Les rutes dels refugiats cap a Europa, en una exposició fotogràfica de Sergi Càmara al Palau Robert - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nLes rutes dels refugiats cap a Europa,...\n02-02-2016 08.57\tVisita de premsa amb el fotògraf a les 16 hores\nLes rutes dels refugiats cap a Europa, en una exposició fotogràfica de Sergi Càmara al Palau Robert\nLa consellera Munté la inaugurarà aquest divendres, a les 16.30 hores\nL'exposició del fotògraf Sergi Càmara "Refugiats, l’odissea cap a Europa" dóna a conèixer les rutes cap al continent europeu de molts refugiats de procedència diversa que van a la recerca d’una nova vida, lluny dels conflictes bèl·lics que sacsegen els respectius països. La mostra es pot visitar a partir del 6 de febrer, al Jardí.\nL'exposició itinerant és una iniciativa del Comitè per a l’Acollida de les Persones Refugiades, amb la col·laboració del Palau Robert, per sensibilitzar l’opinió pública catalana sobre el tema dels refugiats, coincidint amb la conjuntura actual en què han d’arribar refugiats a Catalunya.\nLa consellera de la Presidència, Neus Munté, inaugurarà l’exposició el divendres 5 de febrer, a les 16.30 hores, al Jardí. Parlaran en l’acte, a més de la consellera, el tercer tinent d'alcalde de l'Àrea de Drets de Ciutadania, Participació i Transperència de l'Ajuntament de Barcelona, Jaume Asens; el director general de Difusió, Ignasi Genovès, i el fotògraf Sergi Càmara. També hi assistiran el secretari d’Igualtat, Migracions i Ciutadania, Oriol Amorós; el director general de Cooperació al Desenvolupament, Manel Vila; la directora de l'Agència Catalana de Cooperació, Marta Macias, i el coordinador del Comitè per a l’Acollida de les Persones Refugiades, Àngel Miret.\nAmb les imatges captades per Sergi Càmara, visualitzem gran part del camí que han recorregut milers de refugiats que fugen amb determinació de la barbàrie i el caos, patint tota mena de riscos. El fotògraf vigatà ha viatjat a punts conflictius de l’èxode de refugiats: les illes gregues de Lebos i Kos, prop de Turquia, un dels principals punts d’entrada d’Europa de les persones que fugen dels seus països; el pas fronterer d’Idomeni, a la frontera entre Grècia i Macedònia; Belgrad; la frontera entre Sèrbia i Hongria; Budapest; la localitat fronterera de Tovarnik, i Melilla.\nLes imatges documenten el perill de les travessies pel mar en embarcacions en què s’amunteguen moltes persones, les llargues caminades, les esperes a les fronteres, les estades a ciutats com Belgrad o Budapest a l’espera de sortir cap al destí desitjat, els viatges amb tren o el testimoniatge de les famílies. També s’hi pot veure la tasca de l’ONG catalana Open Arms, que porta a terme operacions de salvament al mar. Tot un món que s’ha fet visible en els darrers temps i que ha colpejat moltes consciències.\nSergi Cámara /Vic /1970\nSergi Cámara ha dedicat gran part de la seva trajectòria professional als moviments migratoris i als desplaçaments forçats per la guerra, en llocs com Colòmbia, Sudan del Sud, el Marroc, Mali, Ruanda o el Iemen. Una part important de la seva feina també mostra les vulneracions dels drets humans a la tanca de Melilla, tasca que porta realitzant des de 2004.\nTreballa de manera independent per a organitzacions i institucions. El seu objectiu és aprofundir en els temes, dedicar-los el temps necessari per aconseguir una visió global i completa en cada reportatge. Ha col·laborat amb diverses organitzacions com el Servei Jesuïta al Refugiat, Entreculturas o Cooperació Internacional de l’Obra Social "la Caixa". Ha publicat els seus reportatges en mitjans nacionals i internacionals. La seva obra s’ha exposat a Barcelona, Madrid, Miami, São Paulo, Bogotà, San Francisco, Lima, Panamà, entre d’altres ciutats. Ha aconseguit premis nacionals i internacionals; Beca FotoPres de l’Obra Social “la Caixa”, Premi Activista de la ciutat de San Francisco, Premi José Couso de Tele 5 i finalista al FotoPres de l’Obra Social de "la Caixa".


Nou noves altes entre les persones aïllades a l'àrea de la Seu pel coronavirus — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Nou noves altes entre les persones aïllades a l'àrea de la Seu pel coronavirus\nGràfic d'evolució del coronavirus (Departament de Salut)\nEl nombre de persones aïllades a domicili pel coronavirus a l'àrea del CAP de la Seu torna a baixar i ara és de 76, quatre menys que el dia anterior. Aquest dimecres s'ha donat 9 noves altes entre aquest col·lectiu, una d'elles d'un veí que ha superat la malaltia, i això fa que ara el nombre de positius confirmats en seguiment sigui de 12.\nPel que fa a la resta d'aïllats, 24 són sospitosos i 40 són contactes sense símptomes. Des de l'inici de la pandèmia ja s'ha donat l'alta a 362 persones que han estat recloses a domicili per evitar la propagació del virus. De la seva part, el Sant Hospital segueix sense cap ingressat ni cap cas pendent de resultat.\nDeu nous positius els darrers set dies a l'Alt Pirineu i Aran\nA la Regió Sanitària de l'Alt Pirineu i Aran, el nombre de nous contagis també s'ha estabilitzat i ara la xifra total és de 413, deu més que ara fa una setmana. Els darrers dies no s'ha donat cap alta hospitalària als quatre centres mèdics del territori i la dada global es manté en 173 altes. Ja fa gairebé dos mesos que no es registra cap víctima mortal en aquests hospitals i, per tant, la quantitat de defuncions segueix sent de 30.\nAl conjunt de Catalunya, les darreres 24 hores s’han registrat 150 nous casos positius, 64 altes hospitalàries i 34 noves defuncions. Resten 149 pacients a les UCI (6 menys que ahir). En total, des que va començar la crisi sanitària s'ha notificat 67.233 positius confirmats,12.323 defuncions i 38.256 altes hospitalàries. Resten 16.602 casos actius.


Punt final al Campus +KBàsquet Nadal Mini i Premini a Menorca (31/12/2017)\nAquest dissabte hem posat punt final al Campus +KBàsquet Nadal Mini i Premini a Ferreries amb la participació de 35 nins i nines que durant aquest 4 dies han acomiadat l'any de la millor manera possible: jugant a bàsquet!!\nHan estat gairebé 4 dies intensos de feina on els nins i nines han pogut practicar i millorar diferents aspectes amb els entrenadors/es Alba Vargas, Xavi Mascaró, Joan Nuevo i Ignasi Jover. Aquest dissabte, el darrer dia, l'hem dedicat a fer una sessió basada en un joc de competició amb desafiaments en situacions de bàsquet i a acabar la competició d'1x1.\nDurant les diferents sessions s'ha treballat també: coordinació i agilitat amb pilota, tecnificació incidint en les finalitzacions i la presa de decisions en l'1x1 . També hem tingut competició de 3x3.\nA més a més sel's ha donat un diploma a cada jugador i jugadora per la seva participació al Campus.


Podi de Jordi Sala al Motocross de Almenar\nPosted on 05/03/2012 AuthormciLeave a comment\nEl passat cap de setmana es va disputar la tercera prova puntuable pel Campionat de Catalunya de Motocròs al circuit “El Terré” a Almenar.\nA la categoria de cadets Mx 85 el jove pilot odenenc Jordi Sala del Moto Club Igualada, novament tornava a pujar al podi, però aquesta vegada al calaix més alt , aconseguia a la final la primera posició d’aquesta temporada.\nEls pilots es vàren trobar amb un circuit força complicat degut a la quantitat de fang que hi havia a les primeres tandas, tot i que al llarg del matí el fang va anar desapareixent, el circuit va quedar en alguns punts bastant complicat, i va fer que hi hagués moltes caigudes. Una tanda d’entenaments amb molta complicació, tot i així, en Jordi va obtenir la 2ª posició, s’havia d’anar amb molt de compte per obtenir un bon resultat que el permetés assegurar una de les primeres posicions per a la graella de sortida. A la primera màniga fa una bona sortida i li permet rodar entre el grup capdevanter, a falta de tres voltes per acabar la primera màniga en Jordi aprofitant la caiguda d’un rival, és situà en primera posició. A la segona màniga i amb un circuit més complicat per la quantitat de roderes que s’havien format, no va tenir una bona sortida, però tot i així va saber aprofitar els llocs del circuit per poder anar fent avançaments i aconseguir la 2ª posició. A la final 1er classificat de cadets.\nDes d’aquí volem agrair el suport rebut per part de Castrol, Axo, Joralfran, Marsimoto i Moto Club Igualada.\n← Previous Previous post: 15é Ral·li Esprint Sant Julià\nNext → Next post: Essència mundialista a Vinaròs\nMolts anims @AMonleon ! Estabes fent un @dakar genial, l'any que ve mes i millor. Ens veiem aviat!


