24929107»\nDarrera modificació: 13 set 2020 a les 16:09\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 set 2020 a les 16:09.


El PSPV obri expedient disciplinari i suspén de militància als alcaldes que es van vacunar contra la Covid | Valencia Extra\nEl PSPV-PSOE ha obert aquest dissabte un expedient disciplinari i ha suspés cautelarment de militància als tres alcaldes de la Comunitat Valenciana que van acceptar la vacuna contra la Covid-19 “malgrat no estar contemplats en el grup de risc estipulats pel Ministeri de Sanitat”.\nEl partit lamenta en un comunicat la decisió “desencertada” dels municipis del Verger, Els Poblets i Rafelbunyol, que “no pot entelar la gran faena que estan fent tant sanitaris com responsables públics en la gestió de la crisi sanitària, social i econòmica”.\nDes del PSPV han remarcat que en una situació “tan complicada com l’actual, en la qual tant els sanitaris, com les forces de seguretat i tota la ciutadania en general està fent grans esforços per a superar aquesta pandèmia, l’acció dels responsables públics ha de ser més exemplaritzant si cap”.\nEn aquest sentit, han assenyalat que la decisió d’acceptar vacunes “no respon als criteris de responsabilitat que se li exigeix a un càrrec públic en un moment en el qual, a més, els recursos sanitaris són molt limitats”. Per tant, el partit ha iniciat un expedient disciplinari als primers edils, als quals ha suspés cautelarment de militància “fins a analitzar el succeït”.\nEn qualsevol cas, la formació socialista ha indicat que es tracta de casos “puntuals” que “no poden entelar la labor que estan realitzant alcaldes, alcaldesses, regidors i tants càrrecs públics que estan responent de manera exemplar a la responsabilitat política que els va encomanar la ciutadania en les urnes”.\nA ells, així com a tots els treballadors de la Sanitat, serveis públics i essencials, el partit ha reiterat el seu “agraïment i reconeixement” per “el seu esforç en els últims mesos”.


Empúries. Recinte sagrat d'Asclepi - Signinum\nReproducció del paviments mosaic d'opus signinum\nEn les excavacions arqueològiques, la troballa de paviments antics sempre ha sigut considerat com un gran esdeveniment, per la informació que aporten, pels propis materials que el conformen, per les seves qualitats estètiques, etc.\nMalauradament però, aquests solen aparèixer fragmentaris i afeblits a causa de les condicions i inclemències suportades. Si bé la conservació i recuperació d’aquests elements ha de ser l’ objectiu principal de la nostra disciplina, la seva difusió i posada en valor suposa també un dels objectius importants a assolir. És en aquest sentit que hem enfocat el nostre treball en la reproducció de paviments antics, entre ells, els mosaics d’opus signinum amb tessel·les.\nCertament, el nostre treball és una reinterpretació dels paviments d’opus signinum originals, basada en la utilització dels materials anàlegs i en la voluntat de reproduir el seu aspecte més autèntic. El trencadís de ceràmica, la calç i les tessel·les de marbre, de manufactura pròpia, són sens dubte l’eix central del nostre treball.\nEntre els nostres treballs, destaquem el realitzat a la ciutat grega d’Empúries, al temple P del recinte sagrat d’Asclepi, entre els mesos de desembre de 2014 i maig de 2015. A continuació podeu veure una sel·lecció d'imatges de la feina realitzada.


Lidiko Lodge Saint Lucia Estuary Sud-àfrica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Lidiko Lodge\n95 McKenzie Street, St Lucia, Saint Lucia Estuary, Sud-àfrica, 3936 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Lidiko Lodge?\nMés informació sobre Lidiko Lodge\nDissenyat tant per oci com per negoci, Lidiko Lodge està situat idealment a St Lucia; una de les localitzacions més populars de la ciutat. L'hotel és a 1.0 Km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Lidiko Lodge és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix seguretat 24 hores, servei de neteja diari, fotocopiadora, impressora, registre d'entrada/sortida privat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori, mini bar per satisfer els clients més exigents. Piscina exterior, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Lidiko Lodge no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (16)Parelles (12)Viatgers en solitari (1)Famílies amb infants petits (1)Famílies amb infants grans (1)Grups (1)\nEspen, Regne Unit


