Segona reuni� extraordin�ria per a acostar posicions sobre el pacte fiscal - VilaWeb\nSegona reuni� extraordin�ria per a acostar posicions sobre el pacte fiscal\nGovern i partits fan avui la segona reuni� extraordin�ria abans de portar una proposta al ple del parlament\nLa proposta de pacte fiscal que Catalunya portarà a Madrid per negociar-la amb el govern espanyol s'ha de tancar, segons el calendari del president Artur Mas, el dia 25 de juliol al Parlament de Catalunya. Per arribar-hi amb un pla acordat pels partits avui es farà la segona reunió extraordinària entre govern i partits. Començarà a les deu, al Palau de la Generalitat.Aquesta segona reunió extraordinària és per a mirar de concretar el contingut de la proposta de pacte fiscal, i com s’orientarà la votació del parlament.\nEl portaveu del govern, Francesc Homs, va apel·lar ahir a l'acord polític que féu possible l'estatut del 2005. Per Homs, no seria lògic que els partits que van abonar el sistema de finançament recollit en aquell moment, ara volguessin 'diluir plantejaments' perquè el pacte fiscal perquè 'reclama la mateixa cosa'. A més, va dir, una agència tributària catalana 'faria les coses millor' que no l'espanyola i aconseguiria de canviar el concepte de recaptació, virant cap al de 'col·laboració i contribució col·lectiva', a banda evitat una part del frau fiscal que ara es produeix.\nAra, el president del grup parlamentari socialista, Joaquim Nadal, va demanar dimarts al govern que fes una proposta concreta de pacte fiscal perquè el PSC pogués prendre posicions. Segons Nadal, els socialistes se sentirien decebuts si la reunió d'avui solament servís per definir com es votarà el pacte fiscal al ple del parlament: 'Si el govern proposa la reunió com una simple formalitat de geometria variable, reduirà l'ambició del pacte fiscal i convertirà la reunió en un mer tràmit preparatori.'\nEl president del grup parlamentari d'ICV-EUiA, Joan Herrera, va dir ahir que en la reunió demanaria al govern que s'oposés, en el Consell de Política Fiscal i Financera (CPFF) que es farà a la tarda, el quart pla d'ajustament anunciat per Rajoy i que presentés un recurs d'inconstitucionalitat contra la llei d'estabilitat pressupostària: 'Si el pacte fiscal no és una maniobra de distracció per a amagar les retallades, que Mas-Colell vagi al CPFF a dir no al quart paquet de retallades i a la distribució del dèficit. Aquest seria el millor favor al pacte fiscal.'\nEl president d'ERC, Oriol Junqueras, ha manifestat que demanaria la creació d'una comissió de seguiment de la proposta de pacte fiscal que faci el parlament. La comissió, formada 'pels grups que donin suport al concert econòmic', serviria per avaluar les negociacions entre els governs català i espanyol. Però Junqueras creu que el pacte entre les forces catalanes és l'única cosa que tindrà sentit, perquè l'estat acabarà violant qualsevol hipotètic acord. Les retallades que va anunciar ahir Mariano Rajoy --i que havia negat que prendria fins ara-- demostren, per Junqueras, que el concert econòmic és 'imprescindible'.\nQuant a la presidenta del PP, Alícia Sánchez-Camacho, li fa l'efecte que el debat sobre el pacte fiscal segueix 'un guió pre-establert' per CiU amb un final 'ja escrit'. 'El PP català creu que encara no tenim un document del govern, ni una voluntat real de dialogar.'\nFinalment, pel secretari general de Solidaritat, Uriel Bertran, l'augment de l'IVA anunciat pel govern espanyol portarà 'més desocupació, més crisi i més espoliació fiscal'. Amb això Espanya no fa sinó enfonsar encara més l'economia catalana: 'Què esperem per agafar el nostre salvavides que és la independència i construir un país pròsper, ric, i d'aquesta manera poder sortir definitivament d'aquesta Espanya que no ens deixa resoldre els problemes de fons que tenim com a societat?' Bertran, doncs, en la reunió d'avui proposarà l'estat propi com a única solució.


L’InCom-UAB homenatja la fotoperiodista Joana Biarnés | cultura21\nL’InCom-UAB homenatja la fotoperiodista Joana Biarnés\nRedacció|2019-03-25T12:55:03+02:0021 Març 2019|Cultura21\nL’Institut de la Comunicació de la Universitat Autònoma de Barcelona organitza una sessió per retre homenatge a la fotoperiodista Joana Biarnés (1935-2018), dilluns de 10 a 12 h, a la Facultat de Ciències de la Comunicació.\nAmb el títol de Fotoperiodisme amb ulls de dona. Tribut a Joana Biarnés, la finalitat de l’activitat és reflexionar sobre el sector des de la perspectiva de gènere tenint en compte també la qüestió transgeneracional.\nEn l’acte es projectarà un fragment del documental Joana Biarnés. Una entre tots, i comptarà amb les ponències de Silvia Omedes, representant del seu arxiu i directora de Photographic Social Vision, i la fotoperiodista Sandra Balsells.\nNascuda a Terrassa el 1935, Joana Biarnés va estudiar a l’Escola de Periodisme i des de jove va cobrir gràficament diversos esdeveniments seguint els passos del seu pare, el fotoperiodista esportiu Joan Biarnés. En un món marcadament masculí, va aconseguir vèncer els prejudicis de l’època i triomfar en el món del reporterisme gràfic abordant diferents àmbits: crònica social, esports, moda o retrat.\nEl 1962 Joana Biarnés va aconseguir feina al diari Pueblo a Barcelona, i al cap de poc va marxar a Madrid a treballar com a fotògrafa per al rotatiu. Amb l’arribada de la democràcia, Pueblo va tancar i ella va passar a treballar per diverses agències fotogràfiques.\nEl 1985, però, desencantada de la professió i decebuda amb la direcció que prenia amb l’arribada dels paparazzi, va marxar a Eivissa, on va muntar un restaurant amb el seu marit. Després de més de 20 anys a l’illa, Biarnés es va jubilar, va tancar el restaurant i es va traslladar a Viladecavalls. I quan menys s’ho esperava, la seva tasca com a fotoperiodista va començar a ser reconeguda i reivindicada.