Sentiments a flor de pell | Sara Muñoz | El dossier | La República\nSentiments a flor de pell Sentiments a flor de pell Sentiments a flor de pell Sentiments a flor de pell + Sentiments a flor de pell E-mail\nTreballadors del Parlament expliquen com els esquitxa el clima tens que es respira a la institució. La normalitat no retornarà mentre la presidenta estigui entre reixes\nAl Parlament abunden els símbols que recorden als líders independentistes que estan a la presó. ORIOL DURAN\nEls treballadors han vist el Parlament blindat en diverses ocasions. Arxiu\nJoaquim Coello. Arxiu\nSentiments a flor de pell Sentiments a flor de pell Sentiments a flor de pell Sentiments a flor de pell Sentiments a flor de pell E-mail\nRECORDS DEL 27-O\n“Molts estàvem disposats a defensar la institució si hi hagués hagut violència policial”\nSÍMBOLS DE LLIBERTAT\n“Si treballes de cara al públic tens prohibit lluir un llaç groc o cap element similar”\nAls passadissos i als despatxos del Parlament de Catalunya es respira un ambient molt enrarit. Els esdeveniments que en poc més d’un any han tingut lloc dins la institució i l’empresonament de la seva presidenta, Carme Forcadell, i dels líders independentistes han tensat el dia a dia dels treballadors. Hi ha divisió d’opinions, hi ha una certa mala maror, però sobretot hi ha por de ser víctima de represàlies si es manifesta públicament una opinió contrària a l’Estat espanyol. “Estem amenaçats”, repeteixen molts empleats públics consultats. A simple cop d’ull, és cert que abunden els funcionaris que llueixen llaços grocs i xapes amb el missatge “llibertat presos polítics”, però són dos elements que delaten que no es treballa de cara al públic. Qui té tracte amb la gent de l’exterior té prohibit lluir el llaç o qualsevol element similar, segons expliquen diversos afectats. “Jo no me’l penso treure, és una opció personal”, assenyala més d’un empleat públic que prefereix mantenir-se en l’anonimat per por de ser assenyalat. “La meva cap m’ha dit que si decideixo portar el llaç ella no em sancionarà, però que no respon pel representant legal de l’Estat”, assenyala un altre. Una senyora que el té penjat a la jaqueta explica que quan es creua amb els diputats del PP o de Cs infla el pit. Són molts els treballadors i fins i tot els diputats que repeteixen que l’arribada de la formació taronja a la institució ha crispat l’ambient fins a un nivell inaudit. La persecució que fan d’aquells empleats que estan alineats amb el sector independentista “és obsessiva i inèdita al Parlament”.\nAls passadissos de la institució sembla que tothom té una certa necessitat de despullar les seves emocions, però el primer que s’exigeix és passar desapercebut. “Jo explico com estem, però no escriguis ni el meu nom ni el lloc on treballo”, posen com a condició. Fins i tot treballadors significats políticament, a nòmina dels grups parlamentaris, declinen fer declaracions. També alguns càrrecs directius consultats “perquè l’ambient està molt sensible”. Els responsables de comunicació d’un dels grups accedeixen a comentar l’aire que es respira dins aquelles parets: “La legislatura passada, amb dates com l’1-O, el 10-O i el 27-O, van ser més tenses i més intenses que no pas ara.”\nCOMMEMORACIÓ DEL 27-O\nAquest mes d’octubre les emocions estan més a flor de pell. Aquest cap de setmana es commemora el primer aniversari de la proclamació de la república, el 27-O, però sembla que la gent no té res a celebrar. “Què es pot celebrar amb la nostra presidenta tancada a la presó”?, es repeteix sovint. Retornen els records d’aquella jornada: les dificultats per arribar al lloc de feina perquè el parc de la Ciutadella estava blindat, la barreja d’empleats i d’alcaldes arribats d’arreu per celebrar un fet històric, la por que al que pogués succeir (els dos Jordis feia onze dies que eren a la presó), la disposició d’alguns funcionaris a mantenir-se dins del Parlament per defensar la institució “fins i tot quan sentíem que la policia vindria a estomacar-nos”... Una treballadora rememora les hores en què s’especulava sobre l’entrada al Parlament dels cossos de seguretat espanyols: “Aquell dia vaig arribar a creure que veuríem els primers morts.” En lloc d’eufòria es veien cares llargues entre els polítics. Una companya diu que no s’ho acabava de creure, això de la república, perquè feia dies que veien que els polítics no anaven tots a l’una. Molts treballadors es van preparar per dirigir-se fins a la plaça Sant Jaume i franquejar la comitiva política que s’havia de desplaçar des del Parlament fins al Palau de la Generalitat “però allà ningú no donava cap instrucció”. Alguns periodistes van rebre l’avís que preparessin les càmeres per captar justament aquella imatge. Uns minuts més tard, es desactivava l’ordre. Van ser hores d’un desconcert absolut.\nEl 27 d’octubre del 2017 és un dia clau per a l’esdevenir del procés, però no hi ha dubte que una jornada anterior, en concret la del 10-O, va marcar encara més el rumb de les emocions. És el dia batejat com el de “la república dels vuit segons”, després que el president Carles Puigdemont la deixés en suspens quan semblava que anava a proclamar-la. Mai s’havia vist el Parlament tan ple com els dies 10 i 27 d’octubre. Ningú ha oblidat l’assetjament dels helicòpters dels cossos de seguretat de l’Estat. Va ser un dia “molt estressant”, indica un empleat de la darrera planta que sentia els helicòpters com si ressonessin a cau d’orella. Algunes connexions en directe de les emissores de ràdio no se sentien per culpa d’aquell soroll de fons. Els treballadors no entenien què estava passant a l’hemicicle. La sensació era similar a la d’un estat d’excepció. “No ens assabentàvem de res. Els de fora penseu que els de dins tenim tota la informació i no és així”, assenyala un històric als despatxos del Parlament. L’activitat ordinària es va paralitzar. Tothom es mantenia al seu lloc de feina, però estava pendent dels mòbils, del canal intern del Parlament… Una empleada recorda que cap a les quatre de la tarda va veure Oriol Junqueras al bar “amb molt mala cara”. “Vaig pensar que alguna cosa greu estava passant”, sosté. Molts treballadors constaten que es va passar por. Hi havia policia armada fins a les dents i el rum-rum constant que allà passarien coses molt grosses. L’expectació mediàtica d’aquell dia no va contribuir a calmar els nervis. Jordi Sànchez, aleshores president de l’Assemblea Nacional Catalana, va avisar alguns mitjans de comunicació que no hi hauria DUI. Sis dies més tard, ja estava entre reixes. Alguns periodistes relaten com la decisió de suspendre o no la declaració d’independència no estava gens clara. Tot penjava d’un fil. Els diputats van prendre la decisió votant en una urna. Va guanyar el no.\nperseguits i aïllats\nDes d’aquells dies clau de setembre i octubre de l’any passat, l’alegria no ha tornat a l’interior del Parlament. Si els treballadors que es declaren obertament independentistes, se senten perseguits, alguns que no ho són es declaren aïllats. Fins i tot els que censuren l’enviament a la presó dels líders independentistes. “He vist com es feia el silenci quan jo entrava en una sala”, declara una treballadora emmarcada en aquest grup. El 6 i 7 de setembre de l’any passat, quan es van aprovar les lleis de desconnexió amb l’Estat, es va tancar plorant al lavabo. L’han titllat de “fatxa” pel simple fet de no compartir aquest procés tot i ser una persona declaradament d’esquerres. Fa un any ni tan sols podia parlar del tema. Ara és capaç de compartir les seves angoixes amb companys que pensen diferent. A poc a poc, tothom va aprenent a empatitzar amb l’altre. És una qüestió de supervivència atès el terratrèmol emocional del darrer any.\nMolts empleats acumulen dècades d’experiència al Parlament. Mai havien viscut aquesta tensió. Hi ha hagut baixes laborals, alguns han hagut de prendre medicació pels nervis i moltes persones han patit alteració del son. La majoria porten molt malament que se’ls qüestioni la professionalitat pel fet de no amagar la seva ideologia: “No tolero que es posi en dubte que faig bé la meva feina. Cs és obsessiu.”\nMolts periodistes assenyalen que abans eren quatre gats seguint la informació del Parlament, que els diputats eren més oberts i que els podies aturar pels passadissos. Ara surten cames ajudeu-me si veuen un micròfon. Els més satisfets deuen ser els responsables del bar restaurant, que han vist com es disparaven les vendes els dies de màxim aforament, quan va arribar un punt en què no es podia comprar ni una xocolatina perquè tot estava esgotat. El 6 de setembre, per exemple, es van servir 700 esmorzars i 300 dinars, el doble que en una altra jornada de ple. Els treballadors destaquen també jornades interminables, com les del 6 i 7 de setembre, quan alguns van abandonar el Parlament ja de matinada. “Vam treballar amb molta adrenalina i alguns dies vam acabar esgotats”, sostenen. Malgrat tot, des de l’equip de comunicació d’un grup parlamentari asseguren que dins el Parlament “gairebé tothom sap separar les relacions personals de la política”. El mateix assenyala un empleat que es declara “no independentista” i que està envoltat de companyes que pensen diferent.\nA grans trets, al Parlament impera un sentiment molt generalitzat que s’està articulant un canvi que formarà part de la història de Catalunya. Un treballador coneix alguns presos des de fa prop de quaranta anys, de les joventuts d’alguna formació. Està patint. No es veu amb cor de visitar-los a la presó. Els escriu regularment, com molts dels seus companys. S’han impulsat moltes cartes col·lectives. També s’han viscut i es viuen batalles internes per penjar i despenjar coses, com cartes dels presos. Algunes han aparegut guixades.\nUna treballadora amb llaç groc assenyala com d’injusta és la presó. Lamenta que les forces independentistes no es posin d’acord. No ha tingut problemes per dur el llaç dins del Parlament, però ha notat alguna mirada incòmoda. Està molt afectada pels dies clau, especialment per la decepció del 10-O, “el pitjor dia de la meva vida”. L’element més distorsionador és, sens dubte, l’empresonament de la presidenta del Parlament, Carme Forcadell.\nUn treballador diu que li costa anar a la feina cada dia sabent que la màxima autoritat està entre reixes. Ni tan sols la va votar. “És una persona que sempre va protegir els treballadors i ens va deixar clar que els funcionaris estàvem al marge de tota la qüestió política”, subratlla un altre. “No sabem què fan a la presó. No són terroristes ni han matat ningú”, reflexionen un grup de companys de departament. Un altre empleat comparteix el relat. Llueix una samarreta am la inscripció “llibertat presos polítics”. Ho seguirà fent mentre hagi gent a la presó. En té sis, aclareix, i les ha convertit en el seu uniforme de feina. Els treballadors que duen uniforme oficial, però, tenen prohibit dur símbols. “Estem com a l’any 1976, quan reclamàvem llibertat, amnistia i estatut d’autonomia”, es lamenta una empleada. Hi ha una sensació generalitzada que la gran derrotada, al Parlament i al país, és la política.\n“Puigdemont em va avisar abans del 6 de setembre que a partir d’aquell dia veuria coses molt rares”\n“Els de comunicació tenim un plus de responsabilitat. Són dies històrics, passi el que passi”\n“Et limites a explicar els fets tal com han succeït, però tots som humans i molts estem afectats”\n“A l’Estat espanyol no li calen els tancs. Va engegar la maquinària judicial arran de la consulta del 9-N”\n“Molts periodistes no esperàvem que el 10-O el govern es fes enrere amb la DUI”\nAquest cronista parlamentari ha perdut el compte de les hores dedicades darrerament a la feina. Diu que el dia més intens dins del Parlament va ser el 10 d’octubre, el de la república dels vuit segons, i del període actual destaca “la política dels gestos”. Creu que és molt difícil saber tota la veritat dels fets “quan els dos personatges principals estan barallats” i subratlla que queden preguntes per contestar, com ara per què alguns consellers van tornar de l’exili. A ell li dol veure els polítics a la presó, perquè hi ha tingut un tracte personal i perquè entén que “no serveix de res”.\nPeriodista de l’agència EFE\nÉs un dels periodistes que ha seguit totes les jornades transcendentals que s’han viscut al Parlament en els darrers tretze mesos. Serra percep una època de “molta gesticulació parlamentària”. Ha viscut jornades tan intenses com complicades, com ara la del 10 d’octubre “en què era realment difícil saber què va passar a partir del moment que van comunicar que no hi hauria DUI”. Recorda que molts professionals de la informació no esperaven que es fessin enrere “perquè ni la CUP ho sabia”. Les jornades del 6 i 7 de setembre “van ser les més llargues quant a hores treballades”, el 10-O “el més intens des del punt de vista informatiu” i el 27-O “el més intens emocionalment parlant”.\nEmma Ansola té molt gravada una conversa amb Jordi Turull el dia del ple en què havia de ser investit: “Em va preguntar si era cert que mantenien el conseller Quim Forn a la presó, em va explicar que les filles de tots dos eren amigues i em va dir que ni tan sols podia pensar en la investidura.” Aquesta periodista que firma les cròniques del Parlament a El Punt Avui explica: “Respecte a l’empresonament i l’exili dels líders independentistes intentes que no incideixin en la teva feina i et limites a explicar els fets”, però admet: “Tots som humans i ens afecta l’estat d’ànim.”\nTreballa per a diversos mitjans alemanys\nAquesta alemanya ha seguit el xoc entre els govern català i l’espanyol des de l’origen. Parla d’un “conflicte enquistat que necessita una solució política profunda”. Manté que la violència policial de l’1-O va ser la mostra de “la falta de capacitat política de Rajoy” i percep en Pedro Sánchez “una intenció de desescalar”. També ha observat que després del referèndum “hi ha hagut improvisació per part del govern català i que això ha portat molta gent a la decepció. Mai ha tingut la sensació que hi hauria sang al carrer, però sempre va tenir clar que hi acabaria havent gent a la presó.\nCap de comunicació del Parlament\nMai s’havien vist tants mitjans de comunicació al Parlament i organitzar-los és tasca del departament de comunicació. El seu responsable, Josep Escudé, relata com es va fer un esforç per encabir-los a tots en les jornades clau per tal que tot quedés enregistrat amb llums i taquígrafs. Tot es va fer amb recursos propis del Parlament, recorda, i va ser clau la col·laboració d’altres departaments. A l’hemicicle es van prioritzar els periodistes habituals i les jornades a priori més complicades es van superar sense incidents. “Era un repte organitzatiu que res no fallés, perquè sabíem que podia ser mal interpretat”, diu. La nit del 9 al 10 d’octubre no va dormir pensant si estava tot a punt per rebre tants mitjans.\nRècord de mitjans acreditats\nEl dia 10 d’octubre, el popularment batejat com el de “la República dels vuit segons”, més de 1.000 professionals dels mitjans de comunicació van trepitjar el Parlament, xifra que va establir un rècord històric. Als habituals que segueixen el dia a dia del Parlament s’hi van sumar 938 persones més (entre redactors, reporters gràfics, càmeres i personal tècnic), 358 dels quals de mitjans internacionals. El 27 d’octubre es va arribar fins a les 900 acreditacions (232 de mitjans internacionals). El rècord anterior el tenia el ple en què es va debatre la suspensió de les curses de braus, l’any 2012.\n“L’acord trigarà, però fa un any ni tan sols era possible”\nL’empresari i president de la Fundació Carulla, Joaquim Coello, va intentar l’octubre de l’any passat desbloquejar el conflicte català juntament amb altres persones, com el president del País Basc, Iñigo Urkullu. Ell defensava que el camí per preservar les institucions era la convocatòria d’unes eleccions. Va mirar de convèncer el president Puigdemont i sosté que va estar a prop de fer-lo canviar d’opinió. Coello deixa clar que ell no es compta entre els independentistes i que ja va preveure que aquella declaració del 27-O comportaria molts problemes. “I així li van dir a Carles Puigdemont”, assenyala. Segueix treballant a favor del diàleg, tot i que es vol mantenir en un plànol discret i es declara “optimista” atès que, segons manifesta, “les dues bandes han arribat a la conclusió que en algun moment caldrà tancar un gran pacte i que el resultat final no es podrà mesurar en termes de victòria i derrota”. “L’acord trigarà”, adverteix, “però fa un any ni tan sols hi havia la possibilitat de negociar-lo”. Coello recepta resiliència per afrontar el temps que sota el seu parer trigarà a veure la llum un pacte entre les dues parts i recorda que un escenari sense acord “seria un desastre per a tothom, com ja estem veient que està succeint amb el Brexit”.\nLa República 27-10-2018, Pàgina 16