Naturalistes en societat - Revista Mètode\nDe la República de les Lletres a l’activisme ecologista\nLes ciències en la República de les Lletres\n«Entre els segles XVI i XVII, científics, erudits o simplement persones de variada condició interessades pel saber van començar a travar xarxes de comunicació»\nLes cinc generacions de la família Salvador, les tertúlies de la qual, col·leccions i activitats els acrediten com a protagonistes durant un llarg període de la República de les Lletres a Catalunya. / Institut Botànic de Barcelona (IBB)\nLa de Jaume Salvador va tindre durant la guerra de Successió, entre 1705 i 1713, un caràcter cosmopolita perquè la van freqüentar no sols tertulians locals sinó també metges, cirurgians i apotecaris dels exèrcits aliats del pretendent austríac (Camarasa, 2011). La tertúlia va tenir continuïtat en la que es reunia a la rebotiga d’Antoni Sala, escenari de la creació en 1764 de la Conferencia Físico-Matemática Experimental, origen de l’actual Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona (RACAB).\nLa majoria d’aquestes tertúlies, i més encara les acadèmies, dedicaven la seua atenció a les ciències en un sentit ampli, però algunes, almenys des de finals del XVII, van tenir interessos més especialitzats. Així, en 1689 es fundava en un cafè de Londres el Club de Botànica del Temple Coffee House, possiblement la més antiga societat de naturalistes, o almenys la primera que ha deixat rastre. Poc després també els londinencs aficionats a la lepidopterologia s’organitzaven en la Societat d’Aurelians (Allen, 1994, p. 9-11).\nEl model francès d’acadèmia reial es va propagar per quasi totes les corts d’Europa: Berlín (1696), Sant Petersburg (1725), Estocolm (1739), Copenhaguen (1742), Munic (1759), Nàpols (1779), Lisboa (1779) i Torí (1783). En canvi, el model anglès de societat d’estudiosos cotitzadors que una vegada organitzats buscaven el mecenatge dels poderosos va tenir èxit principalment al mateix Regne Unit (Dublín, 1731; Edimburg, 1783), als Països Baixos (Haarlem, 1752) i també als Estats Units tot just independitzats (Harvard, 1780). A la França de províncies va prevaldre un model intermedi de societats o acadèmies provincials promogudes per elits locals (no necessàriament científiques) que van buscar el suport dels acadèmics parisencs per a obtenir el favor reial (Russell, 1993, p. 69-89). No gaire diferent a aquest seria el cas de la ja referida Academia Médica Matritense (1733) o el de la Conferencia Físico-Matemática Experimental barcelonina (1764).\nCap d’aquestes acadèmies o societats tenia la història natural o alguna de les seues parts com a objecte específic. Només en vespres de la Revolució francesa apareixen les societats linneanes (Bordeus, 1780; París, 1787; Londres, 1788), consagrades a la botànica, i quasi simultàniament d’altres d’especialitzades com la Societat d’Història Natural d’Edimburg (1782), la Societat d’Història Natural de Copenhaguen (1788), la Societat de Física i Història Natural de Ginebra (1791), la Societat Geològica de Londres (1807) o la Societat Werneriana d’Història Natural d’Edimburg (1808).\nLa Revolució francesa i les guerres napoleòniques van transformar per complet el panorama amb l’auge del moviment romàntic i el seu interès i amor per la naturalesa. Especialment en l’àrea germànica, on van proliferar les Naturforschende Gesellschaft (“societats de ciències naturals”) entre les quals destaca la Societat Senckenberg per a la Investigació de la Natura de Frankfurt (1817), fundada a instàncies de Goethe. Més endavant van proliferar societats més especialitzades com la geològica (1848), l’ornitològica (1850) o l’entomològica (1858) de Berlín, la zoologicobotànica de Viena, la zoològica (1826) i la botànica (1830) de Londres o la geològica (1830) i la botànica (1854) de França (París). D’altra banda, a l’Anglaterra victoriana, la botànica, l’observació d’ocells (encara que també la caça) i el col·leccionisme de conquilles i insectes, principalment papallones i coleòpters, es van convertir en modes que van arribar a totes les classes socials (fins i tot treballadors manuals es van organitzar com a societats botàniques o entomològiques i van tenir per local un pub). També va nàixer a Gran Bretanya el model de les societats d’intercanvi de plantes, introduït per la Societat Botànica d’Edimburg (1836), que més tard van proliferar per tot Europa (Allen, 1994).\nI cinquanta anys més tard…\nPoc o res d’aquesta animació va arribar a Espanya fins més enllà de mitjan segle XIX, quan l’obertura i l’efervescència que el Sexenni Democràtic (1868-1874) va suscitar en molts ambients, i en particular en els relacionats amb les professions liberals i amb la ciència i l’ensenyament, iniciatives associacionistes amb ambicions de signe modernitzador. S’aprecia en el Sexenni una inquietud inconforme amb els estrets circuits de sociabilitat i comunicació científiques de què fins llavors disposaven els qui s’interessaven per l’estudi de la naturalesa.\nJa en 1865 Pedro González Velasco havia creat a Madrid la seua Sociedad Antropológica Española, i pocs anys més tard apareixia en el reduït nombre de promotors de la Sociedad Española de Historia Natural (SEHN), que es va constituir, també a Madrid, en 1871. Sobre aquesta cal afegir ací alguns comentaris per a situar-la en relació amb el context més ampli que tractem d’aportar.\n«L’obertura i l’efervescència del Sexenni Democràtic va suscitar en molts ambients iniciatives associacionistes»\nEn primer lloc, destaca el signe de modernització i llibertat propi del moment, així com el protagonisme en tal iniciativa de joves naturalistes la maduresa professional dels quals coincidirà, més tard, amb un brillant període d’entre segles, al caliu de lluminàries com Cajal o Torres Quevedo. Són els Francisco Quiroga, Salvador Calderón o Ignacio Bolívar, que, entre altres, iniciaven la seua activitat al recer de la plataforma associativa i publicística de la nova Sociedad (Casado de Otaola, 2001) i que acabarien, sobretot l’últim, exercint un paper preponderant en el desenvolupament de la història natural a Espanya.\nUn segon aspecte de la nova societat que mereix comentari és que des del principi el seu àmbit d’actuació es va voler fer, de manera emfàtica, extensiu al conjunt del país. I això en un doble sentit: com a plataforma associativa i mitjà de comunicació i publicació, de manera que es donara suport a la labor de naturalistes fins llavors en bona part aïllats o escassament connectats; i com a suport per a un projecte científic que prenia com a referència el propi territori nacional, en un intent d’avançar significativament, davant l’escandalós endarreriment respecte a altres nacions europees, en el coneixement de «les produccions naturals del país» o, en fraseologia més moderna, de «gea, flora i fauna de la Península» (Sociedad Española de Historia Natural, 1872). La seua capacitat per a publicar ja des de 1872 una revista d’alt nivell, regular i prestigiosa va ser clau en aquesta obstinació, tal com apunten altres autors en aquest volum.\nLes publicacions de la Sociedad Española de Historia Natural, iniciades en 1872, van oferir una via de difusió per a les investigacions dels naturalistes espanyols, com aquest article sobre les «Hoces, salegas y torcas de la provincia de Cuenca» publicat per Federico de Botella en 1875. / Font: Sociedad Española de la Historia Natural. (1875). Anales de la Sociedad Española de Historia Natural, 4, 233–239.\nI encara falta assenyalar un altre aspecte important per al nostre enfocament. I és que la Sociedad Española de Historia Natural, creada a Madrid com ja s’ha dit, va acollir primerencament la modalitat de seccions regionals o locals. Seccions que, impulsades des d’altres centres urbans amb un cert pes acadèmic i científic, com Sevilla, Barcelona, Saragossa o València, van contribuir a estendre i densificar el teixit associatiu dels naturalistes (Catalá Gorgues, 2003).\nPlec de l’herbari de la Societat Botànica Barcelonina (1871-1875), testimoniatge de l’activitat herboritzadora d’aquesta associació, actualment conservat en l’Institut Botànic de Barcelona (IBB). / Institut Botànic de Barcelona (IBB)\nFinalment, aquesta associació presenta la paradoxa que el seu èxit va poder dificultar, en termes del que en ecologia es diria exclusió competitiva, el desenvolupament o la consolidació d’altres societats que sorgeixen en aquesta etapa, els socis de les quals van preferir potser concentrar la seua activitat en l’entitat de major abast d’entre les que llavors existien. Un exemple podria ser l’Ateneo Propagador de las Ciencias Naturales, que va sorgir a Madrid en el mateix any de 1871 en què es funda l’Española, i amb socis comuns a aquesta, encara que a penes va durar un parell d’anys la seua activitat (Casado de Otaola, 1997, p. 55-56). I una cosa similar va ocórrer amb la Sociedad Linneana Matritense, creada en 1878 al caliu d’un grup de joves botànics. Però pocs anys després, cap a 1884, la seua activitat decaurà, la qual cosa acabarà representant la pràctica desaparició de l’associació (Casado de Otaola, 1997, p. 56-58).\nA Barcelona va funcionar també, de 1871 a 1875, una associació creada específicament per botànics, la Societat Botànica Barcelonina (Camarasa, 1998). De nou un grup de joves deixebles, en aquest cas aquells que compartien un vincle amb el magisteri d’Antoni Cebrià Costa, constituïen el nucli dinamitzador. Programàticament es plantejava de nou en els termes de fomentar l’avanç en el coneixement del propi solar, sobretot a través de la formació d’un herbari ibèric, declarat fi de la societat, la vida de la qual va ser finalment breu.\nFins al canvi de segle el panorama associatiu dels naturalistes romandrà relativament estable, consolidant-se l’impuls aconseguit en el Sexenni. Però caldria matisar aquesta idea si incloem en la nostra anàlisi, i hi ha bones raons per a fer-ho, les associacions lligades a les pràctiques excursionistes. Sense estendre’ns ací en la seua caracterització (Martí Henneberg, 1994), convé apuntar que, sobretot en les seues primeres etapes, l’excursionisme i el muntanyisme organitzats van mantenir una clara vocació científica.\n«Sobretot en les seues primeres etapes, l’excursionisme i el muntanyisme organitzats van mantenir una clara vocació científica»\nVa ser Catalunya el focus pioner, com es reflecteix en les paraules de Giner de los Ríos quan en 1886 reclamava des de Madrid l’«organització de societats alpines, o d’excursions, a la manera de les de Catalunya» (Giner de los Ríos, 1886a, 1886b). En efecte, ja deu anys abans, en 1876, s’havia creat a Barcelona una Associació Catalanista d’Excursions Científiques per iniciativa d’un reduït grup de joves patriotes. Aquesta primera entitat excursionista es veu prompte augmentada per una escissió que forma en 1878 l’Associació d’Excursions Catalana. Ambdues es refondran fraternalment en 1891 per a crear el Centre Excursionista de Catalunya, actiu fins avui (Iglésies, 1964).\nCatalunya va ser el focus pioner d’un excursionisme i muntanyisme amb clara vocació científica. Al desembre de 1876 naixia l’Associació Catalanista d’Excursions Científiques; en la imatge podem observar el retrat dels seus joves fundadors. Anys més tard es fusionaria amb l’Associació d’Excursions Catalana per a crear el Centre Excursionista de Catalunya, actiu fins avui. / Arxiu Fotogràfic del Centre Excursionista de Catalunya. Autor: Rafael Areña\nLa crida de Giner a imitar l’excursionisme de Catalunya va tindre aplicació en el seu propi cercle de la Institución Libre de Enseñanza amb la constitució a Madrid en 1886 d’una Sociedad para el Estudio del Guadarrama. Pretenia aquesta associació no sols estimular el saludable gust pel camp i la muntanya sinó contribuir a «la investigació d’aquesta serra», tant en «l’aspecte geològic i geogràfic, com en el dels seus usos i costums; en el botànic i zoològic, com en el de les seues tradicions; en el del seu clima i producció, com en els monuments arqueològics que conserva» i avançar així, en definitiva, en l’«estudi real i positiu d’Espanya» (Institución Libre de Enseñanza, 1886). I si bé la seua executòria va ser limitada, i el seu rastre es perd pocs anys després, hi ha elements de continuïtat amb posteriors iniciatives de l’associacionisme muntanyenc a Madrid. El vincle més clar apareix en la societat denominada Peñalara-Los Doce Amigos, que es va formalitzar com a associació en 1913 i que va donar lloc, ja sense solució de continuïtat, a la que fins avui és la Real Sociedad Española de Alpinismo Peñalara (Enríquez de Salamanca, 1988).\nEl nou segle: ciència, política i religió\nTornant, després d’aquest interludi excursionista, a l’associacionisme pròpiament científic i en particular naturalista, el segle XX s’obre amb una novetat important, a la qual seguirà, a més, un període d’un cert creixement i complicació en el panorama associatiu: la constitució a Barcelona, en els últims dies de 1899, de la Institució Catalana d’Història Natural (ICHN), cridada a tenir un paper excel·lent en les dècades següents, i fins a l’actualitat, malgrat una vida bastant agitada (Camarasa, 2000).\nPartint, com les entitats excursionistes, d’un impuls manifestament patriòtic, no diferia a penes en els seus primers anys d’aquestes quant a activitats i publicacions. Molt influïts per la seua formació en col·legis religiosos, els joves fundadors de l’ICHN, en flagrant contradicció amb l’impuls innovador que els animava, van mantenir en els seus primers anys un respecte reverencial per l’Església catòlica, fins al punt d’encapçalar el seu Butlletí amb el lema Nulla unquam inter fidem et rationem vera dissensio esse potest (“Mai pot haver-hi cap vertadera divergència entre la fe i la raó”). Això va ser certament un fre respecte a les doctrines evolucionistes, però en contrapartida va donar peu al cultiu d’algunes matèries menys freqüentades, com la morfologia microscòpica, i va ajudar a posar les bases del notable desenvolupament de l’ecologia a Catalunya en la segona meitat del XX (Camarasa, 2000, p. 16-17).\n«En els últims dies de 1899 es va fundar la Institució Catalana d’Història Natural, cridada a tenir un paper excel·lent en les dècades següents»\nUn efecte col·lateral de l’ICHN seria la refundació en 1901 de la Secció de Barcelona de la SEHN, promoguda en aquesta ocasió per un grup de catedràtics. La iniciativa, que pretenia deixar de costat «tot el que poguera tocar amb idees polítiques i religioses», resultava oposada als plantejaments de l’ICHN, però això no impediria que algun dels més ferms puntals d’aquesta, com Josep Maluquer i Nicolau, s’afiliaren a la SEHN i que amb el temps les relacions entre totes dues societats foren del tot fluides.\nEntre 1915 i 1917 es produeix un tomb en l’ICHN que la separa d’altres entitats a cavall de l’excursionisme i la ciència en convertir-se en societat filial de l’Institut d’Estudis Catalans, condició que ha mantingut fins avui. Després de llanguir durant la dictadura de Primo de Rivera (1923-1930), la presidència del botànic Pius Font i Quer (1931-1934) va conduir l’ICHN als seus anys més brillants, que van continuar sota el seu successor, el geòleg valencià Josep Ramon Bataller, fins a l’abrupte final que van suposar la Guerra Civil i la victòria franquista.\nAssociacionisme científic i excursionisme es donen cita en les activitats muntanyenques que proliferen a començament del segle XX a la serra de Guadarrama, com aquest grup de naturalistes fotografiats en La Pedrosa del Manzanares per Eduardo Hernández-Pacheco cap a 1920. / Font: Hernández-Pacheco, E. (1931). Guías de los Sitios Naturales de Interés Nacional. Sierra de Guadarrama (p. 23). Junta de Parques Nacionales.\nLes dinàmiques lligades a nuclis científics alternatius al centralisme madrileny tenen una altra manifestació rellevant a Saragossa sota el lideratge del jesuïta Longí Navàs, en el qual es dona de nou l’encreuament amb una dimensió ideològica i confessional. L’impuls de Navàs (Catalá Gorgues, 2003) a la Sociedad Aragonesa de Ciencias Naturales, creada en 1902, i després a la Sociedad Ibérica de Ciencias Naturales, des de 1919, s’explica millor en el més ampli context de les iniciatives de foment de la ciència desplegades per un sector del catolicisme. Amb això volien aportar un contrapès a l’excessiu desenvolupament que, al seu judici, anava prenent una versió de la ciència natural que percebien en excés liberal i materialista.\nUna cosa similar podria dir-se de la Sociedad Entomológica de España, creada en 1917 sota un clar influx catòlic. D’altra banda, i a recer dels precedents botànics esmentats adés, aquesta associació especialitzada en entomologia inicia la tendència a l’aparició, que serà després imparable a mitjan i final del XX, de successives associacions especialitzades en tal o tal altra parcel·la de l’antic àmbit compartit de la història natural.\nPerò més que seguir la pista de tota aquesta plètora de societats científiques modernes i especialitzades fins al final del segle XX, cosa que consumiria un espai del qual no disposem, pot ser interessant acabar aquest breu assaig amb una última connexió entre ciències naturals i associacionisme. Aquesta connexió, ja en la segona meitat del segle, serà l’ecologisme. Primer com a conservacionisme i després en les diferents modalitats de l’ambientalisme contemporani, les associacions ecologistes, en sentit lat, són un tret comú a les societats modernes arreu del món. Baula entre l’associacionisme científic i l’ecologista va poder ser la Sociedad Española de Ornitología, fundada en 1954 per Francisco Bernis i un grapat d’entusiastes repartits inicialment entre Madrid, Catalunya i Andalusia (Fernández, 2004). Estudi i conservació dels ocells apareixen units des del principi. La connexió internacional, a través de casos com Doñana, és també important, i en 1968 es crea ADENA, secció espanyola d’una entitat d’abast mundial com el Fòrum Mundial per a la Naturalesa (WWF en les seues sigles en anglès).\n«El canvi polític i social en els seixanta i setanta donarà protagonisme creixent a grups, associacions i plataformes més ambiciosament ecologistes»\nCoberta de Natura, ús o abús?, la publicació del qual en 1976 va proporcionar una referència clau per al naixent teixit d’associacions conservacionistes i ecologistes sorgides en els primers anys de la Transició. / Barcino/Institució Catalana d’Història Natural\nDoctor en Ciències Biològiques i historiador de la ciència. Professor del Departament d’Ecologia de la Universitat Autònoma de Madrid.