\nEl seu redescobriment es va iniciar quan el fotògraf seu Cristobal Castro va rebre l’encàrrec de preparar una exposició a Terrassa pel 50è aniversari de les riuades del Vallès de 1962, de les quals Biarnés en conservava nombroses imatges. A partir d’aleshores, es va començar a reivindicar la seva figura i a difondre la seva obra.\nEl 2014, la Generalitat va atorgar-li la Creu de Sant Jordi pel seu “paper pioner” com a dona en el camp del fotoperiodisme. Un any més tard s’estrenava el documental Joana Biarnés. Una entre tots, dirigit per Jordi Rovira i Òscar Moreno, el qual va acabar de projectar la seva figura. El febrer de 2017 l’Ajuntament de Terrassa li va atorgar la Medalla de la Ciutat.\nMor el pintor Jordi Fulla\nL’ICUB licita l’explotació i anàlisi de dades de museus i centres expositius\nBiblioteques de Barcelona projecta una jornada sobre la selecció de llibres per a infants\nLa Mostra Igualada cerca nova direcció artística\nConvocats els ajuts per a l’organització de festivals i mostres audiovisuals\nEl tercer BCN Film Fest creix\nEl Festival Internacional de Cinema de Barcelona-Sant Jordi (BCN Film Fest) celebra la seva tercera edició del 22 al 30 ...\nL’OSIC convoca els ajuts en els àmbits d’arxius, museus i patrimoni cultural\nL’Oficina de Suport a la Iniciativa Cultural ha obert les convocatòries per a la concessió de subvencions en els àmbits ...\nL’IEC adverteix TV3 sobre la diferència del mot ‘exiliat’ en els diccionaris català i espanyol\nL’Institut d’Estudis Catalans ha enviat una carta al director de TV3, Vicent Sanchis, on es subratlla que la definició del ...\nL’ICUB treu a licitació la comunicació del programa Cultura Viva\nL’Institut de Cultura de Barcelona ha obert el procés de licitació per adjudicar els serveis de comunicació i dinamització del ...\nL’Ateneu Barcelonès acull el simposi de l’Associació Europea de Programes d’Escriptura Creativa\nCoincidint amb el seu 20è aniversari, l’Escola d’Escriptura de l’Ateneu Barcelonès acull del 23 al 26 d’abril el simposi anual ...\nArran de la polèmica aixecada per la informació de betevé sobre la retirada de llibres de l’escola Tàber de Sarrià, ...


Les ADFs també treuen neu.\nDesde Tarragona a Lleida o Girona, passant per la Catalunya central, camions, tractors i centenars de voluntaris treballen per restablir la normalitat. ADFs d'arreu treballen des d'ahir en les nevades i ventades que tants problemes estan ocasionant.\nAl Maresme per exemple, ahir a la nit més de 30 voluntaris d'ADF's com Alt Maresme, Serra de Marina, Vallalta o Montalt varen treballar en la caiguda d'arbres en diversos municipis de la comarca.\nLleida, aquest matí, el camió de la Federació Catalunya Viva i més d'una dotzena de tractors, tornaven a treballar per netejar les carreteres de neu davant el colapse viscut. A Tarragona ADFs com el Molar o la Federació de la Serra de Llaberia a base de tractors i motoserres intentaven obrir carreteres de sortida per alguns municipis aïllats i a la Catalunya Central (veure fotografia) , federacions com Penedès Garraf amb la col·laboració de 2 camions, 9 tractors i diversos vehicles lleugers, o d'altres ADFs, tampoc es donava abast.\nCal destacar, que la majoria d'ADFs afectades per la neu o el vent han estat, una vegada més, una eina molt important.\nGracies a totes per la feina feta!\nPublicado por Fermin en 15:54 No hay comentarios:\nEsmorzar abans de la proba de la bomba\nHola, com que no hi cabem tots al cotxe alguns de nosaltres anirem directes cap al Viena per fer un esmorzar de la celebració de l'any nou. Això es idea de les noies i si no mireu el e-mail que he rebut.\n-Com ja sou gent suficient per anar a buscar el cotxe, tots no hi cabrem.-\n-La Marina i jo anirem directament al viena, Aixi que sobre les 10:30 h estarem allà per esmorzar tots junts-.Doncs, fins dissabte.\nQue us sembla? .... JEJEJE\nPublicado por Fermin en 13:57 1 comentario:\nSortida a Can Cabanyes per fer la prova de la bomba d'aigua el dia 9 de gener\nLa Cinta ha parlat amb l'empresa Vilpin (els que van muntar el kit de la bomba d'aigua) per a veure si ens poden fer una demostració de l'ús de la bomba d'aigua. Ha quedat pel dissabte 9 de gener a Can Cabanyes,sobre les 11h per poder utilitzar tots la bomba i saber fer-la anar correctament.Seria interessant que poguessim anar-hi tots. Aixi mateix, estaria bé aprofitar l'ocasió i que també s'apuntin altres municipis que tinguin la mateixa bomba o estiguin interessats en ella. Com ho veieu?\nPublicado por Fermin en 13:40 No hay comentarios:\nRecordatori per la devolució de les camises\nLa Cinta ha quedat amb l'empresa de les camises que el proper 11 de gener les recolliràn per serigrafiar-les i li enviaran els escuts. Enrecordeu-vos el dia 9 de portar-les per donar-se-les.\nPublicado por Fermin en 13:02 No hay comentarios:\nPla Alfa d'Incendis Forestals a Catalunya\nPublicado por Fermin en 11:53 No hay comentarios:\nNosaltres hi erem\nLes Agrupacions de Defensa Forestal (ADF) de Teià i Pla de Bages han obtingut els premis de prevenció d'incendis forestals que cada any convoca la Diputació de Barcelona, i que aquest dissabte han estat lliurats pel diputat d'Espais Naturals, Josep Mayoral, en una festa que ha aplegat unes 600 persones a Sant Salvador de Guardiola. Enguany optaven als premis 15 candidatures. El Premi Rossend Montané, a la millor obra o projecte de prevenció, dotat amb 8.000 euros, ha estat per l'ADF de Teià, que actua sobre la totalitat del territori forestal d'aquest municipi. L'accèssit de 3.000 euros ha correspost a l'ADF de Subirats. Pel que fa al premi Palestra a la millor organització, premiat també amb 8.000 euros, ha correspost a l'ADF de Pla de Bages. L'accèssit d'aquest premi, dotat també amb 3.000 euros, se l'ha endut l'ADF Alt Maresme.\nPublicado por Fermin en 1:55 No hay comentarios:\nPublicado por Fermin en 1:30 No hay comentarios:\nEls animalots del Quim\nEl Tiempo en España en Granollers\nSortida a Can Cabanyes per fer la prova de la bomb...


