08/04/2012 Toni Rico\nEls darrers dies, setmanes i mesos, s'ha escrit força sobre això que anomenem “Països Catalans”. Segons el diccionari de l'IEC, una entelèquia és una “persona, cosa, etc., que només existeix en la ment, que no té realitat objectiva”. I aquesta és moltes voltes la sensació que tenim aquells que creiem en el projecte dels Països Catalans. Una percepció, però, que no sols ens ve donada per part de l'acció dels que s'oposen a la idea, sinó també per la d'aquells que la defensen i professen moltes vegades gairebé com a quelcom religiós i immortal. Els Països Catalans existiran en la mesura que els ciutadans que habiten aquest territori així ho desitgen i, sobretot, ho vegen útil. Perquè una nació només serveix si està al servei dels ciutadans. La resta, com diria el mateix Joan Fuster, no m'interessa. I aquest, crec, ha estat una de les principals errades que hem comès a l'hora de defensar el projecte dels Països Catalans: l'hem venut com una cosa per se, inqüestionable no per ser el millor per al futur de la gent, sinó perquè és així i punt. I, de fet, una de les victòries d'Espanya i França en aquest sentit és que porten més de tres segles construint una nació que d'una manera o altra és útil per a les persones que l'habiten, més enllà de llengües, cultures i històries milenàries.\nFa uns dies vaig participar en un acte a Berga per parlar, precisament, dels Països Catalans. Vaig començar amb una pregunta que, al final de dues hores de tertúlia, va quedar sense ser resposta: “què volem que siguen els Països Catalans el dia després que aconseguim la independència? Com s'organitzaran, com seran? Un estat federal? Confederal? Centralista?” Símptomàtic que ni nosaltres mateixos, els convençuts de la idea, puguem donar resposta. I aquest és un dels aspectes que ens cal respondre si volem que tots aquells que encara no hi creuen ho comencen a fer. Nació al servei del ciutadà o ciutadà al servei de la nació? Sense voler-ho crec que estem donant la sensació que apostem per la segona, fet que no ajuda a creure en el projecte. La nació ha de ser útil i no un maldecap més.\nI parlant de maldecaps, el més important de tots és el que han suposat els Països Catalans per als catalans estrictes des que un senyor de Sueca es dediqués a promoure la idea allà pels anys cinquanta i seixanta del segle passat. El catalanisme majoritari mai ha cregut en una nació política que va més enllà de l'Ebre o mar endins i, el més trist de tot, que supera la frontera estatal de l'Albera. El fet que la unitat cultural i lingüística catalana no haja format mai una de política, ha servit al nacionalisme català com a coartada per a no reivindicar una realitat nacional plural i incòmoda. El catalanisme construït des dels anys de la transició que té com a base ideològica el pensament de Vicens Vives i la praxi de Jordi Pujol, ha vist en els Països Catalans no sols una entelèquia sinó també un problema per al seu projecte del “Fem país” que, al cap i a la fi, no és altra cosa que gestionar quatre províncies que anomenen “Catalunya”, tot i que deixen de banda les comarques ocupades pels francesos i les annexionades a l'Aragó. Això del País Valencià ho solucionem donant diners a l'Eliseu i el tema de les Illes anant de vacances cada estiu. I arreglat.\nCal, doncs, fixar una sèrie d'elements claus si volem que els Països Catalans superen la fase d'entelèquia en què es troben des de fa temps. El catalanisme, el valencianisme i el mallorquinisme, com a moviments nacionals autòctons de cada un dels territoris, han de començar a dissenyar un projecte comú de nació política, d'igual a igual, més enllà dels elements estríctament culturals. Superar la fase culturalista (i partenalista/infantilista en molts aspectes) és necessari si realment creiem en el projecte. Quan els ciutadans d'aquesta nació mediterrània identifiquen Espanya i França com a entelèquies i maldecaps i els Països Catalans com a solució voldrà dir que estem guanyant. Sinó avancem cap aquí, però, seguirem sent una quimera que no acaba de passar de la potència a l'acte.\nLa veurem? Perspectives actuals de la independència dels Països Catalans\nPaïsos Catalans: o ara o mai\nObjectiu: començar a esborrar la frontera artificial que divideix els Països Catalans\nEl PSAN alerta que l'electoralisme independentista pot comportar la pèrdua de la territorialitat


Enric I. Canela » Blog Archive » No a aquest model de finançament de les universitats\nEl rector de la UB, Dídac Ramírez, fa tota una declaració política, de política universitària, a la seva pàgina al web de la UB (Davant les noves taxes universitàries). La comparteixo. Crec que l’hem de llegir dues vegades els que compartim universitat. Mostra el difícil equilibri del que té la responsabilitat de governar. La tensió entre plantar-se i dialogar.\nSegurament el més assenyat és dir les coses, amb claredat, sense ofendre, defensant els principis amb els que es creu. Es podrà estar d’acord o no, però no enganya.\nJo concloc, si aquesta crisi se supera, cal canviar el model de finançament. Els catalans no poden ser líders en finançament privat de la universitat. Ara és absurd pretendre canviar res quan el Govern no té ni per pagar fotocòpies. Podem buscar culpables, però els fets són aquests.\n4 respostes a “No a aquest model de finançament de les universitats”\na 01 ag. 2012 a les 10:03 Eloi Pareja\nVosté diu que Dídac Ramírez no enganya.\nJo personalment discrepo davant la frase “La proposta [referint-se al Decret de preus] s’ha aprovat tenint present la conjuntura actual”.\nPotser el rector no s’ha informat gaire econòmicament i creu que l’augment de taxes és inevitable.\nPermetim recordar les estafes que es produeixen dia si dia també amb uns polítics que ho permeten i que sovint també hi estan implicats:\n– Estafa en la sanitat: Amb polítics de CiU implicats en això, el Govern de la Generalitat no vol que això se sàpiga… http://albanodante.blogspot.com.es/2012/02/el-major-robatori-de-la-historia-de.html\n– Estafa amb les SICAV: Això és una cosa que afecta al govern central però el govern de CiU no ha fet cap mena de pressió per augmentar els impostos a les SICAV (que actualment paguen un 1%).\n– El comerç d’armes\n– Missions militars (algunes de les quals realitzades amb el suport de CiU)\n– Subvencions de milions d’euros a fundacions privades com “Barcelona Graduate School of Economics” presidida pel Mas-Colell.\n– Els milers de milions d’euros que sempre apareixen per salvar a la banca.\nDavant aquest panorama, de debò creu el rector que s’ha tingut present la conjuntura actual????\nSi realment s’ha tingut en compte, crec que estem davant un govern més que lamentable i que la última cosa que vol és millorar la universitat pública!\nEspero que li serveixi de reflexió al senyor Ramírez.\na 01 ag. 2012 a les 10:23 Enric I. Canela\nSigui o no cert tota aquesta llista, que és bastant ideològica, s’ha tingut en compte la conjuntura actual. El fet és que no hi han diners, ja sigui perquè s’han gastat, robat o cremat, no hi ha diners. Parlant del “millor govern de la història” , el deute de Catalunya a final del 2003 era del 7,4% del PIB i al final del 2010 del 16,7% del PIB.\nLes subvencions de milions d’euros a la BGSE no són certes. Algun document o enllaç fiable que ho indiqui? CiU en el comerç d’armes o les guerres no hi pinta res, tant és el que digui.\nDit to això, naturalment que l’ha tingut en compte. L’alternativa és tancar la universitat.\na 02 ag. 2012 a les 12:45 Eloi Pareja\nSobre el comerç d’armes potser CiU no hi pinta gaire però, el que volia dir era que, que jo sàpiga, no ha fet gran cosa per denunciar-ho i evitar-ho. El silenci també és criticable.\nSobre les missions militars: si dóna suport a missions militars com la que es fa fer a Líbia, jo crec que si que que té una mica a veure.\nSobre les subvencions a la Barcelona GSE, t’aporto aquest document:\nA la pàgina 221 d’aquest document hi ha present la “ENMIENDA 001019” on CiU demanava que en els Pressupostos de l’Estat del 2011 hi hagués un partida de 10 milions d’euros en aquesta fundació, la qual se sumaria als 8,5 milions rebuts entre 2008 i 2009 tal i com afirma CiU en aquest mateix document.\nBueno, en resum: per les coses que els hi interessa sí que hi ha diners.\nPersonalment, fa temps que vaig deixar de creure en la bona intenció dels governs, ja siguin suposadament d’esquerres o de dretes.\na 02 ag. 2012 a les 11:28 Enric I. Canela\nEl silenci em sembla que no és només de CiU. Jo no recordo grans queixes. És noraml està a favor de la intervenció a Línia, com ho seria ara a Síria.\nAixò són esmenes i no es va concedir res de res. D’estafa res de res. Es presenta una esmena als pressupostos generals de l’estat, t’ho voten o no. No ho van votar i res.\nEn els governs, com en qualsevol col·lectiu, hi ha gent de bona fe i gent de mala fe. Igual que a les esquerres i les dretes. Tan és que siguin capellans, com futbolistes, bons i dolents, arreu. Estadística pura.


Millora de les condicions sociosanitàries amb un enfocament de Drets Humans de les dones a Mali | Cooperaccio\nEstàs aquí: Home › Comunicació › Millora de les condicions sociosanitàries amb un enfocament de Drets Humans de les dones a Mali\nMillora de les condicions sociosanitàries amb un enfocament de Drets Humans de les dones a Mali\nNoticies / 2 setembre, 2017\nEl present projecte se situa a la Regió de Kayes (Mali) concretament a 8 comunes del Círculo de Diéma. Contribueix a la lluita contra la violència exercida sobre les dones especialment la derivada per les Pràctiques Tradicionals Nefastes (PTN).\nDesprés de 7 anys de treball amb la sòcia local, Iamaneh, i altres actores del Círculo de Diéma, en diferents temes relacionats amb la Salut i els Drets Sexuals i Reproductius de les dones, desde CooperAcció decidim centrar el nostre treball de manera més directa contra les Pràctiques Tradicionals Nefastes i les seves conseqüències.\nLes dones viuen fortes discriminacions a la comunitat i a la família, no poden decidir sobre molts aspectes de la seva vida de manera que veuen molts drets vulnerats. A Mali es perpetuen Pràctiques Tradicionals Nefastes com el Matrimoni Precoç i Forçat, i la Mutilació Genital Femenina que comporten series conseqüències per les dones. Les dones de Mali tenen grans dificultats per exercir els seus Drets Sexuals i Reproductius.\nL’objectiu d’aquest projecte és contribuir a l’exercici dels Drets Humans, concretament dels Drets Sexuals i Reproductius (DSiR) i de Salut Sexual i Reproductiva (SSiR) de les dones i nenes al Cercle de Diéma. Es preveu treballar amb un col·lectiu aproximat d’unes 36.880 dones i nenes.\nA través de dos eixos de treball:\nMillora de la qualitat d’atenció dels serveis materno-infantils (Embaràs Assistit i Control Prenatal) dels Centres de Salut (CSCOM), mitjançant l’enfortiment de les capacitats del personal, els materials i infraestructures de salut, i la sensibilització de la població pel ús dels Centres de Salut.\nAugment del coneixement i reconeixement de les Pràctiques Tradicionals Nefastes que violen els Drets Sexuals i Reproductius de les dones i les nenes, especialment la Mutilació Genital Femenina (MGF) i el Matrimoni Precoç i Forçat (MPF).\nIamaneh Mali (Association pour la promotion de la santé de la mère et de l’enfant au Mali)\nÉs una associació que treballa per millorar la salut bàsica, psicològica i social de les dones i la infància a Mali. Les seves principals línies d’acció són: el tractament mèdic i l’atenció ginecològica per un embaràs i un part segur, la prevenció i protecció contra les violències, la promoció de la salut a través de l’accés al coneixement, l’informació i l’educació.\nTé una llarga trajectòria de treball a Mali, cosa que ha permès tenir una estreta relació i coordinació tant amb la població en general, com amb els principals agents de canvi de la zona: les lideresses i líders tradicionals i religiosos, els col·lectius de dones i el personal mèdic sanitari.\nAquest projecte es realitza gràcies al suport de l’Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet, Ajuntament d’Alella i Ajuntament de Granollers.\nParlem de Violències: Parlen dones d’El Salvador i Catalunya