Cop de mà a les grans superfícies | joan poyano | girona | Focus | L'Econòmic\nCop de mà a les grans superfícies Cop de mà a les grans superfícies Cop de mà a les grans superfícies Cop de mà a les grans superfícies + Cop de mà a les grans superfícies E-mail\nPrimer dia de les rebaixes d'estiu a Barcelona. JOSEP LOSADA.\nCop de mà a les grans superfícies Cop de mà a les grans superfícies Cop de mà a les grans superfícies Cop de mà a les grans superfícies Cop de mà a les grans superfícies E-mail\nLes vendes a les grans superfícies són al nivell més baix des de l'any 2005\nPimec considera que es vol fer servir el turisme com a cavall de Troia\nUn 6,5% dels petits comerciants afirma que abans d'un any plegarà\nL'obertura de nous establiments, fer créixer les vendes, crear ocupació, donar resposta als canvis en els hàbits de compra i oci, i aprofitar més l'estada de turistes són els arguments que el govern espanyol aporta per proposar la modificació de la llei d'horaris comercials. Assegura que deixant, a partir de l'1 de gener de 2013, obrir més hores -passant de 72 a 90 setmanals- i ampliant de 8 a 10 el nombre de dies festius en els quals els comerços puguin obrir, augmentaran les vendes, però aquest efecte no és gens clar, veient les últimes estadístiques: el primer trimestre de 2012, a Catalunya les vendes van baixar un 3,5%, mentre que a Madrid -on ja tenen les 90 hores setmanals d'obertura i el mes que ve s'establirà la llibertat total- ho van fer un 4,3%.\nLa proposta ha provocat el rebuig frontal de governs com el català i l'andalús, per la intromissió que representa en les seves competències sobre el comerç interior, de les agrupacions de petits comerciants i de les associacions que representen els supermercats. Consideren -com assenyala el manifest sectorial que a Catalunya han firmat la Confederació de Comerç de Catalunya (CCC), Pimec Comerç, l'Agrupament de Botiguers i Comerciants de Catalunya, Cedac, Cocam i els sindicats CCOO i UGT- que el consum no augmenta per l'ampliació d'horaris sinó que “es repartirà, en lloc de en sis dies, en set dies, situació que es veu agreujada per una possible ampliació a 90 hores setmanals d'obertura comercial, decantant el consum al cap de setmana, en què les grans superfícies gaudeixen d'una posició dominant”.\nEl que passarà si s'amplien els horaris és que els comerços de petit format perdran quota de mercat en benefici de les grans superfícies i els centres comercials, els únics formats que fa temps que reclamen la liberalització total. I els que precisament noten més la caiguda del consum, l'únic que explica que El Corte Inglés hagi retallat un 20% el preu de 5.000 productes d'alimentació i drogueria: a escala estatal, en el primer trimestre les vendes de les grans superfícies (establiments amb superfície de venda i exposició de més de 2.500 metres quadrats) van baixar un 5,8%, mentre que a les empreses unilocalitzades ho van fer un-5,1% i a les petites cadenes un-4,8%. A Catalunya, la tendència és la mateixa: l'índex de vendes en grans superfícies va arribar en el primer trimestre al valor més baix des de 2005, amb un descens de vendes anual en les especialistes del 8%.\nL'Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución Anged -que agrupa companyies com El Corte Inglés, Eroski, Carrefour, Media Markt o Akí- creu que la proposta del govern espanyol tindrà “un impacte irrellevant”, ja que el que cal és una llibertat total d'horaris com les que impulsen Portugal i Itàlia, amb una estructura comercial molt semblant a l'espanyola, com a mesura de xoc contra la crisi. Segons Anged, les restriccions d'horaris actuals impedeixen la creació de 20.000 llocs de treball a l'Estat espanyol a mitjà termini i elevar un 2,8 % la facturació del sector minorista. En la mateixa línia, l'Asociación Española de Centros Comerciales afirma que si els 45 centres de Catalunya que hi estan afiliats poguessin obrir tots els festius menys quatre, crearien 3.713 llocs de treball que s'afegirien als 30.190 actuals.\nPerò els firmants del manifest sectorial català consideren que la desregulació dels horaris, “lluny de crear ocupació estable i de qualitat, destruirà milers de llocs de treball al teixit comercial de proximitat.” Amb la normativa actual, molts botiguers renuncien a obrir perquè no surt a compte, mentre que les grans superfícies obren totes. En aquest sentit, el secretari general de la Confederació de Comerç de Catalunya, Miguel Ángel Fraile, assenyala que el petit botiguer treballa en el 47% dels casos sol, i que amb horaris més llargs necessitaria contractar un treballador, despesa que no podrien assumir la majoria dels negocis. També opina que més hores d'obertura no porten més consum l'Associació Espanyola de Distribuïdors, Autoserveis i Supermercats (Asedas), que representa companyies com Mercadona, El Árbol, IFA, Consum i Condis, el president de la qual, José Pedro Pérez Llorca, afirmava al maig que per a la distribució alimentària obrir implica més costos i, per tant, o menys marge o preus més alts.\nLa proposta del govern espanyol inclou un canvi que no provoca el rebuig unànime dels botiguers, almenys els de Barcelona. És la d'obligar les comunitats autònomes a declarar zones de gran afluència turística en els municipis de més de 200.000 habitants i una elevada ocupació hotelera o un elevat nombre de passatgers en creuers turístics: amb aquests criteris, a Barcelona s'haurien de definir els barris turístics amb llibertat total d'horaris. És el que fa mesos demana l'eix comercial del centre de Barcelona, Barnacentre, el president del qual, Javier Cottet, comenta que “el comerç no pot exportar i l'única manera d'aprofitar les divises externes és permetent que els turistes hi comprin tot l'any”.\nAmb la normativa catalana, hi ha llibertat d'obertura als municipis considerats turístics a efectes d'horaris comercials, dels quals n'hi ha un centenar, però no hi ha possibilitat de declarar turística només una part d'un municipi. En un comunicat, Barnacentre s'ha mostrat a favor que es modifiqui la normativa perquè s'estipuli formalment que cap comerç no pugui obrir el diumenge, com a Alemanya, o es tingui en compte el caràcter turístic de Barcelona, perquè “no pot permetre que es vagin declarant municipis turístics al voltant de Barcelona i quedar-se impassible”. En canvi, Vicenç Gasca, president de la Fundació BCN Comerç, que aplega tots els eixos comercials de la ciutat, inclòs Barnacentre, lamenta la proposta del govern estatal perquè “trenca el model comercial de la ciutat i significarà la desertització comercial”. Alejandro Goñi, president de Pimec Comerç, apunta que no es pot fer servir el turisme com a “cavall de Troia” per liberalitzar els horaris comercials: “En el moment en què es liberalitzin els horaris en determinades zones de les grans ciutats, el petit i mitjà comerç del voltant no sobreviurà i es veurà obligat al tancament”.\nLa por del petit botiguer a ser escombrat per les grans superfícies es reflecteix en l'Enquesta del Clima Comercial Urbà, que es fa semestralment entre 3.000 establiments detallistes situats en 76 eixos comercials de Catalunya. El 33,2% dels enquestats opina que l'any passat la competència de les grans superfícies va augmentar, mentre que els que opinen que ha augmentat la dels establiments mitjans són un 14,7%. El sector del quotidià alimentari és el que manifesta un major augment de la competència l'any 2011, tant per part de les grans superfícies (36,9% dels enquestats) com dels establiments mitjans (18,7%) i del petit comerç (18,7%).\nLes expectatives dels comerciants per al segon semestre de 2012 pateixen una forta davallada en relació amb la darrera enquesta i manifesten un marcat pessimisme. Gairebé la meitat dels enquestats (47,3%) opina que serà “dolenta” i el 42,5% “normal”.\nUn 87,5% dels propietari de comerços afirma que no té previst deixar el negoci els propers dotze mesos i un 6,5% diu que sí. Entre els que ho deixaran, un 40% és perquè tancarà el negoci, un 20% perquè el traspassarà i un 28,8% perquè es jubilarà. D'altra banda, destaca que un 6% dels enquestats afirma que no sap si continuarà o no, perquè són moltes les incerteses que es presenten.\nSobre la marxa del negoci, el segon semestre de 2011 va augmentar fins al 82,5% el percentatge de comerciants que opinen que les vendes han estat “més baixes” que les del mateix període de l'any anterior; per sectors, l'equipament de la persona és el que les ha vist més reduïdes (86,6%), seguit pels de l'equipament de la llar (84,0%) i quotidià alimentari (78,8%). Pel que fa als marges comercials, el 58,7% diu que han baixat i només un 1,5% afirma que els ha incrementat. El sector del quotidià no alimentari torna a ser el que afirma haver venut amb “menys marge” (amb un 68,2% dels enquestats d'aquest sector), seguit pel d'equipament de la llar (62,8%) i el del lleure i cultura (59,2%).\nLa crisi elimina un 13,5% de l'ocupació\nLes dades del primer trimestre assenyalen que el comerç minorista va destruir a l'Estat espanyol 5.400 ocupacions en un any: el nombre d'ocupats del sector era de 1.828.700, davant els 1.834.100 del mateix període de 2011. En el cas de Catalunya, el nombre d'ocupats al comerç al detall de Catalunya cau un 4,1%en relació amb el quart trimestre de 2011, fins a 288.700 persones.\nDes de l'inici de la crisi, el sector ha perdut un 13,5% d'ocupació (l'any 2008 hi treballaven 325.650 persones), mentre que el total de l'economia catalana n'ha perdut un 16,8% La davallada es concentra en les dones, els joves i els majors de 55 anys.\n1 Festius que es pot obrir\nX Un mínim de 8 diumenges o festius entre setmana a l'any. Les comunitats autònomes ho poden ampliar, i només ho han fet Madrid, País Valencià, Múrcia, Ceuta i Melilla.\nX Ampliar aquest mínim a 10 festius anuals.\n2 Horaris d'obertura setmanals\nX 72 hores setmanals en dies laborables (de dilluns a dissabte, amb un màxim de 15 hores els festius autoritzats).\nX Elevar l'horari global de la setmana a 90 hores i eliminar la restricció de 15 hores per als festius en què es pot obrir.\n3 Establiments amb llibertat total\nX Els establiments dedicats essencialment a la venda de productes de pastisseria, rebosteria, xurreria, pa, plats preparats, premsa, flors i plantes i combustibles. Els establiments de venda exclusivament de productes quotidians d'alimentació, amb superfície de venda màxima de 150 metres quadrats.\nX Permetre-ho també als establiments d'alimentació quotidiana que tinguin fins a 300 metres quadrats d'àrea de venda.\n4 Excepcions zones turístiques\nX Establiments comercials situats en municipis considerats per la Generalitat com a turístics a efectes d'horaris comercials.\nX Obligació de la comunitat autònoma de declarar zones de gran influència turística en els municipis de més de 200.000 habitants i una elevada ocupació hotelera o un elevat nombre de passatgers en creuers turístics. A Catalunya, això només afectaria Barcelona.\nL'econòmic 07-07-2012, Pàgina 2


Cinc dies a ... - Circ Raluy Legacy - RTVE.es\nSota la carpa del Circ Raluy Legacy s’apleguen tres generacions de la família Raluy: el patriarca, Lluís Raluy; les filles, Louisa i Kerry, amb els seus marits, Yurek i Jean Christophe, i les netes més grans, Nietzella i Emily que tenen alguns dels números més celebrats. Els més joves, Charmelle i Benicio, comencen a aparèixer. Tots hi actuen però les filles, Louisa i Kerry, a més, s’ocupen de buscar nous artistes, gestionar poblacions a visitar, quadrar el números, i conduir tràilers quan cal canviar de lloc. És una vida intensa i que als de fora ens sembla dura, però ells no la canviarien per res.\nEmissions anteriors: 29/05/2017\nveure més sobre "Cinc dies a ... - Circ Raluy Legacy" veure menys sobre "Cinc dies a ... - Circ Raluy Legacy"


Champougny - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n48° 32′ 40″ N, 5° 41′ 41″ E / 48.5444°N,5.6947°E / 48.5444; 5.6947Coord.: 48° 32′ 40″ N, 5° 41′ 41″ E / 48.5444°N,5.6947°E / 48.5444; 5.6947\nChampougny és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 103 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Champougny era de 103 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.\nEl 2007 hi havia 49 habitatges, 41 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 49 habitatges eren cases. Dels 41 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Champougny el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 63 persones, 55 eren actives i 8 eren inactives. De les 55 persones actives 54 estaven ocupades (33 homes i 21 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 8 persones inactives 1 estava jubilada, 1 estava estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».\nL'any 2000 a Champougny hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 572 hectàrees.\nTaillancourt (1,6 km)\nSepvigny (1,7 km)\nMontbras (1,9 km)\nPagny-la-Blanche-Côte (1,9 km)\nBurey-en-Vaux (2,8 km)\nNeuville-lès-Vaucouleurs (4,0 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Champougny\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Champougny a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Champougny a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Champougny&oldid=29452516»


Rufino Mesa: A Ramon Ferran\nEl camí del sol.\nA Ramon Ferran i Pagès. Reus, 14 d'agost de 1927, 2 de gener de 2015\nL'art matèric va ser motivat per diverses qüestions: la primera, com una reacció a l'art geomètric que havia sortit de la Bauhaus, per l’altra, van ser induïts pels desastres humans que s’havien provocat a la Segona Guerra Mundial. Una reacció similar es va donar en la primera gran guerra amb el grup Dada, els artistes van qüestionar l'eficàcia de la raó i van reaccionar de manera irònica i crítica cap el sistema, des d'una postura individual. Però el motiu més important va ser el reconeixement directe dels valors expressius i simbòlics que emergien de la matèria al marge de les formes que representaven.\nVa ser una època dissortada amb pocs recursos i estímuls públics i privats. Però no tot era negatiu, teníem capacitat de treball i disposició esperançadora. Confiàvem en el futur i en les nostres possibilitats. Les qualitats humanes que havíem cultivat augmentaven les ganes de sortir de les ombres del franquisme i entrar en un període de llibertat. La generositat dels més grans va ser cabdal. Van ser ells els que ens van guiar a tots plegats per les dreceres de la il·lusió i van saber crear un període de llibertat, creació i construcció de idees que ha deixat el període més prolífic que, molt probablement, han tingut les nostres contrades al llarg de la historia. Enyoro aquells anys i sento profundament com hem derivat el discurs social i artístic cap a unes terres ermes i de cultius improductius. Després de tantes hores de feina, de disposar magnífiques publicacions i equipaments culturals, ens trobem en una situació de total abandonament.\nCada creador és fill de l’època. La seva manera d’explicar el món és, també, la visió que la col·lectivitat té sobre si mateixa. En ocasions els creadors troben un lligam generós i subtil amb l’inconscient col·lectiu i poden connectar en capes profundes de la seva ànima. En altres moments destaquen dels creadors allò particular que és compartit per tots. Als artistes els hi pertoca fer el que fan i sense propòsit tàcit són els cronistes del que ha passat. De vegades els creadors configuren la veu del poble, teixeixen amb claredat la imatge dels seus ideals i produeixen la forma explícita de la seva ànima. La resposta al seu imaginari és tan poderosa, tant evident, que sigui el resultat que sigui, podríem nomenar el seu treball com el “coneixement superior d’una època”. El que fan els creadors és el que queda i això és tot el que la història ens pot presentar d’aquella societat, el que podem estudiar i valorar posteriorment. El resultat de la feina és una qualitat espiritual que emana de la sensibilitat de l’època, de les aspiracions intel·lectuals i de l’imaginari col·lectiu.