LA PANXA DEL BOU: A LA MAJORIA DE PORCS NO ELS ARRIBA SANT MARTÍ\nA LA MAJORIA DE PORCS NO ELS ARRIBA SANT MARTÍ\nAvui és Sant Martí, sant que gaudeix de bona salut toponímica a casa nostra i d'una revifada pel que fa a l'acceptació del seu nom entre les noves generacions de pares i mares, hi torna a haver Martins i Martines, sobretot, Martines. Sembla que la gent no té en compte el seu significat pregon, de persona consagrada a Mart, déu de la guerra, evidència que hauria de fer el nom molt poc recomanable, la veritat. Això del nom de les criatures és el tema inicial d'una recent pel·lícula i obra de teatre, molt divertida però amb un rerefons amarg pel fet que posa en evidència moltes de les nostres incoherències i contradiccions humanes.\nEn temps més rurals s'acostumava a fer les matances de porc, que eren públiques, àdhuc turístiques, en aquests dies. Dies que suposaven una certa bonança, l'estiuet de Sant Martí. Avui es maten molts més porcs, de forma discreta, en la intimitat i durant tot l'any, porcs que, per altra banda, han tingut una vida molt menys agradable i lliure que els antics. Un refrany molt popular, que també existeix en castellà, és aquell de què a cada porc li arriba el seu Sant Martí. És un refrany simpàtic, però fals, segons les estadístiques. Hi ha porcs que viuen d'allò més bé i pobres conillets i rucs estossinats per totes bandes, n'hi ha, n'hi haurà i n'hi ha hagut sempre.\nLa saviesa popular, innocent, volia creure que el cel castigava els dolents en vida, Nostre Senyor té una maça que pega però no amenaça, repetien a casa. Encara, de vegades, quan parles d'algú sense escrúpols que ha fet bitlles et puntualitzen que no és feliç, que ja s'ho trobarà i etcètera. Plorar en l'abundància no és ben bé el mateix que plorar en la misèria o la pobresa, la veritat i ja cantava l'enyorada Guillermina Motta allò de com la Soraya vull plorar, no vull plorar fent el dinar. Per altra banda, la felicitat és quelcom abstracte, indefinible, subjectiu i temporal.\nFa anys van fer una pel·lícula alemanya avui oblidada, com el seu director, Kurt Hoffmann, Nosaltres, els nes prodigi. Explicava la història de dos xicots, companys d'estudi, un d'ells honrat i coherent i l'altre un trepa de consideració. El trepa anava pujant de categoria i fent diners, era nazi quan calia ser nazi, es lliurava d'anar al front i després evolucionava i era proamericà i empresari sense escrúpols. El guió, fent una divertida picada d'ullet, acabava castigant el dolent simpàtic i fent-lo caure pel forat d'un ascensor, de la mateixa manera que el cinema religiós castigava els pecadors i les pecadores, tot i que la pel·lícula comptava amb una mena d'epíleg divertit en el qual ens advertien que en el món no hi havia prou forats d'ascensor per poder engolir tots els personatges com aquell.\nLa vida no és justa, gent excel·lent les ha passat p... i gent dolentota ha tingut temps, fins i tot, de penedir-se i anar al cel o de reconvertir-se en demòcrata, d'exiliar-se com un milionari o de morir al llit i ben atès pels metges. Al món, de tota manera, hi ha pocs bons i dolents en estat pur. Hi ha, això sí, molts covards, molts indiferents, molts oportunistes i molts supervivents a la força que oscil·lem intentant no fer mal als altres i que no ens en facin massa a nosaltres, cosa que no sempre és possible. Encara més, hi ha gent que ha fet coses molt dolentes pensant de forma sincera i fanàtica que ho feia a fi de bé. I gent molt dolenta que en algun moment ha tingut un rampell de pietat i tot. Hi ha una perillosa tendència a ser indulgent amb les barbaritats comeses en nom d'una idea suposadament bona i d'esquerres. En d'altres contextos era a l'inrevés però sempre s'amaga, justifica i dissimula allò que han fet els nostres o aquells en qui confiàvem.\nNo és estrany que Sant Martí gaudeixi de les simpaties catalanes. Com és sabut va compartir la seva capa amb un pobre. Hauria estat molt més heroic, lloable i santificador si li hagués lliurat la capa sencera, però sembla que la caritat comença per un mateix i tampoc no cal congelar-se fent bones obres, va ser prudent i estalviador i la prudència i l'estalvi són encara dues de les nostres grans virtuts nacionals, malgrat que crec que es troben a la baixa. Va ser Martí un sant emigrant, amb un passat militar i reconversió posterior, que va formar part d'aquell imperi romà unificador i llatinista de l'idioma -imposat- del qual deriven tants dialectes reconvertits en llengües oficials. Va venir d'Hungria, com l'esposa més famosa de Jaume I i va ser bisbe de Tours, a l'actual França tot i que no sé en aquell temps ben bé com se'n deia, de l'estat actual, em temo que ni existia.\nNo he acabat d'esbrinar, més enllà del seu origen francès, de què ve anomenar martinets els instruments tradicionals per picar ferro i alguns altres estris, així com alguns ocells i ocellots. La primera vegada que literàriament em vaig ensopegar amb una Martina va ser amb Manuel de Pedrolo, la primera novel·la que vaig llegir d'ell, fa trenta-vuit anys, va ser Cendra per Martina. És un llibre moralista, desesperançat i innovador en molts aspectes. La pobra Martina és violada pel cunyat, amb consentiment i incitació de la germana, Júlia, per cert un altre nom de moda i el protagonista, Adrià, és ben bé allò que en diem vulgarment un titafluixa. El llibre va patir molts problemes de censura abans de publicar-se. Jo crec que hi ha en ell un Pedrolo jove que s'enfronta a determinats dimonis no esventats encara, avui ens pot semblar fins i tot molt conservador pel que fa al tractament de les dones que hi surten. Cosa que no li treu cap mèrit literari.\nEtiquetes de comentaris: cinema, costums, evocacions, Kurt Hoffmann, Le Prénom, Pedrolo, Sant Martí\nEl meu segon fill es diu Martín. Una de les coses que m'agradaven d'aquest nom és la història de Sant Martín de Tours, això de no lliurar la capa sencera: bo però no ximple.\nDoncs a mi en Pedrolo no m'agrada... Vull dir que no crec pas que sigui un gran novel·lista. També he de dir que no en sóc pas un especialista en la seva obra, i que seguramente hauria de llegir-ne més per fer una valoració més acurada.\nNo sabia aquest significa de martinet. Sé que m'agrada molt el nom, en versió masculina i femenina, i que m'agrada també molt Martinet de Cerdanya.