SOM DONES Taradell: NOTICÍES\nBon dia a totes i a tots els que de tan en tan passeu per aquesta pàgina. Des de que va començar la pandèmia, hem estat reclosos a casa i des de les entitats no hem pogut fer les activitats que normalment fem, ens hem adonat que les xarxes socials son un bon aliat, per aquest motiu començarem a utilitzar-les amb més normalitat, per a començar us convidem al nostre canal de Youtube, nou de trinca i que l'estrenem amb la Vídeo Xerrada que la Sylvia de Bèjar ens va fer sobre LA SEXUALITAT I L'EMPODARAMENT DE LES DONES, emmarcat en el Dia Internacional d'Acció per a la Salud de les Dones del passat dijous 28 de maig. El trobareu aquí:\nTambé començarem les setmanes amb NOTÍCIES sobre les dones i durant la setmana us anirem donant a conèixer diferents iniciatives de les Comissions que formen Som Dones. Sí alguna te ganes de treballar amb nosaltres només ens ho ha de dir, podeu fer-ho des del nostre mail: somdones@hotmail.com.\nAquesta pandèmia ha fet estralls en la població mundial, hem perdut moltes vides i si com hem vist, el confinament ha estat una de les millor traves que s'han posat a la malaltia, també té la seva part negativa, ha obligat a dones i a nenes a conviure amb el seu maltractador.\nSeguiu-nos a tots els canals que tenim oberts:\na Twitter: @Som_Dones\nEtiquetes de comentaris: Activitats Som Dones, Actualitat


06 mar CONFERÈNCIA: ART I MÚSICA EN LA HISTÒRIA (POSPOSAT!)\nEscrit a les 11:18h A Nou post 0 Comentaris\n[vc_row][/vc_row][vc_column][vc_empty_space height="12px"][vc_column_text]
 Divendres, 6 de març de 2020   Amics de la Subex, El proper dimarts 24 de març, a les 18.30h, seguirem amb el nostre cicle de conferències relacionades amb el món de la història de l'art. Aquesta vegada ens endinsarem en l'estreta relació que...\n12 mar OBRA SOBRE PAPER: UNA NOVA LÍNIA ARTÍSTICA A LA GALERIA SUBEX\nEscrit a les 17:09h A Nou post 0 Comentaris\nBenvolguts i benvolgudes, Tenim el plaer de presentar-vos una nova proposta artística a la galeria Subex. Es tracta d’obra en paper, de petit a mitjà format i a l’abast de tothom, creada pels nostres artistes. Aquesta nova branca complementarà a partir d’ara la línia característica de...\n15 gen Conferència: La música a l’antic Egipte\nEscrit a les 16:33h A Nou post 0 Comentaris\nAquest dimecres a la tarda seguirem amb el cicle de conferències a la Galeria Subex. Aquesta vegada parlarem de música, en concret de la que es feia a l'antic Egipte. Make use of hookupapps. Ens ho explicarà Roser Maeso, membre de la Societat Catalana d'Egiptologia. <div class="wpb_text_column wpb_content_element...\n17 abr Conferència: Les joies de la Reina Ahhotep\nEscrit a les 11:16h A Nou post 0 Comentaris\nEl proper dijous 26 d'abril, a les 18.30h, tindrem una conferència a càrrec de la Dra. Irene Cordón i Solà-Sagalés, en motiu del seu recent article publicat a la revista National Geographic.L’any 1859 l'arqueòleg francès A. Mariette localitzava a Egipte la tomba de la reina...\n28 nov NOUS CURSOS D’HISTÒRIA DE L’ART\nEscrit a les 18:42h A Nou post 0 Comentaris\nA partir de gener de 2017, donarem un altre pas en el nostre projecte per la nova Galeria Subex: Després de l'èxit que han tingut els cursos de pintura iniciats l'octubre de 2015, ara ens proposem crear un programa de cursos d'història de l'art....\n17 feb Les conferències dels dimecres a Galeria Subex\nEscrit a les 18:33h A Nou post 0 Comentaris\nA partir del dimecres 24 de febrer, obrim un cicle de conferències sobre història de la pintura a la Galeria Subex. Les xerrades tindran lloc a la mateixa galeria els dimecres a la tarda, a les 19.30. Seran completament gratuïtes i duraran al voltant d'hora i...\nEscrit a les 14:01h A Nou post 0 Comentaris\nEl quadre Roure de Puigcerver, de l’artista Xavier Moreno Prats, exposat a Subex Galeria d’Art, va ser triat pel Museu Europeu d’Art Modern (MEAM) pel seu concurs de pintura Figurativas ‘15 i adquirit per incloure’l a la col•lecció permanent del museu. La pintura realista ha...\n10 jul Benvinguts a la nova Subex\nEscrit a les 14:20h A Nou post 0 Comentaris


Enric I. Canela » Blog Archive » La UB i l’informe de finançament de les universitats públiques\nAvui hi ha hagut Consell de Govern a la UB. El rector m’ha convidat a presentar l’Informe de finançament de les universitats públiques que ja vaig presentar a l’extingit Consell de Coordinació Universitària el dia 24 d’abril.\nHe intentat explicar la filosofia de canvi que hi ha darrera de l’informe. Es tracta de, com diu l’informe 2002 del Parlament Europeu, donar més diners a les universitats per tal que augmenti la qualitat de l’en ensenyament superior i la recerca, però alhora que les universitats retin comptes a la societat dels recursos rebuts. Espero haver col·laborat a introduir la línia de pensament dels països europeus més desenvolupats sobre el govern universitari.\nLa veritat és que m’ha agradat que el rector, Màrius Rubiralta, em convides a fer-ho. Li agraeixo la deferència.


Valoració de Gent del Poble del ple de juny de Roses ·\nValoració de Gent del Poble del ple de juny de Roses\nAquesta vegada ha estat un ple amb 14 punts, cinc o sis dels quals són prou rellevants per poder dir-hi alguna cosa.\nHi ha hagut una modificació de crèdit, la número 4, on la baixa d’unes aplicacions de despeses corrents ha servit de finançament de crèdit d’aplicacions de despeses corrents per valor de 381.600 €. Aquí ens vàrem abstenir ja que són accions de govern que, en la majoria de casos, impliquen un canvi de denominació o una inversió menor (per exemple la festa andalusa, que passa de 21.600 € a 12.000 €).\nPunt que ha servit per aprovar la realització de les “vaquilles”. Una vegada més, el consistori no ha estat a l’alçada en aquest tema, i la por de perdre vots ha fet que, com any rere any, s’aprovi un acte on la finalitat es divertir-se a costa dels animals. Una cosa m’ha agradat d’aquest punt, i és el fet que aquest any hi ha hagut més vots en contra que mai (set, si no recordo malament). Poc a poc la racionalitat en aquest tema es va imposant. Quan parlo d’aquest tema també em refereixo a la festa dels ànecs.\nEn aquest punt es va aprovar el reglament d’ús i serveis de la Biblioteca Municipal, un reglament que abans no havia existit mai i que va ser possible gràcies al treball del regidor de l’equip de govern Marc Danès, la directora de la biblioteca i els regidors de PSC, Imma Carrión, i de Gent del Poble-AM, Ianna Arjona. Aquest punt ha estat una bona mostra que, plegats i amb ganes, es pot treballar pel nostre poble. Hi vàrem votar a favor.\nPunt nº 11\nEs referia a l’aprovació d’un conveni de col•laboració entre el Consell Comarcal de l’Alt Empordà i l’Ajuntament de Roses per a dur a terme el servei de dinamització i inserció laboral durant l’any 2012, amb una despesa de 7.905,44 €. En aquest punt hi vàrem votar a favor, perquè per molt que es faci a fi d’incentivar llocs de treball sempre serà poc. Però he de reconèixer que tinc seriosos dubtes de si això funciona o no. Més endavant demanarem explicacions i resultats.\nEntenem que s’ha obert un concurs per gestionar la «zona blava», que sembla concebut perquè ho exploti una empresa privada (per exemple, es requereix haver facturat més de 200.000 € o tenir experiència en aquest tema). Nosaltres creiem que ho podria gestionar una entitat municipal o el mateix Ajuntament, ja que així els diners anirien per al municipi. Vàrem demanar si el concurs estava pensat perquè ho explotés una empresa privada, i se’ns va contestar que hi podia accedir tothom. Però, vistes les condicions del concurs, es veu clarament que no és així. Crec que s’ha perdut l’oportunitat de donar llocs de treball i que els diners de l’explotació es quedin a Roses. Hi vàrem votar en contra, tant pel que he dit anteriorment com per la manera en què s’ha distribuït aquesta zona blava.\nPunt nº 13\nPunt per l’aprovació definitiva de la Modificació de l’Ordenança Reguladora de l’Ocupació del Domini Públic Municipal en Hosteleria i Comerç de Roses.\nEn aquest punt vàrem votar a favor, encara que vàrem demanar per què no s’ha publicat al web i quan entrarà en vigor. La resposta va ser que no sabien que no hi era, que es posaria properament al web i que entraria en vigor a partir de l’aprovació. Sabem que hi havia més de vint comerciants a la sala de plens (sobretot francesos), que no estaven contents amb la nova ordenança. Haurem de parlar amb ells perquè ens expliquin què ha passat i per què no els han escoltat.\nPunt nº 15\nMoció presentada pel PSC local, per posar el nom de l’enginyer Calvi a l’entrada de Roses. El primer que volem dir és que respectem la figura de l’enginyer italià Giovanni Batista Calvi i la seva trajectòria com a personatge rellevant de l’època. També reconeixem la feina feta tant a Roses com a Perpinyà, Eivissa o Salses, entre d’altres indrets.\nNo obstant això, el nostre grup va decidir per majoria votar en contra d’aquesta proposta, ja que entenem que el lloc que es demanava per posar-hi el seu nom no és adequat. Tot i respectant la figura de Calvi, creiem que l’entrada de Roses ha de continuar portant el nom d’Avinguda de Rhode, que és el que ens agrada. Sí que acceptaríem canviar el nom de la Plaça del Rei pel de Plaça Joan Battista Calvi; però, en no haver hagut converses amb el grup socialista, no s’ha arribat a cap acord.\nEn l’apartat de precs i preguntes vull destacar la que va fer el regidor Carles Ferrer, demanant si hi hauria pantalla gegant a la Plaça Rahola si Espanya arribava a la final de l’europeu. En Carles Pàramo es va treure les puces de sobre, però a en Manel Escobar li va faltar temps per dir que ell s’encarregaria de tot i que hi hauria pantalla.\nDesprès de l’apartat de precs i preguntes es va tancar la sessió.\nTags: Gent del Poble-AM, Roses, Valoració\nNext Miquel Lozano I Mario Rabell superen la 1ª etapa de la TRANSPYR arribant a Camprodon sense problemes


Territori amplia el servei de bus entre Navarcles, Sant Fruitós i Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nTerritori amplia el servei de bus entre Navarcles, Sant Fruitós i Manresa\nredacció 06.11.2020 | 23:43\nEls alcaldes de Navarcles, Sant Fruitós i Manresa, davant dels busos que cobreixen la línia ajuntament de manresa\nEls alcaldes de Navarcles, Sant Fruitós i Manresa, davant dels busos que cobreixen la línia\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat reforça a partir de dilluns que ve, 9 de novembre, les connexions amb autobús entre Navarcles, Sant Fruitós de Bages i Manresa. Així ho va detallar ahir el director de Transports i Mobilitat, David Saldoni, a través d'una videoconferència amb representants del territori. De dilluns a divendres feiners, s'afegeixen 3 noves expedicions tant d'anada com de tornada, al final del dia, i s'amplia la cobertura horària que finalitza el servei a Navarcles a les 11 de la nit.\nD'altra banda, quan s'acabin les restriccions de mobilitat els caps de setmana, els dissabtes feiners s'incorporaran 3 noves expedicions tant d'anada com de tornada al llarg del dia, de manera que s'ampliarà la cobertura horària; i una darrera expedició al final del dia, des de Manresa (21.45h), i des de Navarcles (21.20h). Això permetrà als usuaris una millor comunicació amb la capital de la comarca.\nFinalment, es millorarà la cobertura horària del servei els dies festius amb 3 noves expedicions, tant d'anada com de tornada, en la franja del matí. D'aquesta manera els usuaris podran arribar a Manresa al matí, cosa que fins ara no podien fer ja que només es donava servei a la tarda.\nTenint en compte les restriccions de mobilitat existents actualment a causa de la pandèmia de la covid-19, es realitzaran les millores en dia feiner, ja que s'allarguen horaris i es poden atendre treballadors de serveis essencials, però la millora dels caps de setmana es posarà en servei quan s'elimini el confinament municipal dels caps de setmana. La mesura beneficia la ciutadania que es mou entre els tres municipis, així com els veïns i veïnes del barri del Guix, Cots i Pujada Roja de Manresa, que utilitzen aquesta línia per anar fins al centre de la ciutat.\nEl director de Transports i Mobilitat, David Saldoni, ha posat en relleu que «aquest increment de freqüències és necessari per als ciutadans de la comarca, i donem resposta a diferents peticions del territori, tant en dies feiners, dissabtes feiners i dies festius. Ampliem la cobertura horària al llarg del dia, s'acaba el servei més tard, i fem una millora molt important els caps de setmana». Per la seva banda, l'alcalde de Manresa, Marc Aloy Guàrdia, l'alcaldessa de Sant Fruitós de Bages, Àdria Mazcuñan Claret, i l'alcalde de Navarcles, Josep Maria Feliu Selga, que han fet pinya per reclamar millores en el transport públic que enllaça les tres poblacions, han aplaudit una mesura que era molt esperada al territori.\nAquesta línia, operada per l'empresa Transbages, de Sagalés, va transportar 323.272 viatgers l'any 2019. Aquesta xifra suposa un increment del 5,58% respecte de l'any anterior.\nEl lituà Deividas Dulkys, possible relleu de Joesaar al Baxi Manresa.\nPere Massegú, nou president del CT Manresa, ja té formada la seva junta directiva.\nCastells donarà la cartera d'Hisenda a Montserrat Duch en el relleu de Marisa Vila .