Bruno Hallé – Mountainlikers\nDe família hotelera, va començar la seva carrera amb estudis en Hoteleria i Turisme, i més tard en Administració: MBA en Gestió Hotelera Internacional per la Universitat de Cornell, PDD per l’IESE Business School de Barcelona i diversos postgraus per la Universitat de Cornell.\nEn Bruno ha estat un apassionat de la seva feina en hostaleria i consultoria estratègica durant els últims 20 anys dels quals, 13 els ha dedicat a la seva pròpia empresa, Magma Hospitality Consulting. Amb oficines a Barcelona i Londres, en Bruno té experiència professional en més de 25 països i ha realitzat més de 250 estudis de mercat i de viabilitat per a inversors nacionals i internacionals i grups d’hotels. més informació MAGMA Hospitality Consulting\nBruno Hallè –”Legislació d’allotjament: benchmarking d’Andorra amb altres destinacions consolidades”.\nAnalitzem breument els canvis experimentats pels consumidors a causa de l’auge d’internet, al canvi dels comportaments de compra i al tema de la inestabilitat de destinacions de primer nivell, fets que han portat a adaptar la llei d’allotjament turístic a la nova casuística mundial. Per realitzar aquesta adaptació de la llei s’han analitzat normatives hoteleres de països com Suïssa, Regne Unit i Austràlia, així com el comportament de ciutats com París, Londres, Berlín, Amsterdam i Roma davant la invasió dels habitatges d’ús turístic. Un altre factor analitzat i que s’inclou com a factor important en la nova llei és l’impacte de la reputació online tant en el sector d’allotjament turístic com en els consumidors finals. Finalment es presenten els principals objectius de la Llei 16/2017, de 13 de juliol, general d’allotjament turístic i els 4 pilars sobre els quals se sustenta.


La teva reflexió sobre la felicitat em recorda un dels últims llibres que he llegit (“Felicitat” de Will Ferguson), on deia: “L’alegria no és un estat d’ànim, és una activitat. Alegria és un verb i no un substantiu”, o sigui, que la felicitat és el que es troba en el camí cap a aquest objectiu que dius. I no cal que et digui com estic d’acord que la literatura és felicitat.\nQuan pugui tornaré a llegir Carme Torras, em va agradar tant “La mutació sentimental” que em fa una mica de por.\n11 de desembre de 2010, a les 20:02\nNo decep, i jo també vaig disfrutar molt amb "La mutació sentimental", ja ho saps. Té molt de talent, aquesta autora.\nLa literatura pot desassossegar, però ha de proporcionar sempre felicitat.\n11 de desembre de 2010, a les 20:26\nCrec que pot agradar-me. L'apunto, merci\n12 de desembre de 2010, a les 11:50\nun bon anti.\nGran escriptora la Carme Torras\n12 de desembre de 2010, a les 12:22\nEm sembla que la Carme Torras és molt intel·ligent, com un Leonardo entre la ciència i l'art.\n12 de desembre de 2010, a les 12:30\nTotalment d'acord amb la sensació de felicitat que ens aporta la literatura. Fins i tot quan es toquen temes anímics obscurs, podem sentir-la en el sentit de que ens sentim alliberats per no estar en condicions tan pesimistes o empatitzar i sentir-nos acompanyats si ho estem.\nMolt bona ressenya, m'apunte el llibre\nGràcies pels teus elogis sempre desbordants, Iris!\n23 de desembre de 2010, a les 18:20\nHelena èt visito amb presses, només volia desitjar-te un 2011 ple de felicitat!\n30 de desembre de 2010, a les 12:45\nEn la Declaració d'Independència dels Estats Units, entre aquells drets a considerar hi havia el de\nla "recerca de la felicitat"; ho\nva escriure amb molt bon criteri\nThomas Jefferson, ja que suposo\nque la seva intuïció li dictava que la felicitat no s'aconseguia mai i que l'únic que restava era\nen realitat una cursa inacabable cap a la mateixa.\n4 de gener de 2011, a les 15:31\nEl que no es troba mai és una idea convincent del que és la felicitat, però malgrat tot Et in Arcadia ego: jo també he estat feliç.\n4 de gener de 2011, a les 15:54\n25 de gener de 2019, a les 19:54\n25 de gener de 2019, a les 19:56


LÚCID - innovació organitzacional\nEl mercat obliga a les empreses a transformar-se en organitzacions capaces de viure en el canvi constant i la innovació permanent en totes les seves àrees d'activitat. Per fer-ho han d'establir-se metodologies i mecanismes que permetin l'evolució constant. En LÚCID treballem diàriament immersos en processos d'innovació, les nostres eines i mètodes poden ajudar-te a dissenyar i engegar el teu pla d'innovació.\nLa innovació és, potser, una de les àrees empresarials amb major incertesa, ja que en essència la innovació consisteix a construir el futur.\nPer a això hem de construir un escenari en el qual treballar i que permeti a l'empresa i a les persones que implementen la innovació treballar de forma ordenada i enfocada a reptes, oportunitats i objectius estratègics.\nEl mercat, la societat, la tecnologia genera constantment noves oportunitats que les empreses i organitzacions han d'identificar, avaluar i escometre si és positiu per a l'empresa.\nEl radar d'innovació permet gestionar una gran quantitat d'informació i alhora ordenar en el temps les accions necessàries per a cadascuna de les oportunitats identificades.\n“Per obtenir noves respostes, hem de fer-nos noves preguntes”.\nSeguint aquesta màxima, organitzem sessions de treball per als nostres clients amb el propòsit d'explorar nous camins per resoldre vells problemes. Els equips participants comptaran amb una metodologia de treball i informació rellevant i inspiradora que es materialitza en conceptes, prototips i projectes concrets d'innovació disruptiva.


L'Escola Miquel Martí i Pol celebra el 10è aniversari de la seva gegantona, l'Elionor - Tot Barberà\nL’Escola Miquel Martí i Pol celebra el 10è aniversari de la seva gegantona, l’Elionor\nTú estás aquí: Inicio / L’Escola Miquel Martí i Pol celebra el 10è aniversari de la seva g...\nL‘Escola Miquel Martí i Pol celebra el 10è aniversari de la seva gegantona, l’Elionor\nDiumenge 14, la comunitat educativa de Barberà del Vallès va estar de festa amb el 10è aniversari de la gegantona de l’escola Miquel Martí i Pol, l’Elionor.\nDurant tot el matí, alumnat de les escoles de Barberà, com infants i famílies del municipi i dels voltants de Barberà del Vallès van gaudir de tallers relacionats amb el món dels gegants, balls tradicionals, activitats diverses, i molt més.\nA mig matí es va donar pas a la Cercavila de Gegants pels carrers del barri del Parc Europa on van participar la Colla de Geganters i Grallers de Barberà del Vallès, l’escola Marta Mata, l’escola Can Serra, l’escola Can Llobet, l’escola La Sardana de Badia del Vallès, Gegantons de Ripollet, Col·legi Teresa Altet de Rubí, l’escola Salesians de Mataró, el col·legi Dominiques de Tarragona i la gegantona de l’Escola Miquel Martí i Pol, l’Elionor.\nLa festa va cloure amb una botifarrada al pati de l’escola.\nSi voleu més informació podeu entrar al blog de l’Escola Miquel Martí i Pol.\nFotografies del blog de léscola Miquel Martí i Pol\nPresentació dels treballs del Màster d’Arquitectura a la Biblioteca Esteve... Dia Mundial de la Hipertensió: Coneix els teus números


Blog de la Fundació Santa Teresa del Vendrell i Calafell: 2017\nEls dies 2,9, i 16 de Novembre, les persones del Camí Verd del STO i algunes del SOI, vam fer un curs d’horta ecològica al nostre hort de Santa Oliva.\nEl va impartir el Joan de l’Hort de la Sínia, que ja coneixíem de fer altres activitats amb ell com els banys de fang q vam fer aquest estiu a casa seva.\nVa ser força interessant, durant els tres matins que va durar el curs vam parlar de com calçar els calçots, de com fer l’adob en verd, de com fer un compost, de fer aigua d’ortigues per fer-la servir d’insecticida ecològic i de plantar herbes aromàtiques per afavorir la diversitat d’espècies d’insectes en el nostre hort.\nLa sinergia amb la gent del SOI va ser força positiva, treballant tots plegats i compartint aprenentatges.\nUs deixem unes fotos perquè podeu veure com va ser aquesta formació....!!\nLa nostra valoració des de el Camí Verd és força positiva i ens agradaria en un futur tornar a fer més formació en aquest sentit.\nPublicat per Fundació Santa Teresa del Vendrell a 15:55 Cap comentari:\nSortida a Avinyó\nRedacció de SOI/SPL\nDe la sortida a Avinyó, el que més ens va agradar va ser pintar els quadres, caminar pel camp agafant coses reciclades per després fer cada un el seu quadre. Era una masia que està a les afores del poble, ens va agradar molt. És una casa rural per a artistes. Vam estar a gust perquè hi havia força companyerisme. El menjar estava molt bo. El Quim, que és monitor i artista, ens ajudava en les coses que no sabíem fer. La masia es diu Cal Gras.\nELS QUADRES QUE HEM FET van estar exposats al museu de Manresa. Vam anar a la inauguració el dissabte 14 de octubre. També hi havia quadres d'altres entitats. Ara els tenim exposats a la recepció de Ventall.\nLes persones que hi van participar són: Manuel Murillo, Rodolf, Ana Olivares, Ángel Pueyo, Elena Molero, Montse Solé, Carles, Jose, Alfredo Vadillo. I ens van acompanyar les MONITORES: Laura Nuñez i Natalia Aribau.