LES ESTACIONS DE FGC A L’ESTIU – Europea Words\nPublicado porEW TEAM 12 Jun, PM Publicado en SOCIEDAD\nAhir es va presentar la nova temporada d’estiu de les estacions d’esqui del grup FGC – Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya-\nEn paraules del President de FGC, el grup ha obtingut 7 premis turístics, disposa de 5 estacions de muntanya, ha transportat 1 milió de persones en trens històrics i cremalleres, 100 mil persones han visitat les estacions a la temporada d’esquí i aquest any ofereix 100 activitats a les estacions a l’estiu.\nPresentació de les activitats d’estiu\nAquest any s’han presentat diverses novetats per aconseguir que les estacions de La Molina, Vall de Núria, Espot -Port Ainé, Vallter 2000 puguin atreure més visitants a l’estiu. S’ofereixen activitats, descobertes i rutes per practicar esports i gaudir de l’estiu.\nLa novetat més important és la platja de la Cerdanya, que primer cop s’ofereix als residents i visitants d’aquesta comarca la possibilitat de passar el dia en una platja de sorra fina, a 2.000 metres d’alçada al costat del llac de la Molina.\nEl ciclisme en BTT atreu cada cop més practicants a les estacions de muntanya a on poden trobar circuits amb diferents graus de dificultat, així com la realització de campionats i proves puntuables.\nEl President de FGC explicant les novetats, acompanyat pels directors de les estacions.\nEl lema de FGC turisme és, «Està oberts tot l’any i fer de tot»\nAnimem a tot els practicants de senderiesme, alta muntanya, BTT, o simplement visitants que busquin llocs privilegiats amb poc esforç, gràcies als telecabines o als cremalleres que visitin les estacions que aquest estiu, els esperen amb moltes activitats i energies.


Acaben les obres per tancar un solar abandonat al carrer Santa Eugènia - Empordà\nAcaben les obres per tancar un solar abandonat al carrer Santa Eugènia\nGIRONA | DDG Les brigades municipals de Girona han acabat recentment les ?obres per tancar un solar abandonat al carrer Santa Eugènia que havia generat mal estat entre els veïns per la brutícia i les males herbes que havien anat creixent al llarg dels darrers anys. La finca és propietat d'una promotora immobiliària en fallida, que acumula uns 18.000 euros en multes per tenir el terreny del número 47 abandonat i ple de deixalles.\nL'estat d'abandonament del solar va quedar al descobert a finals de gener després que uns lladres robessin la tanca metàl·lica que protegia l'accés al solar. Els veïns de la zona feia temps que es queixaven del mal estat de l'espai. Un fet que ja era evident des de l'exterior. Per aquest motiu, l'Ajuntament va començar a fer requeriments a la promotora per tal que netegessin la finca, la mantinguessin en bon estat i arreglessin les parers mitgeres dels edificis dels dos costats.\nEn no obtenir resposta, a principis de febrer, una brigada de l'Ajuntament va accedir al solar, va netejar-lo i hi va posar una primer tanca metàl·lica per evitar que ningú hi entrés. Per augmentar la protecció recentment, aquesta protecció s'ha substituït per una paret de totxos.


Amb: Juan Domínguez/Amalia Fernández, Idoia Zabaleta/Filipa Francisco, Superamas, Neokinok.tv, Carmelo Salazar, Elena Albert, Sònia Gómez, Nilo Gallego, Martine Pisani, Montse Colomé, D.D. Dorvillier, Cía. Lucier/Marco Regueiro-Geni Iglesias, Eva Meyer-Keller, Zumo Natural, Kris Verdonck, Carme Torrent, Cie. Greffe/Cindy Van Acker, Mónica Valenciano, *Melk Prod./Marco Berrettini, Isabel de Naverán, Paz Rojo/Cristian Duarte, Jaime Conde-Salazar, Sergi Fäustino, Vera Mantero and guests, Esther Ferrer, Paula Caspão, Carles Santos\nLa dansa no és una sola cosa i cada vegada és menys allò que el seu nom representa. En aquesta primera edició del festival LP hem volgut situar-nos al voltant d'una sèrie de creadors actuals i presentar propostes que inclouen obres escèniques, instal·lacions, accions i activitats de contextualització.\nLP'07 – festival de dansa... o no és una acció anticongelant en el pensament de qui observa, motor de criteris i espais sensibles de l'individu i del col•lectiu. LP'07 vol oferir una mirada a l'evolució de la dansa com a vehicle de percepció i coneixement, buscant en el moviment la millor manera de publicar el pensament, el procés i l'acció dels artistes convidats.\nLP'07 aprofundeix en la desaparició dels límits o, per dir-ho d'una manera més inclusiva, s'interessa per la diversitat i pluralitat d'aquests límits, així com pels espais buits que hi queden entremig perquè puguin continuar en moviment i en reformulació permanent, incomodant-nos des del plaer i la distorsió.\nEn la seva diversitat, les propostes que presentem a LP'07 comparteixen un qüestionament actiu dels formats instaurats. Connecten amb la idea de trajecte i procés més que no pas amb la d'obra com a producte tancat.\nComparteixen també la reivindicació de la fantasia –de la projecció en la imaginació a través de l'ús de la paraula, el gest i l'acció– com una forma activa de construir altres possibles, de revelar allò invisible, d'evocar altres formes de mirar i exposar.\nEl cos com a presència, com a respiració, s'obre a una xarxa de preguntes i possibilitats. Noves formes d'existir i construir-se que transgredeixen el límit entre l'imaginari i el real: zona de perill, marginal, efímera, vulnerable.\nLP'07 – festival de dansa... o no està organitzat per La Porta, un col•lectiu d'artistes que des de 1992 genera activitats i contextos per a la creació, el pensament i la investigació de propostes escèniques contemporànies a l'entorn del cos i el moviment. Obres, artistes i experiències que estan canviant la manera de presentar i representar el cos, la dansa.\n9 març CCCB\n21h - Obertura espai documentació + Neokinok.tv / LP-TV\n21h - Eva Meyer-Keller / Death Is Certain (video projecció)\n10 març CCCB\n20h - Sònia Gómez / Experiencias con un desconocido (conferencia-acció)\n11 març CCCB\n20:30h - Eva Meyer-Keller / Death Is Certain (video projecció)\n12 març CCCB\n19h - Taula rodona amb Isabel de Naverán, Jaime Conde-Salazar i Paula Caspão\n21h - Idoia Zabaleta i Filipa Francisco / Dueto (fragment)\n13 i 14 març CCCB\n20h – Nits salvatges / col·lectiva amb 10 artistes\n15 març Mercat de les Flors\n20h - Superamas / High Art (instal·lació)\n16 març Mercat de les Flors\n19h - Superamas / High Art (instal·lació)\n20h - Juan Domínguez i Amalia Fernández / Shichimi Togarashi\n22h - Paz Rojo i Cristian Duarte / Basic Dance\n17 març Mercat de les Flors\n20h - Kris Verdonck / Rain (instal·lació)\n21h - Juan Domínguez i Amalia Fernández / Shichimi Togarashi\n18 març Mercat de les Flors\n19h - Kris Verdonck / Rain (instal·lació)\n19h - Kris Verdonck / Patent Human Energy (instal·lació-performance)\n19 al 24 març La Poderosa\n- Elena Albert / Notas para Side inserts in a common surface (vídeo-instal·lació)\n- Carmelo Salazar / Sonido (vídeo-instal·lació)\n20 març La Poderosa\n21 març La Caldera\n23 i 24 març Mercat de les Flors\n20h - Zumo Natural / Animal, vegetal y mineral (intervenció-instal·lació)\n22:30h - Sònia Gómez / Experiencias con un desconocido (acció)\n- Documentació i instal·lacions\nCCCB, La Poderosa i La Caldera: entrada gratuïta (aforament limitat). Reserves: admin@laportabcn.com / 678021418 (Recollir les entrades mìnim 20 minuts abans de cada espectacle).\nMercat de les Flors: 10€ a la taquilla / 8€ venda anticipada. A la venda a les taquilles del Palau de la Virreina i a oficines i Tel-Entrada de Caixa Catalunya. Consulteu descomptes i abonaments dins del programa del Mercat.\nBarcelona, del 9 al 24 de març de 2007\nAl Mercat de les Flors, CCCB, La Poderosa i La Caldera\nEncuentre amb Kris Verdonck + Dancer # 1