De la Vega: "El govern no és partidari de prohibir els toros sinó de triar en llibertat"\nLa vicepresidenta primera del govern, María Teresa Fernández de la Vega, ha dit que el govern no és partidari de "prohibir", sinó que es triï "en llibertat", en al·lusió a la decisió adoptada pel Parlament de Catalunya de debatre la prohibició de les corrides de toros. No obstant això, De la Vega ha dit que "respecta" el que ha decidit la cambra catalana i ha destacat que caldrà esperar el resultat d'aquest tràmit amb "normalitat democràtica", ja que és una decisió que competeix al Parlament. La secretària general del PP, María Dolores de Cospedal, ha advocat per la seva banda perquè no es tregui als catalans l'oportunitat de poder gaudir d'un "patrimoni cultural", i ha afirmat que hi ha persones "a les quals la llibertat els molesta molt".\n18/12/2009 - 14.56 Actualitzat 19/12/2009 - 20.15\nLa vicepresidenta del govern, María Teresa Fernández de la Vega (Foto: EFE)\nPreguntada sobre la tramitació al Parlament català de la iniciativa legislativa popular (ILP) que planteja suprimir les corrides de braus, De Cospedal ha dit que "un dels avantatges més importants que té viure en una societat democràtica és que les democràcies garanteixen la llibertat, igual que garanteixen el nostre patrimoni cultural i artístic".\nSegons De Cospedal "això és una cosa tan senzilla com defensar les manifestacions culturals que són de tots, i les corrides de toros són una manifestació cultural més". Segons el seu parer, "hi ha una cosa molt senzilla, i és que a aquell a qui no li agradin, que no assisteixi a les corrides de braus, però que no tregui l'oportunitat als catalans -que hi ha molts aficionats-, de poder gaudir d'una part del que és patrimoni cultural també de Catalunya".\nLa secretària general del PP ha afegit que "s'hauria de poder anar a les corrides de toros, que alguns els diuen la 'Festa Nacional', i a altres potser els molesta que els diguin la 'Festa Nacional', però no deixa de ser part del nostre patrimoni cultural i artístic". No obstant això, ha advertit que "hi ha moltes persones a les quals la llibertat els molesta molt i sempre estan intentant posar barreres al camp i evitant o fent que els altres no puguin gaudir d'allò que han gaudit sempre". En aquest sentit, De Cospedal ha insistit en la seva consideració que a aquell "a qui no li agradin les corrides de toros ho té molt fàcil: que no hi vagi".


Cerca totes les ofertes d'hotels a Burpham Entrada:\nWarre Cottage...Habitacions per nit per només Pensway...Habitacions per nit per només Més zones a Arundel\nMés de 1.150.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 30.500.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Burpham Restaurants i cafeteries\nEssent una localització molt desitjada, Burpham és el lloc on anar quan es va a Arundel. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Burpham ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Planegi el seu proper viatge a Burpham o qualsevol altra àrea a Arundel amb Agoda.com, garantint-se el millor preu possible disponible. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Empleni les seves dates d'estada i navegui a traves de les millors ofertes d'hotel a Burpham.\nHotels destacats a Burpham, Arundel\nConvenientment situat a Arundel, Warre Cottage és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat...\nHotels a Burpham: Pensway\nLlocs d'interès a Burpham: The George and Dragon


B&B Di Vino Marsala Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia La Rosa 22, Marsala Centre, Marsala, Itàlia, 91025 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre B&B Di Vino\nConvenientment situat a Marsala, B&B Di Vino és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix B&B Di Vino asseguren una estada plaentera als seus clients. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, premsa, servei de bugaderia són només algunes de les comoditats que fan que B&B Di Vino sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a B&B Di Vino.


Solidaritat amb Hassanna Aalia\nL'horabaixa d'ahir dos policies de la Brigada d'Estrangeria van procedir a la detenció del jove saharauí Hassanna Aalia, qui posteriorment va quedar en llibertat, però a qui se li ha obert un expedient sancionador que podria acabar amb una multa o amb l'expulsió de l'Estat espanyol.\nLa Plataforma NO al TTIP Mallorca, de la qual l’STEI Intersindical en forma part, aglutina diverses organitzacions socials, sindicals i polítiques a fi de conscienciar els ciutadans sobre els rics del Tractat Transatlàntic de Lliure Comerç (TTIP) que es negocia a Brussel·les per l’elit econòmica i política dels Estats Units i d’Europa, a esquenes de la ciutadania i dels seus representants elegits democràticament, amenaça els drets socials, laborals i democràtics, a més de posar en perill la nostra salut, la qualitat de l’alimentació i l’equilibri mediambiental i la prestació dels serveis públics universals i de qualitat.\nL’objectiu d’aquest tractat és, amb la disculpa de la reducció d’aranzels i l’eliminació de les anomenades “barreres no aranzelàries”, negociar a la baixa totes les regulacions que protegeixen la nostra salut, drets socials i el nostre clima. I aquest no és l’únic tractat que s’està negociant: el TISA que cerca la privatització i desregulació dels serveis públics i el CETA, similar al TTIP, que es negocia amb Canadà.\nPresentació pública de Marea Blava Mallorca\nEl 5 de juny, Dia Mundial del Medi Anbient, s'ha presentat la plataforma Marea Mar Blava Mallorca constituïda per diverses entitats ciutadanes, entitats socials, ambientals, empresarials, entre les quals hi ha l'STEI INTERSINDICAL que lluiten per aturar les prospeccions d'hidrocarburs a la Mediterrània occidental.\nAssemblea de Moviments Socials de Mallorca\nL'Assemblea de Moviments Socials de Mallorca està integrada per representants d'entitats organitzadores del Fòrum Social de Mallorca .\nL'Assemblea de Moviements Socials de Mallorca es reuneix cada darrer dimecres de mes, a les 18 hores, al Casal d’Immigrants, al carrer d'Eusebio Estada nº 48\nPàgina 27 de 27


La bogeria de la dieta per punts | CLMGF\nLa bogeria de la dieta per punts\nSuposo que la majoria de vosaltres, encara que no conegueu les bases d’aquesta dieta, heu sentit a parlar en algun moment o fins i tot a la televisió, ja que la seva fama ha arribat fins a la gran pantalla!\nel que us explico en el post d’avui és una experiència personal sobre la bogeria que ha desencadenat la dieta per punts, a la qual s’ha aferrat una massa increïble de persones que bàsicament desitgen perdre pes de la forma més fàcil possible.\nCom haureu sentit, seguir aquest tipus de dieta és bastant senzill. Basant-les teves dades sobre: sexe, edat, pes, alçada, activitat física i objectiu, a cada persona se li assignen un total de punts diaris a “gastar” o canviar, menjant els aliments que vulgui, els quals al seu torn ” valen “determinats punts.\nFins aquí, podem entendre a grans trets, per dir-ho d’alguna manera, la base d’aquesta dieta, però les incongruències i la forma d’actuar de les persones va més enllà de el sentit comú .\nParlant recentment amb un amic que fa aquesta dieta em va comentar que, per exemple, podia menjar tot tipus de fruita en la quantitat diària que volgués, sense canviar cap punt perquè tota la fruita tenia 0 punts, és a dir, de “manera normal” no aportava cap caloria a sumar.\nd’aquesta manera, l’amic en qüestió es cruspia 5 plàtans a el dia perquè era la seva fruita preferida i com que no li costava “cap punt” reservava tots els restants per menjar el que toqués i deixar la seva ració insalvable diària per a la més pura brioixeria … i que ningú li digués res perquè ell no es passa dels seus punts !!!!\nSi us plau, una mica de sentit comú !!!\nMenjar fruita és perfecte per al nostre cos i la nostra dieta, perquè com hem dit en multitud d’ocasions, a més de ser alguna cosa bàsic en la nostra alimentació, ens aporta vitamines i minerals imprescindibles per al nostre cos, però el que és, és; i el que no … no es pot donar suport …\nMenjar fruita , encara que sigui boníssim i imprescindible, ens va a aportar calories si o si, en major o menor mesura, però ens les va a aportar. De fet, si analitzem aquest cas en concret, el plàtan és una de les fruites amb major aportació calòric, uns 95kcal / 100g i tenint en compte que cada peça pesa més de 100g, com a mínim ens surt la meravellosa xifra de: 95×5 = 475kcal / diàries en fruita !!!!\nJa sigui la dieta més explotada de el món o la de majors acèrrims de la planeta, però les dades són les dades i crec que queda clar que per molt que la fruita siguin “0 punts”, la seva aportació calòrica està bastant clar, i més si basant-nos en aquest concepte abusem d’ella.\nNo només compten els punts\na més de inconcluencias com aquestes, portar una dieta en la qual, en moltes ocasions, els seguidors substitueixen aliments imprescindibles per altres que només aporten greix i sucres perquè el seu lema és: tot val si no em pas dels meus punts! de sana i saludable té poc.\nSense esmentar que depenent d’on es consultin les bases de la mateixa pots trobar, sense cap dubte, des de diferents conceptes a avaluar per aconseguir els teus punts, fins a diferents puntuacions per als mateixos aliments, és a dir, cap fonament ni unanimitat a l’respecte.\nel meu humil consell\nSegur que hi ha persones que diuen que la dieta els funciona i no ho dubto. Si mantens un dèficit calòric durant un determinat temps, independentment del que mengis, per descomptat que baixaràs de pes però … a quin preu? A el de no alimentar-te com Déu mana.\nSi el teu propòsit és baixar de pes, calcula el teu taxa metabòlica i segueix una dieta hipocalòrica coherent i efectiva, que aporti tot els nutrients que el teu cos necessita juntament amb un bon pla d’exercici o entrenament, això és el que funciona !!!\nPerd pes de manera efectiva mentre tens cura el teu cos, que és el més important, i oblida’t de punts; per sobre dels punts està el sentit comú !!!\nCalcula la teva dieta pas a pas:\nCalcula la teva dieta pas a pas: calcular necessitats calòriques ( I)\nCalcula la teva dieta pas a pas: ajustos extres de calòriques (II)\nCalcula la teva dieta pas a pas : macronutrientres d’un aliment (III)\nCalcula la teva dieta pas a pas: percentatges de macronutrients (IV)\nimatges | s\nEn Vitónica | Combat la cel·lulitis sense miracles Xalet En Vitónica | Aprima menjant gominoles\nMarí, l’última estrella de l’esport que afirma que va ser abduït per extraterrestres »\n« Quan la ment i el cor s’enfronten