L'Audiència Nacional confirma la legitimitat del trasllat a Catalunya dels papers de Salamanca - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Audiència Nacional confirma la legitimitat del trasllat a Catalunya dels papers de Salamanca\nagències 23.12.2008 | 20:21\nL'Audiència Nacional ha donat el vistiplau al trasllat a Catalunya d'unes 507 caixes amb documents de l'arxiu de Salamanca confiscats a la Generalitat i a particulars durant la Guerra Civil, en confirmar la legitimitat de l'ordre del Ministeri de Cultura per la qual el 18 de gener de 2006 es va autoritzar aquesta entrega.\nAixí ho acorda la secció setena de la sala contenciosa Administrativa en una sentència en la qual desestima el recurs de l'Ajuntament de Salamanca reclamant la nul·litat d'aquesta ordre ministerial, que autoritza la Subdirecció General dels Arxius Estatals el trasllat a Catalunya de documents de l'Arxiu General de la Guerra Civil Espanyola, en entendre que va prescindir "total i absolutament" del procediment legalment establert.\nEl recurs del consistori qüestionava també la constitucionalitat de la Llei 21/2005, en què es recolza la citada ordre ministerial i que té per objecte la restitució de documents de l'Arxiu de Salamanca confiscats en la Guerra Civil, pel que invitava al tribunal a impugnar-la davant el Constitucional.\nEl tribunal, que també ha rebutjat un recurs d'Esquerra Republicana per no haver rebut resposta del Ministeri de Cultura sobre la restitució de documents a aquest partit, respon a l'Ajuntament salmantí que l'esmentada Llei no infringeix cap article de la Constitució "ni cap dels principis que la inspiren".\nAssegura a més que s'han complert tots els requisits per a la selecció dels documents que en virtut de l'ordre ministerial recorreguda van ser extrets de l'arxiu salmantí i traslladats a Catalunya.\n"L'únic sobre el que es pot discrepar -admet la Sala- és sobre l'adequada identificació de la documentació de l'arxiu institucional (...), però sense que pugui tenir efectes pràctics quant a l'efectivitat de la seva restitució (...) i que podrà tenir la seva repercussió quan es reclamin per una persona natural o jurídica".\nL'Ajuntament al·legava que no havia estat emès el preceptiu informe sobre la proposta de sortida de fons de l'arxiu per part del Patronat Rector de l'Arxiu, tal com estableix un Reial decret de 1999.\nL'Audiència reconeix que "no consta" que s'hagi emès aquest informe, "el que donaria lloc a estimar la concurrència d'un defecte de tràmit essencial que produiria la nul·litat absoluta" de l'ordre ministerial, però observa que sí es va produir una reunió del Patronat el 10 de gener de 2006 en la que es va sotmetre a debat l'emissió d'aquest informe en aplicació de la Llei 21/2005.\n"Qüestió diferent és que no s'emetés el citat informe", indica el tribunal en explicar que, segons el seu parer, "es va donar oportunitat al patronat perquè emetés el seu informe, i si no ho va emetre o va materialitzar no va ser perquè no tingués ocasió per a això, per la qual cosa s'ha d'entendre que almenys formalment s'ha complert l'exigència d'aquest requisit".\nTambé afirma que, en contra d'allò denunciat per l'Ajuntament, "formalment s'ha complert amb el requisit de la identificació dels documents, fons documentals i altres efectes per la Comissió Mixta Govern-Generalitat de Catalunya".\nAnalitza a més tretze lligalls que l'Ajuntament de Salamanca considerava que li pertanyien i acorda que tots ells han estat correctament restituïts a Catalunya, d'on procedien.\nEl 26 de gener de 2006 la secció setena de la Sala Contenciós va decidir per unanimitat aixecar la suspensió cautelar del trasllat a Catalunya de "papers de Salamanca", que va adoptar en admetre la petició que en aquest sentit va fer l'Ajuntament salmantí en el recurs ara resolt.\nHa acordat aixecar la mesura "cautelaríssima" adoptada amb caràcter d'urgència el 20 de gener, en entendre que amb això "no es perd la finalitat legítima del recurs", ja que l'Administració a la qual seran lliurats ara els documents -la Generalitat de Catalunya- "estarà obligada a la seva devolució en el supòsit" que s'estimés finalment el recurs.


França licita la construcció del Liceu Comte de Foix d’Encamp | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDc., 09/06/2010 - 19:24\nFrança licita la construcció del Liceu Comte de Foix d’Encamp\nL’executiu francès ha tret ja a licitació pública el disseny i la construcció del futur Liceu Comte de Foix d’Encamp, segons va informar Jean-Michel Blanquer, representant de Luc Chatel, ministre francès de l’Educació Nacional, a la titular d’Educació i Cultura, Susanna Vela en el transcurs de la reunió de comissió mixta francoandorrana per a l’ensenyament. Aquesta reunió va tenir lloc ahir a París, on Vela va renovar el compromís del Govern de cedir un terreny a la zona de Prada de Moles per a l’ampliació del Liceu.\nEn la trobada es va posar de manifest la “bona entesa” entre les parts per a l’equivalència dels nivells del diploma de formació professional i del batxillerat professional andorrans, a la vegada que es va reconèixer l’equivalència dels nivells del diploma professional avançat amb el del brevet de technicien superieur.\nAixí mateix, Vela va explicar als membres de la Comissió el projecte andorrà de plataforma digital i va avançar que ja al setembre es preveu la posada en marxa d’una fase de prova.\nLa part francesa també va aprofitar la reunió per agrair el treball que Andorra ha realitzat als centres d’ensenyament francesos per adaptar les seves instal·lacions a les persones amb minusvalideses, així com per aprovar el Marc Nacional de Titulacions d’Ensenyament Superior (MATES), que permet que Andorra pugui disposar un instrument per millorar el reconeixement internacional dels títols andorrans i oferir un marc per al disseny de noves titulacions.


Compromís presenta un estudi basat en les idees i les experiències de nou referents internacionals a partir de les quals es conclou que el port de València ha de prioritzar l’economia local, la participació ciutadana, revertir la ZAL en un corredor verd, coordinar-se amb la resta dels ports valencians i, en conseqüència, desmuntar el dic nord per resultar innecessària l’ampliació projectada\nAmpliació nord del port de València.\n21 de mayo de 2022 10:35h\n“L’actual sistema de governança dels ports fa que siguen efectius en el terreny de trànsit marítim, però quan observem la resta de les dimensions com la innovació, la sostenibilitat, la democràcia, la vertebració territorial o l’urbanisme, fallen. I fallen precisament per la seua estructura de govern. Per això proposem una reforma de la Llei de ports perquè la ciutat tinga un poder decisiu i de veto en les decisions estratègiques. Fa falta també una reflexió més profunda perquè els ports tinguen també polítiques participatives, siguen transparents en les seues dades, siguen democràtics i estiguen oberts a l’escolta activa de la ciutadania. En aquest sentit, la referència serien els ports dels Països Baixos, que són directament propietat de la ciutat, amb resultats econòmics iguals o millors que la resta dels ports”.\nAixí expliquen Ramón Marrades i Julia Pineda, membres de Vigla.city, una de les principals conclusions de l’estudi ‘Un port del futur per a València’ (document complet al final de la informació) encarregat per Compromís amb l’objectiu de plantejar alternatives més enllà de la seua ja coneguda oposició a la polèmica ampliació nord que promou l’Autoritat Portuària de València (APV) presidida pel socialista Aurelio Martínez.\n“És important destacar que, encara que es tracta d’un informe finançat per un partit polític (el cost ha sigut de 25.700 euros), el que planteja és la necessitat de pensar com ha de ser el port des de l’òptica, no sols del desenvolupament econòmic, sinó també del de la democràcia i la sostenibilitat. En aquest marc ens demanen informació de com hauria de ser sense cap mena de condicionant”, puntualitzen, i afigen que el treball va començar a fer-se l’estiu passat i parteix d’una reflexió global sobre com han de ser els ports del futur.\nA partir d’ací, sorgeixen 15 idees força de què emana la proposta per a València elaborada “per un grup de professionals independents amb la participació de nou experts internacionals (llista completa en l’enllaç) que han fet una reflexió profunda sobre un tema, és un estudi molt rigorós, que després el partit pot fer seu en la mesura que considere”, comenten.\nEn aquest context, Joan Ribó, Mónica Oltra i Joan Baldoví com a representants de Compromís presenten les conclusions de l’estudi dissabte en la Marina de València com una proposta alternativa de la coalició per a un port de futur beneficiós amb l’economia valenciana, més democràtic amb la ciutadania i respectuós amb el litoral i el Parc Natural de l’Albufera.\nEn l’aspecte econòmic, l’estudi destaca que l’abril de l’any passat el 53% dels contenidors que van passar pel port de València van ser de trànsit i el 13% estaven buits: “Aquests contenidors pugen i baixen al vaixell sense tindre cap relació amb l’economia local. Per tant, proposem una coordinació dels ports d’interés general valencians (Castelló, Sagunt, València i Alacant), una gestió digitalitzada i coordinada que permeta absorbir pics de demanda i ben connectat per ferrocarril”.\nEn segon lloc, “amb aquest sistema estimem un augment de la capacitat de les instal·lacions actuals d’un 40%, el doble del marge que té ara el port de València sense ampliar-se”. A més, “si es prioritzen els contenidors que tenen a veure amb el hinterland de l’economia local davant dels de trànsit, estimem un marge de creixement suficient per a absorbir qualsevol pic de demanda en els pròxims 50 anys sense necessitat de fer la gran ampliació”.\nEn resum, segons Marrades i Pineda, es tracta d’“optimitzar les infraestructures existents i prioritzar la distribució logística relacionada amb l’economia local; València no necessita tindre un aparcament de contenidors que pugen i baixen, necessita que les economies de casa tinguen un espai àgil i eficaç”.\nUn port obert a la ciutadania\nL’obertura de les instal·lacions a la ciutadania és un altre dels aspectes clau que recull l’estudi: “Agafant com a referència el cas de la Marina de València, que ha demostrat que es pot gestionar el front marítim d’una altra manera, la qüestió de base és que cal ampliar i tornar a la ciutat el màxim espai possible, a més de facilitar la connectivitat perquè la gent puga arribar-hi i veure l’activitat portuària, que puga estar en contacte amb l’aigua. Hem vist els casos de Rotterdam o San Francisco i aquesta idea del contacte amb l’aigua és un bé comú que s’ha d’explotar al màxim. És a dir, que els límits siguen més permeables”.\nUn altre aspecte clau en aquesta línia és “la recuperació del patrimoni que s’ha iniciat en la Marina amb els magatzems, assegurar la consolidació d’aquesta recuperació i continuar avançant cap al sud amb les naus d’Unión Naval de Levante, una de les quals, la més gran, ja s’ha demolit per a la construcció de la terminal de creuers. Una mostra més de la manera opaca d’actuar del Port que elimina un element patrimonial així sense avisar, és inadmissible”.\nSobre aquest projecte, expliquen que “el trànsit de passatgers ha d’aparéixer en el port, però segurament no ha de ser el trànsit de creuers, s’estan desplaçant altres usos marítims que apareixen en altres ports com els ferris o els vaixells d’oci, mentre els creuers està demostrant-se que només apel·len a una dinàmica de turisme extractiu de la ciutat amb uns vaixells que contaminen moltíssim”. Així doncs, la proposta planteja que s’ha de “racionalitzar” aquest tipus de turisme.\nQuant a la Zona d’Activitats Logístiques (ZAL), s’aposta directament per la reversió total “sobretot després de l’última sentència” per a convertir-la en un corredor verd que connecte el jardí del Túria amb el Saler i l’Albufera: “El plantejament actual de la ZAL naix absolutament obsolet, un polígon industrial segregat i clos. Això hem vist en altres ciutats que no és el model i no funciona, per exemple la d’Amsterdam està oberta al passeig i a la mobilitat ciclista i té usos complements en terrenys d’innovació i disseny”, asseguren Marrades i Pineda.\nSobre aquest tema, l’alternativa que planteja l’estudi és habilitar “espais en els terrenys mateixos del port per a activitats complementàries, com ara magatzems, oficines, entorns d’innovació”.\nFinalment, en matèria de sostenibilitat, l’actuació més important que planteja l’estudi és l’eliminació del dic nord construït entre el 2008 i el 2012. Segons expliquen, “aquesta infraestructura no és necessària si el port actual pot absorbir els trànsits tal com s’ha explicat anteriorment, per tant, no té sentit mantindre’l sobretot tenint compte el mal que causa a les platges del sud”.\nFinalment, planteja l’estudi la necessitat que el port cree un districte d’energia positiva, és a dir, “que ha d’obtindre la màxima autoproducció de l’energia que necessita, però també la dels usos que es generen en el seu entorn”.\nEn aquest sentit, reconeixen els esforços que ve desenvolupant Valenciaport en matèria de sostenibilitat, com ara l’electrificació o la implantació d’hidrogen: “Lidera projectes a escala europea, està fent els passos necessaris, però no sols cal electrificar l’activitat dels vaixells, sinó anar més enllà del trànsit portuari. Encara així, falta molt de temps perquè puguem veure una autèntica descarbonització del transport marítim, per la qual cosa caldrà ser més ambiciosos si es volen complir els compromisos europeus”, sostenen.\nL’estudi inclou un apartat que quantifica la inversió necessària per a executar totes les iniciatives, així com l’impacte en l’ocupació. En concret, la proposta preveu una inversió pública superior a 700 milions d’euros i porta aparellada l’atracció d’unes inversions privades d’uns 350 milions d’euros. L’impacte en l’economia valenciana de les inversions proposades seria superior a 1.600 milions d’euros amb la creació potencial d’uns 48.000 llocs de treball (tot el detall en la pàgina 63 del document).