Divendres 15 i dissabte 16 obrim les portes virtuals del campus UAB perquè el puguis trepitjar sense sortir de casa\nAccede a la versión en castellano de este mensaje\nEncara dubtes dels estudis que vols fer? Vine a la fira de graus de la UAB i coneix el professorat que et farà les classes i estudiants com tu que t'explicaran en primera persona com són els graus de la UAB.\nEl divendres 15 i el dissabte 16 de maig fem una fira virtual de graus on podràs fer videoxats amb professorat i amb UABers de totes i cadascuna de les facultats i escoles del campus. Aconsegueix tota la informació i resol dubtes sense sortir de casa.\nSi vols saber quines sortides professionals té el grau que t'interessa, com és la vida universitària, com funcionen les pràctiques en empreses, quins són els programes de mobilitat de què disposa la UAB... no et perdis la Fira de graus de la UAB. Pots connectar-te des de casa, gratis i, si vols, pots assistir-hi acompanyat de la teva família. Inscriu-t'hi ara!\nSeguim treballant per oferir-te més novetats... visita'ns sovint i les trobaràs en aquesta mateixa pàgina.\nI ja saps que, com sempre, al web de la UAB tens a la teva disposició informació detallada sobre tots els nostres graus, l'accés a la universitat, beques i molt més.\n© Universitat Autònoma de Barcelona 2020\nSi vols deixar de rebre informació per correu, fes clic aquí


155 ampolles de lleixiu, a les portes dels Jutjats - El diari digital de Sabadell - iSabadell\n155 ampolles de lleixiu, a les portes dels Jutjats\nEl Comitè de Defensa de la República (CDR, abans Comitè de Defensa del Referèdum) va fer una protesta aquest dimecres al vespre a les portes dels jutjats de Sabadell. Els militants van ‘netejar’ la justícia amb ampolles de lleixiu, evidentment de color groc. En concret, 155 ampolles de lleixiu.\nLa protesta va ser convocada a través de les xarxes socials i va atraure diverses desenes de persones a les portes dels jutjats de Sabadell, entre ells membres dels CDR de la comarca. Reclamen una “justícia neta” justament el dia que l’exdiputada de la CUP Mireia Boya va declarar davant el Tribunal Suprem pel cas de l’1-O. Boya va sortir en llibertat sense mesures cautelars.\n📌 Vídeo 📹 de la concentració d’ahir als jutjats de Sabadell per demanar una #JustíciaNeta\n📌 Guanyarem perquè #SomRepública i no podran aturar #ElPoderDelPoble #CDRenXarxa#NetegemLaJustícia pic.twitter.com/81obGDBqhS\n— @CDRSabadell (@cdrsabadell) 15 de febrero de 2018\nEn els propers dies declararan altres dirigents independentistes, com l’expresident Artur Mas, o l’expresidenta de l’Associació de Municipals per la Independència (AMI), Neus Lloveras.\nFoto portada: un moment de la protesta. Autor: @CDRCerdanyola via Twitter.


L'Associació Benestar i Desenvolupament (ABD) i l'associació Ecoserveis van posar en marxa, l'any 2013, el projecte Fuel Poverty Group. Es tracta d'un programa, format per persones voluntàries, que treballa per la prevenció i promoció de la qualitat de vida de les persones en situació de vulnerabilitat social i per la lluita contra la pobresa energètica.\nD'acord amb l'estudi d'ABD "Cruixir de dents - La vivència de la pobresa energètica a l'Àrea Metropolitana de Barcelona" publicat l'any 2015, un 75,6% dels usuaris de l'entitat es troben en situació de pobresa energètica.\nNúria Salas, directora de l’Àrea d’Inclusió i Pobresa d’ABD, explica que el perfil dels beneficiaris del programa és molt divers, ja que atenen a persones a l’atur, persones que combinen feines diverses, que tenen problemes d'alfabetització o dificultats amb l’idioma, que desconeixen temes tècnics referents als subministraments d'energia, entre d'altres.\nEl projecte consisteix a captar i formar persones voluntàries interessades en ajudar a combatre la pobresa energètica. Les persones voluntàries reben una formació on adquireixen coneixements socials, ambientals i tècnics com per exemple, la lectura de factures i les mesures de protecció. En aquest període, la xarxa de persones voluntàries ja ha atès a prop de 800 persones pel dret d'energia.\nUn 9,5 % de població no pot mantenir el seu habitatge a una temperatura adequada\nEl concepte de pobresa energètica és relativament nou i divideix als experts internacionals. La definició més consensuada afirma que es tracta de "la incapacitat de la família de fer front al pagament de l'energia necessària per a una vida digna".\nNúria Salas explica que, per exemple, el Regne Unit classifica com a pobresa energètica quan més del 10% de la renda familiar es destina a pagar els subministraments bàsics. "És un criteri molt economicista considerar només els ingressos i les despeses. La veritat és que molts altres indicadors poden evidenciar que aquella família està en situació de pobresa energètica" remarca Núria Salas.\nDades del Departament d'Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya mostren que 639.000 persones, un 9,5% de la població, no poden mantenir el seu habitatge a una temperatura adequada durant els mesos d'hivern. A Espanya, segons ABD, la xifra supera els 4 milions de persones, un 10,6% de la població total.\nÍndex de pobresa energètica\n63,5% de la població dedica més de 10% dels ingressos familiars al pagament de les factures energètiques.\n52,1% ha patit dificultats per pagar les factures d’energia.\n13,9% ha deixat de pagar les despeses energètiques.\n10,6% ha deixat d’escalfar la llar.\n5,8% de les llars han patit talls de subministraments energètics.\nFont: Fundació ABD i Termòmetre d’Exclusió Social – 2015\nTres fronts de treball des de Fuel Poverty Group\nFuel Poverty Group promou la intervenció amb les persones en situació de vulnerabilitat. Per aquest motiu, el programa estableix tres fronts de treball: formació d’eficiència, punts d’informació energètica i intervenció en el domicili.\nEls tallers de formació representen la part més intensa i preventiva del programa. Els voluntaris expliquen als usuaris conceptes d’energia, informacions pràctiques sobre com millorar l’eficiència energètica de la llar i, principalment, ajuden a la comprensió de les factures. “El que les persones volen és saber si la factura és correcta i si poden estalviar més el consum d’energia” resumeix la directora. "El grup no assumeix les gestions. Ells informen a cada persona els passos que ha de seguir, la documentació necessària i altres orientacions sobre els tràmits" aclareix.\nL’objectiu real del projecte és reduir la pobresa energètica, però, sobretot, empoderar les persones: “Es tracta d’oferir eines perquè ells mateixos siguin capaços d’afrontar la situació i donar resposta a la dificultat que tenen” reforça la directora.\nEl segon front de treball són els punts informatius, en els quals els voluntaris es dediquen a l'atenció individualitzada sobre consum i dificultats, i així posteriorment presentar propostes de canvi d’hàbits.\nEl tercer front són les intervencions en el domicili. Els voluntaris elaboren un diagnòstic de la llar, avaluen ítems com el consum energètic de la família, els usos d’energia, les característiques de l’edificació o la ubicació de la finca, entre altres. Amb aquest diagnòstic, els voluntaris ofereixen propostes de millora que puguin representar un estalvi econòmic per a les famílies.\nProjecte conjunt amb l'Ajuntament de Barcelona\nA banda del FPG, ABD és una de les entitats que ha promogut el projecte pilot “Energia, La Justa”, que consisteix en requalificar professionals de la construcció que es troben a l’atur com a agents d’eficiència energètica i donar-los noves oportunitats de treball, aprofitant l’experiència en el sector.\nEn només cinc mesos, el projecte va formar i ocupar 100 persones i va atendre 3.100 llars. El projecte va comptar amb el suport de l’Ajuntament de Barcelona, a través del programa municipal Làbora, i vuit entitats socials.\nQuan arriba l'hivern, augmenta el consum d'energia i, com a conseqüència, les demandes a ABD. "La figura del voluntari és clau en tots els projectes en els quals estem treballant", afirma Núria Salas.\nL’enginyer de telecomunicacions i investigador de temes d’energia, Oriol Travesset, és voluntari de Fuel Poverty Group, pràcticament des del principi del programa, impartint tallers i orientacions als punts informatius. Travesset explica que forma part del programa perquè l’interessa el tema i per la seva experiència anterior gràcies a la seva participació en projectes socials d’electrificació rural al Perú.\n“Trobo que és un programa interessant i innovador perquè crea una xarxa de voluntaris que permet arribar més lluny. Des que vam començar, ha augmentat els grups locals a altres municipis”, comenta Travesset, que col·labora en activitats a l’Àrea Metropolitana de Barcelona.\nEl perfil de les persones voluntàries que actuen en la lluita contra la pobresa energètica és molt variat. Si abans s'interessaven persones amb formació en àrees socials com la psicologia, sociologia, treball social o educació social, ara també s'apunten professionals i estudiants d'àmbits més especialitzats i tècnics com ara ambientòlegs, arquitectes o enginyers.\nNo obstant això, qualsevol persona pot apuntar-se com a voluntària mitjançant el correu electrònic info@energiajusta.org o a la web www.energiajusta.org.\npobresa energètica, Fuel Poverty Group, FCVS, voluntariat, intervenció social, abd


L'ONG Banc farmacèutic necessita encara 600 voluntaris per a la campanya de medicaments solidaris - Social.cat\nL'ONG Banc farmacèutic necessita encara 600 voluntaris per a la campanya de medicaments solidaris\nLa iniciativa, que vol lluitar contra la pobresa farmacèutica, es celebrarà el proper dissabte 18 de maig\nDimecres, 24 d'abril de 2019 | 12:00 h\nUna farmàcia | Unsplash\nBanc Farmacèutic, l'ONG de la farmàcia, celebrarà la seva 12a Campanya de Medicaments Solidaris el proper dissabte 18 de maig, a excepció d'Aragó on tindrà lloc una setmana després, la tarda del divendres 24 de maig. En aquesta ocasió, l'entitat necessita 600 voluntaris i els convida a participar d’aquesta iniciativa per posar el seu gra de sorra a la lluita contra la pobresa farmacèutica.\nDurant a els dies que duri la campanya, els farmàcies participants tindran a la seva disposició unes cintes, que l'ONG ha batejat com “cintes solidàries”, que han estat dissenyades per poder utilitzar-se com polsera, com clauer o per portar al retrovisor del cotxe, entre altres usos, i que es podran adquirir a canvi d’un donatiu de dos euros.\nL’organització demana ara la col·laboració de 600 voluntaris per aconseguir, almenys, un voluntari per farmàcia. Així, l’entitat fa una crida als ciutadans a participar com a voluntaris en la 12a edició i així col·laborar amb els farmacèutics recollint donatius a canvi d'aquestes cintes solidàries. L'objectiu d'aquesta edició és poder recaptar 55.000 euros per atendre persones que pateixen pobresa farmacèutica.\nD'aquesta manera, l'ONG Banc Farmacèutic busca donar resposta a la pobresa farmacèutica “d'una manera concreta i eficient, amb l'objectiu de poder atendre milers de persones sense recursos i en risc d'exclusió social, que no poden fer front al copagament dels medicaments i que es veuen embolicats en aquesta situació”, assenyala l’oenagè en un comunicat. Els diners recaptats en la passada edició de la Campanya va fer possible proporcionar més de 450 ajudes a persones en situació de pobresa farmacèutica.\nLes persones que vulguin participar per primera vegada com a voluntaris en la Campanya hauran de registrar-se a la pàgina web de l’entitat i seguir els passos marcats. Una vegada que confirmin la seva inscripció a la Campanya, els voluntaris podran triar la farmàcia a la que volen col·laborar, d'entre les que estiguin disponibles en el moment de la seva inscripció. El dissabte 18 de maig, els voluntaris hauran de presentar a la farmàcia assignada a les 10h del matí per participar a la Campanya que finalitzarà a les 14h.


Inici - Fent Lideratge · El bloc de la Núria Aymerich\nLideratge per al comandament\nLideratge per a organitzacions\nEl lideratge professional,\nel lideratge amb experiència\nEn la societat actual, la policia i els cossos d’emergències tenen el repte donar resposta a la seguretat, gestionant el risc i respectant la llibertat dels ciutadans. Els seus comandaments han de prendre importants decisions en poc temps per donar respostes efectives davant de situacions molt complexes.\nL’element més important de les organitzacions i de les empreses són les persones i la gestió del seu talent. Es necessiten directius que sàpiguen gestionar-les, potenciar-les, i aconseguir que estableixin relacions de qualitat per fer organitzacions harmòniques que donin resposta efectiva a la competitivitat global.\nLa societat actual demana un canvi paradigma dels dirigents públics. Vivim una etapa de transició cap a noves formes d’exercir la política. Cada dia es fa més necessari disposar de responsables públics amb àmplia formació tècnica i humana que connectin i donin respostes a les necessitats reals dels ciutadans.\nEls canvis que esdevenen a la societat son ràpids i requereixen d’entitats socials que donin resposta efectiva. Tant les entitats com els seus dirigents necessiten coneixements tècnics per ésser efectius donant respostes a les persones.\ndel lideratge professional\nAquest bloc té per objecte crear i compartir coneixement en aquest camp del lideratge transformacional, amb la vocació de fer-lo extensiu a tots els àmbits. Actualment és fonamental que el desenvolupament del lideratge arribi a l’espai públic i al privat, doncs totes les persones i per tant tots els ciutadans estem reclamant dirigents que funcionin per valors. És per això que hi ha diferents àrees: el lideratge empresarial, el lideratge social, el lideratge polític i el lideratge en seguretat. Aquest son per a mi, els camps que mereixen especial atenció pel seu impacte a la societat.\nel lideratge per vosaltres\nTota la meva vida ha estat lligada al camp de l’educació i de la formació per professionals i empreses. Els resultats obtinguts d’aquestes experiències demostren que l’aplicació rigorosa de diferents metodologies de formació en el camp del lideratge i la gestió del coneixement, dona resultats clarament positius en les organitzacions.