\nEl que he de dir que no m'ha agradat tant, honestament i amb confiança, és el teu comentari al meu bloc. No he volgut ni insultar-te, ni se m'ha passat per la closca, ni mai he pensat que eres una dictatorial espanyolista. Cada un que pensi el que li dongui la gana, però el sol fet d'esgrimir un insult que ni he dit ni he pensat ja m'ha posat de molt mal humor, de veritat. A més, el teu argument falseja la història al meu entendre. T'he contestat al meu bloc, per si ho vols llegir.\n(vinc de llegir l'entrada de l'eastdriver, lo comentari de la júlia, la resposta d'ell... i em sap greu veure que a vegades tots som massa susceptibles i mos malhumorem, fins i tot quan mos esforcem per no ser "blancs" o "negres" sinó recollir els matisos, aportant els criteris personals que cadascú tenim, com penso que els dos intenteu. per contra, me consola que, a pesar de les susceptibilitats i de les discrepàncies, poguésseu comentar-vos i saludar-vos afectuosament.)\nmartina era un dels noms que em rondava quan estava embarassada de la que finalment ha sigut la sara. no sabia que tingués un origen tan "guerrer" :)\nAna, és un nom bonic però em temo que la gent no pensa gaire en el déu Mart, quan posa aquest nom. Doncs a mi això de la mitja capa em feia una mica d'angúnia, em semblava un garrepa, aquest sant...\nEastriver, Pedrolo és un autor molt prolífic i té de tot, ha estat injustament oblidat i precisament va ser un independentista avant la lettre que avui s'haura de reivindicar, però més aviat el tenim bandejat. Fa un temps vaig fer una sèrie d'entrades sobre ell al blog, si les busques veuràs l'autor tan polièdric que era, tot i que com sol passar amb la gent treballadora, té de tot i per a tots els gustos. Aquí tens la primera entrada i a continuació trobaràs les altres:\nContinuo amb els teus temes en un altre comentari.\nEls noms ens semblen bonics per diferents motius, però oblidem sovint el seu origen, per això explicava la relació amb Mart.\nSobre el tema del comentari al teu blog em sap greu que m'hagis mal interpretat, segurament no m'he explicat bé, disculpa. Però des de l'inici tot aquest tema em va semblar ganes de protagonisme de determinats partits polítics, la veritat.\nJo tinc la meva opinió sobre la qüestió, que ja he expressat i no és la primera vegada, he escrit als meus blogs sobre la qüestió en diferents ocasions, en tot cas el tema de les columnetes, que em semblen molt lletges, demanaria tota una remodelació de l'espai i no anar afegint elements que, a més, no són ni de bon tros de la mida dels originals, crec que en tot plegat hi ha hagut molta política en el pitjor sentit de la paraula i molt d'oportunisme propagandístic.\nEns hem carregat elements molt més valuosos i nostrats sense que ningú hi cantés ni gall ni gallina.\nPrecisament fa poc vaig posar un comentari semblant al bloc de M. Trini i no ho va mal interpretar, jo també havia escrit sobre les columnes, en Primo de Rivera i la resta.\nHoLa Julia: penso que en això dels noms, la majorís de les vegades es posen senzillament per modes. Ningú pensa en el sant, el dia, el seu significat o d'òn surt. Els hi agrada fonèticament, i ja està. Llestos.\nEn el meu cas, els meus tes fills es díuent els noms que var triar llurs padrins de batejar. I sempre han estat els meus fills. No em va importar gens.\nNo son noms estrafolaris que era la única condició que hi vaig posar.\nPot ser que els noms es triin pel plaer fonètic però, en molts casos, porten tasmbé una immensa càrrega de sentiment. Quan sento que una nena petita es diu Sara penso tendrament amb la mare que estava tipa d'un nom tan curt i exòtic i que s'havia posat de moda quan ella ja passava dels seetanta.\nMartí és un nom molt bonic però no en sabia l'origen marcià.\nAh! I ja t'ho vaig dir en el seu dia, en Pedrolo podia ser independentis però era també "un gros cochon".\nMartina es bastant corrent a França. I com tu dius de Marti n'hi comença a haver, amb lo maco que es jonathan.\nMontserrat, tens tota la raó, va a modes, com gairebé tot, el meu, quan jo era petita no agradava a ningú i ara agrada a tothom. En aquella època era 'de moda' Rosa, Maria Rosa, a mi es un nom que m'encanta, com Isabel, però avui no són noms habituals. Cada vegada crec que cal recórrer als noms familiars, d'avis, besavis, oncles, segur que n'hi ha algun de bonic i així se segueix una certa tradició.\nGlòria, en el fons tot són modes i tendències, com el vestir, més enllà de si els sentiments van units a persones que hem conegut, en aquest cas és diferent.\nEls escriptors gairebé sempre deceben i Pedrolo no és una excepció, també em decep la biografia de Rodoreda, per exemple, i de tants altres, potser per això no són gaire amics de què els biografïin en vida, al menys els de casa.\nPerò Pedrolo, agradi o no, va ser capdavanter en moltes coses, va iniciar el català en un munt de gèneres que gairebé no s'havien encetat i crec que, comparant el record que se'n té amb el d'altres, mereix més difusió i respecte retrospectiu, literàriament parlant.\nSer independentista no dona certificat de moral, tampoc a l'inrevés, només constato que en aquesta època en la qual el tema ha revifat més que mai no es recorda la seva aportació, que fa anys es considerava gairebé folklòrica.\nPrecisament el llibre que esmento, pel que fa a la ideologia, no a l'estil, em sembla molt conservador.\nSi fes una llista d'escriptors catalans pocs se salvarien d'una crítica lligada al capteniment 'moral', em temo. Catalans, castellans, francesos, anglesos...\nJa,ja. Si, es pot veure aixi. Sort que el noi ens ha sortit generos. (Escric sense accents perque ho faig amb una tableta i no els trobo. Quina rabia!)\nAna, jo si fos a fer ara posaria noms familiars altra vegada, la veritat. Però, vaja, tot té el seu moment. A més, tries un nom original, tothom fa el mateix i a la classe en són deu que es diuen igual. Per sort tu tens un nom incombustible. El de la 'superabuela'\nMalauradament, la justícia universal no existeix, però l'esperança la mantenim. Què hem de fer, si no?\nAra que parles de Pedrolo, què poc se'n parla. Durant dècades va dominar les llibreries. Potser caldria revisar la seva obra.\nJo no crec en sants ni patrons, però em vaig menjar una llesca de pa amb vi i sucre per la festa del meu Sant Martí de Provençals.\nVas fer ben fet, Enric. Sobre Pedrolo, com li he dit a Eastriver, vaig publicar una sèrie d'entrades amb motiu dels vint anys de la mort, però no van tenir gaire èxit mentre que d'altres commemoracions arrosseguen multituds. Coses del país.