Cinca avisa que els dos darrers anys de legislatura també seran de 'molta intensitat' - FÒRUM.ad\nCinca avisa que els dos darrers anys de legislatura també seran de ‘molta intensitat’\nOn: 03/04/13 19:52\nEl ministre portaveu, Jordi Cinca, ha valorat aquest dimecres en la roda de premsa posterior al Consell de Ministres els dos anys de Govern transcorreguts fent un balanç ‘positiu’ per les reformes iniciades. Amb tot, Cinca ha avisat que en contra del que apunten els cànons de la política ‘aquesta legislatura serà diferent’ i tant el tercer com el quart any seran ‘de molta intensitat’.\nSegons el ministre portaveu, Jordi Cinca, durant aquests dos primers anys s’han fixat els objectius globals de la legislatura i s’han posat els fonaments perquè aquests objectius siguin una realitat.\nCinca ha destacat els avenços en el que és l”eix vertebrador’ del Govern, en el qual s’havien de posar en pràctica les lleis fiscals existents i completar el marc fiscal, aprovar la Llei d’obertura econòmica i iniciar la signatura de convenis per evitar la doble imposició. Segons el ministre, s’han posat ‘fonaments sòlids’ perquè es produeixi l’obertura i sigui una realitat ‘ja en pràctica’ i ara cal treballar per ‘començar a recollir fruits’.\nTambé ha remarcat un altre objectiu que han encarat, ha dit, ‘sense reticències i sense embuts’. Es tracta de la reforma sanitària i la de la CASS, que tenen un impacte molt gran en el pressupost a mig i llarg termini, ha recordat.\nEn el primer cas, ha apuntat, és un projecte ‘molt encarat’, on ja s’ha definit un nou model sanitari representat pel MAAS i s’han començat a fer passos per implantar-lo. Quant a la reforma de la CASS, Cinca ha assegurat que estarà presentada abans del 30 de juny.\nLa tercera gran reforma que ha valorat el ministre portaveu ha estat la de la Funció Pública que ‘sempre s’ha tractat amb molt recel’, ha manifestat. Aquest treball, ha dit, s’ha fet ‘anant al moll de l’ós, on hi ha el cost polític’, ja que toca les jubilacions. També en aquest cas, Cinca ha previst tenir un text enllestit abans del 30 de juny i com les reformes de la sanitat ha exposat que tenen un impacte econòmic important en el pressupost de cinc anys en endavant.\nSegons Cinca, només per aquestes tres grans reformes el Govern hauria d’estar satisfet de la feina realitzada durant aquesta legislatura, però ha recordat també l’esforç realitzat com a conseqüència de la crisi econòmica en polítiques socials i ajudes per a aturats. En aquest aspecte, ha destacat, s’ha destinat ‘la dotació pressupostària més important de la història del país’.\nUn altre punt que ha posat sobre la taula el ministre és l’encaix en la Unió Europea, on ha destacat el paper proactiu que ha agafat Andorra i que es demostra en el fet que la presidència de la UE s’hagi fixat resoldre la relació amb els petits estats i presenti solucions concretes.\nAmb tot, ha avisat, això ‘no vol dir que tinguem la feina feta’. De fet, Cinca ha assegurat que la legislatura va més aviat ‘contra els cànons polítics que diuen que el primer any t’acabes d’assentar, el segon fas reformes importants, el tercer les poses en pràctica i el quart vius de renta i complaus tothom perquè et tornin a votar’.\nEl tercer i el quart any, ha assegurat, també seran de ‘molta intensitat’ perquè s’ha agafat el compromís de fer reformes que ni es poden fer en dos anys ‘ni segurament es poden llegir en clau electoral’. ‘El Govern té assumit que no ho farà en clau de comptatge de vots d’aquí a dos anys, sinó pel convenciment que d’aquí a dos anys s’ha de presentar davant dels ciutadans havent complert aquestes reformes’, ha advertit.\nEntre el treball que caldrà afrontar hi ha la regulació del dret de vaga i altres qüestions relacionades amb els drets sindicals que entraran a tràmit abans que acabi aquesta legislatura. Segons Cinca, és un projecte suficientment important per centrar-s’hi un cop concloses les principals reformes fixades per aquest període de sessions.\nPrevious Post: AndorraDotNet presenta divendres el nou Windows Server 2012\nNext Post: La Iniciativa Publicitària estudia fer-se càrrec del transport intern del Pas de la Casa


Sandàlia creuada espart talp en pell color talp per a dona | Un Paso Más Talla 40\nSandàlia realitzada en pell en color talp. Sabata amb plataforma i falca d'espart. Detall de tira a la puntera i tira creuada a l'empenya. Tancament de polsera amb sivella al turmell. Sola de goma per a major comoditat.\nAlçada Falca: 8,5 cm.


Control d'accés RFID a instal·lacions municipals amb Targeta Ciutadana / Centres Esportius / Sectors / Kimaldi - Control d'accés, Control de presència, Lectors, Biomètrics i Impressores de targetes, i RFID - kimaldi\n> Control d'accés RFID a instal·lacions municipals amb Targeta Ciutadana Sectors\tControl d'accés RFID a instal·lacions municipals amb Targeta Ciutadana Targeta Ciutadana per al control d'accés RFID a les instal·lacions esportives d'un frontó\nEl projecte es porta a terme per l'Ajuntament d'una població que necessita gestionar el control d'accés a les instal·lacions esportives municipales a través de la Targeta Ciutadana, concretament el control d'accés a les pistes de frontó, tot i que després està previst afegir més instal·lacions esportives. Els veïns que ho sol·licitin són registrats a la base de dades de l'Ajuntament com a usuaris de les instal·lacions municipals. Després d'agafar les seves dades se'ls lliura una Targeta Ciutadana que incorpora un sistema de lectura per radiofreqüència i que els permetrà l'accés a totes les instal·lacions que l'ajuntament consideri susceptibles d'utilitzar aquest mètode. Els veïns registrats poden utilitzar la reserva d'hores de les instal·lacions via telefònica o via Internet, mitjançant un software específic de gestió de les instal·lacions. En la porta de les instal·lacions es troba situat un terminal de control d'accés online que llegeix la Targeta Ciutadana. Aquest dispositiu activa el control d'accés i l'obertura de portes, únicament quan s'aproximen Targetes Ciutadanes d'usuaris que prèviament hagin efectuat la seva reserva. SERVEI DE CONTROL D'ACCÉS MITJANÇANT RFID, OBERTURA DE PORTES, ÚS DE LLUM ELÈCTRICA, I ALTRES SERVEIS Quan s'aproxima la Targeta Ciutadana al lector de proximitat Mifare situat en la porta de control d'accés de la instal·lació esportiva, s'envia el número de la Targeta Ciutadana al servidor de la xarxa d'àrea local. El servidor llegeix el número de la Targeta Ciutadana i les dades de la base de dades on s'emmagatzemen les reserves. Si el número de Targeta Ciutadana s'associa a un registre de reserva, i aquest està dins del segment horari, el servei sol·licita al lector que accioni el relé de control d'accés que permeti l'obertura de portes. El servei emmagatzema en la seva memòria interna el temps consumit. Quan falta poc temps per a la finalització de la reserva, el servei comunica al lector que ha d'accionar un altre relé que provoqui l'activació de la sirena i avisi els usuaris de la próxima finalització del seu torn. Quan es produeix un accés en horari que precisa llum, s'activa automàticament l'encès dels llums en les instal·lacions mitjançant l'activació d'un altre relé. Al final del dia, en horari predefinit o quan finalitza una reserva, es produeix l'apagat dels llums, tot i que també es pot activar o desactivar de forma manual. El servei guarda en la base de dades tots els accessos dels darrers 6 mesos a totes les instal·lacions. A final de mes, amb les dades de les reserves, es generen fitxers per carregar el cost dels lloguers dels usuaris, a més de poder realitzar estadístiques d'ús de les instal·lacions per veure quines instal·laciones i en quins períodes són més usades. La solució de control d'accés a les instal·lacions esportives municipals basada en la utilització de la Targeta Ciutadana estableix diferents opcions de gestió. La seva flexibilitat permet aplicar diferents tarifes a determinats usuaris o grups d'usuaris, tarifes per dates, limitar o impedir l'ús de les instal·lacions esportives en determinats dies, etc. És a dir, es poden aplicar excepcions i particularitats en funció dels paràmetres que es desitgi. LLOC WEB PÚBLIC DE RESERVES Es tracta d'una aplicació web per a la gestió de les reserves de les instal·lacions esportives municipals. L'accés a les pàgines de reserva és restringit i s'accedeix mitjançant un formulari de validació que sol·licita el nom d'usuari i la contrasenya. Pàgina de reserves: Es mostra un calendari amb tots els dies que poden ser seleccionats en funció de la seva disponibilitat. Una vegada escollit el dia, se seleccionarà la franja horària desitjda entre les disponibles. Pàgina justificant de reserva: Un cop realizada la reserva es mostren les dades de la mateixa i es pot imprimir com a justificant. Pàgina de reserves realitzades: Mostra el llistat de totes les reserves realitzades per l'usuari, aquestes poden ser modificades o anul·lades. Amb aquest sistema de control d'accés a les instal·lacions esportives mitjançant l'ús de la Targeta Ciutadana, i la gestió de reserves de las mateixes, la tasca de gestionar les instal·lacions municipals i el seu control d'accés resulta molt més fiable, senzilla i còmode per a tots els agents que intervenen. Es tracta d'una solució senzilla, adaptable a diferents entorns i necessitats i de fàcil instal·lació, portada a terme per un dels nostres distribuïdors. Referència d'aquesta aplicació: 01-2304-67 Productes utilitzats: Terminal de control d'accés online Kimaldi BioMax2 Lector de targetes de proximitat Mifare Kimaldi KRD13M Lector de targetes de proximitat de sobretaula USB Targetes RFID Components d'aquesta aplicació: Instal·lació esportiva Frontó\nTerminal de control d'accés de proximitat online Kimaldi BioMax2\nElectrònica lector de targetes de proximitat Kimaldi KRD13M\nTerminal on-line molt versàtil amb interface RS-232, Ethernet UDP, TCP/IP i opcionalment Wi-Fi Lector-Gravador Mifare Kimaldi KRD13M