Detinguts per un presumpte delicte contra la salut pública — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Seguretat Ciutadana › Notícies › Notícies 2015 › Detinguts per un presumpte delicte contra la salut pública\nDetinguts per un presumpte delicte contra la salut pública\nAgents de la Guàrdia Urbana van rebre queixes veïnals al barri de Torreforta perquè el conductor d’un vehicle es dedicava a vendre marihuana.\nA les 21.24 h d’ahir 1 de desembre, la Guàrdia Urbana va detenir un veí de Flix amb domicili a Tarragona per un presumpte delicte contra la salut pública. Agents de la Guàrdia Urbana adscrits a la Unitat de Delinqüència Urbana (UDU) van rebre queixes veïnals al barri de Torreforta perquè el conductor d’un vehicle es dedicava a la venda a la menuda de substàncies, més concretament de marihuana.\nAgents de paisà van inspeccionar la zona buscant el vehicle descrit. Segons consta al Sistema d’Informació Policial, la persona que conduïa el vehicle té antecedents per delictes contra la salut pública d’altres cossos policials. Un cop localitzat el seu domicili van observar moviment de joves que hi entraven i sortien constantment. Els agents van observar que cada dia aquest vehicle feia la mateixa ruta i, entre les 11.30 h. i les 12h s’esperava en una esplanada de Bonavista, saludava uns joves i els lliurava alguna cosa a canvi de diners.\nAhir a la tarda es va fer un nou seguiment i es va comprovar que del domicili del detingut entraven i sortien joves constantment. En un moment donat es va acostar un cotxe, el conductor del qual va rebre de mans del detingut una bossa de plàstic. Els agents van seguir discretament el cotxe fins a apropar-s'hi, moment en que van poder sentir una forta olor de marihuana. Els ocupants dels vehicles tenien una bossa de marihuana que, segons van manifestar, acabaven de comprar al detingut. Finalment, els agents es van desplaçar al domicili on es produïa el mercadeig per fer una detenció per un delicte contra la salut pública.


Postgrados Postgrau en Gestió Creativa Global Barcelona UIC Barcelona | Emagister\nEl Postgrau en Gestió Creativa Global és una aposta personal i acadèmica per tal de posicionar-te com a referent en l’àmbit empresarial i creatiu actual. És un compendi de coneixement que et servirà per desenvolupar-te com a professional polièdric dins del món de la creativitat.\nEs dediquen esforços a entendre l’inici del procés de creació i del disseny com una part indivisible de l’èxit d’un projecte empresarial. Per aquest motiu, s’estudien assignatures com Branding, Storytelling o Design Thinking, entre d’altres.\nEls perfils professionals als quals podràs optar després d’estudiar aquest postgrau són molt variats, des de la direcció creativa o de marca, fins a la direcció de projectes d’arquitectura, producte creatiu o disseny, així com en empreses que estiguin vinculades a la innovació empresarial i l’estratègia creativa.\nDivendres de 16h a 22h (Presencial) Dissabte de 9h a 14h (Presencial)\nHorario Divendres de 16h a 22h (Presencial) Dissabte de 9h a 14h (Presencial)\nTitulats universitaris (amb o sense experiència laboral) amb estudis universitaris preferentment en Arquitectura, Enginyeria o en l'àmbit del Disseny Creatiu. Arquitectes, enginyers, dissenyadors de producte, gràfics, creatius i tot professional dedicat a l'àmbit de la indústria, la construcció i el sector immobiliari. Professionals que tinguin interès a millorar les seves funcions directives en matèria de Màrqueting, Vendes, i la Gestió Interna dels recursos dels que disposa una empresa.\nA més de complir els requisits legals d’accés, la Comissió d’Admissions valorarà els aspectes següents: Les sol·licituds d’admissió a partir de l’adequació de la formació prèvia. La nota mitjana de l’expedient dels estudis anteriors. La valoració d’altres estudis. Els anys d’experiència professional.\nFer dels professionals de l'Arquitectura, de l'àmbit Creatiu i Industrial, veritables gestors i empresaris del seu sector. Entendre el repte professional actual i el canvi que suposa passar a ser un executiu directiu, en l'àmbit de l'Arquitectura i en les professions creatives. Aconseguir una veritable simbiosi entre l'àmbit acadèmic universitari i l'empresa. Fomentar les habilitats personals per a l'emprenedoria. Ensenyar a gestionar el dia a dia en l'àmbit empresarial creatiu. Dotar dels coneixements i vocabulari per ser un directiu / executiu amb formació universitària tècnica-creativa. Ser capaç de crear una idea de negoci. Prendre decisions de forma qualificada i estratègica\nL’Arquitecte / Dissenyador creador de Valor\nSector del Disseny i l'Arquitectura\nPostgrau en Gestió Creativa Global UIC Barcelona\nPostgrados Branding en Barcelona


EL TEMPS – Quim Hereu\nAny de creaciò 2009-2012\nFàbrica del Temps\nEn un racó, amagada darrera una estranya i recargolada columna que neix del fons del mar per créixer fins al cel, hi ha una dona menuda amb una panxa globular, inflada. Com si estés gestant, el seu abdomen esfèric sembla un embut arrodonit acabat en un orifici generós que fa pensar en una mena d’artefacte biològic. D’aquest forat en surten uns peculiars cargols que s’expandeixen per tota la pintura, mentre harmònica i lentament es mouen a banda i banda, recargolant-se. Aquesta petita figura femenina, recolzada a la base d’aquesta columna de pedra i amb els peus a l’aigua, és «la Fàbrica del Temps». Està parint els cargols de l’eterna joventut. És la protagonista, la clau.\nEls homes-globus. De galtes vermelles i llom lluent, són esfèrics fins a rebentar i porten pantalons curts i aguanta-mitjons. Inflats de serotonina, sobrevolen les escenes com ho farien les efímeres en el seu darrer vol. Són l'excés en la forma més primigènia. Han perdut la capacitat d’escoltar les seves muses\nEls homes-branca sense pantalons evidenciant així la seva passivitat i la seva por, mai s'atreveixen a fer res. Porucs davant els fets que se'ls presenten, estan condemnats a no poder actuar mai. Una por perpètua, freda com el gel de l’Àrtic, els congela la pròpia determinació.\nEl Carall Bernat, darrere la deessa de l’amor carnal, observa amb displicència tot i tothom i, amb l'elegància d'un general francès, mostra el seu membre viril als quatre vents, conscient que el seu regnat durarà per sempre. La seva roca erecta s'eleva per damunt del mar, com la banya del rinoceront ho fa per damunt dels altres mamífers de la sabana.


Samfaina • Disseny web Terrassa\nA Samfaina t'oferim la solució integral per a la creació de la pàgina web del teu negoci basant-nos en 3 pilars fonamentals: captació, conversió i fidelització. La nostra metodologia consisteix en dissenyar un projecte que compleixi les teves expectatives i, sobretot, els teus objectius. Això, unit a un acurat disseny que posa especial atenció als detalls, situarà el teu negoci a l'altura dels reptes de l'S.XXI.\nEt proposem diferents productes segons les teves necessitats i estratègia, cadascun d'ells amb una estructura adequada als requeriments de cada sector, i amb la millor tecnologia. Fes que el teu web sigui un actor actiu de la teva estratègia comercial.\nEt convidem a que descobreixis alguns dels nostres projectes.\nBranding + Web Corporativa\nTenalach Consulting és una empresa de logística verda la missió de la qual és revolucionar el transport mundial de mercaderies. Tot i que els socis tenen molts anys d'experiència al sector, aquest projecte és radicalment modern i suposa un avenç important en la seva trajectòria professional. La dualitat de conceptes (Expertice i Know How v.s. Modernitat i Ecologia) ha estat el pilar fonamental per a la creació del Branding i el Disseny Web. Contundent, robust i fidedigne alhora que lleuger, clar i fresc.


Inici - Los Extremeños - Charcutería, Carnicería, caterings\nBotiga Pineda de Mar (Poblenou)\nRestaurant-Degustació El Cielo Extremeño\nA Los Extremeños som mestres Pernilers\nMestres Pernilers, elaboració pròpia de forma tradicional, celiaquia, càtering. Los Extremeños és sinònim de qualitat i servei\nA Los Extremeños, treballem conjuntament amb una empresa artesanal Extremenya. Des del l’alimentació dels porcs a les deveses fins l’assecat i curació, fem un seguiment exclusiu i personalitzat. Diverses vegades a l’any, ens desplacem a Extremadura parra fer el seguiment, i per a reservar les millors peces per als nostres clients. Aquesta reserva, la fem peça a peça, seguint el més estricte protocol, per tal de garantir la qualitat dels nostres pernils. És per això, que la fama ens precedeix.\nAmb Los Extremeños la qualitat està garantida.\nA Los Extremeños tenim molt present que qualitat és sinònim de salut i benestar, és per això, que a les nostres noves instal·lacions, produïm i elaborem la major part dels productes que podeu trobar a les nostres botigues. Des embotits curats, fins elaborats frescos, elaborem de manera tradicional. Sempre amb la garantia i qualitat dels Extremeños.\nT’ho portes, t’ho portem o t’ho servim. Compta amb la nostra ajuda sempre que l’ocasió ho requereixi, ens posem al teu servei per les vostres ocasions especials, des de serveis integrals per a tot tipus d’esdeveniments, com per a aquells dies que vulguis descansar i que altres cuinin per tu. Informa’t del nostre servei de càtering. Amb la garantia i qualitat dels Extremeños.\nElaborem una àmplia gamma de productes per a celíacs, des curats fins Arrebossats, Pizzes, Plats precuinats, hamburgueses, Adobats, Niuets, farcits Botifarres, Embotits. Tots els nostres elaborats compleixen amb les més estrictes normatives sanitàries. Les elaborem amb el nostre màxim afecte i de forma artesanal. Amb la qualitat i garantia de Los Extremeños.\nA Los Extremeños trobaràs una gran varietat de productes seleccionats en base a la seva qualitat. Mestres perniler, a destacar el seu pernil ibèric tradicional amb marques exclusives a la comarca.\nSEU PERNIL ÉS FAMÓS FINS I TOT A NIVELL INTERNACIONAL\n“A l’hora de triar un producte sempre penso en 3 coses: en la qualitat del producte, si jo m’ho menjaria, si ho compraria”\nEls Extremeños és el somni fet realitat de Mª José Sánchez. Ella volia tenir la millor botiga d’Espanya.\nLa seva història va començar al Maresme, però la qualitat dels seus productes, les seves botigues i el seu servei, han aconseguit que la seva fama encreuament fronteres.\nEn l’actualitat és una xarcuteria de referència a Espanya. El 2009 va ser guardonada pel Ministeri de l’Interior amb el segon Premi Nacional al petit comerç, a més del reconeixement públic dels seus clients i famosos de talla internacionals.\nA Los Extremeños tenim molt present que qualitat és sinònim de salut i benestar, és Per això, que en les nostres noves instal·lacions, produïm i elaborem la major part dels productes que podeu trobar en les nostres botigues. Des d’embotits curats, fins a frescos elaborats. Sempre amb la garantia de Los Extremeños.\nAl novembre de 2014, vàrem inaugurar la nostra nova seu central. Es allà on tenim el nostre nou obrador complint amb les més estrictes normatives sanitàries. El nostre equip, elabora diàriament tots els nostres productes, seguint les directrius marcades per L’Empresa. És al nostre obrador on resideix la Qualitat i la Garantia de Los Extremeños.\nEls Extremeños, disposa de servei a domicili comarcal per a tots aquells productes frescos, i nacional i internacional per a tots els productes elaborats. Informeu-vos a les nostres botigues, o contactant directament amb nosaltres mitjançant el formulari web.\nEls Extremeños és una empresa familiar feta a base d’esforç i treball, és un somni fet convertit en realitat. Tant és així que hem estat guardonats com la segona millor botiga d’Espanya pel Ministeri de l’Interior, entre d’altres guardons.\nLa Qualitat, l’elaboració pròpia i el servei són bàsics a Los Extremeños, tant és així que la nostra fama ha transcendit a cuiners, famosos i artistes, com Carme Ruscalleda, Rafael Amargo, Sergio Dalma, …. arribant fins i tot a traspassar fronteres.\nA Los Extremeños treballem i lluitem amb la mateixa il·lusió que el primer dia.\nÉs per això que tenim molt clar que LA QUALITAT I EL SERVEI ENS DISTINGEIX