La Penya Blaugrana d’Igualada va commemorar el seu 55è aniversari – Penya Blaugrana D'Igualada\nLa Penya Blaugrana d’Igualada va commemorar el seu 55è aniversari\nPublicat a 30 juny 2014 per Penya Blaugrana dIgualada\nDissabte passat, la Penya Blaugrana d’Igualada va realitzar un sopar de commemoració del seu 55è aniversari. Un centenar llarg de penyistes van participar en la celebració, que va comptar també amb la presència del Sr. Xavier Ilincheta, directiu de la Comissió Social del FCB, i del Sr. Jordi Abellan, president de la Federació Anoia-Penedès-Garraf de Penyes del FCB.\nInsígnies d’or 2014\nDurant el sopar es va fer entrega de les insígnies d’or als penyistes Josep Massana, Josep Serra, Pere Soler i Joaquim Soler pels seus més de cinquanta anys de compromís amb l’entitat, i també les insígnies de plata als penyistes Martí Prat, Maria Riba, Manel Roca, Ramon Creus i Ramon Freixas pels seus més de vint-i-cinc anys d’associats.\nInsígnies de plata 2014\nVa amenitzar la cerimònia d’entrega de les insígnies, la coral Schola Cantorum, que va aprofitar l’esdeveniment per fer la presentació pública de l’himne de la Penya Blaugrana d’Igualada. L’autor d’aquest himne (lletra i música) és el Sr. Josep Maria Talló, membre de la Junta de la Penya Blaugrana, que ha volgut donar una rellevància especial a aquesta aniversari amb aquest “regal” que ha fet a l’entitat, que ha partit d’aquest moment ja disposa d’un himne oficial.\nLa celebració d’aquest 55è aniversari es va tancar amb la presència de Jordi Rios, imitador de coneguts personatges al programa televisiu del Crackòvia.\nPodeu accedir a les imatges del sopar al següent enllaç web\nFinalment segons de la Lliga Ciutat d’Igualada\nL’equip de la Penya Blaugrana d’Igualada comença la fase final de la Lliga de Socis 2014


2014 agostoTren de llarg recorregut\nTancar maletes i sortir corrents no ha estat tasca difícil, una altra cosa són la quantitat de trastos addicionals que cal carregar i a damunt que et diguin rondinaire. Allà han quedat la brisa, el mar, la bicicleta, la sorra, els llobarros al forn, i els grats records d’un any més, i un menys, prenent líquides notes de tot el que aquests reparats ulls han estat capaços de captar. Continúa leyendo\nBé, sembla que la festa arriba al final, l’apoteosi dels para-sols, els cossos empastifats de filtres solars i d’alcohol de colors, les ulleres multi fashion, el passeig de mitja tarda, els mojitos a remolc de dos pits intrigants sota una mirada lasciva. La festa estiuenca arriba al final per a la majoria, per a la majoria de tots aquells que poden permetre’s omplir una maleta i donar curs a les il·lusions acumulades durant onze mesos. Punt i a part d’una festa major sense gegants ni capgrossos, nostàlgies nocturnes d’unes mans entrellaçades a la calor d’un rom calent i la tristesa d’un mariner enyorat damunt una barca ancorada. De les palmeres de colors escalant al cel i descobrint amb el seu parpelleig imprudent els furtius deliris de dos cossos ardents al paire d’unes roques i un llit de sorra ¡Va ser un mal moment, no tornarà a passar! La carn és feble i la raó, de vegades, generosa i condescendent. Em va dir un bon amic que l’estiu propicia les infidelitats, però era tant la remor de les onades que vaig fingir no sentir-lo, el mar envestia cobdiciós i dominant i jo no percebia trencaments d’afectes ni juraments, tan sols s’entreveia a veure el mar. Continúa leyendo\nDilluns vaig haver de cedir, claudicar, abjurar de la meva estimada rutina, i deixar òrfena una part de la costa mediterrània sense les meves observacions a peu d’aigua. Literalment segrestat i privat de la meva autoritat patriarcal, es va organitzar a la meva esquena l’assistència al que avui en diuen un concert, a Calella de Palafrugell. L’esdeveniment va ser dins del Festival de Cap Roig i l’estrella de l’acte Sergio Dalma. He de reconèixer que l’artista té ganxo, aviat es fa amb el domini de les taules, connecta amb el públic i les seves melodies ensucrades, enganxades a aquesta veu destruïda entre pols de ferralla i cigaló de rom, arriben a satisfer el pati de butaques. És d’aquests cantants que, en tot cas, no deixen a ningú indiferent. Per a què negar-ho, em va agradar. El quid de la qüestió és que fa un parell de setmanes vaig proposar la genial idea d’anar a Peralada per assistir al concert, amb majúscula, de Jonas Kaufmann. La resposta unànime va ser «no diguis tonteries». Continúa leyendo\n- 10/08/2014 - 11:55 h\nEl primer que faig els matins, abans de sortir a copsar la història quotidiana, és treure la gosseta a fer un vol i que prengui nota de les olors del matí provinents dels regadius veïns, abans d’impregnar el moment amb les seves antagòniques i escatológiques olors. Molt sovint, quasi cada dia, es produeix l’esperada coincidència del pas d’una senyora de ja avançada edat, no m’agrada dir una senyora gran sinó només senyora. És esvelta i prima com un fideu, alta i de peus petits, té els dits de la ma llargs i punxeguts i camina amb aires aristocràtics. Es cobreix amb una pamela blanca no gaire gran i amb la ma sosté un para-sol també completament blanc. Recordo que al principi, tal vegada desconfiada, s’allunyava de mi anant a la acera oposada, ara ja no, passa pel costat i respon a la meva salutació amb una rialleta i una dolça ullada al gos. Moltes vegades el moment queda mig estripat pel pas d’un tren veloç que brama com una fera alliberada mentre talla com un ganivet en dos un camp d’oliveres i travessa el pont. Es dirigeix a la platja, però al no portar borsa ni cistell haig d’entendre què només va a passejar, un saludable hàbit diari. Sense saber-ho diria què deu fer com jo, deu parlar amb el mar, mirar l’horitzó asseguda en una roca i esperar les respostes del vell amic Neptuni. Per què m’ha fugit la vida com un grapat de sorra dins un puny? Continúa leyendo\nCròniques en tinta blava (V)\n- 03/08/2014 - 12:53 h\nCrec que ja he revelat en diferents ocasions la meva afició a l’estiu d’esmorzar en llocs on la perspectiva marítima sigui essencial, primordial diria, i posant molt en valor si l’establiment disposa de Wifi. Aquí a la costa la manca de cobertura és un pecat imperdonable, em té avorrit, he contractat 4 gigues addicionals i em duren el que un carquinyoli a la porta del col·legi o en les mans de Bárcenas. El cas és que en les dues últimes setmanes he volgut provar dos nous establiments on desplegar les meves conspícues dots d’observació unides al frugal esmorzar. Constato que a igual menú, mateix personal, idèntic horari, mateixa terrassa, en tots ells es produeixen fluctuacions de preu cada dia que van de: 5’80, 6’40, 7’80 euros. No protesto mai però em sembla un deplorable desgavell, una nefasta política empresarial, una procaç ofensa a la gent de bé, i a la de mal també. Fa poques setmanes vaig desemborsar per una ampolla de fred i agradable, però absolutament intranscendent Chianti, des de vuit fins a trenta euros però, és clar, era a La Toscana i llavors exerceixes de guiri tan a gust. I de les copetes de Grapa ja callo. Continúa leyendo


Georg Hotels - BEST HOTEL RATES Near Pärnu Restaurants i cafeteries Area - Estònia\nPärnu és coneguda per llocs interessants com ara Georg. Trobi baixíssimes tarifes només a Agoda.com quan reservi hotels a prop de Restaurants i cafeteries. Les opcions d'allotjaments a prop de Georg varia enormement desde luxosos hotels a assequibles cases d'hostes. Les reserves d'Hotel es fan fàcilment amb les reserves segures online d'Agoda.com per hotels propers a Georg. La nostra pàgina de ciutat de Pärnu incorpora eines de recerca útils i ampla informació dels hotels que permet una recerca fàcil d'hotels. Més viatgers estan triant Agoda.com per reservar allotjament a prop de Georg, amb uns 150,000 hotels per tot el món.


Jornada de processó pel futbol alturgellenc — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Jornada de processó pel futbol alturgellenc\nJornada de processó pel futbol alturgellenc\nDerrotes de l'Organyà a Guissona (4-1), de la Seu amb el Tremp ( 0-1), del Castellciutat a Alcoletge (3-2) i de l'Oliana amb la Fuliola (0-1). En canvi, el Nargó ha guanyat a Montgai (2-3) Triomf de l'handbol Sant Ot juvenil a Balsareny (35-37) a l'últim partit de l'actual fase\nLa victòria del Coll de Nargó a Montgai (2-3) ha estat l'única alegria d'una jornada negra pel futbol de l'Alt Urgell. A Primera, l'Organyà es complica el liderat després d'haver encaixat un 4-1 a Guissona. Tot i avançar-se amb un penal de Carles, els ganxos es van enfonsar a la segona part i es queden 55 punts, 4 més que el Borges.\nAl mateix grup, La Seu no surt de la cua després d'haver perdut amb el Tremp (0-1). Un error defensiu a l'inici de la segona part va decantar un partit molt igualat. Tant l'Organyà com La Seu arribaran amb necessitat de puntuar al derbi que els enfrontarà la propera jornada.\nA Segona, el Castellciutat baixa a la setena posició, amb 46 punts, a causa de la derrota a Alcoletge per 3-2. Els groc-i-blaus es van avançar al començament, però els locals van empatar abans del descans i van acabar guanyant. De la seva part, l'Oliana segueix al límit del descens després d'una nova derrota, amb la Fuliola (0-1).\nEn handbol, els juvenils de l'Opel Rubio Sant Ot han aconseguit una treballada victòria a Balsareny, per 35-37. Aquest era l'últim partit de l'actual fase i ara els urgellencs estaran pendents de la Copa Federació. En canvi, han perdut els cadets a Barcelona, contra el Sagrat Cor-Diputació (36-13) i els infantils a Sant Feliu de Llobregat (42-13).