El Punt Avui - Notícia: ‘Déjà-vu' als 1930\nTweet\tFaria falta un esquema de liquidació que fes passar els creditors i accionistes abans de fer pagar els plats trencats als contribuents Francesc Sanuy Gistau\n19/05/2013\tQui deteriora la marca Espanya?\n12/05/2013\tContra la crisi, faci's banquer\nDiuen que a Barcelona hi havia un senyor que cada matí s'aturava al bar del costat de casa, prenia un cafè, demanava el diari i l'obria per la pàgina de les necrològiques. Després de mirar les esqueles, es justificava dient que, si no hi sortia ell, ja podia sortir al carrer. Fins que un dia no s'hi va presentar i el cambrer va comentar: “Llàstima que no hagi vingut, perquè avui sí que hi sortia.” Doncs bé, amb una actitud semblant, ara i per culpa de la crisi tothom mira de sortir de casa ben informat. Que cada dia ens reserva una sorpresa i, en general, en forma de males notícies. En un moment donat es va pensar que l'amenaça contra l'euro era Grècia, però no es va trigar gaire a comprovar que l'autèntic perill rau en el sistema financer. De fet, la moneda única va néixer amb el pecat original d'unificar l'euro tot mantenint la supervisió bancària en mans de cada país. Aquest mètode és causa d'una crònica infracapitalització. El cas de Bankia demostra que, en cas de retirada de dipòsits, la solució l'haurien d'aportar el conjunt dels països de l'eurozona. Els fons necessaris per a un rescat haurien d'estar disponibles fins i tot per a països que no estiguin en procés de rescat, perquè, ara com ara, la unió bancària és més urgent que la unió fiscal. De tot el que passa a Espanya i molt especialment en el cas Bankia, se'n poden derivar algunes conclusions. Que el rescat de la joia de la corona de la flota que Blesa, sota les directrius d'Aznar, va convertir en l'instrument dels negocis dels empresaris i/o concessionaris procedents del PP madrileny. El model era perfectament perniciós tal com ha estat el cas de les caixes en general i molt particularment de les entitats que van obrir l'aixeta als crèdits faraònics concedits al sector immobiliari. Només el BBVA i el Santander no han pres tant de mal, gràcies a les operacions internacionals. Es, doncs, urgent que la recapitalització sigui àgil i senzilla, a part, naturalment de no ser massa costosa. En realitat, la reflotació i nacionalització parcial de Bankia és un cas arquetípic del fracàs d'un banc. Els crèdits a la construcció es van convertir en una moda. La gent més gran, que té memòria, recorda que, en el passat, les persones assenyades sabien retirar el ponx abans que la festa acabés malament. Eren conscients que no s'ha de permetre que els crèdits passin de l'esfera de la banca detallista a la d'inversions, perquè en aquestes aigües procel·loses només se'n surten els qui, com Morgan Stanley o Goldman Sachs, són massa grans per deixar-los caure. Bankia ens ha de servir, per tant, de recordatori que la banca detallista no ha estat mai una activitat de risc baix. A la vista de la situació present, la gran pregunta és si les mesures que s'adopten faran que la zona euro sigui sostenible. Segons Wolfgang Münchau, a Espanya cal tenir una garantia de dipòsits, una recapitalització centralitzada i una bona regulació i supervisió de la banca. Com que els polítics segueixen indiferents en l'autocomplaença d'encongir les espatlles, és de preveure que seguiran la via contemplativa i, almenys alguns, han de preparar l'aterratge del que quedi de la zona euro. Alguns professors fan molt d'èmfasi en les conseqüències negatives de la recessió i l'atur a l'hora de la recaptació fiscal i pel que fa a la pèrdua de la credibilitat nacional als mercats. Els fets són clars. A la República de Weimar, el 1923, Alemanya va viure la hiperinflació que va aplanar el camí per a l'arribada de Hitler i del sanguinari règim nazi al poder, el 1933. I realment, en la crisi present, són molts i molt qualificats els catedràtics i experts que ho han dit. Per exemple, Niall Ferguson i Nouriel Roubini que, en un magnífic article al Financial Times han torejat “al alimón” per avisar que Alemanya no ha après les lliçons dels anys 1930. Roubini és catedràtic a la NVU i molt famós i conegut. Ferguson no ho és tant, però alguns dels seus llibres són de capçalera per a tota persona realment interessada en l'economia. A mi, personalment, em resulta un plaer de gran utilitat fullejar el seu llibre The ascent of money del 2009. Junts, han explicat que Berlín ha d'adonar-se que la recapitalització i les mesures que s'adopten no són facultatives. El govern alemany està seguint la perillosa tàctica de fer massa poc i massa tard. En realitat, si hi ha un país que ha d'aprendre de la història, aquest país haurà de ser Alemanya. Caldria que recordessin, per exemple, que dos anys de crisi van obrir el pas al nazisme. El Banc Central Europeu ha assumit un paper en els fons majoristes igual com l'smart money de dipòsits sense garantia o assegurança i propietat d'individus molt rics. Opinen que si Grècia surt de l'euro els dipòsits passarien a ser en nous dracmes i, per tant, els euros de Grècia no serien equivalents als euros d'Alemanya. El mes passat, a Espanya, hi hagué una forta retirada de dipòsits (a Grècia 700 milions d'euros en el mateix període de temps). Es tracta d'un procés potencialment explosiu. Necessitem, doncs, una recapitalització, preferentment en accions sense drets polítics. El camí dels préstecs basats en bons sobirans del mercat interior seria més arriscat i s'hauria d'evitar una compra massiva d'entitats financeres igual com també s'hauria d'evitar el risc moral d'algunes operacions a costa dels contribuents. Faria falta també un esquema de liquidació que fes passar els creditors i accionistes abans de fer pagar els plats trencats als contribuents. En qualsevol cas, convé fer tot el que es pugui a fi de reduir les probabilitats de sortides de l'euro. Caldrà apujar els salaris i crear un FER (Fons Europeu de Redempció). I tenir present que la fractura de l'euro tindria un cost molt elevat per a tothom. Els professors no saben el que passarà, però tenen clar que els alemanys estan perillosament a prop de repetir la seva tràgica història. Ves per on, Espanya adopta un posat de menfotisme de cara al món sencer, i aparentment satisfeta de ser el gran malalt d'Europa i un problema de possibles repercussions globals. L'última manifestació de les greus dificultats vigents va ser quan Madrid, humiliada, es va rebaixar a demanar el rescat dels seus bancs, només amb orgull carpetovetònic i sense astúcia ni cap noció de diplomàcia. No es pot llençar diner bo per obtenir diner dolent dipositat en bancs insolvents.\nEl Punt Avui. Comarques Gironines 17-06-2012 Pàgina 18 El Punt Avui. Edició Nacional 17-06-2012 Pàgina 26 DESA LA NOTÍCIA A:\nConstantí Mas Soler (Sant Vicenç de Castellet) Com que no hi entenc s'altes finances m'ha semblat que la política d'austeritat i de retallades de la Merkel era per evitar la inflació, però adverteixo pel seu article que li està sortint el tret per la culata al no incentivar una política econòmica de creixement. Però em pregunto: com pot incentivar el creixement amb països malversadors dins la zona? Podria dividir l'eurozona en Nord i Sud si aquests deuen tot el que tenen? Hauria de confromar-se el Nord en perdre capital i interessos deixant que el Sud s'espavili com pugui? O està el Nord mantenint justet al Sud fins que ho pagui tot, que serà "mai"? O, com apunta vostè, anem tots a la ebacle altra volta? Fins ara tot sembla que hi ha un nucli dur de països dins l'euro amb Alemanya reconquerint Europa sense disparar un tret. No se'n sortirà Alamanya per no haver collat millor els Bancs Nacionals? No coneixien el Sud?\nDiumenge 17 juny 2012, 14:28


Tancat dimarts, de febrer de 22, 2011 Dilluns, octubre 12, 2015 Chris Bross\nAlgú recorda els vells còmics Spy vs. Spy? Coses divertides! Cada espia sempre intenta superar a l'altre. Actualment, hi ha una mentalitat empresarial similar quan les empreses estan plantejant una estratègia de màrqueting en motors de cerca. Les empreses decideixen immediatament les parts: pagament per clic (PPC) versus cerca orgànica (SEO).\nL’objectiu d’una estratègia de màrqueting de cerca és generar contactes o vendes. PPC i SEO tenen els seus avantatges i es poden aprofitar per aconseguir un ROI més gran.\nEls programes complementaris de PPC i SEO poden tenir un impacte important:\nIncrement de gairebé un 12% del percentatge de conversions combinat quan hi ha enllaços de pagament i orgànics simultàniament\nIncrement dels beneficis esperats, que oscil·la entre el 4.5% i el 6.2% quan els enllaços SEO i PPC apareixen simultàniament en comparació amb l'absència d'un o altre\nfont: Yang i Ghose, Nova York, 2009\nPPC i SEO: tens un amic en mi!\nDominació SERP - Aprofitant conjuntament PPC i SEO obtindreu una part més gran de la pàgina de resultats del motor de cerca (SERP). Més immobles ocupats per un negoci suposen menys per als seus competidors. A més, hi haurà més possibilitats d’incrementar els percentatges de clics generals.\nEstadístiques de diversos canals - El PPC implica més que paraules clau, també es tracta de crear missatges de text per afavorir el disseny de pàgines de destinació i de clics per optimitzar la conversió. L’ús d’anuncis de text PPC d’alt rendiment com a part de les meta descripcions de SEO in situ hauria d’augmentar el nombre de clics orgànics. Les estadístiques de les pàgines de destinació de PPC poden augmentar considerablement la conversió global del lloc.\nMillorar els resultats generals - Tot el màrqueting en motors de cerca comença amb la recerca de paraules clau. Triar una paraula clau objectiu de SEO és realment un joc d’endevinalles educat. A més, la classificació orgànica no es produeix d'un dia per l'altre i la mesura de l'èxit de les paraules clau objectiu de SEO requereix temps. El PPC és molt més fàcil d’implementar i s’obté més ràpidament dades accionables. Utilitzeu PPC per avaluar si una paraula clau és o no rendible abans que s’utilitzin una gran quantitat de temps i recursos per crear una campanya de SEO que pugui generar ingressos o no.\nEn l’entorn de cerca en línia canviant actual, una empresa hauria de considerar fermament una estratègia de màrqueting en cerca que sigui una combinació integrada de PPC i esforços de SEO per aconseguir el màxim retorn de la inversió.\netiquetes: recerca orgànicacerca de pagamentpagar per clicppcSearch Marketingseoespia\nUn bon consell: el PPC pot beneficiar el SEO, tal com assenyaleu sobretot en termes de recerca de paraules clau.\nLa rellevància de les paraules clau és una de les claus de l'èxit amb Google AdWords. Tot i que pot ser temptador incloure tot tipus de paraules clau que pugueu tenir en compte, tingueu en compte que sovint és l’error número 1 que cometen els anunciants en crear la seva primera campanya. Només voleu clients potencials que us "necessitin ara" i que estiguin motivats a contactar amb la vostra empresa o a comprar els vostres serveis si fan clic al vostre anunci. La gent fa ofertes de paraules clau incorrectes tot el temps i els fa mal. La meva empresa perdia una mitjana de 0.67 dòlars per clic fins que Simon va passar a RDM (el seu correu electrònic és simon.b@resultsdriven.org) ens va ajudar a aconseguir els nostres ànecs seguits amb la campanya i ara guanya de mitjana 2.19 dòlars per clic en lloc de 0.67 dòlars. Si parles amb ell, fes-li saber el teu amic de Dean Jackson.


Hanting Express Dashiqiao Middle Hada Road Tieling Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 165 allotjaments a Tieling.\nHanting Express Dashiqiao Middle Hada Road\nMiddle of Hada Road, Yinzhou, Tieling, Xina, 115100 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hanting Express Dashiqiao Middle Hada Road\nAl visitar Yingkou, vosté es sentirà com a casa a Hanting Express Dashiqiao Middle Hada Road, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Hanting Express Dashiqiao Middle Hada Road, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha magatzem d'equipatge, restaurant, caixa forta, caixer automàtic a l'espai.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, escriptori, telèfon, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Yingkou, faci de Hanting Express Dashiqiao Middle Hada Road la vostra llar.\nAllotjaments a Tieling


La Llei de la Cadena Alimentària naix morta | Radio Valencia | Actualidad | Cadena SER\nLa Llei de la Cadena Alimentària naix morta\nAVA i la Unió de Llauradors consideren que els avanços són mínims i que els problemes fonamentals segueixen sense resoldre's: la gran distribució continua controlant el preu perquè no s'estableix un preu mínim de referència\nEscucha La llavor (08/01/2022) en Play SER\n08/01/2022 - 08:20 h. CET\nCarles Peris, secretari general de la Unió de Llauradors, és molt pessimista. Augura que la llei té tantes mancances que pot tornar-se en contra del govern d'Espanya. Es queda en les bones intencions però continua mantenint a l'agricultor com l'esclavó més feble d'eixa cadena alimentària. No limita la venda a pèrdues, no marca un preu de referència i cedeix el control del preu a la gran distribució. Els avanços són mínims en control de mercats i mancats encara de desenvolupament autonòmic.\nÉs una mala llei nacional a la qual suma una inexistent llei europea. I donat el marcat caràcter exportador de l'agricultura valenciana, la situació segueix també en eixe aspecte com al principi. Res d'això es contempla, com tampoc es posa límit a la competència deslleial de països tercers, els productes dels quals usa la gran distribució d'ací per a, amb l'excusa que el consumidor vol de tot tot l'any, desequilibrar els preus dels productes que ací es produeixen. José Francisco Sales, responsable tècnic d'AVA, posa això també en les coses que falten en la nova llei.\nI augura un 2022 de protestes agràries si el text no s'esmena i no es garanteixen uns guanys mínims en el camp.\nTOMACA FREGIDA AMB OU AL FORN. BESTIAL.\nTomaca fregida amb ou al forn / Santi Hernández\nComencem l'any amb una recepta senzilla que em porta molt bons records. Una recepta que ma mare solia preparar quan érem uns jovenets. Aquella tomaca fregida que es deixava fregint durant tota la vesprada a foc lent fins a reduir al màxim. Després tan sols quedava deixar caure un ou damunt i llest. Eixos aliments i records que difícilment cauen en l'oblit.\nPer a preparar aquesta recepta necessitarem:\n400 g de tomaca natural triturada\nUn poc de canella en pols\nEl procés és ben senzill. Precalfem el forn a 200 °C. Seguidament triturem la tomaca. Si no disposem de molt de temps sempre podem recórrer a la tomaca natural triturada envasada, encara que ja sabeu que mai serà el mateix. Aboquem en la paella un bon raig d'oli d'oliva verge extra. Quan l'oli comence a estar calent hi afegim un parell d'alls i a continuació la tomaca amb un poc de sal. Seguidament li donem un toc de canella i nou moscada junt a una fulla de llorer.\nDeixem que la tomaca reduïsca durant una mitja hora a foc mig-baix. Removem de tant en tant i comprovem l'acidesa de la tomaca. Si veiem que encara està una miqueta àcida li podem afegir una cullerada de sucre.\nUna vegada reduïda al gust fiquem la tomaca a unes cassoletes de fang i deixem caure un parell d'ous en cadascuna d'elles. Rectifiquem de sal i ho introduïm tot en el forn durant 10-15 minuts.\nEl resultat és espectacular i l'acompanyem amb un bon tros de pa per a mullar.\nAcí tens la recepta original: http://www.unarecetaunrecuerdo.com/tomate-frito-con-huevo-al-horno-bestial/


