L’objectiu d’aquesta activitat és treballar la planificació i elaboració de la llista de la compra.\nEn les activitats de l’apartat “La gestió del pressupost”, de la unitat “Gestió i administració de la llar”, heu conegut la Sra. Maria i heu elaborat un pressupost en funció de la seva economia personal, intentant ajustar al màxim els diferents conceptes per tal que aquest resulti equilibrat.\nRecupereu aquesta informació i treballeu:\nL’elaboració de la llista de la compra, introduint el màxim possible de productes fresc.\nDigueu on compraríeu cada un dels productes, és a dir, en quin tipus d’establiment.\nIndiqueu la periodicitat de la compra, segons els tipus de productes.\nÉs important que en aquesta planificació quedin cobertes les necessitats bàsiques d’alimentació i altres productes bàsics en una llar (com ara els productes d’higiene i neteja) i que siguin habituals en una llista de la compra.\nActivitat de lliure realització per part de l’alumne/a.\nAspectes importants que cal tenir en compte:\nLes despeses s’han d’ajustar al que vàrem indicar a les activitats de l’apartat “La gestió del pressupost”, de la unitat “Gestió i administració de la llar”.\nLes despeses no poden superar els ingressos.\nÉs important que la major part dels productes siguin frescos i provinents de mercats municipals.\nLa llista de la compra ha d’incloure productes alimentaris de tot tipus (carns, verdures, fruites, làctics…) i incorporar el màxim de productes de la dieta mediterrània.\nEtiquetes amb implicació mediambiental\nL’objectiu d’aquesta activitat és reconèixer les etiquetes que existeixen actualment en el mercat, amb una implicació mediambiental.\nExpliqueu la diferència entre una etiqueta ecològica i una etiqueta energètica. Poseu un exemple de cada una d’elles i quin tipus de productes o serveis la porten.\nL’ecoetiqueta o etiqueta verda és una identificació que porten de manera voluntària determinats productes per indicar que són més o menys respectuosos amb el medi ambient segons la normativa europea. Promouen l’ús de productes i mecanismes que compleixin amb un cicle de vida sostenible, tenint en compte els següents criteris:\nUn exemple: ampolles de vidre, ampolles de plàstic, roba i calçat, vehicles amb poques emissions, etc.\nL’etiqueta energètica, o dels electrodomèstics, regula el consum d’energia d’aquests aparells. En funció de les seves característiques, per exemple la capacitat de càrrega d’una rentadora, se li atorga una lletra i un color que el classifica energèticament.\nUn exemple: els electrodomèstics de gran volum, com ara les neveres, rentadores, forns…\nL’objectiu de l’activitat és reflexionar sobre els beneficis que pot comportar afavorir el consum responsable entre la població.\nArgumenteu què penseu sobre el consum responsable i amb quines accions el posem en pràctica. Digueu quines accions estan al vostre abast com a consumidors i de quina manera les podeu posar en pràctica.\nReflexió personal de l’alumne.\nL’argument ha d’estar centrat en els factors que impliquen un consum responsable com ara:\nSer més actius i participatius.\nFomentar l’ús de productes de segona mà (roba, electrodomèstics, mobles…).\nExemples de pràctiques:\nComprar productes en envasos reciclables o retornables.\nDonar una segona oportunitat a la roba que no volem amb altres persones properes.\nComprar producte fresc i de temporada.\nAjustar la llista de la compra a les nostres necessitats reals de consum per no haver de llençar aliments.\nUtilitzar el transport públic o desplaçar-se en vehicles com ara bicicleta o caminar.\nL’objectiu d’aquesta activitat és saber què entenem per producte local.\nPenseu en el que consumiu en el vostre dia a dia i reflexioneu si feu compra de producte local o no.\nDigueu com ho faríeu per esbrinar, quan sou a la botiga, si un producte que voleu comprar és local o no.\nPer saber si la compra d’un producte que hem comprat és local o no podem plantejar-nos les opcions següents:\nPreguntar directament a la botiga l’origen dels productes, ja que han de poder justificar la seva procedència.\nMirar què ens indica l’etiqueta.\nConsumir productes de temporada, ja que si no ho són segur que procedeixen d’hivernacles.\nL'emmagatzematge de la llar\nL’objectiu d’aquesta activitat és establir una relació entre la salut i la nostra manera de viure.\nDavant l’afirmació “una llar organitzada és sinònim de salut”, reflexioneu i digueu quins aspectes penseu que poden anar vinculats a aquesta afirmació i si creieu que tenen alguna relació directa amb la salut física, psicològica i social de les persones. Podeu posar un exemple per fer-ho més entenedor.


Pacte d’Esquerra Republicana i Junts per Catalunya per governar plegats la Diputació de Girona - Federació de Girona\nPacte d’Esquerra Republicana i Junts per Catalunya per governar plegats la Diputació de Girona\nDilluns, 1.7.2019 21:15h\nNoguer i Presas han signat l'acord a la diputació gironina\nEsquerra Republicana i Junts per Catalunya han presentat un acord de governabilitat a la diputació de Girona per al mandat 2019-2023. El pacte que s’acabarà de desenvolupar durant els propers dies situa a Miquel Noguer com a president i al republicà Pau Presas de vicepresident primer.\nDurant la presentació, Presas ha destacat que “estem molt satisfets per l'acord de govern que presentem avui a la Diputació de Girona entre JuntsxCat i Esquerra Republicana perquè, entre altres motius forma part d’un compromís global per intentar fer governs republicans amb l'objectiu de defensar els drets i les llibertats dels catalans i catalanes”.\n“Representem la gran majoria d’alcaldies i regidors que han estat elegits als ajuntaments de la demarcació gironina i, per tant, també som les dues forces que conjuntament representem la gran majoria dels gironins i gironines”, ha explicat Presas.\nA l’hora de parlar dels propers quatre anys, el republicà ha afirmat que “les dues forces disposem d’un ampli coneixement del territori, experiència en la gestió i la voluntat de millorar les condicions de vida i el benestar de tota la ciutadania de la demarcació estant al costat dels ajuntaments”.\nEstà previst que durant els propers dies es donin a conèixer més detalls sobre l’acord entre els dos partits. El dijous 4 de juliol se celebrarà el primer ple d’aquest nou mandat.


El Món | Les esquerres veuen possible un futur Govern de coalició | Política\nLes esquerres veuen possible un futur Govern de coalició\nAnna Gabriel, Xavier Domènech, Marta Rovira i Núria Parlon debaten sobre la possibilitat de crear una entesa en un nou escenari polític\nAnna Gabriel, Marta Rovira, Xavier Domènech i Núria Parlon | A.D.\nLa Universitat Progressista d'Estiu de Catalunya ha acollit aquest dijous al matí una conferència sobre les esquerres catalanes per dibuixar el seu futur polític i les hipotètiques aliances que es poden construir en un nou escenari polític. Els ponents eren la diputada de la CUP al Parlament Anna Gabriel, el líder d'En Comú Podem, Xavier Domènech, l'alcaldessa de Santa Coloma de Gramanet, Núria Parlon, i la portaveu parlamentària de JxSí, Marta Rovira. La pregunta que s'ha plantejat als interlocutors ha estat "passi el que passi aquest més d'octubre -en referència al referèndum d'independència- és possible un govern d'esquerres a Catalunya?".\nMarta Rovira ha afirmat que "no és possible parlar d'aquestes possibilitats sense tenir en compte com arribarem a l'1-O". Segons la Secretària General d'ERC, el futur pot ser "entenedor" si "les esquerres fem possible el referèndum". "Hi ha un cert consens i entesa entre les esquerres que ens permet seguir fent avenços en el nostre país", ha reconegut Rovira, però ha insistit que "aquests avenços els veiem més possibles amb la independència", i ha lamentat que el Tribunal Constitucional suspengui gairebé cada llei que aprova el Parlament.\nNúria Parlon, ha procurat evitar el debat sobre la independència i el referèndum i ha assegurat que "és important que des de l'esquerra siguem capaços d'establir una agenda en comú de transformació i de canvi". La socialista també ha volgut remarcar que el camí cap a la igualtat entre homes i dones està en retrocés, "sobretot en alguns drets que ja s'havien aconseguit".\nEl líder d'En Comú Podem, Xavier Domènech, ha opinat que l'aliança entre les esquerres és "possible i necessària", i ha lamentat que hauria "d'haver estat possible en un passat". Domènech també ha esquivat la qüestió sobre la independència i el referèndum amb la idea que "hi ha una majoria d'esquerres, ja sigui independentista o no". "El gran repte d'aquest hipotètic govern o de tots els governs d'esquerres, en tota la seva pluralitat, és acabar amb la precarietat i la desigualtat", ha conclòs Domènech.\nEl discurs d'Anna Gabriel ha girat al voltant de l'anticapitalisme i de qüestionar-se "què són les esquerres avui en dia". Ha volgut matisar la pregunta que s'ha plantejat, i ha afegit que el "'passi el que passi' l'hauríem d'analitzar bé. No té res a veure un escenari o un altre". Sobre les possibles aliances futures, Gabriel ha insistit que la CUP només està disposada a anar de la mà amb "tothom que entengui que el límit no és la Constitució del 78, ni l'Estatut, ni els mercats o la Unió Europea". "Si no entenem això, haurem de tornar a debatre què vol dir ser d'esquerres", ha etzibat.\n#UPEC #GABRIEL #DOMENECH #ROVIRA #PARLON\nHÒSTIA. quina pudor que fa aquesta foto. no hi ha una dreta catalana com cal per fotre fora tota la merda esquerranosa\nMés motius per no votar ERC.Jo no vull donar el vot a ERC perquè després s'ajunten amb Domenechs ,CUP i PSC.\nAh, pero el PSOE de Gonzalez, Guerra, la Sultana, Iceta i Zapatustra son d'esquerres, senyora Parlon?\n@Josep Tranquil, company, es clar que tornarem. Mira el nostre President! Primer per la independencia, despres ens treiem de sobre tota la mera dels botiflers i ja esta! El Tripartit va deixar les arques de la Generalitat buides i amb un deute escalofriant.Es molt facil ser d'esquerres amb els diners dels altres!\nQue a les meves edats hagi de votar a la dreta ja te collons.\nAixò ja es veurà. No crec que a la gent li agradi aquesta tupinada de pesoe amb lo Iceta i Ros.\nLos sociatas ja van "gobiernar" i ja sabem com va acabar tot...son VIVIDORS igual com los verdes de Iceve.\nPPSoE no son d'esquerres.\nTotalment d'Acord amb l'Anna Gabriel , Són d'esquerres aquells q només basen les seves accions en el marc constitucional, incapa?os d'anar més enllà ?\nAmb sembla que començeu-ho a somiar truïtes, poder que tots plegats estigue-ho per el que toca ara que es el referèndum per iniciar la Independència de Catalunya\nJugada mestre d´ERC, tripartit v2.0 (la CUP no fara falta). Com sempre nadan i guardan la roba.\nALERTA AMB ELS TÓXICS!!!!\nNo hi són a temps! Encara no s'ha arribat a l'1 d'o, que ja es volen assegurar la mamandurria.. Entre els ponents hi ha gent creible i personatges que s`han mostrat com abominables i perillosos excèntrics. Quan sigui el moment haurem de prevenir que les minories i les mini-majories TÒXIQUES quedin fora de joc.