Una nina és més que una joguina | Psicologiacat\nAquesta entrada s'ha publicat en Infantesa i etiquetada amb Guia, infants, pares-mares. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n← La nina protectora\nEl meu fill vol una nina →\n8 pensaments sobre “Una nina és més que una joguina”\n13 Juliol 2009 a les 1:38 pm\nSi la nina diu “mama”, dius, la nena no podrà jugar a altre cosa que ser la seva mare. Ho entenc.\nPerò, si li dones estris que dius que “agrairà” com: biberons, mantes o culleres de plàstic, també pot ser que li quedin pocs personatges que representar.\nI si li donem un biberó per jugar amb la nina: no estarem inhibint que la nena tingui en compte, també, la possibilitat de que els nens i les nenes petites poden prendre el pit?\nNo serà que els petits agraeixen tot el que prové dels adults, com molt bé dius, i que els adults no s’adonen de que la millor aportació que se li pot fer al creixement natural infantil és la menor intervenció possible?\nEt faig saber aquesta opinió des del respecte cap a tu i el teu bloc. 😀\nUna abraçada ben gran i moltes gràcies per posar a disposició de curiosos com jo les teves paraules.\nRetroenllaç: El meu fill vol una nina « Psicologiacat\n13 Juliol 2009 a les 10:09 pm\nJordi, t’agraeixo enormement el teu comentari!!!\nEstà clar, que de les informacions que rebem n’hem d’extreure les nostres pròpies conclusions, qüestionar-les, com molt bé has fet tu 🙂 i a mí m’agrada fer també.\nDel que es tracta és que el nen investigui, aprengui.\nÉs curiós veure com nenes criades amb pit, poques vegades juguen a donar el pit a la seva nina i els crida més l’atenció els accessoris infantils, o nens que mai han tingut ni xumet, i en canvi els encanta els ninos amb xumets, etc. O senzillament, fan el que veuen per la TV, i el que s’anuncïa són els bibis, i no una nina que vulgui “pitet”.\nNo crec que pel fet de regalar un biberó per la nina de la nena inhibim la possibilitat de prendre pit, seria com dir que regalar una pistola a un nen tingui que ser un assassí de gran com s’ha insinuat moltes vegades.\nLes teves aportacions són molt interessants i conviden a la reflexió, són molt benvingudes en aquest bloc.\nMoltes gràcies. Una abraçada i ens llegim 😉\n14 Juliol 2009 a les 5:19 pm\nEm ve al pensament, arrel del que dius, la teoria de les infinites possibilitats.\nAquesta teoria, diu el següent:\n“El nen petit, donada la seva naturalesa humana, conserva integra la capacitat de sorpresa.\nEl nen petit viu en un univers misteriós farcit d’infinites possibilitats.\nActualment però, l’actuació premeditada que els adults dirigeixen cap al nen petit pretén, una vegada i un altre, que aquest trii entre unes poques possibilitats.\nEls patrons de comportament que l’adult usa per conduir la conducta infantil solen aconseguir que aquest acabi triant entre uns pocs models, o que es vegi obligat a triar un en concret.\nAquesta forma de fer es pot plasmar en dues equacions simples. L’equació limitada i l’equació infinita.\n_Un nen petit viu davant d’infinites possibilitats.\n_Quan l’adult li diu a aquest nen petit el que té que fer l’equació resultant és: Si a una possibilitat li restem infinites possibilitats tenim com a resultat una possibilitat.\n_La ment d’aquest nen quedarà, doncs, limitada a una sola possibilitat. El poder d’elecció d’aquest nen, i futur adult, ha quedat condicionat.\n_Quan l’adult li diu a aquest nen petit el que NO té que fer l’equació resultant és: Si a infinites possibilitats li restem una possibilitat tenim com a resultat infinites possibilitats.\n_La ment d’aquest nen petit no quedarà, doncs, limitada a una sola possibilitat. El poder d’elecció d’aquest nen, i futur adult, no té límits…\nTot i la rotunditat i senzillesa d’aquestes equacions, la fórmula és invisible als ulls dels adults donat que aquests adults, en el seu dia, varen ser nens petits ensinistrats per escollir entre unes poques possibilitats.\nAra, aquests adults repeteixen el model sobre els infants d’avui dia.\nPuntualitzo: de vegades, alguns adults comprenen, alguna cosa d’ells ressona, i això els fa disposar d’oportunitats de canvi. Per cada adult que recobra la seva llibertat d’elecció, un nadó més té possibilitats de ser lliure.\nGràcies Carolina!! 🙂\n16 Juliol 2009 a les 1:18 pm\nAquesta teoria que ens has donat, m’ha semblat molt interessant i ademés certa, com bé acabes, la educació ens marca en la nostra vida adulta i moltes vegades repetim els patrons que recordem del nostres pares que no ens agradaven a nosaltres i en canvi com si fos l’únic camí que poguessim seguir el repetim de nou amb els nostres fills, sabent que no fem bé i això no té per què ser així. Tenim a l’abast de les nostres mans fer que no sigui així.\nEm vas comentar que t’agradava el tema de la resiliència, a mí també, i crec que la resiliència dona una nova perspectiva per a ser adults lliures i aprendre dels “errors” comesos pels adults, no necessariament el fill d’un alcohòlic té que ser un adult alcohòlic.\nI tenim de deixar jugar als nens, que caiguin a terra, es facin mal als genolls, es barallin, comparteixin, es relacionin entre ells, procurant no interferir entre les seves relacions massa, que es la millor forma de que arribin a ser uns adults sans mentalment.\nUna abraçada Trencaments 🙂\n16 Juliol 2009 a les 3:41 pm\nUix! Ho sento, doncs no recordava que t’hagués dit que m’agradava això que comentes de la resiliència. De fet, he cercat a Internet el que vol dir aquesta paraula per mirar d’ajudar-me a fer memòria.\nDe totes maneres, t’entenc perfectament i, a més, ara ja sé que és la risiliència. Déu ni do, quines parauletes! 🙂\nParlant de tot plegat, ara recordo el cas d’un nen de cinc anys que va duu a casa seva un paper de l’escola en que es demanava permís als pares perquè el nen pogués anar de convivències.\nEn el full hi havia dos apartats optatius i els pares n’havien de triar un. En un apartat deia que donaven permís perquè el nen anés d’excursió, i en un altre apartat deia que no donaven permís perquè el nen anés d’excursió.\nEls pares, desprès de llegir el full, es van mirar amb un mig somriure i li van preguntar al nen “Vols anar de convivències amb l’escola?”, a lo que el nen va respondre que no.\nAleshores el pare va afegir manualment un nou apartat al full que deia el següent: “Els pares donem permís al nen per anar a les convivències, però ell no hi vol anar”.\nEn ocasions, observar com fins i tot les formalitats més habituals discriminen la voluntat dels nens es suficient per entendre com de sistemàtica i conductivista és la societat.\nI si a més d’observar, actuem encara que només sigui en allò que ens és més proper, ens podem convertir en uns autèntics catalitzadors dels canvis més importants que es poden donar: els que succeixen a dins nostre…\nNo cal que les accions siguin “guerrilleres” per donar a entendre a l’entorn el dret al respecte que tota persona té. De vegades, una mica d’humor amb amor és suficient per desencallar el que porta molt de temps enquestat.\nP.D.: Ah!, el nen no va anar finalment a l’excursió, segons tinc entens, i si bé va haver nens que li van explicar que s’ho havien passat molt bé, ell sempre va saber que la decisió de no anar havia estat seva i això va reforçar la seguretat en ell mateix i el seu sentit de la pròpia responsabilitat.\n17 Juliol 2009 a les 10:18 pm\nUixx, que la patinada l’he tinguda jo, jajaja, va ser un altre comentari el que m’ho deia, el del Jose.\nPerò, m’alegro que hagis après aquest nou terme. En aquest bloc ja n’havia parlat en una altra ocasió. Si vols pots introduir la paraula a la part de dalt de la dreta i t’ho buscarà. Es un tema fascinant.\nMoltes gràcies per l’exemple que has fet del nen, il·lustratiu.\nI es així, i s’ha de respectar, tot i que potser l’entorn més proper amics, professors no ho arribin a entendre, però ell va fer el que sentia, el que li venia de gust i això no té preu.\nRetroenllaç: Joguines « Psicologiacat


Sant Feliu Sasserra (Bages - Barcelona) | femturisme\nSant Feliu Sasserra (Sant Feliu Sasserra)\nExtensió: 22,4 Km2\nPàgina web\thttp://www.santfeliusasserra.cat/\nSant Feliu Sasserra és un municipi de 650 habitants, que pertany administrativament al Bages. Es troba en un indret singular i bell, envoltat de pinedes, alzinars i rouredes, propici als bolets, i esquitxat de fonts. L'economia es basa en l'agricultura, la ramaderia i la indústria.\nSant Feliu Sasserra és l'accés sud-oest al Lluçanès des del Bages. El territori s'estén a l'entorn de la riera de Relat i no ofereix cap altre nucli urbà que la capital. Té, però, nombroses masies.\nSant Feliu, com altres llocs del Lluçanès, té una tradició important sobre històries de bruixeria. Al capdamunt del poble hi trobem el Serrat de les forques,on històricament s'hi van penjar les últimes bruixes catalanes. Gaudeix d'una bona vista panoràmica i actualment és ocupat per una construcció de caire modernista.\nL'església de Sant Feliu Sasserra de construcció romànica s'edificà durant el segle XI sobre una antiga església del segle X. El temple fou enriquit durant el segle XII amb una portalada del mateix estil, amb arquivoltes treballades i capitells esculpits, que encara avui es manté intacta, conservada com a entrada lateral al temple actual, d'estil gòtic tardà, que data de 1581.\nAl municipi hi trobem l'antic castell medieval de Saciera, del segle XI, de planta en forma de ferradura, del que nomès es conserva una part d'una torre rodona. Els murs de la torre que s'aixequen fins a una alçada de 3,20 metres des del terra, formen una circumferència, interrompuda per l'esfondrament d'una part del mur. Prop d'aquest, en un petit turó, es troben els fonaments d'una església romànica dedicada a Sant Julià de Saciera.\nCamins del Bisbe i Abat Oliba (a 11.2 km)\nActivitats de Nadal a Gironella\nUn any més l'Ajuntament de Gironella i les entitats municipals ofereixen una programació d'activitats nadalenques per a tots els públics. Tampoc hi faltaran el Pessebre Vivent, el…


cors - De paraules per Context\nOh el goig de contemplar les nueses dels cors amats dins la mateixa alcova càlida i misteriosa de l'esperit! I sí, sí, les adamades alzines aprovaven aquell desig amb un consentiment luxuriós. Àdhuc semblava que, per dintre l'ombra de les ampul·loses capçades, amb les suavitats i rodoneses del brancatge prefiguraven ja les nuditats encuriosidores. Sí, sí.. el fullatge sospirava de glatiment.\nVa venir-li un intent maligne. -Fitre, avui confessaré la familia i els criats. Tots els de casa a posta de sol eixiran a sopar al pati, sota l'emparrat, com de costum a l'estiu. La dona, la noia i la mare s'asseuran refiades al davant meu, i jo veuré els pensaments, que els passin per sota els arcs de les celles, tan clarament com, posat al mig de la plaça del Vi de Girona, podria veure la gent, que es passeja per sota les voltes. Aleshores traüllaré les amagades interioritats d'aquestes santes, al costat de les quals jo semblava un condemnat de l'infern. Quines queres descobriré dins aquells cors d'aparença tan amable? Quines turpituds hi llambregaré? Fitre, ser\nJustament, era aquella estació de la primavera en la qual els cors es deixondeixen, i tot reneix, i la vida s'agença, i tot ens invita a la felicitat, i el cel fa promeses innombrables a aquells que s'estimen! A tot arreu Kobus trobava algun espectacle d'aquesta mena, per a recordar-li Súzel, i cada vegada s'enrogia, i somiejava, es gratava l'orella i sospirava.


Les avaries de Rodalies afecten més d’1,5 milions de passatgers l’any | Economia | EL PAÍS Catalunya\nLes avaries de Rodalies afecten més d’1,5 milions de passatgers l’any\nLa Generalitat relativitza l’impacte dels robatoris en les incidències d’Adif i Renfe\nBarcelona 3 MAR 2016 - 21:07\tCET\nPassatgers a l'estació de Sants durant una incidència. Albert Garcia\nEl degoteig d'incidències a Rodalies va acabar afectant més d'1,52 milions de passatgers l'any passat, segons unes estadístiques facilitades per l'operadora Renfe a la Generalitat, titular del servei. Només es comptabilitzen els problemes que van comportar més de 15 minuts de retard, que entre l'octubre del 2014 i el setembre del 2015 van arribar als 388 casos. Els resultats d'aquest període van ser millors que els d'un any abans, quan l'afectació va superar els 1,64 milions de passatgers.\nEl descontrol d’Adif provoca una nova jornada de caos a Rodalies\nRodalies acumula més de 100 incidències en cinc mesos\nFonts del Departament de Territori han destacat, no obstant això, que el nombre d'afectacions pels robatoris de cable no és tan alt com argumenta Adif. L'empresa estatal encarregada de la infraestructura ferroviària assegura que aquest és el principal motiu de l'elevat nombre d'incidents que es registra a la xarxa de curta distància de Renfe. Segons les seves dades, entre el 15% i el 20% dels problemes tenen l'origen en el tall d'un cable i en culpa la falta d'atenció dels Mossos d'Esquadra a l'hora de controlar la xarxa ferroviària estatal.\nLa Generalitat redueix aquesta xifra a un 6% del total de les incidències i a un 16% pel que fa al nombre de passatgers afectats. En els dos últims anys, 480.000 usuaris suposadament han estat víctimes d'avaries originades per robatoris. Les mateixes fonts de la conselleria van posar en dubte les mesures de seguretat aplicades per Adif per evitar els continus robatoris. La companyia presidida per Gonzalo Ferre assegura que només l'any passat va interposar gairebé 400 denúncies per robatoris a les seves instal·lacions, més que a la resta d'Espanya.\nSegons les dades dels dos últims anys, el 52% de les incidències van ser causades per problemes a la xarxa ferroviària, és a dir, responsabilitat d'Adif. La senyalització, amb 254 problemes comptabilitzats, és el primer element afectat per aquest tipus d'avaries. Renfe va ser responsable del 29% de les avaries, bàsicament trens espatllats. I la resta correspon a altres restriccions de la circulació, com són els atropellaments o les obres.\nL'alta incidència en la infraestructura és el motiu esgrimit pel Govern català per reclamar el traspàs de corredors ferroviaris d'Adif a Catalunya, després que la Generalitat ja assumís la gestió del servei, que presta a través de Renfe.