Ordinador òptic - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUn ordinador òptic és un ordinador que fa servir la llum en comptes de l'electricitat (és a dir fotons en lloc d'electrons) per manipular, emmagatzemar i transmetre dades. Els fotons tenen propietats físiques fonamentals diferents a les dels electrons, i els investigadors han intentat fer ús d'aquestes propietats, sobretot usant els principis bàsics de l'òptica, per produir computadors amb l'acompliment i / o capacitats més grans que els dels ordinadors electrònics. La tecnologia dels ordinadors òptics encara està en els seus inicis, s'han creat alguns a laboratoris però cap ha progressat més enllà de l'etapa del prototip.\nLa majoria dels projectes d'investigació s'enfoquen en el reemplaçament dels components d'ordinador actuals per equivalents òptics, donant per resultat un sistema d'ordinador digital òptic que processi dades binàries. Aquest acostament sembla oferir bones perspectives a curt termini per a la computació òptica comercial, ja que els components òptics podrien ser integrats en els ordinadors tradicionals per produir un híbrid òptic / electrònic. Altres projectes d'investigació prenen un acostament no tradicional, intentant desenvolupar enterament nous mètodes de computar que no són físicament possibles amb l'electrònica.\n2 Components òptics per l'ordinador digital binària\n3 Idees falses, reptes i perspectives\nEls investigadors estan intentant dissenyar ordinadors òptics des de principis dels anys 70. Es van fer avenços significatius als anys vuitanta, però la tecnologia encara es troba a la seva infància. El 1990, un equip de laboratori de Bell liderat per Alan Huang va construir el primer ordinador òptic, un ordinador format per làser, òptica i sèries de miralls capaç de fer només addicions.\nLes nombroses dificultats d'implementar un ordinador òptic, en particular la miniaturització dels components òptics, fan que sigui més que hipotètica la sortida d'un ordinador convencional purament òptic en un futur proper. S'espera, però, que aquest concepte es pugui utilitzar per resoldre problemes particulars amb ordinadors mixtes.\nComponents òptics per l'ordinador digital binària[modifica]\nEl bloc de construcció fonamental d'ordinadors electrònics moderns és el transistor. Per substituir components electrònics pels òptics, és requerit un "transistor òptic" equivalent. Això és aconseguit usant materials amb un índex de refracció no lineal. En particular, hi ha materials on la intensitat de la llum entrant afecta la intensitat de la llum transmesa a través del material, d'una manera similar a la resposta del voltatge en un transistor electrònic. Aquest efecte del "transistor òptic" és usat per crear portes de lògica, que al seu torn estan acoblats en els components d'alt nivell del CPU de l'ordinador.\nIdees falses, reptes i perspectives[modifica]\nUna altra aclamada avantatge de l'òptica és que pot reduir el consum d'energia, però, a distàncies curtes, un sistema de comunicació òptic típicament necessitarà més energia que un electrònic. Això és perquè el soroll de dispar d'un canal de comunicació òptic és més gran que el soroll de Johnson-Nyquist (també conegut com a soroll tèrmic) d'un canal elèctric, el que en la teoria de la informació significa que requerim més energia de senyal per assolir la mateixa capacitat de dades. No obstant això, sobre distàncies més llargues i a majors velocitats de dades, la pèrdua en les línies elèctriques és prou més gran que en les comunicacions òptiques, les quals comparativament usaran una quantitat d'energia més baixa. A mesura que s'eleva la velocitat de dades de comunicació, aquesta distància arriba a ser més curta i així la perspectiva d'usar l'òptica en sistemes de càlcul arriba a ser més pràctica.\nUn significatiu desafiament a la computació òptica és que el còmput és un procés no lineal, en el qual múltiples senyals han d'interactuar per computar la resposta. La llum, que és una ona electromagnètica, només pot interactuar amb una altra ona electromagnètica en presència dels electrons en un material, i la força d'aquesta interacció és molt més feble per la llum d'ona electromagnètica, que per als senyals electròniques en un ordinador convencional. Això dóna com a resultat que els elements de processament per un ordinador òptica requereixen més energia i majors dimensions que per un ordinador electrònic convencional utilitzant transistors.\nLa facilitat de construcció de l'ordinador electrònic convencional prové de la facilitat de transportar informació d'un lloc a un altre en forma d'electrons i d'emmagatzemar de forma sostenible la informació utilitzant els electrons per modificar l'estat d'un memòria (condensador, disc dur o un altre).\nAquest no és el cas de l'òptica: les partícules lluminoses –els fotons– no s'emmagatzemen en un suport i, per tant, no existeix la memòria de massa del fotó. D'altra banda, és difícil transferir un fotó de manera fiable d'un punt a un altre: es propaga en línia recta (a fenòmens de difracció: vegeu fotó, difracció i principi òptic no lineal). Tot i que les guies òptiques es poden fer com a fibres òptiques, són de major complexitat que el simple fil conductor. Tanmateix, la RAM es pot fer muntant els transistors òptics a flip-flop.\nD'altra banda, el terme ordinador òptic ja conté per si mateix una ambigüitat. Si bé la informàtica convencional permet processar els anomenats problemes universals, els sistemes basats en òptiques només són adequats per a la resolució de certs problemes, especialment els relacionats amb el processament de senyal i imatge.\nL'òptica, però, té certs avantatges: utilitza les tres dimensions de l'espai, ja que en un sentit de propagació s'associen dues direccions perpendiculars segons les quals es poden fer imatges. Qualsevol lent fa una operació algebraica extremadament útil en una imatge, la transformació de Fourier en dues variables espacials (les dues direccions perpendiculars a la propagació). Sense entrar en detall, aquesta operació és la base de moltes aplicacions especialitzades, com el reconeixement d'imatges.\nEn termes de potència informàtica, els transistors òptics són molt ràpids i els ordinadors de laboratori òptics ofereixen un rendiment molt destacat, fins a 5x10^12 operacions per segon (5 TeraOPS); cal subratllar que només es tracta d'operacions especialitzades de processament de senyal. La comparació amb l'electrònica s'ha de fer amb circuits integrats especialitzats per a una operació de processament de senyal i, per tant, tenen un rendiment molt millor que els dels microprocessadors universals: un circuit de processament de senyal com el STI 3220 per a la l'anàlisi de moviments d'imatges en vídeo, que inclou un milió de transistors dividits en 256 processadors, té una potència informàtica de 14.000 MFLOPS, mentre que un microprocessador de la mateixa mida i tecnologia produeix només 50 MFLOPS.\nCom veiem, les especificitats de l'ordinador òptic fan que sigui principalment un processador de senyal o imatge. Tanmateix, els darrers avenços en òptica no lineal, inclòs l'efecte Kerr, permeten considerar portes lògiques més complexes i obren aquesta tecnologia a un camp d'aplicacions més ampli.\n↑ 1,0 1,1 1,2 Corrales, Ricardo. «Computación Óptica: el siguiente paso» (en castellà), 24-04-2017. [Consulta: 7 desembre 2019].\n↑ «Computador óptico». [Consulta: 7 desembre 2019].\n↑ Ballantyne, J. M. «Kerr Magneto-Optic Effect in Thin Cobalt Films*» (en en). JOSA, 54, 11, 01-11-1964, pàg. 1352–1353. DOI: 10.1364/JOSA.54.001352.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ordinador_òptic&oldid=25447051»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 nov 2020 a les 12:42.