Línia de recerca: Serveis Sociosanitaris: l’Avaluació centrada en els usuaris.\nEntenem la salut com una forma de viure i d'estar, com una adaptació continua, que justifica també en si mateixa la participació activa de la persona afectada. La comprensió de la informació es essencial per a les persones que tenen que afrontar un problema de salut; la seva actitud davant l'enfermetat i les actuacions posteriors que realitzen, tant elles com els seus familiars, i que podran condicionar la seva qualitat de vida, depenen en gran mesura de l'ajuda que poden tenir per obtenir informació i per comprendre-la. La salut per altre banda, es un dels principals pilars basics que l'estat del benestar té l'obligació de garantir; però, ho ha de fer, respectant la llibertat de les persones, L'estudi de la salut i l'enfermetat necessita tenir en conte no solsament factors biològics, sinó també socials, culturals, econòmics, psicològics i ètics. L’atenció al grup de persones grans, especialment de les dependents, constitueix avui una de les qüestions de debat per la recerca de propostes que assegurin el benestar d’aquest col·lectiu, que cada cop més, passa pel seu manteniment dins la comunitat. Els serveis ofertats, encara estan massa definits pels professionals i els tècnics, que tenen en compte majoritàriament alguns dels aspectes de l’atenció (urgència), mentres que les atencions quotidianes continuen situades en un àmbit més privat (la família). Per aquests motius comentats, es potencien els programes de suport a la família i al cuidador, els programes de suport a l’atenció domiciliaria, programes de suport als centres de dia i a d’altres serveis i equipaments polivalents, és a dir, aquells que permeten que la persona continuï quedant-se, que pugui romandre en el seu entorn. Entenent que una proposta d’actuacions en una zona urbana no pot ser necessariament igual que la proposta que faríem per una zona rural.\n6114.11 Processos de grups


Acusen l'últim govern d'Olot, el de Lluís Sacrest, d'acomiadament improcedent de dos treballadors - Garrotxa Digital\nAcusen l’últim govern d’Olot, el de Lluís Sacrest, d’acomiadament improcedent de dos treballadors\nComentaris tancats a Acusen l’últim govern d’Olot, el de Lluís Sacrest, d’acomiadament improcedent de dos treballadors\nEl públic assistent a la presentació de les festes del Tura es va veure sorprès per l’arribada de membres del sindicat CNT d’Olot. Van arribar a la plaça per fer pública la seva indignació per l’acomiadament de dos treballadors de l’Ajuntament, que van ser contractats pel programa de l’Escola Taller i van ser acomiadats el maig del 2010, quan la subvenció d’aquest programa va acabar-se.\nEls dos treballadors consideren que l’Ajuntament podria readmetre’ls en un altre programa de formació que, com l’Escola Taller, ajuda a inserir als ciutadans al món laboral. Acusen l’anterior govern d’Olot de Lluís Sacrest d’acomiadar-los improcedentment. El cas es troba en procés judicial. Els treballadors han guanyat un primer judici i l’ajuntament ha presentat recurs. Els treballadors acusen el govern de gastar 70 mil euros de les arques municipals en un procés judicial que, de moment, estan perdent. El sindicat de la CNT d’Olot defensa el cas de dos treballadors del programa escola taller que van ser acomiadats per l’anterior govern d’Olot quan el programa va acabar-se. Pensen que aquests acomiadaments van ser improcedents. De moment, han guanyat un primer judici, al qual l’Ajuntament va presentar recurs. Acusen l’anterior govern de fer-los contractes fraccionats. També acusen l’anterior govern de gastar 70 mil euros de les arques municipals en el procés judicial. Els treballadors i el sindicat tambpoc no estan satisfets amb l’actuació de l’actual govern, de qui diuen que no ha escoltat les seves demandes.\nDos garrotxins assumeixen alts càrrecs a la Diputació de Girona en el dia de la seva constitució\nEl club busca convèncer el migcampista Héctor Simón per quedar-se tot i el descens de categoria. El porter Gianni Cassaro té una oferta d'un filial de Segona B però els olotins tenen intenció de retenir-lo. La pretemporada va donar el tret de sortida ahir,…\nSalut preveu tancar el 2012 amb un 2% menys de pacients gironins en llista d’espera per ser operats\nSalut preveu tancar el 2012 amb una reducció del 2% de les llistes d'espera quirúrgiques a la regió sanitària de Girona, en relació a les xifres de fa un any. L'Institut Català de la Salut (ICS) només ha publicat al seu web les dades fins al juny -que registren…


Aikido Yoshinkan Figueres: d’octubre 2017\nPublicat per Aikido Figueres a 14:37 Cap comentari:\nDesplazamiento en el Aikido (CONTROL DE LA ENERGIA)\nÉs necessari controlar la propia energia per a poder controlar el nostre moviment.\nUna mostra de control de moviment i energia es troba quan es pot treballar poc a poc, essent conscient de tots els moviments, coordinació, equilibri, potència i tensió del cos.\nRealitzar un moviment o una tècnica ràpidament, no significa que sigui efectiva i proporcionada.\nSi som capaços de realitzar una tècnica, un atac, una projecció, controlant cada una de les seqüències com si es realitzés en càmera lenta i, comprovem que tenim estabilitat, coordinació i potència, aleshores, podrem tenir la certesa que tenim la base per a encadenar el moviment que realitzem.\nCal tenir present que s'ha de tenir en compte les capacitats del nostre uke (adversari) per tal de controlar-lo, garantint que ell mateix conservi la seva unitat. D'aquesta manera, protegirem la seva integritat.\nPublicat per Aikido Figueres a 20:44 Cap comentari:\nDesplazamiento en el Aikido (CONTROL DE LA ENERGIA...


«Soc una persona amb ganes de trencar amb el pessimisme instaurat al Berguedà» - Regió7\n«Soc una persona amb ganes de trencar amb el pessimisme instaurat al Berguedà»\nLluís Vall aposta per liderar projectes que ajudin a frenar la fuga de talents i a dinamitzar la comarca\n30·12·19 | 22:19\nLluís Vall fotografiat a la seu de l'agència a la plaça de Sant Joan de Berga D.C.C.\nLluís Vall Carrillo (Avinyó, 1990) presideix l'Agència de Desenvolupament del Berguedà, un ens de dinamització i promoció de la comarca format pels 31 ajuntaments i associacions empresarials, sindicats i entitats del Berguedà. L'entitat té una plantilla de 37 persones i tres seus: a la plaça de Sant Joan, al carrer de Lluís Millet i a l'Oficina de Turisme. El 2020 té un pressupost de 2,2 milions d'euros.\nQuina feina fa l'agència?\nTé tres branques d'actuació. Una està dedicada al teixit econòmic i social, fem foment i atenció de l'emprenedoria i acompanyament de les empreses; per altra banda tenim promoció del territori i turisme; i som centre de formació continuada i ocupació.\nExpliqui'm qui és vostè?\nEm considero una persona amb esperit jove i amb ganes de trencar amb el pessimisme instaurat al Berguedà, donar un punt de vista diferent i sacsejar alguns aspectes de la comarca.\nCom passa un exballarí professional com vostè i tècnic esportiu, professor de zumba, al PDeCAT\n(Somriu) I ara ja tinc estudis de publicitat i màrqueting, també. És curiós aquest pas. Ha vingut per les ganes de fer coses al món municipal. El 2010 jo era tècnic esportiu de l'Ajuntament d'Avinyó. A l'hora de fer llistes es buscava gent amb lideratge i vaig rebre l'oferiment del PDeCAT per anar a les llistes. Vam perdre les eleccions el 2011. Vaig estar 4 anys a l'oposició aprenent.\nI després ja va ser regidor de govern a l'Ajuntament de Gironella\n(Somriu) Hi visc enamoradament del Berguedà i de tot el que té! Crec que hi ha molts berguedans que no saben veure els potencials que té la comarca a nivell paisatgístic i del teixit productiu agroalimentari, entre d'altres.\nEn què s'assembla una sessió de zumba i la presidència de l'agència?\n(Riu) Hi ha molta gent que observa allò que fas.\nEsperant un error per la seva joventut?\nNo, no. M'ho miro per la part optimista i penso que estan expectants per veure què soc capaç de sacsejar.\nQuè aportarà a l'agència?\nFrescor, ser al peu del carrer, proximitat amb els ajuntaments, que sàpiguen què estem fent aquí i com beneficiar-se'n. I, sobretot: idees trencadores i creatives per a la comarca.\nSe sent preparat per ser president de l'agència?\nSí. Crec que el que fa falta és valentia per prendre decisions i exercir un lideratge clar. No és tant el que puguis conèixer del sector, sinó prendre aquelles decisions que convenen quan es posen sobre la taula. Crec que és el que fa falta: algú que prengui decisions.\nFins ara no passava això?\nVostè es defineix com a emprenedor.\n(Somriu) Sí. Sóc un cul inquiet.\nI és cofundador d'una empresa de càtering. Com defineix un emprenedor?\nUna persona que té il·lusió per començar un projecte professional i de vida. Fa dos anys que treballo en una empresa a Vic, Thinquery, que ens dediquem a ajudar l'emprenedoria i és un món que em sento molt proper.\nCom vendria el Berguedà si tingués tots els diners del món?\nEl que hem de fer és consolidar la campanya «El Berguedà, terra de futurs», que la gent la tingui interioritzada i vengui aquesta imatge. Quan parlo de Gironella i del Berguedà en parlo enamoradíssim. La gent d'Avinyó al·lucina de com me n'omplo la boca. Lligar futur amb paisatge amb vida, amb projectes, és molt interessant. El Berguedà és una comarca on tothom té una oportunitat. Hi ha moltes coses per fer a la comarca, ens hem de reinventar, hem de copiar, hem de crear coses, repensar el turisme, ens hem de desestacionalitzar.\nLa població del Berguedà està per sota dels 40.00 habitants, i cada vegada més vells. Què es pot fer per canviar aquesta tendència?\nUna de les coses que hem de fer és frenar la fuga de talents. Volem crear el primer ecosistema emprenedor de la comarca, un espai únic al Berguedà on totes les persones joves puguin teletreballar i no s'hagin de quedar a Barcelona un cop acabin d'estudiar. I no només perquè hi hagi fibra òptica sinó perquè puguin interactuar amb altres joves. I que sigui sectoritzat en diferents àmbits. Als joves crec que els falta un espai per establir el seu projecte professional.\nEm pot dir tres accions que durà a terme al capdavant de l'agència en aquest mandat?\nCrear un ecosistema emprenedor de la comarca per als joves; unir tots els grans productors agroalimentaris....\n... ja existeix una Associació de Productors Agroalimentaris. No funciona?\nNo ho sé, només sabem que van a fires. Ens hem de preguntar si només necessiten això o bé també els fa falta un centre de distribució? Crec que el Mercat Municipal de Berga podria ser un bon espai per a aquest centre, per exemple. N'estem parlant amb l'Ajuntament. També cal desestacionalitzar el turisme i potenciar el turisme esportiu. Hem de captar nous segments de mercats.\nHem d'apostar per la reindustrialització del baix Berguedà. S'ha de desencallar el polígon comarcal a Olvan. Sabem que no depèn directament de l'agència però tots hem de fer pressió a l'Incasol i a la conselleria per almenys poder comercialitzar les primeres parcel·les, per això s'hi ha implicat el Consell. I a partir d'aquí, fer un pla de desplegament.