S'obre la circulació del nou pont de la riera d'Alforja - Revista Cambrils\nPublicat el Dimarts, 26 de juny de 2018 10:57h\nImatge d'aquest matí del tram que ja està obert a la circulació | Berta Ruiz\nAquest passat cap de setmana es va obrir al trànsit el nou pont sobre la riera d'Alforja i ja es va poder circular pel costat del passeig de La Salle. Al llarg del dia d'avui està previst que també s'obri al trànsit a la part superior del pont, és a dir, a l'avinguda d'Adelaida i també a l'avinguda del Baix Camp. Avui a primera hora del matí s'estava instal·lant i pintant la nova senyalització viària en aquests trams. Un cop estiguin totes les vies obertes a la circulació, quedaran pendents els repassos de pavimentació de les voreres i d'altres treballs concrets com el muntatge dels contenidors soterrats.\nD’altra banda, ja ha sortit a licitació la tercera fase de les obres per un import de 209.135,93 euros, que correspon a la urbanització i enjardinament del passeig central i els parterres laterals de l’avinguda del Baix Camp. La previsió és adjudicar aquesta tercera fase durant el mes de juliol i començar les obres el setembre.\nLes obres de reconversió de l’antiga carretera N-340 en l’avinguda del Baix Camp van començar el passat setembre. Les dues primeres fases, consistents en l’enderroc del pont, la reordenació de l’entorn i la construcció del nou pont, es van adjudicar a la constructora Romà infraestructures i serveis per un import de 959.014,87. Les obres van comportar el tancament de la part superior del pont des del mes de setembre, l’avinguda de La Salle des del mes l’octubre i l’avinguda d'Adelaida des del novembre.\nA la imatge de dalt, el nou aspecte de l'avinguda del Baix Camp i a sota, el nou pont sobre la riera d'Alforja


Ferrer: mecanismes d’innovació oberta per avançar en Salut Digital - Barcelona Tech City\nFerrer: mecanismes d’innovació oberta per avançar en Salut Digital\nLes companyies farmacèutiques estan incloent progressivament la innovació en salut digital en els seus plans estratègics, ja que aquesta es reconeix no només com un instrument clau per a millorar els resultats clínics, sinó també com una palanca per a desenvolupar nous models de negoci que permeten a les empreses transformar les seves capacitats i fortaleses.\nAmb l’objectiu de garantir l’accés al mercat de productes i serveis en entorns d’atenció sanitària basada en el valor, les empreses farmacèutiques van més enllà dels assajos clínics de seguretat/eficàcia i aprenen a utilitzar sistemes potents de tecnologies de la informació. Després, analitzen les dades que integren l’evidència clínica amb l’evidència del món real per a generar “insights” accionables que ajuden als pacients i també als professionals mèdics en el procés de prestació de l’atenció sanitària.\nExisteix consens sobre el fet que la salut digital millora els resultats clínics i l’experiència del pacient amb relació al seu tractament, a la vegada que fa que l’atenció sanitària sigui més accessible, integrada i sostenible.\nLa majoria de les empreses farmacèutiques desenvolupen solucions de salut digital a través de programes d’innovació oberta amb start-ups de base tecnològica, ja que aquestes últimes tenen un coneixement més avançat de les tecnologies, més creativitat i més agilitat que les grans corporacions.\nExisteixen diversos mecanismes disponibles per a la col·laboració entre start-ups i corporacions farmacèutiques que impliquen diferents nivells d’integració entre les dues. La quantitat de capital requerit per a desenvolupar l’actiu (la solució de salut digital) depèn de la maduresa de la tecnologia i del temps desitjat per a obtenir retorn.\nAlguns exemples dels mecanismes utilitzats per les empreses farmacèutiques per a interactuar amb les start-ups són:\nLlançament de “challenges” o desafiaments\nTot i aquestes opcions per a escollir, hi ha una taxa d’èxit notablement baixa. Les empreses de nova creació senten que perden el seu temps en interminables reunions i paperassa, mentre que les corporacions lluiten en el seu interior amb el risc operatiu inherent a les empreses de nova creació.\nCol·laborant cap a l’èxit\nAlgunes causes del fracàs de les col·laboracions són: els llargs i enutjosos processos de presa de decisions en les grans empreses, les expectatives poc realistes de les start-ups, la falta de canals de comunicació eficaces entre les dues, el desajustament entre dues mentalitats que xoquen i les diferents velocitats de treball.\nEn canvi, les col·laboracions acostumen a tenir èxit quan les corporacions disposen d’un model operatiu ben definit per a la gestió de partenariats, que inclou una estratègia clara amb indicadors clau de rendiment (KPI) i un compromís d’associació -per escrit- en cas que l’estudi pilot de Prova de Valor de la solució de salut digital sigui positiu.\nÉs clau per a l’èxit tenir una justificació de negoci (“business case”) transparent i que hi hagi una implicació significativa de l’alta direcció de l’empresa.\nAixò fomenta l’acceptació de totes les parts interessades i l’alineació dels processos, els recursos i les capacitats necessàries per a escalar ràpidament.\nSembla ser cert que els models corporatius d’innovació oberta de “talla única” no funcionen bé. En canvi, els programes fets a mida per a cada start-up acostumen a tenir millors resultats. Els programes d’innovació oberta corporativa més exitosos són flexibles en temps i forma, no tenen dates preestablertes perquè els emprenedors participin en cursos de formació en grups ja programats, no ofereixen inversions similars a les de “Corporate Venture Capital” precedides de tediosos processos de “due diligence”. En comptes d’això, la corporació i la start-up posen el focus en la realització d’un projecte pilot a curt termini, o en la concessió de llicències d’alguna tecnologia, o en la co-creació d’un nou mercat o model de negoci, i això ve procedit de la formalització d’un acord comercial entre les dues parts.\nLa gestió de partenariats és un art que comença amb l’elaboració d’un acord d’associació ben definit.\nEn aquest acord les empreses farmacèutiques obtenen l’accés desitjat a les noves tecnologies i milloren la capa de servei entorn dels seus medicaments, mentre que les start-ups reben suport en el desenvolupament de productes/serveis, accés al coneixement en àrees terapèutiques específiques i, el que és més important, l’accés al mercat a través de les xarxes de negocis i els canals de distribució de la corporació.\nGemma Estrada, Directora de Salut Digital i Tecnologia a Ferrer.\nGemma Estrada lidera el programa FERRER 4 FUTURE, una iniciativa de col·laboració entre empreses emergents de base tecnològica i Ferrer, que impulsa la salut digital com un mitjà per a construir societats més saludables i més sostenibles .\nOnline Sessions 3 juliol 2020\nONLINE PILLS: D’unicorns a camells: preparar-nos per a la travessa del “desert de la COVID-19”\nBccnTechCityAtHome 23 juny 2020\nONLINE PILLS: Brands in the next normal: 10 idees per innovar\nBccnTechCityAtHome 12 juny 2020\nVídeo streaming: Transformació, innovació i relació amb startups en el teixit industrial


La revista ‘Ex-libris Casa Bauró’ conté 336 referències de publicacions editades en 2020 - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLa revista ‘Ex-libris Casa Bauró’ conté 336 referències de publicacions editades en 2020\nL’exemplar, de la Biblioteca Nacional, ha arribat al número 24 i recull la bibliografia anual del país\n30/11/2021 (20:40 CET)\nPresentació de la revista ExLibris.\nLa revista de la Biblioteca Nacional, ‘Ex-libris Casa Bauró’, arriba enguany al número 24. Aquest exemplar conté el recull de la bibliografia anual d’Andorra, articles sobre parts destacables del fons de la biblioteca i relacionats amb diferents elements de la cultura andorrana, agrupats en sis seccions: el soler, la sala de més amunt, el rebost, les golfes, els hostes i la biblioteca. Enguany la bibliografia recopila 336 referències de publicacions editades a Andorra durant el 2020.\nAmb aquestes referències a banda, a la revista hi ha dos articles dedicats a l’obra i biografia de dos autores. Per una banda, la compositora, pedagoga i pianista, Natàlia Solà, escrits per Antoni Pol per la part biogràfica i en David Sanz per la part musical. Per l’altra banda, la compositora i etnomusicòloga, Eva Julián, escrit per Àngels Mach. A més, la revista també conté un estudi sobre Garsineu editors i l’edició del llibre al Pirineu d’Isaac Donoso de la Universitat d’Alacant. Finalment un article sobre la gestió de les biblioteques en època de pandèmia, escrit per la cap de la Biblioteca Júlia Fernández. En aquest número també s’ha comptat amb la col·laboració de Jordi Casamajor per la il·lustració interior.\nPel que fa al Catàleg de Publicacions del Govern, generat a partir de les sol·licituds del Dipòsit Legal, estarà integrat a la mateixa publicació. Durant l’acte de presentació de la revista, que s’ha pogut fer presencial ja que l’any passat es va fer de manera virtual a causa de la pandèmia, s’ha fet un petit homenatge a Natàlia Solà i Salvà, amb l’actuació de la soprano Jonaina Salvador i d’un dels directors del Cord de Rock d’Encamp, Jordi Porta, al piano, que han interpretat tres peces de la compositora.


Manel estrena a la xarxa "Teresa Rampell", el primer single del nou disc "Atletes, baixin de l'escenari"\nEl grup ha estrenat a la xarxa el primer single del seu tercer disc "Atletes, baixin de l'escenari". Es tracta de "Teresa Rampell", que des des la mitjanit ja es pot trobar a YouTube, Spotify i a l'iTunes. <b>Escolta-la aquí</b>.\nEl grup ha estrenat a la xarxa el primer single del seu tercer disc "Atletes, baixin de l'escenari". Es tracta de "Teresa Rampell", que des des la mitjanit ja es pot trobar a YouTube, Spotify i a l'iTunes. Escolta-la aquí.\nRedacció 26/03/2013 - 07.08 Actualitzat 26/03/2013 - 17.09\n"Teresa Rampell" és el primer single del nou disc dels Manel\nEl grup barceloní Manel ha estrenat a la xarxa el primer single del seu tercer disc "Atletes, baixin de l'escenari". Es tracta de "Teresa Rampell", que des des la mitjanit ja es pot sentir en obert a YouTube i a Spotify. La cançó també es pot comprar a través d' iTunes per 0,99 euros. A més, com anuncia Manel a la seva pàgina de Facebook, a partir d'aquest dimarts, també es pot reservar el disc que es publicarà el 16 d'abril.\nFins ara, els Manel encara no havien introduït a les seves cançons un personatge amb nom i cognom. Ara ho fa amb "Teresa Rampell", segurament un homenatge a Ramon Rampell, protagonista de la novel·la "Un dia de la vida d'un home", la tercera obra de Mercè Rodoreda. Els Manel la descriuen com una noia molt guapa que passeja per Barcelona (segurament al districte de Gràcia, prop del Pont de Vallcarca) i, amb la seva presència, retorna l'amor a la ciutat.\nAixí, els Manel tornen amb una nova crònica d'una història actual i quotidiana, però explicada amb recursos poètics i metàfores, com, per exemple, la frase que tanca la cançó: "ets un nàufrag que ha decidit tastar l'aigua salada". "Teresa Rampell" és una cançó amb una tornada fàcil de retenir, marca de la casa de Manel, però amb una estructura complexa i una durada de 5,30 minuts. També aporta sonoritats poc explorades pel quartet barceloní, sobretot pel que fa als canvis d'intensitat i a l'ús de congues i unes guitarres amb reminiscències a la música africana, com fan habitualment bandes com els nord-americans Vampire Weekend o The Seihos, la banda paral·lela del baixista del grup, Martí Maymó.\n"Atletes, baixin de l'escenari", que sortirà en format CD i vinil, a més de digital, el 16 d'abril, està editat per Warner/Discmedi. A banda de "Teresa Rampell", les altres cançons del disc són "Ai, Yoko"; "Vés, bruixot!"; "Ja era fort"; "Banda de rock"; "Deixar-te un dia"; "Mort d'un heroi romàntic"; "Imagina't un nen"; "A veure què en fem"; "Desapareixíem lentament"; "Quin dia feia, amics"; "Fes-me petons" i "Un directiu em va acomiadar". En total, 13 cançons que s'han enregistrat entre el febrer i el març als estudis Can Sons de Barcelona, sense músics addicionals, ni col·laboradors externs.\nEl grup de Guillem Gisbert, Martí Maymó, Roger Padilla i Arnau Vallvé presentaran "Atletes, baixin de l'escenari" el dijous 23 de maig al Parc del Fòrum de Barcelona, al Festival Primavera Sound.