Creus que podries estar patint una situació de violència masclista?\nSi necessites informació, assessorament jurídic o suport psicològic perquè estàs patint una situació de violència masclista o et sembla que podria ser-ho, dirigeix-te a:\nC/ Ebre, 27 – Sant Boi de Llobregat\nTel: 936 351 237 / 936 351 200 ext. 436/156\nde dilluns a divendres de 10 h a 13 h i\nAl SIAD oferim els serveis següents per a noies i dones majors d’edat:\nAtenció psicològica individual. Suport psicològic . Dilluns, dimarts, dijous i divendres de 8.30 h a 15 h. Dimecres a la tarda. Urgències, a convenir.\nAtenció psicològica grupal. Grups d’ajuda mútua, amb la derivació prèvia de l’atenció individual.\nAtenció jurídica. Assessorament jurídic. Dilluns de 9.20 h a 11 h i dimecres de 15 h a 17 h.\nServei Èlia. Consultori anònim de violència masclista. Servei de 24 h.\nSegons la Llei 17/2020, del 22 de desembre, de modificació de la Llei 5/2008, del dret de les dones a erradicar la violència masclista, la violència masclista es pot exercir de diferents formes:\nViolència psicològica: comprèn tota conducta o omissió que produeix en una dona una desvaloració o un patiment, per mitjà d’amenaces, humiliació, vexacions, menysteniment, menyspreu, exigència d’obediència o submissió, coerció verbal, insults, aïllament o qualsevol altra limitació del seu àmbit de llibertat. La violència masclista també es pot dur a terme amb l’amenaça o la causació de violència física o psicològica contra l’entorn afectiu de la dona, especialment els fills i filles o altres familiars que hi convisquin o hi tinguin una relació directa, quan es dirigeixi a afligir la dona. També inclou la violència ambiental, que es duu a terme per mitjà de l’exercici de la violència sobre béns i propietats de la dona, amb valor econòmic o sentimental, o sobre els animals amb els quals té un vincle d’afecte, amb la finalitat d’afligir-la o de crear un entorn intimidatori.\nViolència sexual: comprèn qualsevol acte que atempti contra la llibertat sexual i la dignitat personal de la dona creant unes condicions o aprofitant-se d’un context que, directament o indirectament, imposin una pràctica sexual sense tenir el consentiment ni la voluntat de la dona, amb independència del vincle que hi hagi entre la dona i l’agressor o agressors. Inclou l’accés corporal, la mutilació genital o el risc de patir-ne, els matrimoni forçats, el tràfic de dones amb finalitat d’explotació sexual, l’assetjament sexual i per raó de sexe, l’amenaça sexual, l’exhibició, l’observació i la imposició de qualsevol pràctica sexual, entre altres conductes.\nViolència obstètrica i vulneració de drets sexuals i reproductius: consisteix a impedir o dificultar l’accés a una informació veraç, necessària per a la presa de decisions autònomes i informades. Pot afectar els diferents àmbits de la salut física i mental, incloent-hi la salut sexual i reproductiva, i pot impedir o dificultar a les dones prendre decisions sobre llurs pràctiques i preferències sexuals, i sobre llur reproducció i les condicions en què es duu a terme, d’acord amb els supòsits inclosos en la legislació sectorial aplicable. Inclou l’esterilització forçada, l’embaràs forçat, l’impediment d’avortament en els supòsits legalment establerts i la dificultat per a accedir als mètodes contraceptius, als mètodes de prevenció d’infeccions de transmissió sexual i del VIH, i als mètodes de reproducció assistida, i també les pràctiques ginecològiques i obstètriques que no respectin les decisions, el cos, la salut i els processos emocionals de la dona.\nViolència econòmica: consisteix en la privació intencionada i no justificada de recursos per al benestar físic o psicològic d’una dona i, si escau, de llurs fills o filles, en l’impagament reiterat i injustificat de pensions alimentàries estipulades en cas de separació o divorci, en el fet d’obstaculitzar la disposició dels recursos propis o compartits en l’àmbit familiar o de parella i en l’apropiació il·legítima de béns de la dona.\nViolència digital: consisteix en els actes de violència masclista i misogínia en línia comesos, instigats, amplificats o agreujats, en part o totalment, amb l’ús de tecnologies de la informació i de la comunicació, plataformes de xarxes socials, webs o fòrums, correu electrònic i sistemes de missatgeria instantània i altres mitjans semblants que afectin la dignitat i els drets de les dones. Aquests actes causen danys psicològics i, fins i tot, físics; reforcen estereotips; danyen la dignitat i la reputació; atempten contra la privacitat i la llibertat d’obrar de la dona; li causen pèrdues econòmiques, i obstaculitzen la seva participació política i la seva llibertat d’expressió.