ERC i CUP de les Borges Blanques atendran els ciutadans el dia de la Constitució\nEl 6 de desembre, els grups municipals d’ERC i la CUP de les Borges Blanques aniran a l’Ajuntament per atendre els ciutadans. Ajuntaments de les Garrigues com Juneda, la Pobla de Cérvoles, Cervià de les Garrigues i Fulleda també se sumaran a la iniciativa de l’Associació de Municipis per la Independència.\nEls grups municipals d’Esquerra Republicana i la CUP de les Borges Blanques s’han sumat a la convocatòria de l’Associació de Municipis per la Independència i aniran a l’Ajuntament per atendre els ciutadans el proper 6 de desembre, el dia de la Constitució espanyola i dia festiu nacional.\nPer la seva part, l’equip de govern, del PDCAT i Demòcrates, encara no ha pres una decisió al respecte.\nL’Ajuntament de Juneda també s’ha sumat a la iniciativa i ha organitzat una jornada amb actes cívics i solidaris com un esmorzar popular o un recapte d’aliments per Càritas Parroquial. A les 12 del migdia llegiran un manifest reivindicant els drets nacionals de Catalunya i el bloqueig que suposa, en aquest sentit, la Constitució espanyola.\nA la resta de pobles de les Garrigues, el seguiment de la convocatòria és divers però municipis com la Pobla de Cérvoles, Cervià de les Garrigues i Fulleda també atendran els ciutadans amb normalitat el pròxim 6 de desembre.


Residència universitaria - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nResidència universitària de la Universitat Bucknell.\nUna residència universitària és un centre que proporciona allotjament als estudiants universitaris. Freqüentment el centre es troba integrat o adscrit a una universitat, però també existeixen residències independents de les universitats.\nLes residències universitàries normalment estan situades als propis campus o en les seves inmediateses. En general, acostumen a oferir una sèrie de serveis demandats pels estudiants universitaris, des de l'allotjament i la manutenció fins a bugaderia i bibiloteca.\nQuan les residències universitàries ofereixen activitats culturals, acadèmiques, religioses o esportives, a més a més d'allotjament i manutenció, es denominen col-legis majors.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Residència_universitaria&oldid=25826619»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 des 2020 a les 07:20.


La Llotja obri les portes per a celebrar el Dia Internacional del Patrimoni Mundial de la Unesco - À Punt\nLa Llotja obri les portes per a celebrar el Dia Internacional del Patrimoni Mundial de la Unesco\nLa Comunitat Valenciana té deu distincions.\n16 de novembre 2019 - 16:58\nAquest dissabte se celebra el Dia Internacional del Patrimoni Mundial de la Unesco. Per tal de commemorar aquest dia la Llotja de València obri les portes de forma gratuïta durant tot el dia, tal com va fer anys anteriors.\nLa Llotja, que es va construir el segle XV, és un dels edificis representatius del gòtic civil europeu. Durant l’any 2019 ha rebut 580.000 visitants, 50.000 més que l’any passat.\nLa regidora de Cultura de València, Glòria Tello, ha destacat que any rere any s’incrementa l’interés de la ciutadania en aquest monument, en el qual es continuarà treballant en el seu manteniment i millora.\nDeu patrimonis de la humanitat, a la Comunitat Valenciana\nA la Comunitat Valenciana es troben 9 patrimonis de la humanitat declarats per la Unesco. A més de la l’edifici de la Llotja, tenim el Palmerar d’Elx; l’Art rupestre de l’arc mediterrani de la Península Ibèrica en els jaciments de Morella la Vella, la Sarga, Valltorta-Gasulla, la Cova de l’Aranya i el Pla de Petracos, tots visitables; i el Museu Escolar de Puçol a Elx. Quant als patrimonis immaterials es troben el Tribunal de les Aigües de València, el Misteri d’Elx, la festa de la Mare de Déu de la Salut d’Algemesí, les Falles, les tamborades de l'Alcora i d'Alzira. En desé lloc, es considera també patrimoni de la Unesco la dieta mediterrània.


IN-VITA a la reflexió: 20. Canvi d’enfocament: igual a canvi de resultat – Ajuntagent\nIN-VITA a la reflexió: 20. Canvi d’enfocament: igual a canvi de resultat\nQuan alguna cosa et toca la fibra, et crida l'atenció, et molesta, t'enfada, t'absorbeix o t'excita, quant temps necessites per rebutjar aquells sentiments, passar pàgina internament i dedicar-te sense reserves al nou subjecte/objecte al qual toqui prestar atenció en el moment? Aquesta és una bona reflexió per iniciar el nou any. Què tinguis un bon any!!!\nSi vols obtenir resultats diferents, hauràs de realitzar primer un canvi d’enfocament. Quan canviïs la imatge que tens a la ment, començaran a ocórrer automàticament coses distintes. Centra la teva atenció en el vermell, i apareixerà el vermell. Centra la teva atenció en un resultat diferent per a una conversa, i se t’ocorreran idees diferents. Centra la teva atenció en veure un model específic de cotxe nou, i serà com si un vaixell descarregués un munt de cotxes d’aquest tipus a l’autopista. El teu cervell té integrat un mecanisme per trobar pautes que has programat prèviament al centrar-hi la teva atenció. Les solucions, les innovacions i l’èxit no procedeixen d’una major intel·ligència o creativitat, sinó d’allò que advertim com a resultat de la nostra manera d’orientar els esmentats atributs.\nDavid Allen continua dient: “Hi ha una subtil habilitat pràctica per a la vida que hauria de formar part de les competències de tots els professionals (i també de tot el món): a quina velocitat pots tornar a la posició de preparat? Amb quina facilitat i rapidesa ets capaç de relaxar-te i canviar d’enfocament quan sigui necessari? Quina capacitat tens per crear un estat mental centrat, equilibrat, atent i obert al següent input o al següent canvi que pot sorgir en el teu món? Quan alguna cosa et toca la fibra, et crida l’atenció, et molesta, t’enfada, t’absorbeix o t’excita, quant temps necessites per rebutjar aquells sentiments, passar pàgina internament i dedicar-te sense reserves al nou subjecte/objecte al qual toqui prestar atenció en el moment?\nCom podries desenvolupar un sistema personal que promogués un estil de vida i de treball que fos capaç de tornar amb facilitat a la posició de “preparat”? L’energia estàtica i retinguda que creen els assumptes sense decidir, sense organitzar i sense resoldre que tens sobre la taula, a la teva oficina i a la teva ment generen un estancament psíquic que mina la teva capacitat per posar-te fàcilment en aquest estat. És com tractar de llançar una mirada panoràmica a les maresmes quan t’estan engolint les sorres movedisses.”\nAllen finalitza aquest capítol amb el següent consell: “Ara mateix estic treballant en una nova i vital afirmació del meu propi procés de desenvolupament personal: –relaxa’t i reenfoca’t-. Prova-ho tu també.”\nAutor camorenga Publicat el 12 gener, 2018