Gili reclama a Govern documentació que justifiqui la viabilitat econòmica de The Cloud\nCrea: 01/11/2017 - 18:32\nLa consellera general del Partit Socialdemòcrata (PS) Rosa Gili ha presentat una demanda d’informació a Sindicatura mitjançant la qual reclama a Govern que se li faci arribar la documentació que justifiqui la viabilitat econòmica i de negoci de The Cloud, l’edifici que Andorra Telecom té projectat al centre d’Andorra la Vella. La parlamentària ha remarcat la preocupació que provoca que, segons algunes informacions, es vulgui ara canviar l’ús inicialment previst per a una part de l’immoble. Al PS ha generat una important inquietud la notícia apareguda aquest dimecres en un mitjà escrit del...\nLlegeix més sobre Gili reclama a Govern documentació que justifiqui la viabilitat econòmica de The Cloud\nSamarra avisa que privatitzar el centre de congressos suposaria perdre “un pol cultural únic”\nCrea: 11/17/2016 - 16:33\nLa consellera de Partit Socialdemòcrata + Independents (PS+I) a la minoria del comú d’Andorra la Vella Lídia Samarra ha reiterat la seva oposició al projecte de privatització del centre de congressos de la capital. Així, ha advertit que, si finalment tira endavant, suposarà la pèrdua “d’un pol cultural únic” ja no només per a la parròquia sinó per a tot el país. Samarra ha estat entrevistada aquest dijous al programa ‘Hora Andorra’ de SER Principat, espai en el qual ha pogut repassar bona part de l’actualitat del comú. En aquest sentit, ha refermat que PS+I considera un error greu que la...\nLlegeix més sobre Samarra avisa que privatitzar el centre de congressos suposaria perdre “un pol cultural únic”


En memòria de Mons. Francesc Muñoz Alarcón - Arquebisbat de Barcelona\nEn memòria de Mons. Francesc Muñoz Alarcón\nEl dijous 24 d’octubre de 2013, a les 19.15h, mentre uns companys resaven les Vespres en veu alta, com ho feien habitualment a la seva habitació, s’adormí en la pau del Senyor Mons. Francesc Muñoz Alarcón, als 95 anys d’edat i 70 anys de ministeri sacerdotal. Amb la seva mort, desapareixia un dels preveres que [...]\nEl dijous 24 d’octubre de 2013, a les 19.15h, mentre uns companys resaven les Vespres en veu alta, com ho feien habitualment a la seva habitació, s’adormí en la pau del Senyor Mons. Francesc Muñoz Alarcón, als 95 anys d’edat i 70 anys de ministeri sacerdotal. Amb la seva mort, desapareixia un dels preveres que han viscut una molt llarga i intensa etapa de la història de la nostra Arxidiòcesi.\nVa néixer a Barcelona el 7 de juliol de 1918. Va fer tots els estudis eclesiàstics al Seminari Conciliar de Barcelona amb les màximes qualificacions, i fou ordenat prevere el 20 de març de 1943. L’any 1955 va obtenir la llicenciatura en Dret Canònic a la Universitat Pontifícia de Comilles. El mateix any 1943, Mn.Vicente Lores, rector del Seminari Conciliar, el proposà al Dr. Modrego, recent nomenat aleshores com a bisbe de Barcelona, com a secretari i familiar. Fou aquest el servei que condicionà tota la vida de Mons. Francesc Muñoz, el qual juntament amb Mn. Josep Comas Gros, varen estar al costat del Dr. Modrego fins a la seva mort.\nAltres càrrecs que va compaginar amb el de secretari particular del Dr. Modrego, foren aquests: Prior de la casa d’Infants Orfes del carrer Montalegre (1945), consiliari de l’Agrupació Nostra Senyora de Montalegre (1952), consiliari diocesà de les Joves d’Acció Catòlica (1955), beneficiat del Col·legi de Sant Sever (1952), Jutge pro-sinodal (1957), administrador de l’antic Hospital de Sant Sever (1958), secretari de la Comissió encarregada de preparar el Sínode diocesà (1960), professor de Dret Públic Eclesiàstic al Seminari (1955), professor de Teologia Moral al mateix Seminari (1963), consiliari de l’Adoració Nocturna del Santíssim Sagrament (1965), delegat de l’Arquebisbat al Congrés Eucarístic Nacional de Sevilla (1967),vicari episcopal per a les Ordres, Congregacions religioses i Instituts Seculars (1967), càrrec que va exercir molts anys i li fou renovat diverses vegades. El mateix li va succeir en el càrrec de president delegat episcopal a l’Obra Benèfico-Social del Nen Déu (des del 1971). També fou un gran col·laborador de Mons. Gregori Modrego en l’organització del Congrés Eucarístic Internacional, celebrat a Barcelona l’any 1952. L’any 1986 fou nomenat degà del capítol de la catedral, de la que era canonge des de l’any 1965. El 31 de juliol de 1993 fou acceptada la seva petició de jubilació i el 23 d’agost del mateix any fou nomenat Prelat d’Honor de Sa Santedat el Papa que li atorgava el títol de Monsenyor.\nEls darrers anys de la seva vida terrenal els passà a la Residència Sacerdotal de Sant Josep Oriol, on era molt estimat pels seus germans preveres, als que estimava amb un afecte fraternal. A la capella d’aquesta Residència el divendres 25 d’octubre, a les 11h, es va celebrar una missa concelebrada pels mossens de la casa. La presidí Mons. Pere Tena, bisbe auxiliar emèrit, el qual va recordar que, durant els anys 40 del segle passat, quan ell entrà al Seminari Major per fer els estudis de Filosofia, Francesc Muñoz era un dels seminaristes que cursaven la Teologia i que feien com de preceptors i germans grans dels que estaven a la secció dels “filòsofs” (eren els anomenats ayos).\nEl dissabte 26 d’octubre, a les 12h, es va celebrar la missa exequial a la catedral de Barcelona, presidida pel Sr. Cardenal Lluís Martínez Sistach, que concelebrà amb Mons. Pere Tena, i amb 44 preveres, entre els quals hi havia els Vicaris Episcopals, Mn. Jesús Sanz, Mn. Salvador Bacardit i Mn. Segimon Garcia; Mn. Sergi Gordo, Secretari general i Canceller de l’Arquebisbat i els membres del Capítol de la catedral, presidits pel Dr. Joan Guiteras. Varen assistir al Sr. Cardenal els diaques Mn. Jordi-Albert Garrofé i Mn. Xavier Rius. Un gran nombre de fidels, entre els quals nombroses religioses, omplien la catedral. El dol familiar estava presidit pels seus nebots i els fills i filles d’aquests. El Cor Francesc Valls interpretà diverses composicions a l’ofertori i a la comunió. Tota l’assemblea inicià la missa amb el cant gregorià del Requiem aeternam dona eis, Domine,mentre el fèretre era introduït al cor de la catedral.\nEs varen fer aquestes lectures bíbliques: 2 Co 4,14-5, salm 22 (El Senyor és el meu pastor) i Jn 6,51-58. A l’homilia, el Dr. Martínez Sistach, va dir que pregaven per una “persona molt estimada que ha fet un gran servei a la diòcesi durant 95 anys de vida i 70 de ministeri sacerdotal. Després d’explicar el sentit cristià de la mort, “la nostra germana que fa camí amb nosaltres i ens obre el pas a la vida eterna en Déu”, invità els presents a donar gràcies a Déu per la vida del nostre germà Francesc. “No es pot fer un panegíric en aquests moments, però sí que podem recordar el seu llarg servei com a secretari i familiar del Dr. Gregori Modrego, com a consiliari dels laics, com a consellers de religiosos i religioses, com a president de diversos patronats al servei dels malalts, dels infants i dels ancians, dels pobres i dels necessitats. “El Dr. Francesc Muñoz ha passat fent el bé com Jesucrist. Ell no creava problemes, sinó que intentava de resoldre’ls i feia el bé a tothom. Com a pastor diocesà, em plau agrair-li el seu servei i li demano que sigui davant de Déu l’intercessor per les intencions de la diòcesi, sobretot per l’increment de les vocacions sacerdotals. Que el Senyor, al que tant ha servit, el tingui a la seva glòria i que des d’allí intercedeixi per tots nosaltres. Amén.”\nAl final de la missa, dues persones varen donar les gràcies. En nom dels religiosos i religioses, una germana de la Congregació de les Carmelites de la Caritat o Vedrunes, va recordar que durant 60 anys el Dr. Muñoz havia estat el seu amic i conseller espiritual, i va dir d’ell que “ha viscut una vida variada, fecunda, sempre positiva, era ferm en les seves conviccions, pietós i bo; gran protector d’obres socials i servidor dels seus germans”. En nom de la família, un dels nebots el recordà com a “home dedicat a Déu i als altres, com a consellers espiritual de la família. Els darrers temps, quan el visitaven, ens deia que ja desitjava anar cap a la vida eterna, per poder veure el misteri de Déu, per retrobar-se amb la seva mare i el seu pare, i amb tot ells altres éssers estimats”. I acabà dient: “Un ésser de llum ha tornat a casa. Ara és pura llum, pur amor. Gràcies, tiet Francesc”.\nAbans del comiat final, segons el ritu exequial, el Sr. Cardenal donà les gràcies a la família per l’amor que ha tingut al Dr. Muñoz, a les persones que el visitaven a la Residència sacerdotal, a les Germanes Hospitalàries de la Santa Creu, que varen tenir cura d’ell a la Residència Sacerdotal, i a tots els presents.\nMn. Joaquim Vives, company d’ell a la Residència Sacerdotal li va voler dedicar al Dr. Muñoz aquesta poesia, escrita el mateix dia del seu traspàs:\nHas brillat net i pur com l’ivori,\nvirtuós, conseller, bon pastor,\ni has servit el teu bisbe Gregori,\nrefulgint la bondat del Senyor.\nSempre atent, disposat, incansable,\nno has tingut mai un ‘no’ per a ningú,\nfins la fi t’has lliurat entranyable\ncar tothom era el Crist per a tu.\nPuja al cel i amb els sants i la Mare\nbé gaudeix d’aquell goig esperat,\nque el bon Déu des de sempre prepara,\nper als qui han cregut i estimat.