L'Europa en risc\nActualitzada 29/07/2018 a les 17:49\nLes reunions que de manera permanent tenen els líders europeus per fixar les estratègies de futur de la Comunitat i donar resposta als problemes que es van produint, són un fet objectiu amb respostes cada cop més pessimistes per una Unió Europea que no passa pel millor de la seva curta existència.\nEn el seu moment es va parlar de la importància econòmica comunitària amb la implementació de l’Euro, com solució a tots els dubtes de crisi en portes, com primer pas per conquerir l’Europa dels ciutadans a ben curt termini; malauradament la realitat ha posat en evidència tots els plans d’esperança del seu moment i avui la frustració és un fet inapel·lable que pot ser el preludi del final d’unes idees que, malgrat tot, segueixen vigents en el seu discurs, però molt difícil d’implementar.\nMolt s’ha parlat que Europa no podia ser exclusivament fruit de l’economia i poc de com fer-ho possible, amb unes variables a activar el més urgent possible, i avui la realitat ens col·loca en una posició complicada, amb la fugida del Regne Unit i amb determinats països, on primen més els seus interessos legítims particulars per damunt de qualsevol altre, encara que això suposi posar en perill el projecte conjunt.\nQuè passa amb els principis fundacionals que sembla que queden aparcats, on es discuteix més de la sobirania dels Estats membres que de la trobada de polítiques conjuntes?, la resposta és complicada pel que és ... en la pràctica, més si tenim en compte que l’autèntic poder de la Unió no es troba en el seu Parlament sinó en els governs de cada Estat, que són els que decideixen tot.\nSegurament l’anul·lació pràctica del mateix Parlament Europeu, decidida tàcitament per unanimitat dels socis comunitaris, va ser el primer error que ara posa en perill la mateixa viabilitat, doncs el que està clar és que les decisions parlamentàries i els seus debats no tenen cap resultat pràctic; per no parlar de la mateixa Justícia Europea, on cada Estat també vol mantenir les seves raons per damunt de tot i on la implementació de determinades resolucions judicials són molt difícils d’homologar; per no esmentar la incapacitat manifesta per fixar estratègies conjuntes, sense fissures, en un exemple emblemàtic com és la crisi migratòria.\nÉs evident que en el seu moment ningú va valorar el pes dels debats electorals de cada país membre, pensant que quedarien aparcats en funció d’uns valors comuns indiscutibles, si bé la realitat ens ha deixat un altre problema, doncs massa vegades són aquestes discussions partidistes de cada Estat, les que volen condicionar, en funció dels seus interessos, la mateixa Unió, amb el que això comporta de reunions conjuntes, on la tensió, en cap cas, es pot entendre com taula d’entesa desitjada.\nDavant el panorama exposat, bo seria reconèixer els errors que s’han comès, especialment els que pensaven que tot era un debat econòmic, deixant de costat el tema dels principis que haurien de substituir-se sense cap pega, doncs la realitat deixa al descobert una inviabilitat a curt termini amb conseqüències insospitades, dintre d’un panorama global on Europa encara quedaria molt més «tocada».\nModestament crec que ha arribat el moment de reinventar-nos si es vol seguir existint, per tant, d’entrada seria aconsellable saber els mínims pels quals estem d’acord per després seguir avançant cap a uns nous principis fonamentals que ens permetin reconduir el moment negatiu que ens toca viure. Renunciar a aquesta urgència o pensar que el temps acabarà reconduint la situació només és el preludi de la fi d’un projecte en comú, avui amb caiguda lliure.\nL’orgull de sentir-se Europeu, avui amb cotització a la baixa, per decisions impossibles d’entendre en qüestions com la immigració, no pot consolidar un marc dramàtic on el pessimisme s’assenta sobre una societat que no sap donar respostes a la complexitat d’uns fets on a la seva classe dirigent sembla que l’únic que li preocupa és el pas del temps sense saber el que pot succeir. Esperem que el seny d’uns i altres faci possible el reset que ens obri una via on les «creences i principis» tornin a tenir el pes que necessitem.\nComenta el contingut : L'Europa en risc


L’Ajuntament de Blanes vol facilitar als jubilats els tràmits per utilitzar el bus | Ràdio Palafolls\nHome Comarcal L’Ajuntament de Blanes vol facilitar als jubilats els tràmits per utilitzar el bus\nL’Ajuntament de Blanes vol facilitar als jubilats els tràmits per utilitzar el bus\nMarc Ferri , gener 5, 2018\t / 382 0\nA partir d’aquest 2018 els jubilats i pensionistes que es beneficien del carnet de transport públic de Blanes ho tindran més fàcil a l’hora de gaudir del servei.\nSegons ha informat l’Ajuntament, aquesta és la intenció del consistori de cara a aquest nou any, a través d’una nou funcionament per renovar el carnet. Fins ara, els titulars de l’abonament havien de dirigir-se cap a la terminal d’autobusos del municipi per tal de renovar-lo anualment, entre els mesos de desembre i gener. Tot i que es tractava d’una operació automàtica, calia anar presencialment a la terminal per tal de fer efectiva la renovació del servei, i es podia convertir en un procés més llarg en cas que els usuaris no ho fessin dins de les dates marcades.\nA finals d’aquest any passat, l’Ajuntament de Blanes va reunir-se amb Transports Pujol, que és la companyia concessionària del servei de transport públic al municipi, per tal de trobar una solució per aquesta situació. A la reunió es va acordar que els jubilats i pensionistes puguin dur a terme la recàrrega del carnet sempre que ho necessitin, un cop els caduqui o bé es quedin sense viatges disponibles.\nAquest acord significa la fi de l’obligació de recarregar anualment el carnet, i a partir d’ara es podran fer a la mateixa terminal d’autobús i també als mateixos vehicles en el cas dels que tenen el carnet ordinari.\nPels usuaris del carnet bonificat, la recàrrega s’ha de dur a terme necessàriament a la terminal, i existeix l’opció de recarregar 100 o 300 viatges, mentre que pels ordinaris hi ha dues opcions similars, en aquest cas de 110 o 300 viatges.\nActualment, a Blanes hi ha unes 1.900 persones usuàries del carnet de transport per a jubilats i pensionistes majors de 61 anys, un abonament que els permet utilitzar el transport públic de la ciutat a un preu bonificat.\nLupiañez busca nous suports per governar a Blanes