RedGlobe Notícies - Comunistes de Catalunya crida a la mobilització per la Vaga Feminista del 8M\nComunistes de Catalunya crida a la mobilització per la Vaga Feminista del 8M\nLes dones treballem de forma remunerada o no. Fem dobles i triples jornades treballant dins i fora de casa o, fins i tot, a més llocs quan cal ocupar-se de la cura d'infants o familiars grans o amb malalties. I ho fem de manera desigual, assumint càrregues desproporcionades i que són abordades de forma discriminatòria. I, malgrat les conquestes assolides per les lluites feministes, la crisi econòmica, social i de valors instal·lada a la nostra societat i les seves polítiques austericides ens mostren un balanç devastador sobre els drets de les dones, que patim com a mínim una doble explotació: de classe i de gènere.\nAl contrari, el balanç d'aquesta crisi globalitzada consisteix en violència econòmica, en polítiques austericides que agreugen la situació de les dones, que volen les dones a casa i supeditades econòmicament als homes, convertint-nos encara més en treballadores de segona classe, amb salaris més baixos i suplint a l'Estat en la seva desmantellada dimensió social, amb retallades en drets de ciutadania com la salut, l'educació, la dependència i les polítiques d'igualtat que fan incrementar les desigualtats socials i de gènere; reduint així els nostres drets pel que fa a l'accés als serveis públics, distribució de la renda, edat i origen o accés a l'ocupació.\nUna desigualtat que es tradueix en una profunda precarietat vital, que afecta a totes les facetes de la vida de les dones, que experimentem a tots els espais i que els últims anys s'ha situat a uns nivells insostenibles:\nEn primer lloc, perquè malgrat que els treballs no són només les activitats productives sinó també les reproductives que sostenen la vida humana, només el treball productiu té un valor econòmic i social reconegut, i les dones continuem patint l'opressió que aquest sistema genera i ha accentuat; les desigualtats avancen i els drets i llibertats reculen. Per aconseguir i garantir els nostres drets considerem que el treball, tant productiu com reproductiu, s'ha d'establir al servei del benestar de les persones i no dels mercats, defensant els serveis i béns públics que cobreixen les necessitats de la població per l'alliberament de la dona en les feines "femenines" de cura i avançar en la construcció d'una societat amb responsabilitat col·lectiva.\nI en segon lloc, com a resultat de les violències que s'exerceixen estructuralment sobre les dones, també des d'un vessant laboral.\nL'Organització Internacional del Treball (OIT) va alertar que Espanya és el país desenvolupat on més han augmentat les desigualtats. La reforma laboral, les retallades salarials, la destrucció de llocs de treball, la manca de promoció professional i l'augment dels treballs a temps parcial han tingut efectes directes en l'augment de la bretxa salarial de gènere. Factors com la segregació de gènere en els rols laborals i familiars, amb atribucions tradicionals a homes i dones, així com la manca de recursos i serveis públics, són determinants en l'explotació i la vulneració dels drets econòmics de les dones.\nI com a resultat de l'anterior, prestacions d'atur més baixes, pensions més baixes i, fins i tot, exclusió de la possibilitat de rebre una pensió, especialment després de les últimes reformes. Moltes dones no tenim carreres de cotització que ens permetin accedir-hi, malgrat haver treballat tota la vida en feines invisibilitzades, no remunerades, amb jornades de treball a temps parcial, si no directament a l'economia submergida.\nI si quelcom destaca la vaga feminista és la dimensió econòmica de l'opressió de gènere. Les dones que sortim ho fem perquè amb les nostres múltiples vides i treballs visibles i invisibles no ens hi queda temps, perquè no arribem a final de mes, perquè la pensió no dóna per a nosaltres i les nostres filles, perquè hem de fer–nos càrrec d'unes netes que els seus pares no poden cuidar, perquè en les aules les retallades amunteguen els alumnes o perquè volem cuidar i que els nostres companys també ho facin. Les dones sortim, entre altres motius, denunciant que el sistema omple les nostres vides de precarietat i pobresa i diem, sense dir–ho, que el capitalisme no funciona, que la vida és una altra cosa i així no.\nD'aquí la importància d'aquesta vaga, que l'any passat va ser absolutament massiva i situa el moviment feminista a casa nostra a l'avantguarda internacional, amb una mobilització amb un impacte d'una magnitud que no podrem calibrar fins d'aquí a uns anys.\nÉs cert que tot i que el moviment obrer organitzat va ser part important de l'èxit, no s'ha acabat d'entendre que, malgrat la convocatòria de vaga, aquesta no és una mobilització exclusivament laboral, sinó amb una dimensió múltiple que va més enllà del treball productiu: cures, consum i educació, d'aquí el seu potencial rupturista, en impugnar l'apropiació d'uns treballs que garanteixen la mateixa reproducció del sistema patriarcal capitalista.\nPerò això ens reafirma més encara en l'encert i necessitat de l'aliança entre moviment obrer i moviment feminista, no només com a eina de reivindicació de la fonamental aportació, gairebé sempre desconeguda, de les dones a la història del moviment obrer, sinó també de l'empoderament i reafirmació al si del mateix d'unes dones no sempre prou valorades\nPer fer front a aquestes situacions cal seguir amb fórmules i solucions feministes. La vaga ha de ser laboral, però també vaga de cures; les dones exigim el repartiment de tots els treballs, el reconeixement de l'aportació d'aquest treball i la seva valoració i quantificació en el PIB.\nCal que el debat ciutadà es materialitzi en canvis socials i culturals, en polítiques públiques, recursos i legislació. La demanda queda clara i ha d'esdevenir real: la societat està demanant un canvi i cal construir–lo en comú i el moviment obrer hi té molt a aportar, perquè important és també la dimensió laboral i el paper que juguen elements com la bretxa salarial, l'estancament professional o el treball no voluntari a temps parcial en la precarització de la vida de les dones.\nComunistes de Catalunya donem suport i cridem a participar en totes les mobilitzacions convocades amb motiu del 8M: les laborals i les extra laborals, les vagues i les mobilitzacions en les seves múltiples formes, com a expressions diverses de la complexitat d'un moviment necessari per a seguir avençant cap a la nostra emancipació.\nSense feminisme no hi ha democràcia.\nSant Adrià de Besòs, 23 de febrer de 2019


Actualitzada 06/09/2020 a les 06:19\nEl teletreball li agradava. Si no fos perquè la dona el va deixar, el confinament li va anar prou bé: va servir-li per descobrir una força interior que desconeixia. No només es va tancar a casa, també es va tancar al despatx, es va tancar en si mateix i al fons de tot, al racó més fosc, va trobar-se. En va sortir canviat, com els lepidòpters que es tanquen al capoll. Ha passat l’estiu feliç en el seu aïllament. No vol tornar però el setembre l’atrapa i ara descobreix que amb la nova normalitat ja no és el llunàtic de l’oficina.\nD’entrada, el primer dia en tornar de les vacances s’ha estalviat la sessió d’abraçades, encaixades i petons. Mai havia gaudit de la proximitat de la gent. No entenia per què calia sentir les seves olors corporals –accentuades per la calor– ni fregar les mans suades dels companys i encara menys el costum de petonejar-se. Cada cop que algú li feia dos petons li embrutaven les ulleres. Aquest any, res de res. Ha descobert que li agrada que respectin el seu espai personal. Gràcies a la mascareta, no ha d’afaitar-se ni preocupar-se per si li put l’alè. Pensa que la mascareta és com la roba interior: s’ha de canviar sovint, rentar-la i no compartir-la. I s’ha de dur ben posada: no serveix de res treure el nas sobre la mascareta. És com dur penjada la cuca fora dels calçotets. Quan veu un nas que treu el cap, riu perquè imagina la trompa de l’elefant penjant alegrement dins dels pantalons.\nA més, la mascareta és genial per amagar els badalls o la cara d’avorriment en les reunions. També l’ajuda a alliberar-se d’un tic maniàtic que l’ha destarotat tota la vida: quan parlava amb algú, era incapaç de no fixar-se en la boca de l’interlocutor i li feia fàstic descobrir dentadures de tauró, tortes o desendreçades com una tartera. Els seus ulls s’hi obsedien i sentia grius que el feien deixar d’escoltar i així se li feia impossible seguir cap conversa. Això s’ha acabat. El que més li agrada de la mascareta és trobar algun conegut pel carrer a qui no vol saludar. Ara no cal saltar a l’altra vorera ni dissimular absurdament mirant aparadors: només cal fer una respiració profunda de manera que se li embafin les ulleres i de cop es fa invisible. L’excusa perfecta. Que duri per sempre, si us plau. Tot són avantatges.\n#1 Un article pedagógic\nArticle real, divertit , ingeniós...Va bé treure ferro al fet d'estar obligats a portar mascareta i un avís per a mariners tossuts que pasen olimpicament de portar-les posant en risc la salut dels altres .