De mica en mica s’omple la pica. – U.E. CASTELLAR\nSabadell B-0 UE Castellar-1\nSabadell, 0 – Castellar, 1\nSabadell: Jordi, Corpas, Mamadou, César, Luis Alejandro, Sergi, Òscar, Toni, Collado, Aleix (Eric) i Chica.\nCastellar: Àlex, Valls (Joel), Dani Guerrero, Sabalete, Damas, Enric (Justicia), Carlos Rosa (Sergi López), Dani González, Corral (Frederic), Brullet i Alavedra (Pujol).\nÀrbitre: Senyor Fernando Caballero Jerez. Va tenir una actuació aceptable, en un partit disputat amb molta passió, però també amb molta correcció. Va mostrar targetes grogues als jugadors locals Toni, Aleix i Collado i als visitants Àlex, Dani González, Joel i Dani Guerrero en dues ocasions pel que fou expulsat.\nGol: Jiménez Corral (m 56) 0-1.\nUn partit de ets i uts!\nEl Castellar va fer a Sabadell l’única cosa que li servia: tornar amb els tres punts en litigi. En veient els darrers resultats del Sabadell i els obtinguts recentment pel Castellar es dóna per suposat que el partit no va ser plàcid. El primers quinze minuts varen estar dotats d’un domini abassegador dels homes de Quico Díaz. Al primer minut, Carlos Rosa, va tenir a les seves bótes el primer gol en no atinar a aixecar per damunt de Jordi, una pilota molt franca que va trobar-se als peus. Sis minuts més tard, Corral, lliure de marca envia amb el cap una pilota a les mans del porter amb tota la porteria per a ell. Marauradament pels interessos castellarencs, les coses van començar a canviar una mica de decoració al minut 14 en què, Chica, des de fora de l’àrea envia una pilota al travesser de la porteria defensada per Àlex Tost, aquesta fou la rèplica a la darrer jugada clara de gol que va tenir com a protagonistes a Sabalete i el porter Jordi: el primer per un magistral cop de cap que fou rebutjat amb el puny a còrner pel porter, en una no menys magistral intervenció. Foren tres jugades que hagueren pogut esdevenir claus i permetre’ns prendre el partit amb una mica més de tranquil·litat. A la mitja hora de joc i amb un Sabadell crescut, varen tenir lloc dues accions que hagueren pogut marcar el partit. En una entrada relativament poc important, Guerrero, veia la primera targeta groga del matí i dos minuts més tard, unes mans del mateix jugador propiciaren que el senyor Caballero Jerez li mostrés la segona i la consegüent expulsió. Així, doncs, amb un home menys el Castellar va tenir que encarar la hora llarga que encara estava pendent de disputar-se. Del domini local només cal destacar que a la darrera jugada de la primera part, Sabalete, va salvar sota pals una pilota que portava tots els indicis de gol.\nQuan es portaven disputats 11 minuts de la represa, un error defensiu del Sabadell va permetre que, Corral, arreplegués una pilota a pocs metres de l’àrea i pogués batre a Jordi en la seva sortida. A partir d’aquell moment, amb un home menys, amb les oïdes posades al que succeïa a poc menys d’un quilòmetre d’allí (el Sabadell Nord vencia al Palau) el Castellar havia de defensar la renda al preu que fos. A les dues en punt de la tarda, acabàvem de sortir d’aquella zona que té tan mal gust que s’anomena llocs de descens: calia fer bo el resultat. A partir d’aleshores, el Sabadell va agafar les regnes del partit amb molta força. Fins i tot, hi hagué una jugada en què va reclamar-se penal per possible falta d’Àlex Tost a un davanter del Sabadell, que va posar l’ai al cor a la nombrosa parròquia que havia baixat de Castellar a donar suport a l’equip. Entre ensurt i ensurt anaven passant els minuts. Poc abans d’acabar el partit, encara vam tenir un darrer esglai quan en una jugada del tot fortuïta, Enric Raya va haver de ser substituït per un cop al cap per Justicia. Al vespre mateix ens vam assabentar que afortunadament, igual com va passar la setmana anterior amb Dani Guerrero, tot havia quedat amb una simple anècdota. Són coses del futbol en què és molt més important la integritat de les persones per davant de qualsevol altre èxit esportiu. Per sort, diumenge van poder conjugar-se ambdues.\nEn resum, doncs, partit totalment resultista en uns moments en què jugar bé, fer-ho bonic ha de passar a segon terme. Ja tindrem temps de fer-ho!\nNewer UE Castellar-2 Sabadell Nord-1\nOlder Tres punts d’or.


Una vaca envesteix un matrimoni a Ribes de Freser mentre passejava - Diari de Girona\nUna vaca envesteix un matrimoni a Ribes de Freser mentre passejava\nLa dona va ser la primera en ser atacada però el marit es va emportar la pitjor part en intentar socórrer-la\nacn | ribes de freser 14.03.2016 | 11:35\n· ARXIU · Un grup de vaques ataca un matrimoni a Calders\nUna vaca ha atacat un matrimoni a Ribes de Freser (Ripollès) mentre passejava per un prat a la zona del barri de la Maçana als afores del poble. Els fets van passar ahir pels volts de les dotze del migdia quan la parella, molt coneguda al poble, va sortir a caminar amb el gos en un camp on hi havia un ramat de vaques pasturant. La dona duia l'animal en braços en el moment en què la vaca la va envestir, fent-la caure a terra i colpejant-la diverses vegades. L'home va intentar socórrer-la i l'animal, en veure-ho, va girar-se contra ell i també el va tirar a terra donant-li cops i rebolcant-lo durant una estona. Finalment, el matrimoni va aconseguir escapar i després van avisar els equips d'emergència amb el mòbil. Ell, de 58 anys, tenia diverses costelles trencades i la dona, contusions.\nL'home va intentar treure-li l'animal de sobre però es va acabar emportant la pitjor part. La vaca es va girar i va envestir-lo també a ell, rebolcant-lo per terra durant una estona i deixant-lo malferit i amb molt de dolor a l'esquena i al pit. La parella finalment va aconseguir escapar i van avisar als equips d'emergència amb el mòbil. Quan l'ambulància va arribar a lloc, van decidir evacuar l'home, de 58 anys, amb un helicòpter i traslladar-lo a l'Hospital Josep Trueta, on va ingressar amb diverses costelles trencades. Des de l'hospital han explicat que al llarg del dia està previst que ingressi a planta un cop fetes les radiografies. La dona també va patir contusions però no va haver de ser ingressada.


Santpedor aprova un pressupost un 7% més alt i continua eixugant deute\nAlguns dels projectes són les obres a Cal Clarassó o la urbanització del polígon de Santa Anna\nImatge de la sessió plenària que ha tingut lloc aquest dimarts al vespre a l'Ajuntament de Santpedor. Foto: AjS\nSantpedor recuperarà l’edifici de la Nau per a les entitats del poble, començarà la urbanització del polígon industrial de Santa Anna 1, portarà el clavegueram a una part de la urbanització el Mirador de Montserrat, tancarà el Paller com a pista poliesportiva i posarà fil a l’agulla per recuperar cal Clarassó amb les primeres obres. Aquestes són algunes de les inversions més rellevants, a parer de l'equip de govern d'ERC, del pressupost que ha aprovat el ple de l’Ajuntament de Santpedor en sessió extraordinària celebrada aquest dimarts al vespre.\nEl pressupost total és de 8,1 milions d’euros, un 7% més que al 2016 i té "com a punt més destacat que continua eixugant endeutament per situar-se al tancament del 2016 per sota del 20% i fent un pas més per al pressupost de l’any que ve per situar-lo a la ratlla del 16%", han detallat fonts municipals, que asseguren que les xifres confirmen Santpedor "com un dels municipis amb menys endeutament de tot Catalunya".\nLa regidora d’Hisenda, Judit Raja, va explicar que l’objectiu és mantenir els números de l’Ajuntament sanejats sense que per això es deixin de fer les inversions necessàries tant per al funcionament i el servei al municipi com també per a poder donar resposta a necessitats i compromisos establerts. En aquest sentit, va insistir que “el nostre objectiu és que aquest Ajuntament sigui una administració ben gestionada i solvent que redueix el seu endeutament i que es regeix per l’equilibri pressupostari. És per això que el pressupost de l’exercici 2017 es caracteritza per la congelació de la majoria d’impostos i taxes, la transparència i la disminució de l’endeutament”.\nLes despeses i inversions del 2017\nEn el capítol de les inversions, a les ja esmentades s’hi suma també la voluntat de l’equip de govern d’incloure millores en el servei de recollida d’escombraries porta a porta, per poder aprofitar molt més els residus generats com a rebuig. La partida "més ambiciosa" del nou pressupost està destinada al projecte del Mirador de Montserrat, amb una inversió prevista de 435.700 euros.\nEn el capítol de despesa creix la partida de personal amb la contractació d’una persona que portarà a partir d’ara l’àrea de comunicació de l’Ajuntament, acompanyat de millores en complements de Policia, Serveis Informàtics, Tresoreria, entre altres aspectes.\nEl pressupost es va aprovar amb els vots a favor de l'equip de govern d'ERC, que té majoria. CiU i PM es van abstenir.\nArxivat a: PRESSUPOST SANTPEDOR URBANISME CAL CLARASSÓ


L’Eliana obri la convocatòria d'ajudes d'Emergència Social 2021\nInicio Comarques L’Eliana obri la convocatòria d’ajudes d’Emergència Social 2021\nL’ajuntament de l’Eliana ha convocat les Prestacions Econòmiques Individualitzades d’emergència social amb un pressupost de 230.578 euros.\nAquesta xifra implica, segons fonts municipals, un increment de 50.000 euros respecte a l’any 2020, amb el qual els Serveis Socials reforçaran l’atenció a les famílies elianeres vulnerables, especialment a les afectades per la crisi de la pandèmia de COVID-19.\nCom en anys anteriors informen que existeixen dues modalitats: l’emergència social i les ajudes a persones de la tercera edat. La primera, té caràcter extraordinari i està destinada a pal·liar situacions d’extrema necessitat i a cobrir despeses imprescindibles per a l’ús de l’habitatge habitual, despeses excepcionals, necessitats bàsiques i despeses per desplaçaments. La segona modalitat per la seua part està destinada a ajudar al desenvolupament personal de beneficiaris de la tercera edat (ajudes tècniques com audiòfons o adaptació de vehicles de motor).\nArtículo anteriorRiba-roja regula el teletrabajo con un máximo de tres días a la semana a los empleados del ayuntamiento y jornadas de 7 horas\nArtículo siguienteLa Vila finaliza las tareas de mantenimiento y acondicionamiento de la rotonda de acceso centro\nXeraco estarà present a la Fira de les Comarques