Albet i Noya fa camí cap a la viticultura ecològica de muntanya\nFinca del bosc negre d'Albet i Noya | cedida\nEl celler de Sant Pau d'Ordal treu al mercat el primer vi elaborat amb varietats experimentals\nSi féssim un estudi genètic del celler de Sant Pau d’Ordal, Albet i Noya, hi trobaríem probablement el creuament d’ecologia, sostenibilitat i varietats resistents. Bé, i de vins que elaboren seguint la filosofia i pràctiques que exemplifiquen aquesta aposta per l’ecologia, de la qual en van ser pioners a finals dels anys 70 del segle passat. Ara, els penedesencs volen fer un pas més i dibuixen un nou camí on hi continua prenent protagonisme l’entorn, el paisatge que abraça les finques on hi cultiven les plantes de vinya. En un paratge singular com són les Muntanyes d’Ordal, Albet i Noya es redefineix com un projecte de viticultura ecològica de muntanya.\nAquest reposicionament de marca ve acompanyat, a més a més, de diverses novetats en forma líquida que d’entrada farà repensar l’actual gamma del celler. Així, mentre es deixaran d’embotellar clàssics com el Chardonnay Col·lecció i el Syrah Col·lecció, hi sumaran algunes noves marques que, d’alguna manera, certificaran aquesta aposta per la viticultura de muntanya.\nEntre les novetats, hi ha un escumós de llargues criances, el Corral Cremat de l’anyada 2011 (un Clàssic Penedès que de moment està sota el paraigües de la DO Penedès) i que surt al mercat després de més de 100 mesos de criança com a homenatge a l’actual propietari i fundador del projecte, Josep M. Albet, coincidint amb la seva ‘jubilació’, o millor dit, amb la seva arribada als 65 anys. D’altra banda, recuperen un blanc brisat -que ja se n’havia fet antigament- i el presenten sota el nom del Bosc Negre 2019.\nCom a colofó, un tercer vi que porta fins a una altra dimensió, sobretot per tot el que significa. Es tracta del primer vi nascut a partir de les varietats experimentals amb les quals treballa (estudia i investiga) el celler des de fa uns quants anys. La Volada, el nom triat per identificar aquest vi -“perquè una mica volats estem”, diran els mateixos elaboradors-, és un “blanc molt aromàtic” que ja ha demostrat una “resistència natural als fongs molt notable“.\nAquest nou vi es presentarà aquests primers d’abril coincidint amb Barcelona Wine Week.\nPaisatge de vinyes amb marges de pedra seca, propietat del celler Albet i Noya | E.V.\nAlbet i Noya i les varietats resistents\nL’any 1998, Josep Maria Albet ja va iniciar un projecte per recuperar varietats perdudes durant la fil·loxera. Aquella plaga va provocar l’abandonament de moltes vinyes, però també que es van substituir algunes de les varietats tradicionals per d’altres que, aleshores, es van considerar més productives o interessants per la viticultura del moment. Segons dades del propi celler, es creu que només al Penedès hi havia una trentena de varietats autòctones que haurien desaparegut.\nAquest va ser el punt de partida d’un projecte que ha portat Albet i Noya a fer seguiment per recuperar part d’aquestes varietats: fer recerca per camps abandonats, boscos o vinyes velles, per acabar plantant una petita vinya experimental. I de la vinya, se’n porta a fer microvinificacions en un celler adaptat, que ha permès observar l’evolució i potencial de cada varietat.\nUn tècnic prenent mostres en una de les vinyes del celler | cedida\nVRIAACC, varietats resistents adaptades al canvi climàtic\nSeguint amb aquesta filosofia d’estudi i recuperació varietal, l’any 2013, Albet i Noya se sumava al projecte VRIAACC, de Varietats Resistents i Autòctones Adaptades al Canvi Climàtic, amb els cellers Alta Alella i Josep Piñol; l’objectiu, era estudiar i analitzar les plantes que puguin ser més resistents a les malalties, així com a les fluctuacions en temperatures provocades pel canvi climàtic.\nEn aquells inicis, el celler de l’Ordal va fer -seguint un model alemany- més de 300.000 creuaments entre varietats autòctones i resistents, i ja s’han aconseguit les primeres plantes amb alts nivells de resistència i, el més important, mantenint la tipicitat pròpia de les varietats locals.\nHan creuat (i recreuat durant els darrers anys) xarel·lo, macabeu, parellada, ull de llebre i garnatxa blanca amb d’altres de resistents. I tot plegat, buscant de manera natural gens de resistència als fongs que afecten les plantes alhora que una major adaptabilitat als problemes de sequera, maduracions avançades i ràpides, entre d’altres.\nEncara queda feina, diuen des del celler, però la previsió a dia d’avui és que en dos o tres anys es puguin plantar ja els ceps definitius, és a dir, els que puguin donar vida a un xarel·lo o macabeu 100% resistent que mantingui la puresa varietal total, i n’esperen poder tenir els primers resultats comercials al 2026.


El llibre 'Mindfulness digital' reflexiona sobre l'addicció al dispositius tecnològics i proposa cinc exercicis per fer un 'detox'\nAida Corón 10.02.2017 14:00 h.\nNo sabem distingir el "món ràpid" i el "món lent"\nQuants cops has estat a punt de topar-te amb algú pel carrer perquè anaves mirant el mòbil i, quan has aixecat la vista, l'has tingut gairebé o a sobre? O bé perquè aquesta persona mirava el seu telèfon i no has tingut marge suficient per apartar-te? En la nostra societat, aquestes dues situacions s'han convertit en una cosa habitual. Són dos moments que "parlen de la nostra condició", com afirma el professor de l'Escola d'Informació de la Universitat de Washington David M. Levy.\nEs tracta d'una condició d'addicció a la tecnologia, motivada per l'ús absorbent dels dispositius digitals. El problema per al professor, però, és que "si no fossin més que això, els catalogaríem amb les drogues il·legals i invertiríem milers de milions de dòlars en perseguir-los i destruir-los". I és que són útils per al nostre dia, tant personal com professional. Tenint això en compte, s'hi pot posar remei?\nAl llibre Mindfulness digital (Plataforma Editorial, 2016), Levy reflexiona sobre els errors que cometem les persones davant la utilització de la tecnologia i proposa superar l'addicció a través del mindfulness.\nEn aquest manual pràctic, el seu autor fa una reflexió prèvia per conscienciar el lector. Per això, l'observació és el mètode que assenyala perquè un individu pugui adonar-se del context en què viu. Què fa el seu entorn? Quina és la seva relació amb el telèfon o l'ordinador? Com repercuteix això la seva vida? A partir d'aquí, toca posar-se les piles i començar a treballar amb els cinc exercicis que l'autor detalla per desenganxar-se de la tecnologia.\nSi la feina ha sigut efectiva, el lector serà capaç de veure la diferència que hi ha entre "el món ràpid" – les interaccions a través d'una pantalla- i "el món lent"–la vida real.


Cuina | Retco - Botiga de rajoles gres i ceràmica de Cardedeu\nBotiga de gres i ceràmica\n93 846 00 11 - retco@telefonica.net\nTot per les\nPaviments, revestiments, aixetes, piques...\nDurant molt de anys no s'havia donat molt importància al disseny de les cuines, però ara això ja és història.\nGràcies a que cada vegada donem més importància a la cuina han aparegut un munt d'innovacions en temes estètics per satisfer els gustos de tothom, des de sempre s'ha revestit les parets de les cuines amb peces ceràmiques per la facilitat de neteja que ofereixen, però hi ha molta gent que opta per fer-ho només a la paret de la zona de cocció.\nFins fa ben poc la manera de revestir la zona de cocció era emprant productes com granit, silestone, corians o d'altres peces de quarts compacte. Aquests productes solen ser més cars i difícils de manipular i treballar, requereixen mà d'obra especialitzada i són productes molt pesats, en el darrers anys el fabricants de ceràmica han començat a crear peces de gran format de fins a 3 metres que són una alternativa ideal per aquestes tasques amb uns costos molt més reduïts i amb gruixos i pesos molt inferiors fet que en facilita la seva manipulació.\nPel que fa a les aixetes trobem solucions de tota mena i colors. Lluny queden les aixetes on controlar la temperatura es feia amb dos controls independents, les monocomandament, termostàtiques o les denominades touch on s'encenen només fent un petit toc evitant embrutar-la massa.\nHi ha una gran infinitat d'innovacions tecnològiques en les aixetes de cuina, una de les darreres és una aixeta que proporciona aigua bullint per preparar infusions, tés o reduir temps de cocció.\nEn temes estètics trobem tota mena de dissenys com les aixetes verticals de gatell, molt utilitzades en cuines de restaurants fins a aixetes amb caiguda d'aigua tipus cascada. Les evolucions estètiques sempre van de la mà de noves funcionalitats com la possibilitat de modificar la caiguda de l'aigua tant en raig com en ruixador tipus pluja o amb mànec extensible.\nSovint ens fixem en l'estètica, però passem per alt innovacions molt útils que fan que aquestes siguin més segures. Actualment es fa difícil trobar una aixeta de qualitat que en tocar-la ens provoqui una molesta cremada molt útil en llars on hi ha canalla, evitant problemes que aquests pateixin mal per error.\nVisita'ns. Et sorprendràs! 93 846 00 11\nRetco és la botiga de gres i ceràmica a Cardedeu amb més anys d'experiència, varietat i exposició de productes.\n© Copyright 2015 - Retco - Disseny web per La Quadra


Can Vilalba ha celebrat amb molta diversió la seva Festa Major:: Ajuntament d'Abrera\nDIVENDRES, 18/01/2019 | 00:20 h\nCan Vilalba ha celebrat amb molta diversió la seva Festa Major\nEl Casal Social de Can Vilalba (Circumval·lació, s/n) va acollir les activitats de la Festa Major del barri de Can Vilalba del divendres 20 de juliol al diumenge 22 de juliol. Des de l'Ajuntament vam col·laborar en l'organització de les festes d'aquest barri amb l'Associació de Veïns.\nLes activitats van començar el divendres 20 de juliol a partir de les cinc de la tarda amb campionats de parxís i remigio i gimcana infantil. A les sis va començar un campionat de voleibol i després un altra de futbol. A la nit, #Bigfriday va amenitzar la festa.\nL'endemà dissabte, els petits i petites del barri van poder gaudir durant tot el dia d'inflables d’aigua. Al matí també es van fer campionats de petanca i escalèxtric. A les dues de la tarda els veïns i veïnes van gaudir d'una paellada popular i a la tarda van continuar les activitats amb campionats de dominó i futbol infantil, i festa holi. A partir de les deu de la nit va tenir lloc un sopar a la fresca, seguit de ball amb l’orquestra Live Events.\nMentre que el diumenge 22 de juliol al matí la festa va continuar amb inflables d’aigua, exhibició musical de l’activitat de treballs manuals i festa de l’escuma. A la tarda va tenir lloc la final del campionat de futbol, espectacle d’animació infantil i berenar popular.\nAl vespre l'alcalde, Jesús Naharro, va fer el lliurament de les medalles dels diferents campionats. A les deu de la nit es va fer una visita al Castell de Voltrera, il·luminat amb l'acompanyament d'una batukada. Després, la festa va continuar amb l'animació d'un DJ fins a la traca de final de festa a la mitjanit.\nGràcies a tots els veïns i veïnes que han fet possible la festa!