cal rèflex: de febrer 2010\n"I així des del 1940 fins al final de la guerra, però el meu pare va ser descobert per culpa d'una delació. La Gestapo el va interrogar i el va deportar a un camp nazi, on va morir pocs dies abans que entressin els aliats. El meu germà gran va continuar fent de passador. Només tenia setze anys.\nEl nostre preu per contribuir amb les xarxes d'evasió va ser molt alt, massa... Però el que més greu em sap és que de tota la gent que vam ajudar a passar, ningú mai no ha tornat per donar-nos-en les gràcies. Algú ha de quedar viu..."\nTestimoni de Roger Sala. Vist al llibre Contrabandistes de la llibertat, d'Assumpta Montellà. Ara Llibres, 2009, p. 41.\nReagrupament no tenia cap projecte de país, però almenys tenia el que els altres no tenen: una proposta a curt-mitjà termini. Estat català i punt final a l’statu quo de la classe (o aula) política.\nDesprés de constatar el que el Carretero ha negat mil vegades (Arnera: "La qüestió és que Reagrupament és Carretero”), o sigui, que Reagrupament només és un reagrupament de desesperats sense miraments, el panorama nacional es presenta més desolador que mai.\nJaume, no em preguntis a qui hem de votar. No vull ni pensar-hi.\nSi el govern no té un projecte de país, "és que és un mal govern", diu el Jordi Pujol. I Convergència, quin projecte de país té? Jo encara no sé de què va, i mireu que sóc dels que s’interessen pel tema.\nNi Convergència ni Esquerra no tenen cap projecte de país per la senzilla raó que el poder autonòmic actual no permet que el nostre govern pugui encarar la crisi econòmica, per exemple. No dic que la culpa sigui tota de Madrit; el que dic és que sense Madrit podríem decidir el nostre futur i segur que ens en sortiríem més bé, bàsicament perquè tindríem més recursos i si decideixes sobre un territori més petit, tens menys possibilitats de cagar-la en cas que siguis un inepte (hehe).\nI això no figura ni figurarà al programa electoral de CiU. Sí, fotrem fora la tifa del tripartit, normalitzarem (renacionalitzarem) la cosa pública (TV3) i millorarem la gestió de la gàbia, segurament. Però: i què? En tens prou amb això? Els catalans en tenim prou amb un poder que no té poder?\nSi ets una mica ingenu, fes cas del David Madí: “Quan arribi la precampanya, que encara no hi som, ja presentarem les propostes. De moment hem engegat motors amb una estratègia molt potent a la xarxa i una nova imatge. Sabem quina és la situació de fastigueig de la política.”\nEl fastigueig de la política el combaten sempre, a can CiU, sobretot quan s’oposen a les llistes obertes (proposta de llei electoral, ben fracassadeta).\nI cal tenir paciència perquè les propostes bones es fan esperar. Mentrestant, ens hem de conformar amb campanyes cursis com aquesta de Començar il·lusiona i discursets plens de retòrica barata i absurda com: “Canvi per fer una altra política econòmica i nacional [quina, amb un govern autonòmic?] . Fer polítiques que generin prosperitat, fer respectar [com?] i fer avançar Catalunya cap al dret a decidir [què? Què vol dir això? Res]. I tenir unes institucions i uns càrrecs que representin amb orgull el país. [Palla.]”\nFer avançar Catalunya cap al dret de decidir no vol dir res, Madí. Demanar el concert econòmic com ha fet el Mas sí que és alguna cosa. És una broma.\nVa, esperaré els vostres projectes de país abans de triar la papereta.\nEncara continuo una mica traumatitzat després de perdre la condició de reagrupatis (terme que manllevo del Noctas) però em sembla que me’n sortiré aviat, i més tenint en compte que avui he decidit, després de pensar-hi molt, que em faig teletubbie. És el destí.\nPer Nadal, com bé sabeu els sonats que ens seguiu, l’ordinador va petar per culpa dels Teletubbies. Me’n descarrego uns quants arxius amb pel·lis i au, un mes sense ordinador. Fins ara no he vist que era un senyal.\nAquells dies vaig llegir força. Que recordi ara: Bona crisi, El Nadal que no vam tornar a casa, Contrabandistes de la llibertat, El quadern gris i 1984.\nEstic convençut que els Teletubbies van intervenir decisivament en el meu avenir. Ells van fer que llegís 1984 en el moment oportú i em van posar a prova amb el vodevil de Reagrupament. Ara suposo que no em posaran cap entrebanc i em deixaran ser un dels seus.\nI ja us aviso: el primer que digui que els Teletubbies són gais, anarquistes, immadurs o altres infàmies, aquí trobarà com a resposta una abraçaaaada.\nNo és el primer cop que en aquest bloc he d’escriure i parlar malament, per desgràcia, de l’hospital de la Seu. I això que jo era de les que sempre sortien en defensa seva, perquè durant els (molts) anys que hi vam haver d’anar per motius de salut d’un tiet nostre, no en vam tenir mai cap queixa, sobretot pel que fa al tracte humà. Però d’un any cap aquí no puc dir el mateix. I que vagin alerta els responsables de l’hospital perquè veig que és tanta la gent que n’està disgustada, que potser ens haurem de plantar com fa un temps van fer els viatgers dels trens de Rodalies. Penso que tampoc s’està demanant res de l’altre món, sinó una mica més de cura en els tràmits i en el tracte als pacients. Al cap i a la fi, no anem a l’hospital per gust sinó per força, i el mínim que pots esperar en aquests casos és que t’ho posin fàcil, i no pas difícil.\nPasso per alt l’episodi, molt desagradable, que he viscut fa poc amb un metge que ja fa anys que és a la Seu i que va operar el meu pare. Per la confiança que em tenia per motius que no vénen al cas, s’ha portat amb nosaltres d’una manera molt poc professional i a mi particularment m’ho ha fet passar molt malament, quan resulta que no calia tanta alarma, com s’han encarregat de demostrar metges de Barcelona.\nAvui dijous a primera hora tenia cita per fer-me les anàlisis del segon trimestre d’embaràs (com que hem estat un mes sense ordinador encara no ho havíem dit: esperem una neneta per mitjan juny!). Entro puntual i l’infermer que m’atén em comença a explicar que l’han canviat de lloc i per això va una mica perdut, no sap quins són els tubs que ha de fer servir per a les meves anàlisis, li costa trobar-me les venes, i quan m’acaba de punxar em diu que ja me’n puc anar a esmorzar. Coi, li dic jo, però si em toca fer la prova del sucre i tornar a punxar-me d’aquí a una hora. S’ho agafa bé dient: “En saps més tu que jo!” Em dóna l’ampolleta de glucosa i marxo. Torno al cap d’una hora i au, més problemes amb els tubs i a l’hora de trobar la vena. Primera punxada en fals (“i no és per dir-ho però és el primer cop que em passa en molt temps!”, em diu), i segona punxada al canell amb un dolor terrible que aguanto estoicament perquè tinc ganes de perdre’l de vista. Només creuo els dits perquè hagi col·locat les etiquetes correctes als tubs correctes i no em surtin uns resultats de disbarat.\nCap al migdia, i ja a casa, he trucat a l’hospital perquè dimarts de la setmana passada van enviar per fax una petició a l’Arnau de Vilanova de Lleida, amb l’ordre de preferent perquè em citessin a fer una ecografia, ja que la doctora que aquí a la Seu em va fer l’eco de les 20 setmanes hi va trobar un aspecte que volia tornar a revisar. Aquell dimarts mateix, des de l’hospital se’m va dir que a Lleida m’avisarien “de seguida”. Passa dimarts i dimecres, de l’Arnau no em truquen, i vaig a l’hospital per saber què havia d’entendre per aquell “de seguida”. L’encarregada de gestionar aquest tema dels faxos va trucar a l’Arnau i li van dir que no em preocupés, que em trucarien molt aviat, tan bon punt els portessin el fax en qüestió (apunt: en plena era d’internet i hem d’anar així???). Com que han passat tants dies i no he rebut cap trucada ni de Lleida ni de la Seu, avui torno a trucar a l’hospital per saber què, i la senyora que m’ha atès, que suposo que era la dels faxos per la rapidesa de la resposta, m’ha donat el telèfon de l’Arnau perquè hi truqués jo mateixa, demanés per l’àrea de maternoinfantil i que si hi havia cap problema ja li ho diria.\nTruco a l’Arnau, demano per l’àrea en qüestió, m’hi passen. Resulta que la trucada havia arribat a planta i allà no sabien res de res. Em diuen que torni a trucar i demani per la secretària de l’àrea. Ho torno a provar, i després de diverses trucades comunicant, hi contacto. Em diu, molt amable, que no ha rebut cap fax amb el meu nom ni estic programada en res, i que probablement aquest fax s’haurà derivat cap a una altra àrea. Em dóna un altre número. Hi truco tres o quatre cops abans no m’agafen. Tampoc saben res del fax de la Seu. Els llegeixo l’informe de la doctora i abans no l’he acabat em diuen que hi baixi demà mateix al migdia.\nNo puc evitar tornar a trucar a l’hospital de la Seu, més que res per explicar-los que a Lleida no sabien res del fax, que m’havien derivat malament, i que penso que aquests tràmits els haurien de fer ells. La noia que m’atén se’m posa a la defensiva i em diu que potser no ha sigut culpa seva, i que el fax l’han pogut perdre a Lleida. Si no és això el que dic, li responc. El que dic és que el fax l’heu enviat a un lloc on no corresponia, m’heu fet trucar a un lloc que no corresponia, a Lleida ningú ha vist aquest fax, m’heu fet perdre mitja hora en trucades i trucades que crec que les hauríeu d’haver fet vosaltres. I em quedo amb les ganes de dir-li que si no fos perquè ara estic més tranquil·la després que el meu ginecòleg em va visitar fa tres dies, m’haurien sentit de valent, perquè en moments d’angoixa i d’incertesa no és just que et donin aquest tracte.\nAh, i una altra cosa que em sembla molt greu: resulta que des que l’hospital s’està reformant han decidit treure’n les cabines telefòniques i per tant, si necessites fer una trucada i no tens mòbil (sabeu que hi ha que no en té????), has d’anar fins al capdamunt del Passeig a les cabines, des de les quals he comprovat que només pots trucar a números gratuïts, i no t’accepten monedes per trucar a un fix, per exemple. És possible que costi tant tenir un telèfon públic a l’hospital???? No m’ho puc creure.\nLa Junta Directiva de Reagrupament reprèn la feina amb normalitat i convoca una assemblea pel proper 21 de març [Reprèn la feina amb normalitat. Qui ha fet aquest titular? Després de purgar els que no es treuen el cervell abans de cada junta, es pot esperar que no hi hagi normalitat? Calla, convoquen una assemblea; segur que si han posat això al titular, ens diran de què va l'assemblea. Si convoques una assemblea, és per al 21 de març, no pel 21 de març. Continuem.]\nReunida a Vic [una manera original de començar], la Junta Directiva de Reagrupament Independentista ha valorat els esdeveniments darrers [en bell catalanesc: els esdeveniments darrers. Ben bonic.] i, prenent en consideració les mostres de suport que s'han rebut d’arreu del país -molt concretament de l'assemblea de coordinadors comarcals i de districte- [Els conceptes arreu i molt concretament comporten una contradicció com una casa de pagès. Qui ha escrit aquesta caqueta? Si dius mostres de suport d'arreu del país i després hi afegeixes un molt concretament, estàs dient que l'arreu es concentra en un sol punt. Suposo que volíeu dir sobretot o especialment, no pas molt concretament. Pilleu l'absurditat de la cosa?], ha acordat reprendre les seves funcions [m'esteu dient que gràcies a les mostres de suport heu reprès l'activitat? Després de tres mesos de no fer res, està bé que us reprengueu una mica, això sí.] i tasques assignades [assignades per qui? Pel Lapo? Pels estatuts? Per l'Amo? Pel patriotisme i la dignitat?], seguint amb el mandat [seguint amb el mandat? Això de quin idioma és?] obtingut per elecció de tots els associats en l'Assemblea Constituent [haha. Sort en tindrem, de les hemeroteques virtuals. El mandat de l'Assemblea, hehe. Festival de l'humor. Us passeu pel folre l'assemblea, els estatuts, els principis de Reagrupament, i només sabeu copiar el tarannà d'aquells a qui tant critiqueu.] celebrada el passat [no cal dir passat, que en tot cas va al darrere en català normal.] 3 d’octubre.\nFormalitzades les quatre dimissions demanades [Reunida a Vic. Formalitzades les quatre dimissions. Així m'agrada: missatge directe, contundència!], la Junta Directiva i el seu President es refermen en el compromís per [per a; o encara millor: per constituir] la constitució d'una candidatura independentista transversal al més plural possible [no comento aquest al + més + adjectiu perquè la gent normal no n'ha de fer res, hehe.] que tingui com a objectiu aconseguir una majoria parlamentària que aprovi en el termini més breu [possible, no?] una declaració d'Independència [és molt important que la independència sigui majúscula, que fa més patxoca] i que treballi per [a] la regeneració democràtica de Catalunya. [De debò que no us fa vergonya dir això. Tan malaltons esteu?]\nLa Junta Directiva de Reagrupament Independentista recorda que l’associació no és un objectiu en ella mateixa. [Haha. Què vol dir això, sectaris? Per a qui parleu? Volsatres sou conscients que la gent normal no entén aquesta parida? Esteu demostrant que sou com els altres. En el fons voleu ser com ells i poder sentir l'eròtica del poder, compensar les vostres frustracions de mediocres ressentits. Esteu enviant un missatge que no té cap credibilitat. esteu dient que els quatre dimissionaris tenien ambicions personals (Quines? Encara no ho heu dit. I què passa si tenen ambicions personals? Que no és lícit que el Renyer vulgui ser candidat? Que no té ambicions la Sandra Lomas? Tu no en tens? Vols fer creure a la gent, ara, que tu no tens ambicions personals en aquest projecte?] Tots els seus membres treballem des de la generositat, el patriotisme, el compromís i l'acompliment dels objectius [Uf, quina mandra.]