CM.- El projecte de llei de producció ecològica fomentarà la diversificació del sector\nEl Govern ha aprovat el projecte de llei de producció ecològica i dels règims de qualitat dels productes agraris i alimentaris, que té com a objectiu afavorir la presència en el mercat nacional de productes d'alt valor afegit que representen un atractiu més del territori, i fomentar la diversificació del sector primari cap a la producció de productes ecològics. Així, el text crea la certificació ecològica i amplia els règims de qualitat controlada a les produccions alimentàries per tal de potenciar les produccions locals que apostin per la qualitat.\nLa ministra de Medi Ambient, Agricultura i Sostenibilitat, Silvia Calvó, ha presentat el projecte, i ha assenyalat que la certificació és una eina amb garanties per promoure la diversificació del sector i aportar valor als productes. Tenint en compte que no és possible produir volums importants que permetin competir amb preus reduïts, s’ha considerat imprescindible aportar les eines per poder apostar per la qualitat i la singularitat dels productes. El text incorpora, també i amb l'objectiu de donar garanties en aquest àmbit, els règims de qualitat de la Unió Europea, que no estaven reconeguts legalment a Andorra.\nFins ara la legislació andorrana ja contemplava els règims de qualitat controlada per als productes agraris com la carn i el vi, però no era possible aplicar aquest règim a altres produccions fetes amb productes alimentaris no agraris, com les confitures o els embutits. Així, la normativa que entrarà a tràmit parlamentari en els propers dies amplia l'aplicació dels règims de qualitat a la totalitat de la producció alimentària, ja sigui d'origen agrari o no. Els règims de qualitat permeten reconèixer el compliment d'unes condicions particulars que fan que el consumidor tingui garanties de la seva qualitat. Així, aquest reconeixement és una eina per als productors per diferenciar-se en un mercat ampli. A més, la llei vol aportar un valor afegit amb els distintius 'Producte d’Andorra' i 'Producte elaborat a Andorra'. D'aquesta manera s'acabarà amb una pràctica habitual en alguns comerços del país de vendre com a productes andorrans alguns que no ho són. La ministra ha explicat que «la llei permetrà el poder disposar de cobertura legal per poder eliminar la competència deslleial».\nUna altra novetat que aporta el text legal és la certificació ecològica. Tenint en compte la creixent demanda de productes ecològics al mercat, s’ha considerat oportú regular la producció ecològica i crear una certificació. D’aquesta manera es diferencia la producció ecològica dels règims de producció convencionals, garantint una sèrie de requisits com la priorització d'elements naturals i la minimització dels elements externs, l’ús de recursos renovables, la prioritat del benestar animal o el foment de la biodiversitat. S'obre el camp de les certificacions de qualitat que donaran més valor a la marca Andorra.\nArtículo anteriorCM.- L'executiu augmenta els preus del taxi i del transport interurbà\nArtículo siguienteHerido muy grave un trabajador de las obras del psiquiátrico de Zaragoza


El Procicat estudia si manté les restriccions a Catalunya amb els nous contagis\nEl conseller de Salut assegura que no vol fer passos enrere en la desescalada, però que caldrà fer canvis en el pla sectorial de l'oci nocturn\nRedacció | divendres, 2 de juliol del 2021, a les 22.51\nEl Procicat es reuneix aquest divendres al matí per analitzar l’evolució de la pandèmia i decidir si manté les retriccions a Catalunya i les mesures covid vigents. La trobada és a partir de les 10 h. Sobre taula, l’augment de casos positius de covid-19, que s’ha disparat en els darrers dies amb diversos brots, sobretot entre la població més jove.\nACTUALITZACIÓ: Catalunya prorroga les restriccions una setmana més, fins al 12 de juliol\nEl conseller de Salut, Josep Maria Argimon, ha repetit els darrers dies que el govern no vol fer passos enrere en la desescalada, tot i admetre la preocupació per la situació actual. De fet, aquest mateix divendres ha avançat en una entrevista a RAC1 que no obriran més i que desitgen “no haver de tornar enrere”.\nTest d’antígens a les discoteques\nLa trobada del Procicat arriba 10 dies després de la reobertura de l’oci nocturn, en què s’ha vist la dificultat de controlar que es compleixin tots els protocols covid. De fet, alguns establiments han decidit tancar.\nEn aquest àmbit, el conseller de Salut, Josep Maria Argimon, ha afirmat que cal canviar el pla sectorial per fer test d’antígens obligatoris abans d’entrar als locals. En la mateixa entrevista, també ha apuntat que els haurien d’organitzar les mateixes discoteques.\nEl sector, de fet, ha reivindicat fer-ho aquestes proves. La patronal FECASARM fa temps que reclama la necessitat de fer test d’antígens per poder entrar als establiments, i per evitar que torni a tancar el sector.\nEl conseller de Salut també ha apuntat que el govern català té previst reorganitzar el teletreball en la funció pública a partir de dilluns, 5 de juliol.\nEs tracta d’un dels pocs canvis que hi haurà. La nova resolució inclourà la recomanació als titulars dels centres de treballs, tant públics com privats, perquè els treballadors es reincorporin progressivament de forma presencial al lloc de feina. No obstant això, també es recomana l’ús del teletreball quan la feina ho permeti.\nL’augment de contagis ja està començant a desbordar els CAP, que aquests dies estan rebent una allau de visites, majoritàriament de gent jove amb símptomes de covid o que han estat contacte estret d’un positiu. En molts dels casos, un cop a l’ambulatori es confirma el positiu per covid. Els professionals sanitaris alerten que estan detectant més contagis que durant la segona onada.\nJustament aquest setmana, el govern ha obert la vacunació a la franja d’entre 16 i 29 anys i ja hi ha els primers joves vacunats.


Actualitzada 16/05/2017 a les 17:05\nEl nou Centre de Neurorehabilitació i Autonomia Funcional d’Aspid estarà a ple rendiment a la tardor\nBalanç de NeuroLleida\nEl centre d'Aspid va atendre més de mil persones el 2016.\nEl nou Centre de Neurorehabiltació i Autonomia Funcional de l’Associació de Paraplègics i Discapacitats Físics de Lleida (ASPID), que es preveu que estigui a ple rendiment aquesta tardor, permetrà ampliar i iniciar nous programes de tractament grupals (rehabilitació funcional, deteriorament cognitiu lleu i demències relacionades amb la vellesa i el llenguatge i les habilitats comunicatives). A més, es posarà en marxa la nova Unitat de Memòria, segons ha explicat aquest dimarts Bibiana Bendicho, presidenta d’ASPID, en el decurs de la presentació del balanç 2016 de NeuroLleida, el Servei de Rehabilitació Funcional d’ASPID\nOlga Gelonch, directora assistencial de NeuroLleida, ha explicat que “el 16% de la població espanyola presenta alguna malaltia neurològica i que aquestes són responsables del 44% de la discapacitat per malaltia crònica”.\nBalanç del servei el 2016\nEl servei NeuroLleida va atendre l’any 2016 un total de 103 persones amb discapacitat física derivada de patologies neurològiques (dany cerebral adquirit, malalties neurodegeneratives o neuromusculars, etc.), 29 més que l’any anterior. D’aquest total, 59 pacients van participar en algun dels programes de tractament; 35 van fer un estudi de valoració i diagnòstic, i 9 van dur a terme un estudi de valoració i posteriorment van iniciar el tractament.\nEl grup més nombrós de persones ateses va ser el de la franja d’edat compresa entre els 50 i els 59 anys, amb un diagnòstic de dany cerebral sobrevingut, concretament traumatisme cranioencefàlic (TCE) o ictus.\nMenys morts per ictus


Son[i]a #91 | RWM Ràdio Web MACBA\n26/11/2009 10' 33''\nTot i ser un dels artistes més influents de la seva generació, l'obra de Ray Johnson (Detroit, 1927 – Nova York, 1995) encara és desconeguda pel gran públic. Company de John Cage i Merce Cunningham al Black Mountain College, Johnson va desenvolupar nous circuits per a l'art a través de la correspondència postal. La seva feina amb el collage, introduint-hi elements de la cultura popular, també el converteix en un precursor de l'art pop.\n"Ray Johnson. Completa-ho i retorna-ho, sisplau" (06/11/2009 – 10/01/2010) és una exposició que permet descobrir els seus collages, correspondències i les relacions entre la seva obra i la de John Cage.\nEl Son[i]a parla amb Bartomeu Marí, director del MACBA, Chus Martínez i Alex Sainsbury, comissaris de l'exposició.\nSON[I]ARay Johnsonexposiciómodernismemail artChus Martínez


Organització del pressupost familiar | Consumer\nOrganització del pressupost familiar\nCal tenir molt clars quines són les despeses fixes i els pagaments anuals en concepte d'assegurances i impostos\nSi el pressupost d’una família ha d’ajustar-se correctament als seus objectius, hi ha una regla d’or que no pot deixar-se de complir: que les despeses no superin als ingressos. No obstant això, aquest propòsit sol ser difícil d’aconseguir per a un gran nombre de famílies que cada final de mes viuen el drama dels números vermells en el seu compte corrent. Aquestes famílies, i unes altres que arriben molt amoïnadament al dia 30, han de marcar-se com a objectiu prioritari començar bé l’administració de les seves despeses mensuals. Per a aconseguir aquest repte el primer que ha de fer-se és elaborar un pressupost que permeti aconseguir els últims dies del mes amb un saldo positiu.\nDe quina forma s’aconsegueix aquest propòsit? D’una forma senzilla, però alhora complicada, ja que requereix d’una disciplinada capacitat d’organització. El primer aspecte a tenir en compte és comptabilitzar els diners que s’ingressarà cada mes en el compte corrent. A continuació, es descompta del mateix les despeses fixes de llum, gas, aigua, telèfon, col·legis, etc… Com una mesura preventiva, en aquesta partida convé no oblidar assignar una determinada quantitat per a possibles imprevistos.\nPosteriorment, han de calcular-se els pagaments a realitzar amb caràcter anual. Aquest és el cas, per exemple, de les assegurances de vida, de llar, del cotxe, els impostos, etc…. Una vegada calculats aquests pagaments, es reservarà una part dels ingressos mensuals per a afrontar aquestes despeses. Una bona tàctica a aplicar en aquest terreny consisteix a afrontar aquestes obligacions anuals amb les denominades “pagues extres”.\nUna de les circumstàncies que més poden desequilibrar un pressupost és una declaració de la renda positiva. Aquí sí que és important ser previsors ja que, mes a mes, ha de consignar-se una quantitat per a afrontar tal circumstància i no trobar-se amb una situació d’endeutament per a fer front al pagament d’Hisenda.\nDesprés d’haver seguit tots els passos explicats amb anterioritat, els diners sobrants s’utilitzarà per a fer front a les despeses de menjar, roba, oci i altre, sense perjudici de reservar, en la mesura que sigui possible, una petita quantitat destinada a l’estalvi familiar.