Abril | 2013 | IGUALADA HOQUEI CLUB\nREUS 6 – IHC 1. UN ALTRE COP EN DIMARTS …\nPublicat el 30 Abril 2013 per ihc\nFoto D. Figueras Mal partit de l’IHC, especialment en els 10 primers minuts quan ha encaixat 4 gols que han fet impossible cap intent de reacció. És probable que els igualadins hagin pagat la falta d’entrenaments dels últims dies per culpa … Continua llegint →\nLa sindrome de falta de partit que es va produir a les comes diumenge cap a 3/4 d’1 quan els àrbitres van decidir ajornar l’IHC-Vic, haurà durat 56 hores. L’únic aventatge que tenen les jornades intersetmanals és que en casos … Continua llegint →\nCAMPIONAT JÚNIOR. SHUM 3 – IHC 3. TAMBÉ A LES FD… TERCERS DE CATALUNYA!!\nFoto D. Figueras Aquesta és, sens dubte, la gran imatge d’aquest campionat de Catalunya júnior de Sant Hipòlit. La de la pinya d’un equip que no va entrar a la final per la loteria de les FD i que serà … Continua llegint →\nL’Igualada júnior s’ha quedat a les portes de la gran final del campionat de Catalunya. Només la loteria de les FD (molt ben executades pels jugadors del FC Barcelna) els han apartat d’un somni que s’han més que merescut durant … Continua llegint →\nBrutal!!!. Segurament la paraula més escoltada a l’expedició igualadina després de l’extraordinària segona part protagonitzada pels nois de Joan Doncel a Sant Hipòlit. L’IHC. que necessitava la victòria per classificar-se per les semifinals, perdia a la mitja part per 2 … Continua llegint →\nCAMPIONAT DE CATALUNYA JÚNIOR. MATARÓ 4 – IHC 5. VICTÒRIA NECESSÀRIA\nEls júniors de l’IHC s’han refet de l’ensopegada de la primera jornada i han derrotat al Mataró per 4 a 5. La victòria era imprescindible per mantenir opcions de classificar-sep per semifinals. Els igualadins s’ho jugaran tot aquesta tarda a … Continua llegint →\nPerque ningú no diu que un mal inici no es pugui tranformar en un bon final. És inquestionable que els nois de Joan Doncel no han tingut una bona arrencada de campionat i que s’han complicat la possibilitat d’accedir a … Continua llegint →\nCAMPIONAT DE CATALUNYA JÚNIOR. EL REPTE D’UNA GENERACIÓ\nPublicat el 25 Abril 2013 per ihc\nL’equip júnior de l’IHC arrenca aquest divendres (4 de la tarda contra el Shum) la seva participació al campionat de Catalunya que es disputa a Sant Hipòlit de Voltregà. Els arlequinats hi arriben després d’haver acabat primers en la lliga … Continua llegint →\nPublicat el 24 Abril 2013 per ihc\nL’IHC més osonenc de la història ha començat ja la seva setmana vigatana. Els arlequinats han fet aquest dimecres el primer entrenament de la setmana. Els de Monclús-Pont-Doncel han fet treball de tècnica per passar a situacions de 4X4. Aquest … Continua llegint →\nFoto D. Figueras Els jugadors de l’Igualada HC acaben aquest dimecres els 3 dies de festa que els van donar els tècnics després del partit contra el Valdagno. La plantilla deixa ara de banda la tornada dels quarts de final … Continua llegint →


[Actualització] Ordenances 2012: proposta per una fiscalitat més justa i equitativa | Compromís per Cerdanyola\nD'esquerra a dreta, Puri Palomar, Carles Escolà i Sergio Rodríguez.\nEl portaveu del grup municipal del CxC-CAV, Carles Escolà, explicava que donada la situació actual, és més important que mai que l'ajuntament mantingui la seva capacitat de recaptació, o fins i tot l'incrementi, però això no es pot fer incrementant la pressió sobre el conjunt de la classe treballadora. Cal, ha indicat Escolà, una fiscalitat progressiva que només es pot tirar endavant si hi ha la voluntat política de fer-ho, afegint que des del grup municipalista treballaran perquè aixi sigui. En aquest sentit, el Compromís, proposa la congelació de les pujades de taxes i preus públics fins que no es concretin els criteris socials anunciats pel govern (l'anomenada "tarificació social"), entenent que la pujada plantejada actualment és "molt injusta".\nPel que fa als impostos municipals, des del Compromís plantegen una moderació en la pujada de l'IBI, limitant-la al 2%, i alhora proposen mesures per augmentar la recaptació sobre els sectors especulatius, com seria incorporar un recàrrec del 50% en la quota en el cas d'habitatges desocupats permanentment. També proposen la pujada de l'impost de circulació en els casos de vehicles més contaminants i avisen que estaran alerta perquè s'incorpori la bonificació en l'impost sobre plusvàlues en casos de desnonaments, una mesura acordada pel passat ple.\nSobre la taxa de residus, que ha d'entrar en vigor el proper 1 de gener, el portaveu del CxC ha denunciat que el govern l'entèn només com un instrument més per a recaptar, i no com un instrument per a reduir els residus i millorar la seva gestió. Segons el Compromís, la taxa ha de contemplar bonificacions per als particulars i comerços que redueixin i separin els residus, alhora que calen bonificacions per raons socials, i recàrrecs sobre les grans superfícies. Tot això, explicaven, ha d'anar acompanyat de campanyes, conjuntament amb el teixit comercial local, per a la reducció d'envasos d'un sol ús, i alhora millorar l'eficiència en la recollida i gestió dels residus, amb la implantació de sistemes com la recollida porta a porta.\nReglament habitatges desocupats V4 (2).pdf


El Reial Madrid torna a guanyar l'Osasuna (0-2) i passa als quarts, on l'espera l'Espanyol - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Reial Madrid torna a guanyar l'Osasuna (0-2) i passa als quarts, on l'espera l'Espanyol\nEl Reial Madrid s'ha classificat per als quarts de final de la Copa, on ja l'espera l'Espanyol. Els d'Ancelotti han tornat a guanyar l'Osasuna (0-2), com en el partit d'anada. Cristiano Ronaldo de falta, a la primera part, i Di María en la segona han firmat les dianes dels blancs.\n16/01/2014 - 12.16\nEl Reial Madrid s'ha classificat per als quarts de final de la Copa, on ja l'espera l'Espanyol. Els d'Ancelotti han tornat a guanyar l'Osasuna (0-2), com en el partit d'anada.\nCristiano Ronaldo de falta, a la primera part, ha fet el 0-1. Ha estat en una acció còmica del porter Andrés Fernández, que s'ha embolicat amb la pilota que se li ha escapat i la pilota ha entrat passant-li entre les cames. Abans del descans, l'Osasuna ha tingut a tocar l'empat a través de Cejudo que ha enviat un xut al pal.\nEn la segona part, Di María ha firmat el 0-2 definitiu, en culminar una bona jugada de Jesé. El nou fitxatge dels navarresos, Javi Acuña, que s'ha estrenat com a titular amb l'Osasuna, només ha disposat d'un xut clar a falta d'una quart d'hora que ha aturat Casillas sense problemes.\nA cinc minuts del final, Coentrao ha estat expulsat per doble groga.\nMorata, amb ull de boxejador\nMorata ha estat la cara amarga del Reial Madrid. Ha hagut de demanar el canvi per lesió i ha marxat plorant d'El Sadar. S'ha lesionat en la primera pilota que ha tocat, dos minuts després d'entrar al camp per Jesé, en topar amb Puñal i ha acabat amb un ull esquerre inflat d'autèntic boxejador.\nResum Osasuna-Madrid (0-2)\nMorata amb ull de boxejador


Marc Illa: «La qüestió estètica dels camps i els jardins està fent desaparèixer molts ocells» | NacióManresa\nper Aina Font Torra , Santpedor, 22 de juny de 2020 a les 13:27 |\nEl jove ornitòleg Marc Illa | EBM EG\n"Suposo que estudiaré biologia i que em formaré per ser anellador professional". Això és el que va dir l'actual secretari de l'Institut Català d'Ornitologia, Marc Illa, en una entrevista que la revista El Pou de la gallina li va fer l'any 2012. Aleshores ell estava fent primer de batxillerat a l'IES d'Auro de Santpedor, el seu poble natal.\nAra, vuit anys després, ja pot dir, amb la boca ben grossa, que tot el que havia predit s'ha complert. Només començar la carrera –l'any 2014–, ja es va posar a treballar, en època estival, al Falsterbo Bird Observatory, un observatori d'ocells ubicat a Suècia que té com a objectiu principal ajudar a prevenir la disminució de la biodiversitat a través del monitoratge estandarditzat de les poblacions d'aus d'Escandinàvia. Allà va ser on va començar a desenvolupar la seva tasca d'anellador professional; una feina que no ha parat d'executar i que l'ha portat a viatjar per diversos països d'Europa.\nPerò que viatgi tant no vol dir que no tingui en compte la realitat local. Sense anar més lluny, Illa és el coordinador de l'estació biològica dels Aiguamolls de la Bòbila de Santpedor, un dels ecosistemes aquàtics més importants del Bages. De fet, en certa manera, va ser aquest aiguamoll el que el va convertir en un amant indiscutible dels ocells. "Els meus pares m'hi duien sovint, i el que feia era passar-m'hi hores i hores, en silenci, observant i anotant en una llibreta tot el que veia", explica. Això va ser l'origen del cens que, periòdicament, es duu a terme a l'espai: "des del 2007 i fins ara tenim un munt d'informació, de l'Aiguamoll", somriu, tot assegurant que "actualment, està millor que mai".\nTornant a la seva vessant més internacional, cal destacar que, a finals de febrer, el jove ornitòleg va marxar al Marroc per prendre part, per tercer any consecutiu, d'una campanya d'estudi de la migració dels ocells a la primavera. La crisi de la Covid-19, però, en va provocar la cancel·lació. Amb l'arribada de la Fase 3, Illa ha tornat a marxar, aquest cop a Finlàndia, per participar en un projecte internacional que estudia com afecten els parcs eòlics a una espècie d'ocell que passa l'hivern al mar, amb la voluntat de minimitzar-ne l'impacte negatiu.\n- Si no hi hagués hagut el coronavirus pel mig, què hagués fet, exactament, al Marroc?\n- M'hagués ocupat d'anellar, diàriament, els ocells que arribessin al Yasmina, que així és com es diu l'oasi on tenim muntat el campament i que està al desert. A banda de la meva feina, el projecte també comptava amb equip de recerca associat que s'encarregava d'investigar aspectes diversos de la fisiologia d'aquests, com quina quantitat d'aigua perdien mentre eren al desert, com els canviaven les hormones... Hem de pensar que és un període molt complicat, per a ells.\n- Per una banda, perquè tenen pressa per arribar a les zones de cria, i per l'altra, perquè no estan acostumats a viure en llocs àrids. I això és important tenir-ho en compte, perquè aquesta situació de canvi climàtic que estem vivint està fent desaparèixer els oasis. I si no hi ha oasis, la barrera de desert que han de travessar els ocells es fa cada vegada més gran. El nostre estudi, doncs, pretenia esbrinar què fan els ocells a través del desert per saber com s'adapten i què necessitaran a la llarga per sobreviure.\n- Qui va impulsar-lo, aquest estudi?\n- Qui primer va començar a realitzar estudis en aquesta zona del Marroc va ser l'Institut Català d'Ornitologia. Però, és clar, mantenir una tasca d'aquesta magnitud és molt complicat, i més encara amb les característiques d'un desert, sobretot per la despesa econòmica que comporta. En aquest sentit, fa tres anys, el Konrad Lorenz Institute of Ethology, d'Àustria, es van interessar en l'oasi on treballàvem, i juntament amb el govern del Marroc -que és qui ens dona els permisos- muntem una estació allà. Hem de pensar que en termes ornitològics, l'Àfrica és un forat negre de coneixement.\n- Que en tenim poca informació. Hi ha moltes teories que diuen que el desenvolupament que hi està havent a l'Àfrica fa que moltes espècies pateixin molt. Durant l'època d'hivernada, l'única preocupació dels ocells és sobreviure. Per això, alguns han d'anar fins a aquest continent per a poder-ho fer, perquè, a priori, les condicions són més òptimes.\n- A priori, diu...\n- Sí, efectivament. Si el canvi climàtic segueix propiciant la pèrdua de biodiversitat i el desequilibri dels ecosistemes, hi haurà molts ocells que no podran fer el viatge migratori en condicions perquè, com ja he dit abans, els oasis o les zones on passen l'hivern desapareixeran. I traslladar aquesta realitat a segons quines cultures és complicat.\n- Perquè no l'entenen i perquè no disposen de recursos per fer-hi front. Sovint, el que passa és que quan ens adonem que una espècie està malament perquè el seu hàbitat no s'ha conservat, ja és tard per revertir la situació amb rapidesa.\nMarc Illa, en una imatge d'arxiu Foto: Arxiu personal\n- És només durant la migració que pateixen, els ocells?\n- No. A nivell local, per exemple, el pla de Bages és una zona que està molt amenaçada.\n- Hi ha molts animals que estan desapareixent, sobretot pel tema de la intensificació agrícola. Els primers que pateixen aquestes pràctiques tan intenses són els invertebrats, que no sobreviuen a la quantitat de productes químics que es llencen a la terra. D'altra banda, també cal parlar de la destrucció dels marges entre camps, una pràctica que ara s'ha posat de moda i que perjudica greument la fauna.\n- Com l'afecta?\n- Aquests marges són el refugi de molts animals, com per exemple, del botxí meridional, un ocell quasi endèmic de la Península Ibèrica que està en forta regressió perquè no té ni què menjar ni on viure.\n- I com és que s'eliminen, els marges?\n- Per una qüestió d'imatge; perquè quedi net. I això no només passa al camp: a la ciutat està ple de gent que talla la gespa ben curta per qüestions estètiques o que no permet que hi hagi cap petit forat a la façana dels edificis.\n- Hem de pensar que hi ha espècies (moltes d'elles protegides) que utilitzen forats o llocs d'edificis per nidificar: els falciots, les orenetes... I també els pardals, que tot i no ser una espècie protegida, últimament estem veient com cada cop n'hi ha menys...\n- Què ho fa?\n- Tradicionalment, sempre s'havia cregut que els pardals ho aguantaven tot. Tant era així que ningú s'havia entretingut a estudiar-los, perquè en teoria, era una espècie molt comuna. Ara, però, aquesta teoria s'ha desmentit i estem veient com la seva desaparició s'intensifica cada cop més. Hi ha estudis recents que asseguren que aquests ocells tenen problemes de malària aviar. De fet, les malalties són més propenses en espècies que han perdut els llocs de nidificació o que estan exposats a contaminació.\n- Creu que les escoles de la comarca fan prou pedagogia del medi ambient?\n- En línies generals sí que detecto que hi ha interès per part dels centres educatius. No obstant, però, no només depèn d'ells: les famílies també hi tenen un paper molt important, igual que els mitjans de comunicació. Rarament, a la televisió, a la ràdio o a la premsa es parla de la salut del medi natural del país.\n- Hi ha una certa tendència entre la raça humana a pensar que som aliens a l'ecosistema, i que si es desequilibra, no en sortirem perjudicats.\n- Però no és així: tot està lligat. Com més fiquem la mà en un ecosistema, més difícil serà que funcioni de forma natural. Les espècies invasores, per exemple, són un gran problema.\n- En tenim, aquí al Bages?\n- Sí, però no és alarmant. Aquí, per exemple, tenim les cotorres. N'hi ha dues espècies que estan totalment establertes: la de pit gris i la de Kramer, que és una mica més gran que la primera. El que fan és exercir una pressió molt bèstia en el medi, perquè són espècies molt fortes. No representen un greu problema a nivell d'ecosistemes, però no haurien de ser aquí.\n- Hi ha espècies que abans eren comunes al Bages i que ara cada cop ho són menys?\n- El botxí meridional és el més evident, però també està desapareixent l'hortolà, el còlit negre, la perdiu, la fredeluga, l'esmerla, la verderola...\n- Déu n'hi do!\n- Sí... Una cosa que m'agradaria remarcar molt és el problema dels gats. Els gats són espècies domèstiques. I això vol dir que han d'estar a casa. Si els traiem a fora, malament. Estem parlant d'uns caçadors perfectes, són implacables. I no haurien de ser al medi. Hi ha estudis que mostren que, cada any, milions i bilions d'ocells moren per culpa dels gats. En aquest sentit, si cadascú que té un gat és conscient i no el deixa sortir de casa sense vigilar, controlarem una mica més aquesta situació.\n- Hi ha alguna altra recomanació que voldria fer a la ciutadania?\n- Una que a mi em sembla molt lògica però pel que es veu, per a molta gent no. Avui en dia encara es destrossen molts nius d'orenetes. I això és un delicte penal! Hem de pensar que aquests ocells són una espècie protegida que és essencial per al medi.\nEls imperdibles, Societat, biologia, medi ambient, ocells, Marc Illa, aiguamoll de la Bòbila, entrevista, ornitologia, estudis