\nLa Junta Directiva de Reagrupament Independentista convoca els associats a una Assemblea General el proper 21 de març. L'ordre del dia d'aquesta Assemblea serà aprovat en la propera reunió de la Junta. [Hòstia, poseu aquesta notícia al titular per no dir res? D'això se'n diu comunicació.]\nFinalment, la Junta Directiva de Reagrupament Independentista agraeix totes les mostres de suport i d’engrescament [fabulós, l'engrescament] que hem rebut [ara parlen de nosaltres. Segur que s'han emocionat...] i, molt particularment, els nous associats que s'han donat d’alta aquests darrers dies. [Quants? Tants, que no ens en sabem avenir. I de baixes, no n'hi ha hagut? Per cert, suposo que ja m'heu esborrat de la llista, carallindos. Redactor: tu quan vas pel carrer dius darrers? És que queda més català, darrers? Finalment, reagrupatis (que diria el Noctas), només em queda dir-vos que amb aquestes notetes feu el ridicle. Feu el mateix que vau aprendre a l'escola. La putada és que els vostres mestres són la desgràcia política que avui porta les regnes del nostre desventurat país. Fugida cap endavant. Cap autocrítica, cap explicació. Passem pàgina i fem veure que reprenem la feina amb normalitat i passem el missatge que tot és oli en un llum. Molt suport, altes, compromís, regeneració i apa. Només ens volen fer mal. Però la realitat és molt tossuda: Reagrupament s'ha esberlat i com a molt acabarà sent una joguina, potser mà d'obra barata i tot. I dos o tres anys perduts.]\nVic (Osona) [si en comptes de Vic hagués estat Barcelona, hauries escrit Barcelona (Barcelonès)? Oi que no? Doncs vigila, home.], 6 de febrer de 2010\nAra mateix no tinc cap ganes de girar full i deixar en pau els pobrets de Reclutament. Aquí he criticat CiU i E i no faré cap excepció amb ells. Com més hi penso i com més llegeixo alguns escrits dels fanàtics, més m'esgarrifo. La vida (la política) és així. Aquest és l'únic argument dels encegats i els seguidors. Jo no vull una Catalunya lliure però amb la mateixa misèria política (i social) d'ara. Jo vull un país lliure i molt millor, sense nepotismes, xantatges, humiliacions, autoritarismes i messies. És que la regeneració i la independència van lligades, són inseparables! Eren dos principis que podien engrescar molta gent. Ara això ja no és possible. La regeneració ja no pot ser perquè la política és així i nosaltres hem de ser com els altres si volem reeixir, encara que això comporti danys col·laterals com les purgues i el caciquisme. Esteu sonats, xatos.\nUs deixo un article molt interessant del Xavi Rull. És llarg però el Xavi escriu molt bé i no es fa gens pesat.\nDos membres més de la Junta, Emili Valdero i Francesc Abad, que han donat mostres clares de competència i bon fer, també van indicar que la proposta de Carretero no s’ajustava al reglament. Algunes agrupacions comarcals —incloent-hi els districtes de Barcelona— també van fer sentir la seva veu contrària a la proposta de Carretero.\nDavant d’això, a la Junta del 30 de gener Carretero va dir que o Valdero, Abad, Renyer i Pereira dimitien, o dimitia ell. Dues d’aquestes persones eren a la reunió i van demanar els motius concrets d’aquesta exigència, que Carretero no va donar, més enllà d’acusacions genèriques de deslleialtat. Acte seguit van demanar unes hores per pensar-s’ho, i Carretero va respondre que havien de plegar en aquell moment. Com que van decidir no dimitir, va ser Carretero qui va plegar, seguit pels altres membres de la Junta.\nL’ultimàtum plantejat per Carretero em sembla del tot inapropiat, per dues raons. Primer, perquè l’aportació de Valdero, Abad i Pereira al projecte és remarcable. De fet, sense ells RCat no hauria assolit la dimensió i el ressò que ha acabat tenint. I, segon, perquè puc afirmar que Valdero, Abad i Pereira no han obrat en contra del projecte, sinó sempre vetllant precisament per l’interès del projecte. I, si hi ha hagut interessos personals per part seva, no han estat en contraposició al projecte col·lectiu, i en tot cas aquests interessos personals sempre han estat (com els de qualsevol altre reagrupat) dins la legitimitat. Ambdues raons les puc subscriure amb tota claderat. (No puc parlar de Renyer perquè desconec quina ha sigut la seva trajectòria dins RCat.)\nAquest episodi mostra quin és el tarannà de Carretero: quan algú manifesta una opinió contrària el fa plegar de males maneres. I això que RCat havia de regenerar democràticament el país...\nArran de tot plegat, dilluns 1 de febrer del 2010 els quatre membres de la Junta qüestionats per Carretero (Valdero, Abad, Renyer i Pereira) van dimitir. Gairebé immediatament —el mateix dia al vespre— Carretero va anunciar que tenia intenció de reprendre el càrrec de president de RCat. Aquest anunci va causar estupor entre molts reagrupats que aquella hora estaven reunits en una trobada de responsables territorials de RCat a Sant Boi de Llobregat. Entenien que, si gairebé tota la Junta havia dimitit, calia fer una assemblea perquè els associats triessin nova Junta. És la manera més lògica i més democràtica de resoldre una crisi d’aquesta envergadura. Doncs no: els dimitits ara diuen que no han dimitit, i per tant no cal fer cap assemblea.\nL’argument esgrimit és doble. En primer lloc, com que han plegat els altres quatre, ja no hi ha motiu per anar-se’n (l’ultimàtum de Carretero era de la natura «o marxeu vosaltres o marxo jo»). En segon lloc, com que, segons el reglament, qui dimiteixi ho ha de fer per escrit exposant les raons, i Carretero no ha signat cap paper, legalment no ha dimitit. Com a mínim fa estrany que algú que ha dit que ha plegat després digui que no ha plegat. Però és que, a més, s’escuda en una argúcia legal: recorre a la legalitat establerta pel reglament per justificar la seva no-dimissió, però ell mateix se salta el reglament a l’hora d’imposar el funcionament de les primàries.\nRCat ha perdut quatre persones valuosíssimes. De fet, Valdero, Abad i Pereira han fet funcionar l’organització amb una precisió formidable. Ja veurem com funciona a partir d’ara. El més greu és que Carretero i els seus seguidors (cas d’Imma Bellafont o Rut Carandell) han acusat injustament aquestes persones —i de retruc els seus col·laboradors de fora de la Junta— de ser uns trepes i de tenir ambicions personals. Tals acusacions són sorprenents, atès que vénen d’un col·lectiu que no té cap problema a saltar-se el reglament per tal de satisfer l’ambició personal d’una altra persona.\nEn resum, la meva impressió és que dins RCat no es practica el que es proclama. En tres dies ha sorgit a la llum pública tot el que blasmàvem: despotisme; nepotisme; amiguismes; acusacions injustes contra gent honrada; tergiversació dels fets; saltar-se les normes internes per interessos propis; poca democràcia interna; adhesions acrítiques al líder; purgues; censura (alguns comentaris enviats per reagrupats al web de RCat, crítics amb Carretero, simplement no hi apareixen); infraccions (una organització paral·lela a l’associació, el partit polític Reagrupament Nacional Català, que s’ha posicionat a favor de Carretero, disposava de les adreces electròniques dels membres de l’associació, infringint la Llei de protecció de dades, atès que són dues organitzacions independents); manca de transparència de cara enfora (de la reunió de Sant Boi de Llobregat esmentada en va sortir un comunicat en què s’afirmava que els responsables territorials donaven "ple suport a Joan Carretero i a l’equip directiu de Regrupament" http://www.reagrupament.cat/novaweb/content/view/1598/1/, però el document no deia que diversos responsables territorials no donen suport a Carretero); i fins i tot silenciaments a l’estil de la novel·la «1984» de George Orwell (el comunicat penjat al web de RCat per la Junta que havia quedat el 31 de gener, explicant el motiu de la crisi i que es convocaria una assemblea general, ha estat eliminat; es podia llegir a http://www.reagrupament.cat/novaweb/content/view/1593/1/, però a Vilaweb es dóna fe de l’existència d’aquest document http://www.vilaweb.cat/noticia/3684072/lactual-junta-reagrupament-anuncia-passos-seguir-sortida-carretero.html).\nHo sento, però aquest no és el meu projecte. No puc treballar-hi veient en què s’ha convertit. No puc permetre el tracte que s’ha donat, com a mínim, a Valdero, Abad i Pereira. No puc, simplement. Si la corrupció política és un planeta, RCat ha deixat de ser el meteorit que l’havia d’esberlar i n’ha esdevingut un satèl·lit. Per arribar aquí no calia mobilitzar i il·lusionar tanta gent, francament.\nArran de tot plegat he hagut de demanar disculpes a totes les persones que, des del juny del 2009, havia convençut que votessin RCat. Els dec una explicació i, amb els qui he pogut parlar personalment, se m’ha fet molt difícil mirar-los als ulls i relatar-los com ha anat tot plegat. Des d’aquí, doncs, demano disculpes a totes les persones a les quals vaig intentar convèncer que calia apostar per la independència i la regeneració democràtica a través de RCat.\nEm fa l’efecte que RCat pot acabar com Ciutadans. Aquesta crisi s’ha tancat en fals i molts reagrupats en són ben conscients. Qui ens assegura que demà Carretero no fa fora més gent per discrepàncies? Qui ens assegura que Carretero no se salta de nou el reglament per fer més de dos mandats com a dirigent de l’organització?\nEm temo que molts dels que ara han seguit acríticament Carretero i han girat l’esquena als membres de la Junta dimitits, d’aquí a dos anys se’n lamentaran. Potser llavors serà l’hora de tornar a engegar un projecte polític de —ara sí— Independència i Regeneració Democràtica (escrit així, amb majúscules). Per patriotisme i dignitat. Catalunya no mereix menys.\nFa una estona he entrat al correu que tenim els coordinadors territorials de Reagrupament i m’han vingut ganes de vomitar (i no ho dic en sentit figurat). Ja no hi tornaré a entrar més, ja us ho podeu confitar. Realment, nois i noies, esteu bastant penjats i la vostra ofuscació em fa por. Com la del Manel, que diu: "Només hi ha un cami possible: estar amb ell, a les verdes i a les madures. Si no t'agrada com és o com ho fa, plega." I tant, Manel, ja estic plegadíssim. Quina por que em fas, Manel, algun dia l'amo et convencerà que el millor que pots fer és llançar-te al tren i ho faràs. No vull compartir cap viatge amb gent així, tan sectària.\nLa carta que he enviat a totes les assemblees comarcals i als associats de l’Alt Urgell:\nDesprés del ridícul d'aquests dies i de la irresponsabilitat que han demostrat el Joan Carretero i companyia, plego com a coordinador provisional i com a reagrupat per falta de confiança en els ressuscitats.\nBon vent i barca nova.”\nSou majoria els que voleu passar pàgina sense voler entendre el que ha passat, sense pensar en el que passarà a partir d'ara en aquest circ que, sense cap mena de vergonya, proclamarà la regeneració democràtica com a eix programàtic. Molt bé, doncs ja us ho fareu, però quan algú us digui que s'ha de predicar amb l'exemple, què contestareu?\nD’aquí uns anys, pocs, us en penedireu. Mentrestant, però, haurem llançat per la finestra el nostre projecte i tot continuarà igual, amb l’establishment ben instal·lat i sense possibilitats de treure uns resultats òptims que haurien suposat un canvi de debò en el panorama polític. Us penseu que podreu recuperar la credibilitat, aconseguir deu diputats i ser decisius?\nM’he sentit bastant sol enmig de tants correus de reagrupats encegats i mesquins. Una sensació molt desagradable que, per sort, s’ha alleugerit fa una estona quan he parlat per telèfon amb un coordinador comarcal que pensa el mateix que jo i que està fet pols. Gràcies, Xavier, per donar-me ànims i encoratjar-me a no llançar la tovallola. No ho sé. De moment, no vull ser còmplice d’aquesta vergonya nacional. Tant de bo obriu els ulls i pugueu redreçar Reagrupament, però ho veig difícil a curt termini. El meu pronòstic és que l’únic que sumarem és més decepció.\nEls quatre han dimitit. Me n'alegro per ells. No es mereixen aquest linxament, fills de puta. Ara ja podeu ressuscitar i fer el que us doni la gana, encara que, pel camí, trepitgeu algú i li feu un forat a l'estómac. Amb mi no hi compteu. El que em sap més greu és que he desobert noves ratetes que escombren l'escaleta de qui sigui per poder tenir la il·lusió que són algú, que no són tan mediocres com el mirallet, tossut, els planta a la cara cada dia. Sou això, ratetes sense escrúpols i sense cap dignitat. Que us donin ben bé pel cul., amiguets. No em pensava que els catalans estiguésssm tan malament, però mira... N'hi ha que amb els anys, amb l'experiènica, es tornen més savis, i n'hi ha que es tronen més sectaris i sonats. Pobrets. Pobres desgraciats. No saber assimilar la frustració és ben trist.\nCom bé diu la Josefina: "després d'haver escoltat aquest matí l'entrevista al Carretero també puc dir que la decepció em continua. Perquè no ha explicat la veritat, com bé dius. Jo estic amb els que s'han quedat. Com a mínim m'han donat una explicació raonable. Però això és un desastre, i penso que el primer responsable de la desil·lusió que ara sentim molts és el Carretero. I estic farta del Laporta!!!"\nJo estic tan fart de les maneres, no tant del fons, que ja us podeu fotre el Reagrupament per l'anus. Reagrupament de què? Suma de què? Dignitat a on? Regeneració a on?\nCarretero, espero que no m'obligueu a enviar-vos una carta per plegar. Per patriotisme i per dignitat, oi que m'esborarràs?