Sant Boi Notícies – Amunt la Festa Major ’10\nAmunt la Festa Major ’10\nmay 20, 2010 Activitats, Festes populars, Música, Oci i cultura, Participació Comentarios desactivados en Amunt la Festa Major ’10\nAvui, 20 de maig, se celebra la Festa Major de Sant Boi, que omplirà la ciutat de festa amb actuacions musicals, espectacles i tallers per a tots els ciutadans fins el cap de setmana.\nLa Festa va començar ahir a la Plaça de l’Ajuntament amb l’Orquestra Montgrins i el pregó del germà Quim Erra i Mas, Director General de la Cúria Provincial de l’Orde Hospitalària de Sant Joan de Déu, amb motiu a la propera inauguració del Parc Sanitari Sant Joan de Déu – Hospital General.\nDurant aquests dies podrem veure a la ciutat grups musicals com Aston, Cucarachas Enojadas, Delafé y las flores azules, Entrevarios, La Caja de Pandora i Efecto Mariposa. Aquest darrer grup tocarà a l’Amfiteatre del Parc de la Muntanyeta el dissabte a la nit. També tindrem l’oportunitat d’assistir a concerts més personals com els que ofereixen Duquende amb Chicuelo i, d’altra banda, Joan Isaac, amb qui es commemoraran els 30 anys de Ràdio Sant Boi.\nA part de sentir música també hi ha lloc per a la participació aquests dies amb la Marató de Dansa previst per avui de 18 a 21 hores a la Plaça Catalunya, i els diversos tallers participatius que podeu consultar al programa de la Festa Major.\nLa cloenda, com cada any, arribarà amb el piromusical que es podrà veure a les 22.30h del diumenge al Parc de la Muntanyeta.\nPremis Ciutat de Sant Boi 2010 Consulta Popular sobre la Independència


Detingut un delinqüent especialitzat en robar a àrees de descans de l’ AP7 al llarg del Baix Llobregat - Llobregat Digital\nDetingut un delinqüent especialitzat en robar a àrees de descans de l’ AP7 al llarg del Baix Llobregat\nDilluns, 22 de febrer de 2021 a les 10:00h\nMossos d'Esquadra de la Unitat Operativa de Mobilitat han detingut el principal investigat d'un robatori violent que va tenir lloc el passat 11 de setembre a l'àrea de servei de Montseny Sud de l'AP-7, quan uns desconeguts van assaltar una turista que viatjava des de Portugal i estava descansant del seu trajecte.\nEls autors dels fets li van sostreure una bossa de mà que contenia joies valorades en 400.000 euros. La investigació es va iniciar a partir de la denuncia de la víctima, que explicava que l'havien distret per sostreure-li la seva bossa de mà de l'interior del vehicle que estava obert.\nEn adonar-se de les males intencions, va intentar impedir-ho, però els assaltants no van dubtar en utilitzar la violència per aconseguir el botí.\nLes gestions dels investigadors van permetre identificar un grup de 3 persones especialitzats en cometre furts a turistes de forma habitual i reiterada.\nActuen a l'aeroport de Barcelona i Madrid, així com a les autopistes catalanes, amb l'objectiu de diversificar el lloc on delinqueixen per dificultar la seva localització i detenció.\nEl modus operandi utilitzat consisteix en distreure les víctimes i sostreure'ls els seus efectes personals. Per aquest motiu en funció del lloc on actuen adapten la seva manera d'actuar.\nConcretament en les àrees de servei de les autopistes, un membre del grup distreu a la víctima i l'altre aprofita que el vehicle no està tancat amb clau per obrir unes de les portes posteriors i sostreure la bossa de mà o efectes personals.\nEl tercer membre espera amb el vehicle en marxa a una distància prudencial i quan s'ha perpetrat el furt, els recull per abandonar el lloc de forma ràpida.\nHabitualment no usen la violència per cometre el robatori, però en aquest cas com que la víctima se'n va adobar i es va resistir, no van dubtar en fer-ho.\nEls investigadors també han pogut demostrar que el detingut va iniciar fins a 11 contactes amb receptadors a Catalunya i altres països d'Europa per oferir el seu botí i va aconseguir vendre alguna de les peces a Alemanya. De fet s'ha pogut identificar una persona aliena al robatori que va ajudar al detingut a vendre les joies sostretes.\nLa detenció es va realitzar el passat 16 de febrer durant l'entrada i escorcoll que van fer els mossos a l'Hotel de Barcelona on residia habitualment.\nPer no ser localitzat ni cridar l'atenció, el compte de l'apartament que habitava era pagat mensualment per diverses persones del seu entorn i a més combinava les estances a Barcelona amb temporades a Madrid per dificultar la seva localització.


Josan Aventurs: Islandia: Sortida Especial LOW COST del 20 al 30 de juliol\nIslandia: Sortida Especial LOW COST del 20 al 30 de juliol\nTitol: Islandia: Sortida Especial LOW COST del 20 al 30 de juliol\n(Sortida més curta, més econòmica)\nSORTIDA ESPECIAL: ISLÀNDIA del 20 al 30 de juliol per 1.450 €\nCOST TOTAL *: 1450 € (des de Barcelona) des de Madrid 1.528 € (78 € més pel cost del vol de tornada)\n* Aquest preu inclou:\nEls nostres serveis (organització, guia, transport a Islàndia, assegurances i impostos): 670 €\nDespeses a Islàndia de fons comú (allotjaments, alimentació, despeses al bar, trasllat a l´aeroport, piscines ...): 358 €\nVols: 422 € (a 30 de juny) (des de Barcelona anada amb Icelandair, volta amb Vueling)\n* des de Madrid 78 euros més\nDescompte a federats FEDME o FEEC, amb llicència D: 30 €\n* grups: mínim 6, màxim 15.\n* se necessita: passaport, sac de dormir, l´equipament per a senderisme i els centims.\nIMPORTANT: A causa de les carreteres bastant bàsiques islandèses, si les condicions meteorològiques o l´estat de les pistes fa l´accés a alguns dels punts impossible, podem sobre la marxa oferir rutes alternatives que permeten aprofitar al màxim el viatge. Si algú considera que viatjar per camins no asfaltats és un perill, millor que trigui un altre tipus de viatge.\nLES EXCURSIONS A PEU SÒN....\nAptes per a tots els públics (amb bona salut) amb un mínim de forma física. Tots els punts d´interès importants de les visites són accessibles amb passejades curtes. Una vegada arribat al lloc de visita, poden haver-hi diferents camins per a explorar, normalment tots de poca dificultat i durades diferentes, amb una mitjana d´aproximadament tres hores al dia. Les excursions es faran sempre amb el grup, a vegades acompanyat pel guia i altres vegades, auto-guiats.\nQui no està en forma, pot decidir no fer les excursions, però no es pot acceptar que algú sistemàticament retarda el grup en totes les excursions. Al contrari, es recomana als que necessiten anar a un ritme ràpid perquè "es cansen si no poden anar al seu propi ritme" triar un altre viatge o viatjar pel seu compte. Separar-se del grup en els deserts i en mig dels territoris abruptes islandèsos implica assumir el risc a càrrec del propi protagonista.\nEl NIVELL MITJÀ DE LES EXCURSIONS, según la classificació de la Associaciò Catalana d´Empreses de Senderisme serà:\nDificultat técnica: MODERAT-DIFÍCIL Esforç físic: BAIX-MODERAT\nInformació facilitada per Josan Aventurs Revisat el 03/06/2013


Langscape | Posicionamient web o SEO | Langscape\nPosicionament web o SEO\nFacebook i SEM\nLangscape: posicionament web o SEO orgànic i natural a València\nUna pàgina web o botiga online no és eficient per si sola: és necessari optimitzar-la per tal que Google la consideri rellevant i els vostres clients potencials la trobin a Google.\n6 motius o principis per confiar en Langscape per al posicionament SEO de la vostra pàgina web o botiga online.\n1) Eficiència: garantia de ROI\nA Langscape pensem que qualsevol inversió ha de valdre la pena. Per això, analitzem prèviament, en un estudi pre-SEO, el potencial dels criteris a posicionar a Google, per tal de decidir conjuntament amb els nostres clients l’estratègia més viable, tenint com a objectiu el ROI (Return of Investment).\nEls projectes de Langscape són a mida i personalitzats: només oferim allò necessari en cada cas per optimitzar la vostra pàgina d’empresa o botiga online a Google.\n4) Seguiment post-venda del posicionament SEO natural de la vostra pàgina web o botiga online sense costos afegits\nA Langscape no ens desentenem dels nostres clients un cop realitzada l’optimització de la vostra pàgina web o botiga online per a un SEO orgànic i natural. Duem a terme controls de la vostra pàgina web o botiga online de manera periòdica a Google per tal d’assegurar-nos que progressa i, si és necessari, l’ajustarem com un engranatge per assolir resultats òptims a Google.\n2) Posicionament orgànic i natural Onpage\nUna altra garantia Langscape és que el nostre SEO és orgànic i natural, seguint les directrius més actualitzades i recomanades de l’algoritme de Google.\n5) Posicionament web internacional: traduccions amb SEO\nA Langscape oferim solucions integrals de posicionament SEO internacional. Per tal d’arribar a clients d’altres països o idiomes (català, anglès, francès, alemany, rus…) optimitzarem les traduccions dels continguts i, així, aconseguirem un posicionament internacional a Google.\n3) Què més significa “SEO orgànic i natural”? No fem “campanyes SEO” ni demanem quotes mensuals. Una pàgina = un ajustament\nUn dels grans avantatges del posicionament orgànic i natural en pàgines web i en botigues online és que, un cop s’ha optimitzat la pàgina web o botiga online per a Google, es manté a llarg termini: realitzant una inversió inicial i assequible en la pàgina web o botiga online, no és necessari pagar quotes mensuals indefinidament.\n6) Consultoria i auditories SEO a València\nCom a valors afegits a la nostra tasca de posicionament web orgànic i natural, a Langscape oferim consultoria i auditories SEO:\nDesitgeu una segona opinió sobre el que s’ha fet anteriorment a la vostra pàgina d’empresa o botiga online? Contacteu amb Langscape per als nostres serveis de consultoria SEO.\nDesitgeu fer un pas més enllà de la consultoria i voleu una auditoria SEO? A Langscape duem a terme auditories SEO transparens per tal d’informar-vos de què està funcionant i què es pot millorar.\nSi voleu saber-ne més informació, contacteu amb Langscape (València).\ncontacteu amb Langscape (València).