Bones - Uniopèdia, el mapa conceptual\nBones és una sèrie de televisió estatunidenca protagonitzada per en Seely Booth (David Boreanaz), un agent del FBI i per la Temperance Brennan (Emily Deschanel), una antropòloga forense; inspirada en la vida de l'antropòloga forense i escriptora Kathy Reichs.\n14 les relacions: Anglès, Antropòleg, Botànica, Ciències forenses, Emily Deschanel, Entomologia, Estats Units d'Amèrica, Fox Broadcasting Company, Geologia, Joel Moore, Leeds, Psicologia, Sèrie de televisió, Smithsonian Institution.\nNou!!: Bones і Anglès · Veure més »\nSer antropòloga és una professió de qui estudia antropologia, és a dir, és qui estudia l'ésser humà des d'una perspectiva biològica (antropologia física), arqueològica, lingüística i/o cultural.\nNou!!: Bones і Antropòleg · Veure més »\nEines tradicionals utilitzades en botànica La botànica, del grec βοτάνη ('herba'), és la ciència que s'ocupa dels vegetals o de tots els organismes tradicionalment considerats com a vegetals.\nNou!!: Bones і Botànica · Veure més »\nLes ciències forenses són un conjunt de disciplines que tenen per objectiu comú la materialització de la prova a efectes judicials mitjançant una metodologia científica.\nNou!!: Bones і Ciències forenses · Veure més »\nEmily Erin Deschanel (Los Angeles, Califòrnia, 11 d'octubre de 1976) és una actriu estatunidenca, coneguda per interpretar a la doctora Temperance Brennan a la sèrie de televisió Bones.\nNou!!: Bones і Emily Deschanel · Veure més »\nL'entomologia (del grec entemtos, «insecte» i logos, «ciència») és la branca de la biologia que estudia els insectes.\nNou!!: Bones і Entomologia · Veure més »\nNou!!: Bones і Estats Units d'Amèrica · Veure més »\nFox Broadcasting Company és l'empresa que gestiona la cadena FOX, una xarxa de televisió dels Estats Units que va començar les seves emissions el 9 d'octubre de 1986 (la seva primera emissió va ser l'episodi pilot de la sèrie Married with Children).\nNou!!: Bones і Fox Broadcasting Company · Veure més »\nEscorça aprimada (per extensió cortical) La geologia (del grec γη (geo, 'terra'), i λóγος (logos, 'ciència') és la ciència que estudia la Terra, la seva història i els processos que li han donat forma. El camp d'acció de la geologia inclou l'estudi de la composició, l'estructura, les propietats físiques i dinàmiques, i la història dels materials que formen la Terra, així com els processos que els han formats, els han mogut de lloc o els han transformat. Els geòlegs han establert que l'edat de la Terra és d'uns 4.600 milions d'anys i han determinat que la litosfera de la Terra, que inclou l'escorça, està fragmentada en plaques tectòniques que es mouen o suren sobre un mantell superior (l'astenosfera). Els geòlegs han pogut localitzar i gestionar els recursos naturals de la Terra, com per exemple el petroli i el carbó, així com els metalls (ferro, coure i urani entre d'altres). L'astrogeologia es refereix a l'aplicació dels principis geològics en l'estudi d'altres planetes, tot i que se solen utilitzar altres termes més especialitzats: selenologia (de la Lluna), areologia (de Mart), etc. El primer a utilitzar el terme geologia va ser Richard de Bury el 1473, que l'utilitzava per a diferenciar entre la jurisprudència terrenal i la teològica. Jean André Deluc fou el primer d'utilitzar el terme amb el seu sentit modern, l'any 1779.\nNou!!: Bones і Geologia · Veure més »\nJoel David Moore (Portland, Oregon, Estats Units, 25 de setembre de 1977) és un actor, productor i director de cinema nord-americà.\nNou!!: Bones і Joel Moore · Veure més »\nLeeds (pronunciat /liːdz/) és un municipi del Regne Unit del comtat de Yorkshire, al nord d'Anglaterra.\nNou!!: Bones і Leeds · Veure més »\n'''Psi''', La psicologia és la ciència de la ment i el comportament; especialment, estudia la constitució, el comportament i els estats de consciència de la persona humana.\nNou!!: Bones і Psicologia · Veure més »\nUna sèrie de televisió (contextualment, sèrie) és una obra de ficció realitzada per a ser transmesa per televisió i que es desenvolupa en diverses parts, anomenades episodis.\nNou!!: Bones і Sèrie de televisió · Veure més »\nLa Smithsonian Institution és una institució educativa i investigadora amb un complex de museus, gestionada i finançada pel Govern dels Estats Units, per fons de les seves fundacions i pels beneficis de les seves botigues i la seva revista.\nNou!!: Bones і Smithsonian Institution · Veure més »\nBones (sèrie de televisió).


S15. C’est fini – Ensenyament de la Tecnologia\nPublicado el 5 junio, 2016 5 junio, 2016 por otrigom\nBueno, això s’ha acabat i toca acabar el curs aplicant algunes de les coses apreses, ja que gairebé som profes :-)Com a darrera tasca faré l’autoavaluació del bloc, que finalment ha estat una eina molt interessant, fins i tot estic plantejant-me el fer un nou on penjar enllaços o notícies interessants que vagi trobant, o simplement per expressar el que el em passa pel cap sense cremar a la família i la parella…jaja\nRÚBRICA D’AVALUACIÓ DEL BLOC\nBEN ASSOLIT (10-7,5) ASSOLIT (7,5-5) POC ASSOLIT (5-2,5) NO ASSOLIT (2,5 – 0) NOTA\nEstructura del bloc (20%) El bloc segueix una estructura clara, ordenada i que facilita la manera de trobar la informació en ell. Hi ha una estructura de bloc clara que es segueix tota l’estona. Existeix una estructura però no es segueix sempre. No existeix estructura, està tot barrejat i sense ordre clar. 10 =2p\n(10%) Hi ha presentació personal amb informació per fer-se una idea de l’autor del bloc, com la professió i els interessos personals. Hi ha presentació personal bastant clara. Hi ha l’apartat però no hi ha informació bàsica sobre la persona. No existeix ca apartat relacionat. 9=0,9p\n(40%) Al blog apareixen totes les entrades amb els continguts demanats a classe, i amb bon nivell de reflexió i aprofundiment. Al blog estan totes les entrades però amb diferent grau de desenvolupament, no a totes està tot el demanat a classe. Al blog no estan totes les entrades deamanades, i també hi falta informació de cadascuna d’elles. No hi ha cap entrada desenvolupada. 9=3,6p\n(10%) No hi ha faltes d’ortografia ni gramaticals per tant, es segueix el fil de l’explicació sense cap problema. Hi ha poques faltes d’ortografia o gramaticals. Hi ha bastants faltes d’ortografia però s’entén la idea general. Hi ha moltes faltes d’ortografia i gramaticals que dificulten la comprensió. 10=1p\nEnllaços i elements innovadors\nHi ha enllaços contínuament que amplien o aporten nova informació, així com elements innovadors que destaquen i donen vida al bloc ( vídeos, audios, taules, aplicacions…) Hi ha enllaços variats, tant de classe com de nous que amplien la informació. També hi ha elements variats, com imatges, vídeos, taules, gràfics, que fan la lectura més amena. Hi ha algun enllaç, bàsicament els ja mencionats a classe. No hi ha cap enllaç o element dinamitzador del bloc. 8=1,6p\nNOTA FINAL DEL BLOC 9,1\nI ara que som lliures i comencem a tenir ales per volar, espero que el pedregòs camí que es preveu…\n…valgui la pena i al final poguem observar orgullosos la feina feta ^^\nBon estiu a tothom i ens veiem per les aules, o pels cursos 🙂\n2 respuestas a “S15. C’est fini”\n7 junio, 2016 en 8:49 am\nMe n’alegro que t’animis a ser bloguera! Com dius, la parella i família es lliura de les descarregades jeje… Accepto la teva proposta d’avaluació, tot i que jo havia estat una mica més ronyós… 😛\nBON ESTIU I SORT EN EL FUTUR!\n7 junio, 2016 en 10:31 am\nGràcies, sé que ets molt exigent ( i m’agrada) però havia de tirar una mica cap a d’alt per si feia mitja o algo…jaja\nBon estiu, gaudeix de les merescudes vacances!! 😉


La Universitat d’Alacant · la gàbies-niu al campus per ampliar la seva biodiversitat | Notícies Dígitals\nLa Universitat d’Alacant · la gàbies-niu al campus per ampliar la seva biodiversitat\n28/06/2021 biodiversitat, campus, universitat alacant\nLa imatge del dia al campus de la universitat d’Alacant són les dues gàbies-niu que s’han instal·lat en el marc d’un projecte per ampliar la biodiversitat i equilibrar la població d’insectes que es realitza en el marc de les activitats programades amb motiu del Dia Internacional de el Medi Ambient.\nAvui tan sols ha estat una experiència pilot, però no trigarà a ser una imatge habitual per tot el campus. Per a això, es treballa en un projecte d’investigació que haurà de decidir la quantitat i la ubicació d’aquestes gàbies-niu que busquen atreure diferents espècies d’ocells i també ratpenats. Una cosa que augmentarà la biodiversitat que hi ha al campus i contribuirà a equilibrar la població d’insectes.\n← La Universitat d’Alacant i la Fundació Humanitària dels Rotaris Espanyols signen un conveni de col·laboració\nRibó demana a Sanitat “que no es discrimine el món faller i li done el mateix tracte que a la resta de sectors en la desescalada” →


Unes hores després d'empatar a Mestalla, l'entrenador s'ha passat pel Palau Blaugrana, on ha vist el partit de bàsquet entre el Barça Regal i el Zalgiris Kaunas\nÀ. G. Barcelona Actualitzada el 02/02/2012 22:03\n260x366 Pep Guardiola amb dos dels seus tres fills al Palau Blaugrana durant el Barça Regal-Zalgiris. / RODOLFO MOLINA / GETTY Pep Guardiola amb dos dels seus tres fills al Palau Blaugrana durant el Barça Regal-Zalgiris. / RODOLFO MOLINA / GETTY\nUnes hores després d'empatar a Mestalla, Pep Guardiola, entrenador del Barça, s'ha passat pel Palau Blaugrana, on ha vist el partit de bàsquet entre el Barça Regal i el Zalgiris Kaunas. L'entrenador s'ha col·locat a peu de pista, just enfront de la banqueta de Xavi Pascual.\nEl tècnic català ha seguit el partit corresponent a la tercera jornada de l'Eurolliga acompanyat per la seva família. 3.565 espectadors l'han acompanyat al Palau Blaugrana, on Guardiola ha saludat Pascual en finalitzar el partit.