educacio emocional a l'aula – Gemma Jurado – Educación Emocional + Disciplina Positiva\n2 setembre, 2020 2 setembre, 2020 admin\nPer què i per a què introduir l’Educació Emocional a l’Aula és important?\nPrimer abordarem el per què i ho farem des de la perspectiva de la formació holística i integral que volem transmetre als nostres nens i nenes des del nostre paper d’acompanyant o educador. L’Educació Emocional forma part del procés educatiu i la seva finalitat és desenvolupar les competències emocionals intrapersonals i interpersonals, conegudes també com a intel·ligència emocional.\nI ara li toca el torn a el per a què, que personalment crec que és molt més interessant que el per què ja que ens apropa a conèixer realment que missió li correspon a l’Educació Emocional a les nostres vides.\nSense cap dubte el per què de l’Educació Emocional és augmentar el nostre benestar emocional a través de el creixement emocional. És un tresor que ens va a acompanyar durant tota la nostra vida. Aprendre a identificar, reconèixer i gestionar correctament les nostres emocions ens beneficiarà en el present i en el futur.\nPrincipals competències emocionals que desenvolupem amb l’Educació Emocional\nQuins beneficis obtenim a l’aula a l’incorporar l’Educació Emocional?\nAugment de les mostres afectives.\nCorrecta gestió de l’estrès.\nPrevenció de les conductes disruptives.\nPrevenció del fracàs escolar.\nCom incorporar l’Educació Emocional a l’aula?\nPer aconseguir un desenvolupament satisfactori de les Competències Emocionals o intel·ligència emocional és recomanable treballar-les amb regularitat i incloure alguna activitat a la nostra agenda de classe diària.\nUna bona pràctica seria dedicar 10 minuts diaris a reflexionar sobre què sentim i com ens trobem emocionalment. Podem dedicar els 10 primers minuts de l’arribada a l’aula per compartir amb els nostres companys quin és el nostre estat emocional, fer saber que sento i saber que senten els altres ens ajudarà a treballar l’empatia i la cohesió de grup.\nLes assemblees de classe també són una gran eina per treballar l’assertivitat, la resolució de conflictes des de la no violència, l’escolta activa, l’empatia i cohesionar enormement a el grup. Podem dedicar un espai setmanal a reflexionar, dialogar i trobar solucions creatives a totes les nostres inquietuds, conflictes i necessitats de manera grupal, amb la col·laboració i cooperació de tots. Són la millor oportunitat d’aconseguir desenvolupar un correcte sentit de pertinença per a tots els components de el grup classe.\nValidar les seves emocions.