La Junta directiva del CP Vilanova va acordar en la seva reunió del dia 3 de juliol de 2020 convocar Assembla General Ordinària el dia 22 de juliol de 2020 a les 20:30 h en convocatòria única, a la pista annexa del pavelló Isaac Gálvez de Vilanova i la Geltrú, amb el següent ordre del dia:\n2.Examen i aprovació, si s’escau de la liquidació de l’exercici econòmic 2019-20208.\n3.Examen i aprovació, si s’escau de la Memòria de les activitats realitzades durant la temporada 2019-2020.\n4.Presentació i aprovació, si s’escau, del pressupost previst per a la temporada 2020-2021\nDarrera actualització de dijous, 09 juliol 2020 08:11\nUn bon CP Vilanova cau per 2 a 5 davant el Vila-sana\nL’apunt: L’equp masculí derrota per 5 a 4 al CE Vendrell\nDissabte, l’equip d’OK Lliga Fem va debutar a casa aquesta temporada. L’equip va fer un gran partit, mostrant un joc ràpid amb molta velocitat de bola. Al davant un Vila-sana molt competitiu i molt físic, com és habitual.\nDarrera actualització de dilluns, 30 setembre 2019 09:51\nLaura Manzanares completa la plantilla de l'OK LLiga Femení\nL'equip OK Lliga Femení del Club Vilanova ha fet la última incorporació abans de l' inici de la temporada. Laura Manzanares és jugadora del Club Patí Vilanova des d'avui mateix. Amb Laura el Patí té una jugadora que aportarà experiència , gol i entrega. El Patí completa la plantilla amb la guinda que necessitava per fer un equip jove però amb garanties per competir amb una lligada cada any més exigent. Benvinguda a Casernes Laura.\nDarrera actualització de dijous, 05 setembre 2019 23:26\nFederico Bocchi, nou jugador del CP Vilanova\nEl President del CP Vilanova, en Pau Viadel, ha gestionat personalment la incorporació de Federico Bocchi Rodríguez per la pròxima temporada.\nDarrera actualització de divendres, 05 juliol 2019 20:52\nMarina Asensi, es presentarà demà com a nova jugadora del CP Vilanova\nEl Club Patí Vilanova informa que la jugadora Marina Asensi, jugarà a l'equip OK Lliga Femení la propera temporada.\nDarrera actualització de dijous, 27 juny 2019 20:28\nLa Junta directiva del CP Vilanova va acordar en la seva reunió del dia 19 de juny de 2019 convocar Assemblea General Ordinària el dia 12 de juliol de 2019 a les 19:00 h en convocatòria única, a les oficines del club a la plaça de les Casernes, s/n de Vilanova i la Geltrú, amb el següent ordre del dia:\nExamen i aprovació, si s’escau de la liquidació de l’exercici econòmic 2018-2019.\nExamen i aprovació, si s’escau de la Memòria de les activitats realitzades durant la temporada 2018-2019.\nPresentació i aprovació, si s’escau, del pressupost previst per a la temporada 2019-2020.\nPresentació nous membres junta directiva\nDarrera actualització de dissabte, 06 juliol 2019 17:22\nÈxit del CP Vilanova a la Nit de l'Esport\nJust fa un parell d'hores s'ha celebrat la Nit de l'Esport al Neàpolis a Vilanova i la Geltrú. El Club Patí Vilanova ha estat un dels referents un any més.\nDarrera actualització de dijous, 20 juny 2019 20:59\nL’equip OK Lliga Femení va prenent forma.\nA la notícia de la incorporació d’Helena De Sivatte, el Club Patí Vilanova confirma la continuïtat de l’equip tècnic satisfets pels resultats de la temporada actual.\nDarrera actualització de dimarts, 18 juny 2019 19:35\nJordi Esteva nou entrenador del CP Vilanova\nAvui a les oficines del CP Vilanova s'ha oficialitzat la incorporació de Jordi Esteva com a nou entrenador del CP Vilanova per a la temporada 2019-2020. Amb Jordi Esteva el CP Vilanova comença\nDarrera actualització de dilluns, 17 juny 2019 22:10\nHelena De Sivatte, nova incorporació del CP Vilanova\nEl Club Patí Vilanova informa que la jugadora Helena De Sivatte jugarà a l'equip OK Lliga Femení la temporada 2019-2020. Helena torna a Vilanova, per sumar i consolidar el projecte d'OK Lliga Femení. La il·lusió i les ganes d'aconseguir grans fites han tornat a unir els camins del CP Vilanova i Helena. Benvinguda a casa teva!\nDarrera actualització de dilluns, 17 juny 2019 21:49\n10 equips a eliminatòries de preferent i 3 classificats\nEl Patí Vilanova perd davant el Taradell\nEL Benjamí "A" Campìó de Catalunya\nEl Patí Vilanova empata a Maçanet i salva la categoria\nEl Patí Vilanova empata amb el Taradell\nEl CP Vilanova aleví Campió d'Espanya d'hoquei patins\nEl Patí Vilanova empata a Mataró\nCP Vilanova Aleví: Fent història\nEl Patí Vilanova perd davant el Calafell que es converteix en equip d'OK Lliga


Espanya obvia la declaració sobre la discriminació lingüística - Diari La Veu\nEscriba el número 451714\nEspanya obvia la declaració sobre la discriminació lingüística\nAixí ho demostra la manca de sensibilitat de l'ambaixadora espanyola després d'escoltar la declaració feta per Ferran Suay com a membre d'ACPV i vicepresident d'ELEN\nRedactaVeu / Ginebra.\nFerran Suay, membre de la Junta Directiva d’ACPV i vicepresident d’ELEN va intervindre dijous passat, durant l’examen periòdic dels drets humans a què se sotmetia Espanya. Basant-se en l’informe presentat el passat gener, el comunicat que s’ha llegit davant l’ambaixadora espanyola insistia en el caràcter sistemàtic i institucionalitzat de la discriminació que practica l’estat espanyol contra els parlants de llengües distintes del castellà, tant si tenen caràcter oficial (català, basc, gallec) com si no (asturià, aragonés).\nEn el torn de resposta, l’ambaixadora no va fer cap esment als drets lingüístics, demostrant així que la sensibilitat del govern espanyol respecte a aquest assumpte és simplement inexistent. Més clarificador encara resultà el comentari d’un alt funcionari de la delegació espanyola, que es va referir a ELEN (Equality Language European Network) com “los de las lenguas raras”, en una conversa amb activistes pels drets humans, que han quedat bocabadades davant l’estirabot. Si els representants internacionals d’Espanya l’ONU pensen i s’expressen d’aquesta manera, quina mena de respecte podem esperar per la seua part?\nPosteriorment, a la sala IX va tenir lloc una sessió pública en què els representants de Plataforma per la Llengua, ACPV, A Mesa pola Normalizacion Lingüística i Iniciativa pol Asturianu van explicar amb més detall la situació dels seus territoris, i van coincidir en qualificar de supremacisme o de racisme lingüístic, l’actitud de les autoritats i institucions espanyoles.\nEscriba el número 390263