La Diputació participa a ExpoEbre amb un estand, l'actuació d'una Brass Band i conferències sobre art ~ EbreDigital.cat\nLa Diputació de Tarragona participarà amb un estand i diverses activitats a la 75a edició d’ExpoEbre, la fira de les Terres de l’Ebre, que tindrà lloc de l’1 al 5 de maig a Fira Tortosa. Així, una Brass Band formada per alumnat de l’aula de vent-metall de l’Escola i Conservatori de Música de la Diputació a Tortosa actuarà a la inauguració de la fira, en un concert dirigit pel professor de trombó Santi Ruiz.\nAltres activitats seran la xerrada “Model, motllo i matriu?”, conjuntament amb l’Institut de l’Ebre i l’Escola d’Art de la Diputació a Tortosa, sobre el grau superior de Modelisme i matriceria ceràmica per la indústria alimentària. Es tracta d’una formació professional de titularitat del Departament d’Educació – Institut de l’Ebre, que es podrà cursar a partir del\nsetembre de 2019.\nTambé es durà a terme la conferència “L’ús de la ceràmica en l’alimentació des de l’antiguitat… fins avui”, on Laura Bricio, arqueòloga del Grup de Recerca Seminari de Protohistòria i Arqueologia de la URV, explicarà com els productes ceràmics van revolucionar la cuina dels aliments des de temps remots.\nD’altra banda, l’estand de la Diputació donarà a conèixer aquesta institució, l’oferta dels seus centres d’ensenyament i altres propostes de servei a la ciutadania de les Terres de l’Ebre.


L'ordre que va donar Torra a Sánchez en rebre'l i que va sorprendre tothom\nTorra li donava així el lloc prtocol·lari de més importància\nper Redacció divendres, 7 de febrer 2020 - 10:45h\nLa recepció a Pedro Sánchez va ser preparada de manera minuciosa, aquest dijous, al . Palau de la Generalitat. El president Torra va esperar el mandatari espanyol a l'entrada oficial de l'edifici, a una plaça de Sant Jaume protegida amb les màximes mesures de seguretat. A més, però, Torra va estar molt atent als detalls protocol·laris de la visita. Només saludar Sánchez, els presidents català i espanyol van travessar el llindar de la porta i Torra va haver de donar una ordre a Sánchez en forma d'indicació de protocol: «Crec que has d'anar a la meva dreta».\nD'aquesta manera i davant d'un Pedro Sánchez més tens i menys atent a les qüestions protocol·làries, Quim Torra li cedia el lloc que, per protocol, li tocava com a autoritat de rang superior. El detall va sorprendre a Moncloa i a bona part de la premsa, amb el president català cedint a Sánchez el lloc preeminent.\nL'altre error de protocol: la manca de salutació a la senyera\nHi ha una altra situació en l'arribada de Sánchez a Palau que va esdevenir un error de protocol, en aquest cas, no corregit. Torra i Sánchez van passar revista de la Guàrdia d'Honor dels Mossos d'Esquadra, vestida de gala per a l'ocasió. En un moment donat, cal aturar-se i fer una salutació d'honor a la bandera de Catalunya. Tal com es pot veure a les imatges, Torra s'atura i s'hi inclia, però Sánchez no se n'adona i quan ho fa, es gira cap a Torra, fa un intent de retrocedir, però ho acaba deixant córrer perquè el president de la Generalitat ja ha acabat la seva salutació.


Saber més respecte al cognom Bovat és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Bovat sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Bovat.\nEl cognom Bovat en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Bovat, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Bovat és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Bovat\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Bovat en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Bovat, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Bovat que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Bovat, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Bovat. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Bovat és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Bovat del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Bovat en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Bovat poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Bovat és un cognom més freqüent, i en quins països Bovat és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Bovat


Canvis a les especificacions tècniques del transport terrestre de productes alimentaris a temperatura regulada - Transports i Logística\n22 abr. Canvis a les especificacions tècniques del transport terrestre de productes alimentaris a temperatura regulada\nPublicat el 12:50h en normativa, transporte\nEls vehicles especials per al transport per carretera de productes alimentaris a temperatura regulada hauran de revisar si compleixen la normativa. El Butlletí Oficial de l’Estat, BOE, ha publicat avui l’Ordre ICT/370/2021 per la qual es modifiquen les especificacions tècniques que han de complir.\nAmb la aquesta Ordre es modifiquen els annexes del Reial Decret 237/2000 per adaptar la normativa espanyola a l’evolució de la tècnica en aquest sector. També es vol contribuir a garantir la seguretat i la protecció del medi ambient.\nAlguns dels canvis que s’introdueixen tenen relació amb la renovació dels certificats per als vehicles de més de 15 anys d’antiguitat i fins a 21 anys.\nAquesta ordre entrarà en vigor a partir de l’1 de juliol de 2021.


Biblioteca Municipal de Cassà de la Selva - Cassà de la Selva - Dossier de premsa - Eurofirms de Cassà ja és la quarta ETT de Catalunya\nEurofirms de Cassà ja és la quarta ETT de Catalunya\nVa tancar el 2010 amb una facturació de 68 milions d'euros, un 55% més que l'exercici anterior. La companyia ha obert nou delegacions el darrer any\nL'empresa de treball temporal Eurofirms, amb seu a Cassà de la Selva, ha tancat el 2010 amb una facturació de 68,3 milions d'euros, que representa un increment del 55% respecte de l'exercici anterior. D'aquesta manera, la companyia gironina se situa com la quarta ETT de Catalunya, només darrere de les multinacionals, i setena al conjunt de l'Estat espanyol. Dins aquest rànquing, Eurofirms és la primera empresa de treball temporal amb capital íntegrament català.\nSegons destaca l'empresa, aquest creixement del 55% és degut a l'increment de la quota de mercat i a la recuperació d'ofertes de llocs de treball durant el 2010. Precisament, Eurofirms espera que aquesta tendència es mantingui al lla...


EL PROJECTE “SMART CITY” | SomCEM\nSBA — 29 de Maig de 2019\nL’Smart City és un projecte col·laboratiu en el qual la nostra escola ha participat i ha creat una maqueta intel·ligent. La persona responsable del projecte a l’escola ha sigut la Laura Díaz, i per aquest motiu hem volgut fer-li una entrevista per conèixer com ha funcionat el projecte que han preparat. També em volgut parlar amb algunes persones que han participat en aquest projecte de cursos com cinquè de Primària, 3r i 4r d’ESO.\nENTREVISTA A LA LAURA DÍAZ:\nDe què tracta el projecte de l’Smart City?\nL’Smart City és un projecte col·laboratiu entre escoles de diferents parts de Catalunya. Aquest any és la segona vegada que es produeix aquest esdeveniment. Les escoles van triar un projecte que no fos ni una competició ni una mostra individual, sinó que al final creessin col·lectivament un producte que després es pogués unificar.\nBarcelona és una de les ciutats intel·ligents de referència en alguns àmbits a nivell mundial. Es va pensar que, per què no es construïa una smart col·laborativa? Tenint en compte que al contingut de tecnologia hi ha part d’habitatge i de construcció, i també part de programació i de robòtica, era perfecte perquè els hi queda dins del currículum i era una mica la voluntat de fer-ho col·laboratiu i també per a què l’alumnat es motivés més.\nQuè heu preparat?\nL’alumnat de 3r i 4r d’ESO ha preparat una àrea que potencia la cultura d’aquella ciutat, l’smart city. Han construït un parc infantil, amb una parcel·la per treballar el colors, uns escacs gegants que van dissenyar en 3D i van imprimir per utilitzar-los en el seu projecte. També van crear una part de laberint i finalment una biblioteca a l’aire lliure perquè tothom pogués agafar un llibre i llegir tranquil·lament. També hi ha un espai infantil de gronxadors fet per robots.\nCom ho has organitzat?\nJo sóc la profesora de tecnología de 3r d’ESO, he sigut l’organitzadora d’aquest projecte amb l’ajuda de l’alumnat de 3r. En aquesta maqueta han treballat uns 60 alumnes, organitzats en uns quants grups de treball que treballaven diverses parts: les diferents mini parcel·les, les funcions de cadascuna, quines competències necessiten. Cada alumne va triar amb quina volia treballar. Aquest any ha quedat ben organitzat segons les preferències i capacitats de cadascú, i ha estat tot un èxit!\nHa sigut difícil preparar-ho?\nEn la meva opinió, implica moltes hores de treball del professorat i de l’alumnat, és difícil preparar-ho perquè era 1 metre per 0,70cm on treballen 120 mans, més la del professorat.\nCreus que els alumnes han fet bé la seva feina?\nL’alumnat ha sigut molt independent, sempre que faig un projecte m’imagino, abans d’acabar-ho, com quedarà, i el resultat, aquest any, ha complert la seva expectativa.\nM’ha agradat molt treballar en aquest projecte, ha estat molt satisfactori!\nENTREVISTA A L’ALUMNAT DE 3r ESO: Maria DÍaz de Burgos i Natalia Polo.\nQuan vau anar a les exposicions de tecnologia, què vau aprendre?\nVam aprendre a resoldre problemes especialment en grup, ja que havíes de treballar amb altres persones per tal d’aconseguir l’objectiu, que era muntar la maqueta sencera.\nUs han agradat els projectes de les altres escoles?\nDes del nostre punt de vista, els projectes estaven molt ben treballats i ens van agradar molt.\nQuant de temps heu trigat en preparar el projecte de l’smart city?\nPer a preparar aquest projecte de l’smart city hem trigat unes 3 setmanes, i després hem preparat l’exposició.\nUs ha agradat preparar-ho?\nEn general, ens ha agradat molt preparar-ho tot, planejar com serà i veure el resultat final. Ha sigut una experiència espectacular.\nUs agradaria tornar-hi a participar?\nSí, hem gaudit i après molt durant tot el procés.\nENTREVISTA A 5è PRIMÀRIA:\nQuè us va semblar l’experiència d’anar a les exposicions de l’Smart City?\nEns va agradar i va ser una experiència diferent de tot el que fem el dia a dia. Vam conèixer gent nova d’altres escoles i ho vam passar molt bé.\nUs van agradar els projectes de les altres escoles?\nSí, tots feien coses molt originals i canviaven idees i ens va semblar molt guay. Tots els projectes eren molt diferents i no sabríem escollir només un.\nVosaltres què vau preparar?\nVam fer un videojoc en 4 hores en pantalles que tenien de tema el canvi climàtic. Vam treballar amb scrach, amb grups barrejats d’escoles diferents. Ho havíem treballat a l’escola al llarg del curs i ens va sortir prou bé.\nUs va agradar preparar-ho?\nSi, era difícil fer-ho, però va ser molt divertit perquè l’altra gent tenia idees interessants i podíem ajuntar-les totes i fer coses interessants. Ens va faltar una mica de temps per preparar-ho, no ho vam acabar.\nHo tornaríeu a fer?\nSí, si poguéssim tornaríem a participar perquè va ser una experiència molt divertida i apassionant.\nMoltíssimes gràcies a totes les persones entrevistades, i especialment a la Laura Díaz, que ha fet una gran feina organitzant i liderant el projecte.\nNext post CROS LLOR, LA CURSA DE TRAMS\nPrevious post CONTES DE 2n ESO PER PARVULARI