El cuiner osonenc Nandu Jubany impartirà aquest dilluns una conferència a la Universitat nord-americana de Harvard, a Boston, en el marc del cicle Ciència i Cuina: de l’alta cuina a la matèria condensada tova. El cicle l’organitza aquesta universitat en col·laboració amb la Fundació Alícia, presidida per Ferran Adrià i el cardiòleg Valentí Fuster, que assessora en temes de salut. Jubany pronunciarà una conferència titulada Concept of Stabilizing Oil & Water centrada en el concepte d’estabilitat o equilibri entre oli i aigua, i en la importància de la temperatura en aquests processos. Entre les demostracions que farà en directe o a través de l’enregistrament, hi haurà emulsions en fred, com l’allioli o la maionesa, i emulsions en calent, siguin d’agitació forta o feble, com per exemple el pil pil. També hi tindran un paper important les vinagretes. L’objectiu del xef serà demostrar com cal tenir en compte una sèrie de factors com el temps, la velocitat o la temperatura per assolir amb èxit aquests processos culinaris. La conferència es combinarà amb les explicacions teòriques de dos professors de física de la Universitat, Dave Weitz i Michael Brenner, que explicaran els canvis físics que tenen lloc durant el procés d’elaboració de les emulsions. La conferència de dilluns és oberta a la comunitat universitària de Harvard i al públic en general. Es preveu una assistència de més de 600 persones. Dimarts 19, Nandu Jubany impartirà de nou una conferència en exclusiva per als alumnes matriculats al programa Ciència i Cuina de la Universitat i posteriorment, dirigirà un taller als laboratoris on podrà interactuar amb els alumnes del curs. “Em fa moltíssima il·lusió poder fer una classe a Harvard. Puc demanar més? Acabo d’obrir el restaurant dels meus somnis, vaig a Harvard a impartir una classe i a la tornada celebrarem els 15 anys de Can Jubany. Podria semblar extenuant, però a mi em dóna més energia per treballar pels qui han fet que tot això sigui possible, els que gaudeixen amb la cuina que faig”, afirma Jubany. Al cicle, que va obrir Ferran Adrià, hi han participat cuiners com Carles Tejedor, Joan Roca, Enric Rovira i Carme Ruscalleda, així com cuiners de l’àmbit nord-americà com Hill Yosses (pastisser de la Casa Blanca), Gran Achatz, Wylie Dufresne, Dan Barber o l’espanyol resident als Estats Units José Andrés, entre d’altres. La conferència de Nandu Jubany es podrà seguir en directe a través del web de Harvard el dilluns 18 a les 13.00h, hora d’aquí.\nNandu Jubany, al llibre de receptes del col·lectiu Cuina de l’Empordanet\nNandu Jubany ha participat en l’elaboració del llibre “Cuina de l’Empordanet i cuiners amb estrella”, que han editat conjuntament el col·lectiu Cuina de l’Empordanet i la revista GastronomiaOci. El llibre recopila 36 receptes dels 18 cuiners del grup, que es combinen amb altres propostes culinàries de xefs amb estrella Michelin, la majoria de la província de Girona. Aquest dijous en Nandu va presentar el llibre a Els Matins de TV3, el programa matinal diari presentat per Josep Cuní. El xef va mostrar una recepta de calamars amb ceba i rom, i va estar acompanyat d’Anna Casadevall, del restaurant La Xicra de Palafrugell, i de Jaume Font, del Sa Punta de Pals, que també apareixen al recull. Les receptes del llibre les han elegit els cuiners amb estrella, igual que els espais de les fotografies dels protagonistes, fetes a diversos indrets de la Costa Brava i l’Empordanet. El volum també inclou informació de cada cuiner i del seu respectiu restaurant. A més, va acompanyat d’un CD amb tretze cançons que, sota el títol “Cançons del menjar i el beure”, estan interpretades per Pere Bahí, responsable de cuina del restaurant La Xicra de Palafrugell, i Pep Rodríguez, amic del col·lectiu.\nEl nou restaurant, en marxa\nAquest dimecres Can Jubany ha reobert les portes després de dos mesos d’intenses obres en què s’ha fet una reforma integral del restaurant. Al migdia els primers clients d’aquesta nova etapa de Jubany ja han dinat asseguts als menjadors totalment reformats i més espaiosos de l’establiment, envoltats de la nova decoració obra de la interiorista Sandra Tarruella. Els comensals d’aquest dimecres també han estrenat la nova vaixella i coberteria que a partir d’ara tindrà el restaurant, i han pogut gaudir de la nova distribució d’espais, que dota Can Jubany d’una zona de bar i d’espais on relaxar-se abans o després de l’àpat, fent un aperitiu, un cafè o una copa. Les reformes també han comportat la incorporació d’un ascensor, un jardinet interior pensat per als fumadors i un accés nou. Algunes de les taules s’orienten als nous finestrals, de majors dimensions, per gaudir de les vistes de la plana de Vic També l’equip Jubany ha treballat per primera vegada a les noves instal·lacions, amb una cuina equipada amb les últimes tecnologies i que dobla l’espai a la que hi havia abans. En total ara són 230 metres d’instal·lació on treballaran deu cuiners, el doble dels que hi havia fins ara. La plantilla del restaurant, que s’ha ampliat, serà ara de vint persones. A partir d’avui, Can Jubany tornarà a funcionar a ple rendiment en els seus horaris habituals: cada migdia de dimarts a diumenge i els vespres de dimecres a dissabte. Ara és el torn dels amants de la cuina de passar per l’establiment, a degustar els seus plats però també a descobrir el nou aspecte de Can Jubany.


Sindicats i cooperatives reclamen accions "immediates" per retirar les mandarines malmeses | Diari de Tarragona\nSindicats i cooperatives reclamen accions "immediates" per retirar les mandarines malmeses\nDemanen al Govern que destini prop de 5MEUR per poder destruir la fruita que queda a l'arbre i no es pot comercialitzar i així evitar un "col·lapse"\n23/12/2014 16:53 | Actualizado a 20/05/2017 23:44\nJoan Montesó, coordinador d'UP a les Terres de l'Ebre, acompanyat d'altres membres de sindicats i cooperatives. Foto: ACN\nEls sindicats i cooperatives de les Terres de l'Ebre han decidit unir-se per "pressionar" al Govern perquè habiliti una partida d'uns 5 MEUR per poder destruir les mandarines que queden a l'arbre i no es poden comercialitzar. Representants d'UGT, CCOO, Unió de Pagesos, i la cooperativa Soldebre han explicat que calen accions de manera "immediata" perquè no poden esperar més. A més, demanen al Ministeri que ampliï la quantitat de retirada de fruita autoritzada, 5.000 tones de mandarines a tot l'Estat, així com el termini per fer-ho, fixat pel 31 de desembre. Els sindicats han xifrat en prop de 5.000 les persones que treballen en el sector citrícola al territori. La meitat podrien quedar-se sense feina.\nD'altra banda, i davant l'autorització del Ministeri de retirar 5.000 tones de mandarines de tot l'Estat destinada a fer sucs, els sectors han reclamat que s'incrementi aquesta xifra i que s'ampliï la data màxima fixada per treure-la que és el 31 de desembre. El gerent de Soldebre, Pere Albacar, ha explicat que la quantitat autoritzada no salva de res ja que només la cooperativa que representa ha fet una sol·licitud d'1,5 milions de quilos. "El temps material que ens deixen amb la logística que comporta la fruita de retirada, que ha de ser apta comercialment i ha d'arribar a la indústria per fer els sucs en bon estat, és molt poc. Cal que ens ho amplien fins al mes de gener", ha afegit.


Gallardón justifica l´indult al kamikaze que va causar un mort perquè patia epilèpsia - Diari de Girona\nGallardón justifica l´indult al kamikaze que va causar un mort perquè patia epilèpsia\nMADRID/VALÈNCIA | EFE/DDG El ministre de Justícia, Alberto Ruiz-Gallardón, va retreure al PSOE les seves crítiques per l'indult a un conductor kamikaze recordant que el govern de José Luis Rodríguez Zapatero també va concedir aquesta mesura de gràcia a un altre conductor suïcida amb un expedient similar i que també va adduir que patia epilèpsia. "Vostès ens van marcar el camí. Per què no volen que fem el mateix que van fer vostès?", es va preguntar el ministre en contestar a les preguntes que sobre aquest assumpte li va formularel socialista Ximo Puig a la sessió de control del Congrés.\nPer a la concessió d'aquest tipus d'indults, Gallardón va explicar que es "sospesen tots els elements, inclòs el patiment de les víctimes o de les famílies de les víctimes", a més d'altres raons. En concret, i en aquest cas, que el conductor mancava d'antecedents, que no conduïa sota els efectes de l'alcohol, així com que va ser diagnosticat d'epilèpsia pel servei públic de salut de Castella-la Manxa, que va ser, va dir, "la motivació de la petició de l'indult".\nA més, va comptar amb l'informe favorable del centre penitenciari en el qual estava ingressat, "constatant que en els nou anys que havien transcorregut abans del seu ingrés a la presó no havia comès cap delicte, es va penedir, es va reintegrar sòcio-laboralment i no hi havia pronòstic de reincidència".\nPer part seva, la germana de la víctima, Loreto Dolz, va mostrar la seva "indignació i tristesa infinita" pels arguments del ministre de Justícia per justificar l'indult del kamikaze. Dolz va reconèixer que "tant la família com la societat estan indignades amb paraules majúscules" per les argumentacions en les quals es va basar Gallardón per justificar l'indult en la sessió del control al Congrés.