L’Ajuntament d’Alcoi publica la licitació de les obres per a convertir Rodes en parc tecnològic-cultural\nL’Ajuntament d’Alcoi ha publicat la licitació del contracte per a executar les obres de rehabilitació del conjunt industrial de Rodes, amb l’objectiu de convertir-lo en parc tecnològic-cultural, unes obres l’import de les quals ascendeix a 7.094.126,32 euros (IVA inclòs) i que compten amb un termini d’execució de 28 mesos. Les empreses interessades tindran de termini fins al pròxim 21 de juny per a presentar les seues ofertes.\nAquests treballs constitueixen la part central del projecte de Rodes, un dels més importants de l’Estratègia de Desenvolupament Urbà Sostenible Integrat (EDUSI) Alcoidemà. Les obres estan cofinançades al 50% per la Unió Europea, a través dels Fons Europeus de Desenvolupament Regional (FEDER) del Programa pluriregional d’Espanya 2014-2020, mentre que l’altra meitat serà aportada en la seua major part la Generalitat Valenciana i en un percentatge menor l’Ajuntament d’Alcoi.\nEls treballs afectaran dues parts diferenciades de la poma de Rodes. En primer lloc, el bloc encarat al carrer Salvador Allèn i a la part inferior del carrer Agres acollirà un parc tecnològic, en el qual s’instal·laran empreses i start-ups i que estarà dinamitzat pel Districte Digital de la Generalitat Valenciana.\nLa redacció del projecte sobre el qual s’executarà la rehabilitació del conjunt industrial de Rodes va sorgir del concurs públic organitzat per l’Ajuntament d’Alcoi i va ser adjudicada el 18 de juliol de 2020 a la UTE composta per Ramón Esteve Estudio, VVV Estudi, Isaac Montava i Carlos Sanjuán.\nLa recuperació de la poma de Rodes i la seua posada en valor no acabaran ací. En total, el projecte suposa una inversió de 12 milions d’euros i es completa amb altres dues obres d’envergadura. La primera recuperarà els dos edificis en altura situats al carrer Tibi per a integrar una àrea tecnològica i d’investigació, així com el centre administratiu, on estaran situades les oficines municipals. Aquestes obres estan valorades en altres 2,3 milions, dels quals l’Ajuntament d’Alcoi aportarà el 55% i la Diputació d’Alacant el 45% restant.\nCompletarà el projecte la recuperació de l’antic taller de carruatges dissenyat per Timoteo Briet en 1909 i que serà la seu del Centre de Desenvolupament Turístic d’Interior (CDTi) de la Generalitat. Aquestes obres, valorades en 2,1 milions d’euros estaran sufragades íntegrament per l’Agència Valenciana de Turisme.\nDiputació convida a somniar i viure la província de València a l’edició 2021 de FITUR\nUn incendio arrasa una vivienda en un edificio de cinco plantas de Dénia


Lleida organitza un homenatge en memòria dels morts per la Covid a la ciutat\nLleida homenatjarà amb un acte i una escultura els morts per la Covid-19\nUna escultura amb una olivera recordarà les persones que han perdut la vida durant l’emergència sanitària\nper Redacció 19/06/2020 15:30h\nHomenatge 'Sospirs de pau' en memòria de les persones que han mort durant el confinament | LleidaDiari.cat\nL'Ajuntament de Lleida organitza un acte en memòria de les persones que han mort en els darrers mesos i que, a causa de la Covid-19, no han pogut ser acomiadades com les seves famílies i amistats haguessin desitjat.\nAmb aquest homenatge, la Paeria vol oferir, en nom de tota la ciutat, un espai i un moment d'escalf, d'acompanyament i de consol a les lleidatanes i els lleidatans que s'han vist afectats per aquesta situació. L'acte duu per nom 'Sospirs de pau' i tindrà lloc el dissabte 27 de juny, a les 20.30 h, al Parc de La Mitjana.\nL'Ajuntament de Lleida vol que la memòria d'aquestes persones perduri en el temps\nA banda de l'homenatge públic, l'Ajuntament de Lleida vol que la memòria d'aquestes persones perduri en el temps i s'ha creat una escultura en el seu record, obra de l'artista Erik Schmitz, que s'ubicarà finalment al cementiri. L'acte, conduït per Remei Capitán (directora d'Agraïments), comptarà amb diferents interpretacions musicals i de dansa i intervindran representants del món sanitari, de les famílies i l'autor de l'escultura, a més del paer en cap de Lleida, Miquel Pueyo.\nL'Ajuntament de Lleida demana a tothom que hi vulgui assistir –familiars i persones pròximes- que s'inscriguin a través de l'enllaç http://paeria.cat/sospirsdepau.html. El termini per registrar-se és obert fins al 25 de juny. La inscripció prèvia facilitarà organitzar la distribució dels assistents d'acord amb les mesures de prevenció vigents. L'acte s'ha previst per a unes tres-centes persones, aproximadament.\nErik Schmitz, nascut a Alemanya i establert a Ivars d'Urgell, conrea especialment l'escultura però també s'expressa amb gravats, pintures i murals. L'escultura en homenatge a les persones que han mort durant el confinament està realitzada principalment amb pedra i també inclou una part de metall i una olivera. Es tracta d'una estructura horitzontal amb una base de pedra, que forma una illa amb la silueta del terme municipal de Lleida.\nA l'interior de l'illa, un accent de metall –per simbolitzar l'ànima de les persones desaparegudes- omple una cavitat que representa el buit que han deixat. Al seu costat, l'olivera, icona de pau, recorda les persones que han mort, l'amplitud del seu nombre i la diversitat generacional. La pedra, predominant en l'escultura, és una expressió d'eternitat i de la solidesa del record que deixen. L'escultura fa 3,43 m de llargada, 1,5 d'amplada i s'eleva 0,60 m sense comptar l'altura de l'olivera.\nDades coronavirus Lleida: Es registren 10 contagis més que el dia anterior\nOferta de feina: Obren 50 places d'agent al cos d'Agents Rurals