Auxiliar Administratiu/iva, C2-12, a la Direcció General d’Energia, Seguretat Industrial i Seguretat Minera de la Secretaria d’Empresa i Competitivitat (EMC 213-19). Departament d'Empresa i Coneixement\nAuxiliar Administratiu/iva, ...\nAuxiliar Administratiu/iva, C2-12, a la Direcció General d’Energia, Seguretat Industrial i Seguretat Minera de la Secretaria d’Empresa i Competitivitat (EMC 213-19)\nLa Direcció General d’Energia, Seguretat Industrial i Seguretat Minera de la Secretaria d’Empresa i Competitivitat del Departament d’Empresa i Coneixement té la necessitat de cobrir un lloc de treball, vacant, amb les característiques següents\nCos: Auxiliar Administratiu/iva\nUnitat directiva: Direcció General d’Energia, Seguretat Industrial i Seguretat Minera\nUbicació: Carrer Pamplona, 113. Durant l’any 2020 està previst que es traslladarà al Districte Administratiu, al carrer Foc, 57, Barcelona (*)\nAtès l’Acord de Govern de 13 de juny de 2017, sobre criteris per a la formalització de nomenaments i contractacions de personal temporal en l’àmbit de l’Administració de la Generalitat de Catalunya i el seu sector públic:\nFase I: Prioritàriament, una persona amb vinculació de funcionària de carrera del cos auxiliar administratiu d’administració general de la Generalitat de Catalunya.\nFase II: Excepcionalment, es tindran en compte les sol·licituds de les persones que compleixin amb els següents requisits:\nEstar en possessió de la titulació que dona accés al cos auxiliar administratiu de la Generalitat de Catalunya.\nDisposar del certificat de coneixements suficients de llengua catalana de la Direcció General de Política Lingüística (nivell C1) o equivalent.\nComplir els requisits que amb caràcter general estableix l’article 56 i següents del text refós de l’Estatut bàsic de l’empleat públic (TREBEP).**\nDe cara a la valoració de la candidatura, es tindrà en compte l’apartat 1.4 d’aquest Acord, que estableix que “als efectes d’afavorir l’estabilitat de les unitats i evitar la consegüent dificultat per al manteniment d’una correcta prestació dels serveis, en cap cas es podrà nomenar o contractar a personal temporal amb vincle vigent que no hagi prestat serveis, com a mínim, durant sis mesos en la darrera vinculació”.\nDonar suport administratiu a la gestió d'expedients dins de l'àmbit funcional de la Sub-direcció General d'Energia per temes d'electricitat (atenció telefònica, arxiu, manteniment de bases de dades, transcripció de documents administratius, etc.)\nConeixements d’ofimàtica a nivell d‘usuari (word, excel i acces)\nConeixements en procediment administratiu\nConeixements de l’estructura i funcionament de la unitat\nExperiència de l’estructura i funcionament de la unitat\nLes sol·licituds s’avaluaran d’acord amb els principis informadors i els objectius dels sistemes de provisió. En el procediment de selecció es tindran en compte l’experiència prèvia i els coneixements relacionats amb el lloc a proveir. Si s’escau, es podrà convocar les persones candidates a una entrevista i/o prova sobre el lloc de treball.\nComissió de serveis o interinatge.\nData límit presentació sol·licitud: 18 de novembre de 2019\nLes persones interessades, que compleixin els requisits de participació, han d’emplenar la sol·licitud que trobaran en el següent enllaç: FORMULARI EMC_213-19 Un cop emplenat el formulari, i abans d’enviar-lo, hi hauran d’annexar el currículum personal (1) i el currículum que genera ATRI, si es treballa a la Generalitat de Catalunya (els passos per aconseguir-lo són: expedient i formació / expedient / consulta de dades / imprimeix les dades i guardar una còpia per adjuntar-la al formulari).\n(1)En el currículum personal cal tenir en compte, per tal de poder fer una valoració correcte, el següent: quant a l’experiència professional cal fer una descripció detallada de les funcions desenvolupades en cada un dels llocs de treball que heu ocupat i detallar el temps treballat en mesos (no cal indicar el nombre de mesos treballats, sinó el mes inicial i el mes final de cada període de serveis prestats); quant a la formació cal especificar en tots els casos les hores de durada dels cursos i el tipus de certificació obtinguda (assistència, assistència i aprofitament,...); i quant a coneixement de llengua catalana, cal especificar si es disposa del nivell requerit a l’oferta.\nInformació sobre el procés i/o resultat: personal.emc@gencat.cat\nNo es valoraran les sol·licituds que no arribin mitjançant el formulari esmentat.\n(**) Per poder participar en els processos selectius és necessari complir els requisits següents: a) Tenir la nacionalitat espanyola, sense perjudici del que disposa l’article següent. b) Posseir la capacitat funcional per acomplir les tasques. c) Tenir complerts setze anys i no excedir, si s’escau, l’edat màxima de jubilació forçosa. Només per llei es pot establir un altra edat màxima, diferent de l’edat de jubilació forçosa, per a l’accés a l’ocupació pública. d) No haver estat separat mitjançant expedient disciplinari del servei de qualsevol de les administracions públiques o dels òrgans constitucionals o estatutaris de les comunitats autònomes, ni estar en inhabilitació absoluta o especial per a ocupacions o càrrecs públics per resolució judicial, per a l’accés al cos o escala de funcionari, o per exercir funcions similars a les que exercien en el cas del personal laboral, del qual hagi estat separat o inhabilitat. En el cas de ser nacional d’un altre Estat, no ha d’estar inhabilitat o en situació equivalent ni ha d’haver estat sotmès a sanció disciplinària o equivalent que impedeixi en el seu Estat, en els mateixos termes, accedir a l’ocupació pública. e) Tenir la titulació exigida. 2. Les administracions públiques, en l’àmbit de les seves competències, han de preveure la selecció d’empleats públics degudament capacitats per cobrir els llocs de treball a les comunitats autònomes que tinguin dues llengües oficials. 3. Es pot exigir el compliment d’altres requisits específics que tinguin relació objectiva i proporcionada amb les funcions assumides i les tasques que s’han d’exercir. En tot cas, s’han d’establir de manera abstracta i general.\nEn base als punts 1.9 i 2.3 de l’Acord de Govern de 13 de juny de 2017,la responsabilitat de la veracitat i coherència del contingut de les ofertes de treball recau en cadascun dels ens que originen l’oferta o de l’òrgan competent de recursos humans de l’òrgan anunciant.


El pacte amb l’Argentina, el Brasil, el Paraguai i l’Uruguai estalviarà 4.000 M€ d’aranzels anuals a la UE\nJúlia Manresa / Dolors Rodríguez\nLa UE i Mercosur tanquen un acord comercial històric EFE\nBrussel·les / PequínHa costat vint anys de negociacions no exemptes de disputes, però finalment la Unió Europea ha aconseguit tancar un acord comercial amb els països de Mercosur (l’Argentina, el Brasil, el Paraguai i l’Uruguai). En un moment de màxima tensió comercial arran de la política de Trump i la rèplica de la Xina, la Unió Europea envia el missatge d’apostar pels acords comercials multilaterals. Segons els mateixos càlculs, suposarà un estalvi de 4.000 milions d’euros anuals en aranzels a unes 60.500 empreses europees, quatre vegades més del que suposa al tractat comercial amb el Japó.\nEs tracta d’un acord històric assolit després de dues dècades de negociacions “dures i complexes”, com va recordar la mateixa comissària de Comerç, Cecilia Malmström, que va comparèixer d’urgència a Brussel·les per anunciar que, exactament vint anys després del començament de les negociacions a Rio de Janeiro (el 28 de juny del 1999), s’havia aconseguit arribar a un dels acords comercials més importants pel volum de mercat que impliquen. Malmström estava visiblement satisfeta i fins i tot hi va haver aplaudiments. “Mesuro les meves paraules amb cura quan dic que és un moment històric”, va dir també el president de la Comissió Europea, Jean-Claude Juncker, que va remarcar que el pacte havia vist la llum en ple auge de tensions comercials.\nAquest gran acord comercial permetrà que les empreses europees de sectors com l’automòbil, la maquinària, la química i la farmacèutica puguin exportar amb més facilitat als grans mercats que suposen l’Argentina, el Brasil, el Paraguai i l’Uruguai. Alhora facilitarà l’entrada de productes principalment agrícoles i ramaders al mercat comunitari. El sector primari, en aquest sentit, pateix per l’impacte que pugui causar en els sectors del boví i el pollastre, i també dels cítrics i l’arròs. Segons les dades distribuïdes per la Comissió Europea, es reduiran aranzels superiors al 20% en productes com la xocolata i la confiteria, els vins, les begudes alcohòliques i també els cotxes, els químics, els productes farmacèutics i la roba i el calçat.\nAl mateix temps, la Comissió assegura que els països de Mercosur es comprometen a oferir garanties legals per protegir la imitació de productes reconeguts com a indicacions geogràfiques, com ara el pernil de jabugo. El volum d’aquests mercats s’eleva fins als 42.600 milions d’euros que exporta Mercosur a la UE (segons les dades del 2018) i uns 45.000 milions d’euros de la UE cap a Mercosur.\nPerò Mercosur no ha estat exempt de polèmica pel que fa al seu impacte mediambiental. Malström va defensar que l’acord respectava els Acords de París, però Greenpeace ja va enviar un comunicat d’alarma ahir perquè considera que és un “desastre” per al medi ambient de les dues ribes de l’Atlàntic. L’experta en comerç de Greenpeace Naomi Ages considera que “comerciar amb més cotxes a canvi de vaques no és acceptable perquè implica la destrucció de l’Amazònia, ataca els pobles indígenes i fa escalar les hostilitats entre la societat civil”. A més, Ages avisa que l’acord suposa augmentar les emissions de gasos i empitjora la vida dels grangers. Greenpeace critica principalment que s’hagi arribat a l’acord amb un país com el Brasil, que “sota el règim de Jair Bolsonaro ha augmentat les violacions contra els drets humans amb atacs a les minories, els pobles indígenes, els col·lectius LGTBIQ+ i altres comunitats vulnerables”.\nL’acord UE-Mercosur es va segellar mentre les tensions aranzelàries i el desacord sobre el canvi climàtic es convertien en l’eix central de la cimera del G-20, que se celebra a la ciutat japonesa d’Osaka. El primer ministre del país, Shinzo Abe, va fer una defensa aferrissada del lliure comerç en l’obertura de la cimera.\nAbe és conscient de les dificultats que hi haurà per consensuar avui una declaració conjunta arran de la posició de força que exerceix el president nord-americà, Donald Trump, ferm defensor del proteccionisme i responsable d’haver trencat l’Acord de París sobre el canvi climàtic. Els interessos econòmics empenyen molts països a continuar creixent en detriment del medi ambient.\nLa foto de família amb què es va inaugurar ahir la cimera del G-20, que s’acaba avui, deixa la imatge en què els 37 protagonistes (caps d’estat i de govern i presidents d’organitzacions internacionals) van mostrar més bona sintonia.\nVa ser un moment de distensió calculat, amb gestos molt mesurats com per exemple el del president xinès, Xi Jinping, que mentre es preparava la foto es va acostar directament a Donald Trump per donar-li la mà. La guerra comercial entre els Estats Units i la Xina és un dels principals factors desestabilitzadors de l’economia global. I tothom desitja que l’encaixada es repeteixi al final de la reunió com a senyal que els dos països mantenen les negociacions obertes i renuncien a imposar-se més sancions.\ncomerç Unió Europea Amèrica Llatina