Alemanya assenyala relaxacions en quarantena després de conèixer el primer ministre britànic Johnson - EU Reporter\nLa cancellera alemanya Angela Merkel va assenyalar divendres (2 de juliol) una relaxació de les regles de quarantena per als britànics completament vacunats després d’una reunió amb el primer ministre britànic Boris Johnson destinada a potenciar les relacions post-Brexit, escriure William James Thomas Escritt.\nLes restriccions de viatges del COVID-19 van ocupar un lloc destacat en el que hauria de ser l’últim viatge de Merkel a Gran Bretanya com a canceller, com a casos de l’augment de la variant de Delta, altament transmissible, al país.\n"Suposo que en un futur previsible aquells que s'hagin vacunat dues vegades podran viatjar de nou sense entrar en quarantena", va dir Merkel en una conferència de premsa conjunta a la residència del país de Johnson's Checkers.\nJohnson diu que el programa avançat de vacunes de Gran Bretanya hauria de permetre als seus ciutadans viatjar més a l'estranger aquest any, cosa que una indústria de viatges molt afectada diu que és clau per a la seva supervivència després de més d'un any de restriccions de pandèmia.\nTot i que Gran Bretanya espera alleujar els requisits de quarantena per als vacunats completament quan tornin de l’estranger, alguns estats europeus, inclosa Alemanya, estan implementant un període de quarantena per als arribats britànics, independentment de l’estat de vacunació.\nLes tensions subjacents pels viatges van ser clares quan Merkel i Johnson van parlar en desacord sobre la decisió de permetre a grans multituds entrar a l’estadi de futbol de Wembley per a les fases finals del torneig Euro 2020. Llegeix més.\n"El punt crucial és que ... aquí, al Regne Unit, hem construït un mur d'immunitat molt considerable contra la malaltia pel nostre programa de vacunació", va dir Johnson, després que Merkel es manifestés "preocupada i escèptica" per les grans multituds dels partits .\nLa visita de Merkel es veu a Londres com una oportunitat per reforçar les relacions diplomàtiques amb el seu segon soci comercial sobirà després d'anys de disputes per la sortida de Gran Bretanya de la Unió Europea.\nMerkel es va convertir en el primer líder estranger a dirigir-se al gabinet britànic des que el president dels Estats Units, Bill Clinton, ho va fer el 1997 a invitació del llavors primer ministre Tony Blair.\nSobre el Brexit, Johnson va destacar que encara hi havia problemes per solucionar sobre la implementació de l'acord de sortida de la UE que es va signar el 2020, concretament les seccions relatives a Irlanda del Nord, però ambdues parts van expressar l'optimisme que es podria superar.\n"Personalment crec que en el marc d'aquest protocol d'Irlanda del Nord ... podem trobar solucions pragmàtiques", va dir Merkel. Johnson va dir que es podria solucionar amb "bona voluntat i paciència".\nEls dos líders també van acordar diverses iniciatives, que van des d'una reunió conjunta anual dels gabinets britànic i alemany, fins a programes d'intercanvi cultural i juvenil. Van anunciar un nou premi acadèmic que porta el nom de la pionera astrofísica britànica d'origen alemany Caroline Herschel.\nTemes relacionats:Corona virusGermanyUK


Notícies - L'associació de veïns del barri del Monestir-Sant Francesc demanen més oficines bancàries a la zona\nLa darrera sucursal que hi havia a l'avinguda de Cerdanyola va tancar fa dos mesos\nel 3/ago/20 Eva Garrido Societat PDF\nL'associació de veïns del barri del Monestir-Sant Francesc lamenta que ja no quedi cap sucursal bancària a prop. La darrera ha estat una entitat de La Caixa ubicada a l'avinguda de Cerdanyola i que aviat farà dos mesos va tancar portes. Els veïns no se'n saben a venir d'aquesta decisió perquè asseguren que era una oficina amb molt trànsit de gent. L'alcaldessa, Mireia Ingla, va respondre a aquesta qüestió al programa de Cugat Mèdia 'Línia Directa' i va assegurar que l'Ajuntament està treballant per trobar-hi una sol·lució.\nMaría Ángeles Vílches, vinculada als moviments associatius del barri, lamenta que en tan poc temps l'avinguda de Cerdanyola i voltants hagi perdut totes les entitats que hi havia. Caixa Terrassa, Caixa Penedès o el BBVA havien estat algunes de les oficines ubicades a l'avinguda fins i tot, algunes, una al costat de l'altra.\n'En un barri on hi ha tanta gent gran és greu que hagin d'anar tan lluny per treure diners', expliquen enfadats Luis Miguel Robles i Segundo Iglesias, membres de la Plataforma de Pensionistes de Sant Cugat. I és que les sucursals de La Caixa 'més properes' estan a la plaça de Quatre Cantons, a Coll Favà i a l'avinguda de Rius i Taulet. En canvi, el passeig de Torreblanca, 1-5, és on hi ha la nova seu del BBVA. 'Com a mínim està més a prop', afirmen.\nLa resposta de l'alcaldessa\nL'alcaldessa, Mireia Ingla, va explicar, al programa 'Línia directa' de Cugat Mèdia, que s'ha reunit amb el director de CaixaBank per cercar solucions. Ingla apunta que una de les solucions seria mantenir caixers automàtics i apunta la possibilitat que l'Obra Social la Caixa doni suport a projectes en aquest territori.\nMaría Ángeles Vílches\nEl barri està molt molest perquè és l'única Caixa que ens ha quedat.\nLuis Miguel Robles i\nLes persones grans es veuen afectades perquè s'han de desplaçar a 400 metres i molts tenen problemes de mobilitat.\nLa darrera oficina de l'avinguda de Cerdanyola va tancar fa dos mesos / Foto: Cugat Mèdia


Un dron vigilarà les entrades de Dénia, platges i el Montgó per si hi ha presència de turistes\nalerta Sanitària - societat - Turisme\n08 2020 abril - 18: 46\nUna de les principals preocupacions dels deniers és la presència aquests dies de gent de fora que, saltant-se les restriccions, han decidit aprofitar la Setmana Santa per acostar-se a la platja.\nL'alcalde, Vicent Grimalt, Ha reconegut que sí que hi ha més presència de persones que han acudit a les seves segones residències. Tot i això, assenyala que s'està fent una feina extraordinària, com ha ratificat el regidor de Protecció Ciutadana, Javier Scotto. Des de fa dies s'han intensificat els controls a les entrades de Dénia, especialment en les Marines, les Rotes i la carretera Dénia-Ondara, i cada vegada que s'ha interceptat a algú que venia de vacances se li ha sancionat i se li ha obligat a donar la volta.\nA més, Grimalt assenyala que, sobretot, és responsabilitat de les pròpies persones i de les comunitats autonòmiques de procedència, que són les que no els haurien d'haver deixat sortir. "Un cop són aquí, han de quedar-se a casa com tots", Ha subratllat l'alcalde. Quan se'ls identifica, se'ls sanciona, asseguren, però afegeixen des de l'Ajuntament que "La policia no pot anar porta per porta per veure si han ocupat segones residències".\nA més, Javier Scotto ha informat que es reforçarà la vigilància de les zones més turístiques amb el suport d'un dron. Aquest vigilarà les platges i el parc natural del Montgó, a més de les entrades de la ciutat.\nL'Ajuntament alternarà els accessos a l'mercat a l'aire lliure després de les queixes d'alguns venedors\nDénia se suma a minut de silenci en memòria de les víctimes de la COVID-19\nLa Generalitat veu adequat demanar ara passar a Fase 2\nDol nacional: convoquen un minut de silenci cada migdia durant les pròximes 10 jornades


Eliminació de compostos orgànics en l’aigua emprant ozó com a agent oxidant\nSolucions aigua (30)\nL’ozó és un oxidant natural que permet l’oxidació ràpida i eficient de compostos orgànics. Generat i elaborat per: LEITAT\nEliminació de compostos orgànics en l’aigua a través de processos de Fenton\nLa tecnologia Fenton permet augmentar la biodegradabilitat d’elements recalcitrants existents en aigües residuals per mitjà de l’ús de reactiu Fenton i peròxid d’hidrogen. Generat i elaborat per: LEITAT\nEliminació de compostos orgànics en l’aigua (incloent pesticides, colorants, compostos organoclorats i altres recalcitrants) a través de processos de biofiltració\nLa biofiltració és una tècnica basada en la retenció (deposició) i degradació de compostos orgànics promoguts per microorganismes. Generat i elaborat per: LEITAT\nRecuperació de ions tipus nitrats/nitrits/amoni en aigües residuals a través de processos de electrodiàlisi\nLa tecnologia d’electrodiàlisi permet la recuperació de ions a través de l’ús de membranes selectives. Generat i elaborat per: LEITAT\nElectrocoagulació combinada amb electro-oxidació i recuperació d’hidrogen per al tractament d’aigües del sector làctic\nUna solució per al tractament eficaç de corrents complexos en el sector làctic és el tàndem format per la tècnica de electro-coagulació, per a separar la matèria particulada d’aquestes aigües, la electro-oxidació per a mineralitzar la matèria [...]\nElectro-oxidació acoblat a ozó per al tractament, desinfecció i reutilització d’aigües de rentat de verdures\nUna de les opcions per al tractament eficaç d’aigües de rentat i que, a més, permet la higienització de l’efluent, és la tècnica de electro-oxidació acoblat a ozó. Generat i elaborat per: LEITAT\nNanopartícules amb TiO2 suportat i nanofibres per a la foto-eliminació de contaminants farmacèutics i E. coli.\nLa tecnologia de fotocatàlisis heterogènia amb TiO2 suportat o nanofibres de TiO2 permet la degradació de compostos recalcitrants tipus pesticides, surfactants, antibiòtics o hormones degut a la generació efectiva d’espècies altament oxidants [...]