ᐅ Disseny web Gósol - Disseny de pàgines web Gósol\nDISSENY WEB GÓSOL 100% PROFESSIONAL\nLi oferim disseny de pàgines web Gósol professionals i 100% responsive per a tot tipus de dispositius,\nExperts en disseny web Gósol\nComptem amb molts anys d'experiència en disseny web Gósol de tot tipus de sectors i activitats. Som experts en la creació de tot tipus de pàgines web potents i elegants, utilitzant les millors eines, tècniques i tecnologia del mercat.\nEl nostre equip professional analitza i confecciona en cada cas una proposta de disseny web Gósol a mida, tecnologia, model i estratègia comercial que millor encaixa amb les necessitats de cada projecte i client.\nRealitzem disseny web Gósol 100% responsive i amb optimització a paràmetres SEO Google inclosa, ja que som experts en aquest tipus de disseny web Gósol parametritzat específicament per a posicionar-se òptimament a Google, tant a nivell d'estructuració del disseny web Gósol com en la dinàmica de continguts.\nDisseny web Gósol. Experts en la creació de pàgines web Gósol.\nEl nostre objectiu alhora de crear un disseny web Gósol és la de transmetre elegància, professionalitat i envergadura a l'empresa, amb l'objectiu de generar imatge de marca i que l'empresa estarà a l'alçada de qualsevol tipologia de client a internet.\nDisseny web Gósol. Molts anys d'experiència en el disseny web Gósol.\nTots els nostres dissenys web Gósol compten amb la base tecnològica adequada per poder evolucionar i millorar sense limitacions, junt amb una potent optimització de sèrie per a SEO en cercadors, és a dir el seu òptim Posicionament web, sobretot Posicionament Google i òbviament, l’optimització a qualsevol tipus de dispositiu com mòbils, tauletes, etc.. 100% Responsive i auto-gestionable!\nDisseny web Gósol. Oferim tot tipus de disseny web Gósol.\nRealitzem qualsevol tipus i model de pàgines web, des del disseny web Gósol comercial corporatiu a portals sectorials, cercadors, directoris, landings, blogs i fins a models de negoci on-line innovadors.. Utilitzem diferents tipus de programació, tecnologia i plataformes CMS, sempre en funció del projecte de disseny web Gósol final a desenvolupar. Amb Gestinet, tot allò que pugui ser imaginat, ho podem traslladar a web =)\nPlanificació de tot tipus de projectes de disseny web Gósol a mida del client.\nDisseny web Gósol i desenvolupament amb llenguatges de programació actuals i escalables.\nEstudi de les necessitats del client amb plantejament estratègic del disseny web Gósol.\nOpcions de disseny web Gósol personalitzades per diferents dispositius.\nDisseny web Gósol, 100% responsive\nEl disseny de pàgines web Gósol responsive o adaptatiu és una tècnica de disseny web Gósol que busca la correcta visualització d'una mateixa pàgina en diferents dispositius. Des d'ordinadors d'escriptori a tablets i mòbils. Avui dia accedim a llocs web des de tot tipus de dispositius; ordinador, tablet, smartphone… pel que, cada vegada més, ens sorgeix la necessitat que la nostra web s'adapti a les diferents grandàries d'aquests.\nA Gestinet ens preocupem de plantejar el disseny web Gósol també per afavorir les conversions utilitzant tots els recursos per crear call to action (trucades a l'acció) eficaços i atractius, d'aquesta manera afavorim la conversió dels visitants en clients, o la conversió de les visites en vendes.\nA Gestinet som experts en disseny web Gósol.


O Son Do Camiño 2022: un dels retorns més esperats! – Araytor Correduría de Seguros\nAraytor Correduría de Seguros > Novetats > Notícies > O Son Do Camiño 2022: un dels retorns més esperats!\nO Son Do Camiño 2022: un dels retorns més esperats!\n13/06/2022 Carlos Jarque Notícies\nEl festival «O Són do Camiño 2022» torna a Monte do Gozo de Santiago de Compostel·la en el seu format habitual els dies 16, 17 i 18 de juny de 2022, i ho fa amb un cartell de luxe en el qual ressalta la presència d’artistes de la talla de The Chemical Brothers, C.Tangana, Liam Gallagher, Editors, Jason Derulo, Dani Martín, Nathy Peluso o La M.O.D.A.\nEls artistes gallecs coparan més del 40% de la programació amb diferents estils i passant per diverses franges d’edat, entre els quals destaquen Sen Senra, Triángulo de Amor Bizarro, The Killer Barbies amb Silvia Superstar o Guadi Galego, entre molts altres. En la resta de nacionals, referents com La MODA, Lola Indigo, Carolina Duranet, Miss Caffeina o Carlos Sadness, seran els encarregats de completar el programa més divers de la seva història.\nUna altra de les novetats d’O Són Do Camiño 2022 serà l’ampliació del seu aforament, arribant en la seva tercera edició a més de 100.000 persones. Una ampliació d’aforament del seu recinte d’un vint per cent amb un recinte més ampli i més còmode. Un recinte que es presentarà per primera vegada amb un tercer escenari.\nA més, perquè l’experiència dels nostres assistents sigui tan satisfactòria com en les anteriors edicions, comptarem amb un pla de transports i un pla de restauració. Comptarem de nou amb la nostra Zona de Descans, que en 2022 serà per a quatre mil persones.\nFont: Galicia en concierto\nAraytor assegurances Carlos Sadness Carolina Durante concerts esdeveniments espectacles festivals gires Guadi Galego La MODA Lola Indigo Miss Caffeina Monte do Gozo O son do Camiño O Son Do Camiño 2022 Santiago de Compostela Sen Senra The Killer Barbies Triángulo de Amor Bizarro


Oci compartit per teixir relacions | Barcelona Ciutat Refugi\nOci compartit per teixir relacions\n24/07/2019 - 13:38\nAcollida. La plataforma digital Refugee Friendly té com a objectiu posar en contacte persones refugiades i locals per assistir a concerts, espectacles, exposicions i altres esdeveniments culturals.\nAmistat intercultural i cultura, entesa com a esdeveniments que tenen lloc a la ciutat de Barcelona, és el que la plataforma Refugee Friendly ofereix a les persones locals i refugiades que s’hi apunten en línia.\nEs tracta de possibilitar espais de trobada entre persones que estan en procés de conèixer la ciutat que les acull i d’adaptar-se a les noves condicions de vida i persones que fa temps que hi viuen i que poden ajudar-les a descobrir el nou entorn. Els dos fundadors de la plataforma, Alexandra Boiria i Bruno Sraer, van idear el projecte amb la convicció que l’accés a la vida cultural de la ciutat podia completar els programes d’acollida institucionals en el vessant de la inclusió social i vehicular la voluntat de la població de fer alguna cosa per acollir persones refugiades i/o sol·licitants d’asil.\nInnovació social com a punt de partida\nLa idea de posar en contacte persones locals i refugiades a través de la plataforma Refugee Friendly és el resultat del curs “Creativitat d’impacte social”, dedicat al tema del refugi, que va organitzar l’entitat Learning by Helping amb la col·laboració de la Comissió Espanyola d’Ajuda al Refugiat (CEAR). L’Alexandra i el Bruno van posar la seva creativitat al servei de les necessitats que la CEAR, coneixedora de la realitat de les persones refugiades o sol·licitants d’asil, considera que les institucions o les entitats no poden cobrir.\n“L’objectiu va ser des del primer moment potenciar els factors que fan que una persona se senti més integrada en la vida d’una ciutat: coneixe’n gent autòctona, bastir una xarxa de contactes i, sobretot, relacionar-se des de posicions d’igualtat i no d’ajuda de l’un cap a l’altre. Perquè la inclusió real és la que genera relacions d’igual a igual entre persones nouvingudes i locals. Amb l’oci i la cultura es poden crear amistats naturals, que és el que fa més falta per combatre els estereotips”, expliquen els impulsors de la iniciativa. “Quan parlem de ‘gent local o autòctona’, no només ens referim a persones que tenen la nacionalitat espanyola, sinó que pot ser qualsevol persona que fa un temps que viu a la ciutat i que sent que en forma part”, puntualitza l’Alexandra.\nCompartir teatre, cine, jocs d’escapada… i moltes més activitats\nLa plataforma digital que han creat l’Alexandra i el Bruno és l’eina que permet apuntar-se al projecte i veure quines són les ofertes d’espectacles, esdeveniments i oci en general que poden interessar a cadascú: s’escull el que es vol fer, i en lloc de comprar les entrades, que són gratuïtes per a tothom, la persona local fa una petita aportació a Refugee Friendly, sempre inferior al cost de l’entrada, per a les despeses de gestió.\nLes persones refugiades de moment coneixen la iniciativa a través dels tècnics i les tècniques de la CEAR, però la idea és ampliar el nombre d’entitats que ofereixen la plataforma.\nMentre prenen un cafè o una cervesa es coneixen, i si els ve de gust, després de l’activitat tornen a quedar\nLa trobada amb les persones interessades en una activitat té lloc una hora abans que aquesta comenci, i així es disposa d’un espai compartit que en molts casos genera vincles. Mentre prenen un cafè o una cervesa es coneixen, i si els ve de gust, després de l’activitat tornen a quedar. “Nosaltres els acompanyem sovint, sense guiar l’activitat, però cada cop hi ha més gent que ja ha participat en algunes trobades i que vol col·laborar amb el projecte acollint un grup”, explica el Bruno.\nEntitats i empreses culturals solidàries\nL’oferta d’activitats és l’altre eix del projecte, ja que cal trobar entitats, institucions i empreses que estiguin disposades a regalar entrades. El Bruno i l’Alexandra afirmen que s’estan trobant amb una resposta positiva en la majoria de casos. Algunes entitats ja destinen una quota a projectes solidaris, altres ho fan per primer cop, però totes les que col·laboren amb Refugee Friendly coincideixen que la idea és molt potent.\n“No hauríem de tenir por de viure de fer coses que serveixen per ajudar altres persones”\nRefugee Friendly ja ha aconseguit entrades per a 33 esdeveniments, en espais com la Sala Apolo, el Liceu o el Macba, per exemple. També han estat ben acollits per les institucions, com l’Ajuntament de Barcelona, que els ha atorgat una de les subvencions d’enguany.\nEmprenedoria social: per què no guanyar-se la vida amb un projecte social?\nL’Alexandra i el Bruno, amb trajectòries professionals en el món de la publicitat i l’emprenedoria tradicionals, van decidir apostar per un projecte social que els servís per fer una tasca solidària i alhora els permetés subsistir. Consideren que una activitat econòmica no ha de tenir necessàriament un impacte negatiu en l’entorn humà, sinó que s’hauria de tendir cap a negocis rendibles i amb impacte social: “No hauríem de tenir por de viure de fer coses que serveixen per ajudar altres persones”, expliquen. De fet, aquesta va ser la línia del debat en què van participar a les Nacions Unides, on van ser convidats a presentar el seu projecte, en el marc de la Conferència Anual de Voluntariat i Transformació Social, INFOCUS. La iniciativa Refugee Friendly va ser una de les més reconegudes en aquesta conferència, i se’n va destacar el caràcter innovador.\nUn projecte de transformació social\nEl projecte només té un any de vida, però el model ja sembla consolidat, i ara toca ampliar a poc a poc el nombre de persones participants, tant locals com refugiades. Però l’Alexandra i el Bruno es plantegen dues línies més per assolir un altre objectiu, la sensibilització: accedir al sistema educatiu per sensibilitzar l’alumnat sobre les opcions que hi ha a l’hora de crear-se un futur laboral basat en un projecte social i apropar la plataforma a empreses i oferir a les persones contractades la possibilitat de participar-hi. “Anem a tope, però el projecte s’ho val”, diuen.