Pere Mas: “TV3 té com a prioritat atrapar nous telespectadors, ja no és una aposta tímida” - comunicació21\nPere Mas: “TV3 té com a prioritat atrapar nous telespectadors, ja no és una aposta tímida”\nQuim Miró|2021-03-01T20:08:07+01:0026 febrer 2021|Comunicació21\nFoto: Lluís Tovar\nPere Mas (Terrassa, 1968) és l’actual director de Preguntes freqüents, un dels programes de referència de TV3. Llicenciat en Ciències de la Informació, va començar la seva trajectòria a TV20 i Matadepera Ràdio, fins a fer el salt a COMRàdio i Catalunya Ràdio, on va presentar El Matí de Catalunya Ràdio quatre estius i Tot és molt confús. També és col·laborador d’El món a RAC1 i del diari Sport. A Comunicació 21, Mas explica tots els equilibris que ha de fer per dirigir un programa que l’audiència examina en lupa.\nQuè té el FAQS?\nUn interès informatiu des de 2017, quan es va posar en marxa fruit d’una excepcionalitat històrica del país, que genera una certa addicció. Més enllà d’aquest context, hi ha tres factors que el potencien. Un format polit, amb una elegància visual al qual se suma el look de la presentadora. Hi ha altres aspectes com ara la tria de convidats, que en alguns casos no són habituals a TV3, en un espai on es pot parlar tranquil·lament i amb entrevistes d’interès. La cirereta del programa és un petit component d’espectacle per fer-ho més amè.\nFa uns mesos, en una entrevista a Comunicació 21, Cristina Puig, la presentadora, assegurava que el FAQS és molt més que un programa de televisió, és un fenomen. Ho comparteix?\nSí, perquè ho percebo en la reacció dels espectadors, fins i tot dels meus amics. Quan vaig a buscar el pollastre cada diumenge, l’amo de la botiga em comenta els continguts del FAQS de la nit anterior. Quan va haver-hi el procés sobiranista, la gent va entendre que on s’hi identificava més era al FAQS, i se l’ha sentit molt seu. És com una religió per a algun tipus de gent, es viu amb molta passió!\nQuè canvia de ser la mà dreta del Tian Riba a passar a ser qui ha de dirigir l’orquestra?\nTot. Quan ets la mà dreta pots tenir una vida més o menys normal, però ser el director del FAQS, les possibilitats d’entrar a la Mútua de Terrassa amb un infart són molt grans [riu]. És un non-stop. Quan ocupes aquesta posició, és una cadira elèctrica, perquè en qualsevol moment pots saltar. Ser director del FAQS és com trepitjar un camp de mines permanentment, i has de tenir-hi molta habilitat.\nQuè ha aportat Mònica Hernàndez com a subdirectora?\nÉs una periodista que no formava part de l’ecosistema habitual, i això és un valor. A més, és dona, i la perspectiva de gènere és important. Havia entrevistat mig Catalunya i té contactes que no coneixíem. A més, té molta mà esquerra per dirigir equips… és oli en un llum.\nEn la teva estrena com a director vas dir que no tenies l’encàrrec de revolucionar el programa, sinó que hi faries algun retoc. Quins són els retocs que has fet?\nEl cara a cara amb la Pilar Rahola és el més evident, i ja el portàvem madurant feia temps. Crèiem que podíem donar-li més rendiment fent el cara a cara, perquè televisivament guanyava més que la columna setmanal. La Rahola creix i genera més interès. Si haig de fer autocrítica, crec que s’ha notat poc la meva mà. La meva intenció és que tingués un to més distès, i amb la selecció temàtica crec que ho hem aconseguit. També hem jugat molt a fer interactuar els convidats a plató, que els personatges parlin entre ells.\nLa pandèmia i la ciència han passat per davant de la política. Com heu viscut aquest canvi de temàtica en el programa?\nHa tingut diverses etapes. La part del primer tancament va ser molt monotemàtica, i des del març fins a l’estiu intentàvem fer altres coses per distreure la gent, però teníem moltes limitacions. Els primers mesos de la pandèmia van ser el moment en el qual el programa va ser menys FAQS. La política interessava menys i la Covid-19 accelerava els índexs d’audiència. A partir del setembre, els continguts relacionats amb la pandèmia s’han mantingut, però molt menys. Hem d’ajudar l’espectador a desenganxar-s’hi, i no ens funciona malament.\nAmb la pandèmia el programa s’ha quedat sense públic. El trobeu a faltar?\nDe vegades sí, perquè quan el que està passant al plató requereix reaccions, tenir el públic és molt bo. Ara tot és més fred, el plató és més buit, i no sé quan tornarem a gaudir del públic. Hi ha programes que es fan més difícils sense públic.\n“Al FAQS, Ustrell i Rosel eren dos projectes de presentadors, mentre que Puig és una periodista més consolidada, amb molta més experiència”\nEl FAQS fa quatre temporades que és en antena i l’han presentat tres periodistes. Què van aportar cadascun d’ells al programa?\nRicard Ustrell aportava espontaneïtat, frescor, desconeixement del mitjà televisiu i desvergonyiment. Laura Rosel va oferir més solidesa periodística, i amb un look revolucionari va generar molta addicció a l’audiència. I Cris Puig li dona un to més desimbolt, més espontani, més desencarcarat. La part corporal i els gags d’entrada els broda. Al FAQS, Ustrell i Rosel eren dos projectes de presentadors, mentre que Puig és una periodista més consolidada, amb molta més experiència. Així i tot, el programa sobreviu per sobre de l’equip i els presentadors.\nLa cinquena temporada del FAQS està assegurada?\nDe moment, no. Fins ara ha anat renovant any rere any. Amb el FAQS, TV3 ha trobat el programa idoni per ocupar la franja de la nit del dissabte. Jo veig que el FAQS pot seguir en antena sis, set o vuit anys més si es respecta la idea original. Si caigués de la graella i se substituís per una pel·lícula seria molt estrany. Per això, si m’hagués de jugar 500 euros a si seguirà o no, no perdria, crec que renovarà.\nI Pere Mas seguirà com a director?\nNo ho sé i ni tan sols hi penso ni un minut. En primer lloc, la casa i la productora han de voler-ho. Quan arribi el juny, algú em preguntarà i en parlarem. És la quarta temporada, estic esgotat. Però no hi ha cap motiu per pensar que no continuaré al capdavant del programa.\n“TV3 és un objecte d’un atac polític i, en aquest context, el FAQS és un dels principals elements de discussió”\nEl FAQS sempre genera debat entre l’audiència. Teniu la sensació que us miren amb lupa?\nSense cap mena de dubte. Hi ha una hipervigilància, una sensació d’observació constant. És lògic, hi ha molta audiència i té molta repercussió. TV3 és objecte d’un atac polític i, en aquest context, el FAQS és un dels principals elements de discussió. Cada setmana pel programa hi passen un milió de persones i genera una mitjana de 25.000 piulades a Twitter, cosa que representa 3.000 persones opinant del programa. Quina rellevància tenen? Els continguts venen determinats per qui accepta venir.\nN’hi ha que no accepten participar al FAQS.\nNo és cap secret que patim un sabotatge per part d’alguns partits i personatges. Això ha canviat una mica, per sort. A més, hi ha hagut una part de la crítica televisiva que ha creat una imatge distorsionada del que és el FAQS. Hi ha hagut incidents que s’han exagerat, que s’han viralitzat. Hi ha hagut mala intenció política. Fins i tot s’han fet preguntes parlamentàries sobre petites despeses del programa. Ho acceptes amb esportivitat i entens que va amb el teu sou. Criticar el FAQS és el més fàcil.\nCom conviu l’equip del programa amb el soroll que es genera fora?\nHi ha de tot. En general, veure’s a Twitter genera nerviosisme. Jo en el meu cas tinc la pell dura, soc més pràctic. Quan la crítica prové de gent que està amargada i avorrida a casa i intentant fer mal, m’entra per una orella i em surt per l’altra. La temptació és contestar, i podria fer-ho amb arguments, perquè sé com ha anat. No interactuo amb ningú.\n“Si queda clar que la llengua vehicular del FAQS és el català i està justificat portar algú en castellà, no hauria de ser un problema. Però no en podem abusar”\nA TV3 es parla més castellà que mai?\nEl debat sobre la llengua és a sobre de la taula i genera molta sensibilitat. Tinc opinions no contradictòries, però sí que potser a la televisió en general i al FAQS en particular hem tingut un ús desacomplexat amb la llengua. I per això en som parcialment culpables. Si queda clar que la llengua vehicular és el català i està justificat portar algú en castellà, no hauria de ser un problema. Però no en podem abusar. Ho hem fet perquè hem cregut que, mantenint essencialment el català com a llengua vehicular, ens permetia mostrar un altre tipus de convidats que, d’una altra manera, no podríem. Però és una conseqüència de complir la pluralitat ideològica, que costa moltíssim. És curiós, en canvi, que no es critiqui la manca de paritat.\nTot i que ja fa uns anys que treballes a la televisió, fa 26 anys que ho combines fent ràdio, ara a RAC1. Com vas viure aquell comiat tan sobtat de Catalunya Ràdio?\nAixí és. Marxar de Catalunya Ràdio em va obrir la porta Jordi Basté, a RAC1. El que em va doldre de la situació va ser que el director [Fèlix Riera] venia amb una decisió predeterminada, no coneixia el Tot és molt confús i se’l va carregar. A Catalunya Ràdio havia fet de tot, m’hi sentia estimat, i em va saber greu que desaparegués de la nit al dia. Estic a la televisió de forma accidental, i tal i com han anat les coses no ha estat gens malament.\nLa Corpo està apostant per continguts enfocats només a les xarxes. És un senyal inequívoc d’anticipar el futur?\nSí, indiscutiblement, estan arrencant nous formats. TV3 té com a prioritat atrapar nous telespectadors, ja no és una aposta tímida. Tinc la sensació que podíem haver fet molt més en el procés de digitalització. Han tirat endavant molts projectes, i de la manca de pressupost per fer ficció s’han posat en marxa petites iniciatives. En aquest sentit, s’ha estimulat la creativitat.\nLa televisió convencional encara té recorregut?\nEn la comunicació hi ha hagut la tendència de matar les coses moltes vegades, com va passar amb la ràdio. Hi ha molts esdeveniments, més enllà dels esports, que requereixen ser vistos en directe. La visió en comunitat d’un esdeveniment que s’està produint, la sensació que allò està passant, ens remet a un petit espai de supervivència. I l’amenaça de les OTT és molt forta. Amb una quota al mes, no es pot competir-hi.\nI què ha de fer la televisió convencional i pública?\nS’han explorat coses: coproduint sèries i estrenant-les fora, i al cap d’uns dies emetre-les per la televisió convencional… La fórmula mixta és interessant, però amb la pública té limitacions. A TV3 hem viscut una època de dificultat econòmica i política que ha permès salvar el canal principal i s’han desatès els altres. La prioritat de TV3 és preservar el català i tenir aliances i audàcia.


Per a la majoria de la gent del món desenvolupat, la idea de no poder utilitzar un banc és descabellada. Al món en desenvolupament, les coses són molt diferents. Pundi X es va fundar en la idea que les persones que no tenen prou diners per utilitzar el sistema bancari normal encara necessiten accés als serveis financers. Al principi, Pundi X treballava en la mateixa línia que una plataforma com Alipay, però el seu equip de gestió aviat es va adonar del poderós que podria ser un blockchain de força als mercats financers del món en desenvolupament..\nZac Cheah, el conseller delegat de Pundi X, recentment va dir a Blockonomi per què la seva empresa utilitza blockchain per avançar en els seus objectius,\n“La idea d’utilitzar blockchain per ajudar els no bancaris és el nucli de la raó de ser de Pundi X. A Indonèsia, la meitat de la població no té un compte bancari. El cost, la dificultat a distància que comporta l’adquisició d’aquests documents, fa pràcticament impossible que la majoria de la gent obri un compte ”.\nEl trist és que els bancs no són un servei públic. Com a entitat amb ànim de lucre, els bancs no tenen cap responsabilitat per ajudar els pobres a accedir als seus serveis. Els bancs també poden discriminar les persones que creuen que poden no generar prou ingressos, cosa que fa que l’accés als serveis financers sigui gairebé impossible per a les persones que realment podrien utilitzar opcions de baix cost.\n1 Pundi X podria formar part d’un canvi real\n2 Una vista des de les trinxeres\n3 Com funciona Blockchain per a tothom\nPundi X podria formar part d’un canvi real\nBlockchain té una sèrie d’avantatges que podrien convertir-la en la plataforma per defecte per al futur de la tecnologia fintech. A diferència del manteniment de registres tradicional, elimina la necessitat de la major supervisió humana. El resultat econòmic d’això és un cost molt menor i menys marge per a l’error humà.\nPer a la població global “sense bancs”, els guanys en eficiència que crea blockchain són una porta a un nivell molt més alt de serveis financers accessibles. Sembla que Pundi X reconeix l’oportunitat d’ajudar a les persones més pobres del món, tot consolidant-se un mercat absolutament enorme.\nLlegiu: Com difondre la criptomoneda als països africans: l’experiment Humaniq\nUna vista des de les trinxeres\nHa de quedar clar que el sistema financer establert no ha creat solucions per als pobres del món. Una part d’això es deu als costos associats al sistema bancari i una part té a veure amb els costos que comporta aconseguir el compliment normatiu com a client.\nEl senyor Cheah va ampliar els problemes de la cara pobra sense bancs,\n“Per a moltes persones, la banca no es pot accedir a causa de tota la documentació necessària per obrir el compte. El cost, la dificultat a distància que comporta l’adquisició d’aquests documents, fa pràcticament impossible que la majoria de la gent obri un compte. Molts dels obstacles relacionats amb ser membre de l’anomenat ‘no bancari’ estan relacionats amb la documentació o la probabilitat de la riquesa “.\nPerò segons el senyor Cheah,\n“La tecnologia Blockchain proporcionarà un mitjà per establir historials de crèdit per a aquestes persones independentment de les institucions financeres, proporcionant un registre immutable dels seus ingressos i historials de crèdit. Els farà independents de les institucions financeres “.\nL’accés als serveis financers és molt més que generar prosperitat individual. Amb una població de més de 260 milions de persones, la població no bancària és més gran que la població total de moltes nacions. Indonèsia no és l’únic lloc que té un gran nombre de ciutadans que no poden utilitzar els proveïdors de serveis financers tradicionals, cosa que posa una pressió sobre la societat en general.\nCom funciona Blockchain per a tothom\nQuan els pobres puguin accedir als serveis financers, probablement seran possibles nous tipus de desenvolupament social. Les persones que es troben atrapades en una economia amb efectiu únicament han de pagar més, per sistemes menys eficients.\nAgafeu la transferència de diners com a exemple. Si una persona no té un compte bancari i ha d’enviar diners a una altra persona sense banc, un servei com Western Union o Money Gram són algunes de les seves úniques opcions. Aquestes plataformes són costoses i també poden trigar molt de temps.\nL’ús d’una plataforma com Pundi X és gairebé instantani i és molt més barat que els serveis de transferència basats en efectiu normals. A més, les plataformes basades en blockchain obren el món dels microcrèdits a les persones que realment els poden fer un bon ús. És impossible saber de quina manera aquest canvi en l’accessibilitat de les tecnologies de la tecnologia ajudarà els pobres del món, però és probable que empoderi la gent fins a un grau que seria impossible sense l’eficiència que permet el blockchain.