Inici BOTIGUES DE FUTBOL EUROPEU Jugadors espanyols de futbol Hector Bellerin Childhood Story Plus Untold Biography Facts\nLB presenta la història completa d’una estrella de futbol més coneguda pel sobrenom; "Petit mag". La nostra versió de la biografia i la història de la infància d'Hector Bellerin us ofereix un relat complet dels esdeveniments notables des de la seva infantesa fins a la data.\nL’anàlisi del lateral dret de l’Arsenal inclou la seva història de vida abans de la fama, la vida de la relació, la vida familiar i molts fets poc coneguts sobre ell de l’OFF-Pitch.\nSí, tothom sap sobre les seves habilitats ràpides, però pocs consideren la biografia d’Hector Bellerin que és bastant interessant. Ara sense més adéu, comencem.\nHector Bellerin Childhood Story: primers anys de vida i antecedents familiars:\nHéctor Bellerín Moruno va néixer el 19 de març de 1995 a Barcelona, Espanya. És un Peixos confirmat de naixement. Hector va néixer del Sr i la Sra Maty Moruno, tots dos espanyols. Els seus pares també són ciutadans de Catalunya.\nHéctor va començar els seus dies de futbol al Sistema de Joventut de Barcelona des de l'edat de 6. Va passar 8 anys aprenent la filosofia del futbol barceloní a l'atac i no a la formació de la dreta.\nFins i tot quan era petit, Héctor va mostrar el seu ritme llampec i el seu estil de joc atacant durant la seva etapa a Barcelona.\nEn diverses ocasions, va ser votat "Home del torneig" en tornejos. La seva popularitat es va aixecar al 2008 Campionat internacional de Canillas a Madrid, on va rebre l'entrega del premi al torneig que va lliurar Zinedine Zidane.\nTots els aficionats del FC Barcelona estimaven a Bellerín. Van obtenir alegria al veure-li utilitzar el seu ritme a l'hora d'enfrontar-se als defensors de l'oposició i avançar ràpidament a una posició defensiva. La seva alegria va ser atrapada per l'home un, Arsene Wenger.\nIgual que Cesc Fàbregas, Bellerin a la tendra edat de 16 anys va ser arrabassat per Arsene Wenger al nord de Londres. La resta, com diuen, ara és història.\nQui és Shree Patel? Héctor Bellerin amant definitiu:\nLa vida d'Héctor Bellerin dins i fora del terreny de joc ha tingut un canvi de negoci interessant des de la seva arribada a Anglaterra. Ha mantingut una relació a llarg termini amb la magnífica model Shree Patel.\nLa bellesa de cabell fosc viu a Londres i té arrels índies. Està modelada per a Calvin Klein i la marca esportiva Ellesse i té més de 20 seguidors al seu compte d'Instagram que es diu "iamshree".\nShree va ser l'única persona que va ajudar a Hector a combatre la soledat quan va arribar a Londres quan tenia 16 anys.\nEn començar una relació només després d'un mes de la seva arribada, Hector mai es va sentir completament perdut i sol en aquesta ciutat de Londres.\nAls dos enamorats els agrada compartir fotos de tots ells encantats. La fotografia següent es va poder compartir després del coit.\nPassar temps de qualitat a la platja és cert, una semblança mútua que comparteixen tots dos amants. Els fans no s’estranyaran si anuncien el seu matrimoni aviat.\nFets de la biografia d'Hector Bellerin: un monstre del joc CoD:\nQuan era un noi de 16 anys que es va traslladar a un país estranger, Bellerín va trobar la vida a Anglaterra desafiant en els millors moments. Necessitava ajuda per fer front a la barrera lingüística i el règim d'entrenament dur de l'acadèmia de l'Arsenal.\nLa seva vida va ser molt agitada i no hi ha moltes coses que puguin fer en el seu moment per distreure'ls de la seva fama.\nA més de passar temps amb la seva xicota, Hector passa pràcticament tot el seu temps jugant a Call of Duty a PlayStation 4.\nL’ideal seria que quan no arrenca el flanc dret als Emirats, toqui agressivament els botons de la seva consola PlayStation. A continuació es mostra la seva entrevista en un esdeveniment Call of Duty.\nVan ser els seus companys d'equip sub-18 els que el van presentar inicialment a Call of Duty i, cinc anys després, s'ha enganxat al popular videojoc de trets en primera persona.\nBellerín assegura que els dos primers anys després de començar a jugar el joc, el jugaria tot el dia després de l'entrenament.\nEn una entrevista amb el Sol, Bellerín va dir el següent. “És un alliberament d’estrès per a mi. No tinc gaire temps per jugar, així que quan estic amb els meus companys, normalment només jugo a CoD ".\nUna altra personalitat:\nA banda de jugar a Bacallà i passar temps amb la seva xicota, a Hector li encanta veure sèries de pel·lícules de televisió amb el seu gos que sol prestar una atenció ràpida a totes les pel·lícules.\nHéctor i el seu gos mostren una ràpida atenció cap a una pel·lícula.\nBiografia d'Hector Bellerin: és més ràpid que Theo Walcott:\nDes que va arribar al club a 2006, Theo Walcott ha estat el jugador més ràpid al nord de Londres. Al començament de la temporada 2014-15, va trencar Theo WalcottEl rècord de 40 metres de velocitat de l'Arsenal a 1/100 de segon.\nTheo WalcottEl rècord de 40 metres va ser de 4.78 segons, però l'espanyol va superar això amb un 4.77 de temps enrere el 2015. No obstant això, els informes suggereixen que Bellerín ha afaitat aquest temps fins a un increïble 4.42.\nDe fet, el defensa de l'Arsenal és tan ràpid que fins i tot pot superar "Triple-triple" el medallista d'or Usain Bolt, que va registrar en 4.64 segons per cobrir els primers 40-metres quan va establir el rècord mundial per al sprint 100-meter.\nAmb Internet prenent nota, Bellerín i Bolt fins i tot han estat divertits desafiant els uns als altres Twitter. Sens dubte, Hector és considerat com un dels futbolistes més ràpids del món.\nHector Bellerin Bio: ser jutjat malament:\nDurant l'hivern de 2013, Arsène Wenger va enviar el jugador de 18 anys, molt valorat, en préstec al Watford del campionat. En aquella època, l’espanyol només va fer vuit partits i molts seguidors de l’Arsenal no van poder entendre el motiu.\nCom estava clar que el jove no obtindria els minuts que necessitava, Wenger el va recordar després de només dos mesos.\nUns anys més tard, capità de Watford Troy Deeney ens va donar una idea de per què el graduat de La Masia va jugar tan pocs jocs a Vicarage Road.\nVa revelar que el tècnic de l’època, Giuseppe Sannino, va trobar que l’espanyol era massa lleuger a l’entrada i no era apte per defensar-se per jugar al seu costat.\nHector Bellerin Bio - La conversió:\nEl seu fort ritme i el seu control de pilota fantàstic podrien haver-se donat. Però abans del seu temps a Londres, Héctor Bellerín era un extrem a Barcelona. Va ser només quan va venir al nord de Londres, que es va transformar en un plec.\nEra Wenger ell mateix que va fer la crida final per convertir-lo en lateral dret o no.\nEl francès va assignar personalment a l’entrenador ajudant Steve Bould perquè tingués sessions individuals amb el jove per facilitar la seva transició a la defensa. Bould li va haver d’ensenyar a defensar des de zero.\nAvui, Bellerín és ara un dels millors joves defensors no només de la Premier League, sinó del futbol mundial.\nDades de Hector Bellerin: un estudiant:\nEl 2016, Hector es va inscriure en un curs en línia a la Universitat de Pennsilvània, una escola de lliga d’heura a Filadèlfia.\nBellerin està cursant un diploma en màrqueting i observa conferències en línia i també completa exàmens al lloc web de l’escola.\nEl jove recentment va admetre que estava trobant el curs de undergrad increïblement exigent, però era aquest aspecte del curs que més li agradava.\nBiografia d'Hector Bellerin - Dades del tatuatge:\nHector Bellerin és conegut per la seva ràpida carrera per la línia, però també va guanyar notorietat pel seu art corporal.\nEl velocista espanyol té una màniga plena que baixa pel braç dret que inclou una imatge de la Mare de Déu que abasta la longitud de l'avantbraç.\nHéctor va dir una vegada: "Vaig tenir el meu primer, el rosari, la meva àvia sempre usava per comprar-los per a mi, però òbviament no vaig poder jugar amb ells perquè no podeu fer servir joies".\nAixí que vaig decidir tatuar-me’l. Crec que tenia uns 15 o 16 anys quan ho vaig fer, i va ser el primer.\nHector també té un tatuatge de colom i un rètol familiar. El gegant "Família" representa al seu cosí, àvia, germana, mare i pare i grandad i la resta del clan Bellerin. Per a Hector, tot es tracta de la meva família.\nHector Bellerin Vida familiar:\nHéctor Bellerín Moruno prové d’una família catalana de classe mitjana. Els seus pares, simplement coneguts com Maty Moruno, són catalans. Van dedicar el seu fill al FC Barcelona a la tendra edat de 6 anys. Des d’aleshores la inversió futbolística ha donat els seus fruits.\nBellerin va adquirir una vegada una nova casa a Londres, on s’espera que resideixin els seus pares. Havien viscut a Londres, a prop d’Héctor.\nMés recentment, va comprar una altra casa a Barcelona. Això es va produir enmig de les especulacions sobre la sortida de l'Arsenal.\nHector Bellerin Vida personal fora del futbol:\nHector Bellerin ha confirmat Peixos i té els següents atributs a la seva personalitat;\nPunts forts de Hector Bellerin: Compassiu, artístic, intuïtiu, suau, savi, musical.\nLa debilitat de Hector Bellerin: Temible, exageradament confiat, trist, el desig d'escapar de la realitat, pot ser víctima o màrtir.\nEl que t'agrada Hector Bellerin: Estar sol, dormint, música, romanç, mitjans visuals, natació i temes espirituals.\nEl que no li agrada Héctor Bellerin: Conèixer-ho tot, criticant-se, el passat tornant a perseguir i crueltat de qualsevol tipus.\nL’animal salvatge preferit d’Hector Bellerin: Va dir que el seu animal preferit és el tigre perquè li agrada "Fam". Per implicació, això significa que l'espanyol té l'apetit necessari per a l'èxit.\nGràcies per llegir la història de la infància d’Hector Bellerin i fets biogràfics inèdits. A LifeBogger, ens esforcem per obtenir exactitud i equitat. Si veieu alguna cosa que no sembla correcta en aquest article, poseu-vos el vostre comentari o poseu-vos en contacte amb nosaltres.


Agents pertanyents a l’Agrupació de Trànsit de la Guàrdia Civil, han detingut a Elda a un home espanyol de 61 anys, com a presumpte autor d’un delicte de conducció temerària, un delicte contra la seguretat viària per mancar de permís de conduir, al no haver-ho obtingut mai, i un delicte de conducció sota els efectes de begudes alcohòliques. Va conduir de manera temerària pels carrers d’un polígon industrial, per a evitar ser denunciat per usar el telèfon mòbil mentre conduïa.\nDimarts passat dia 13 de juliol al voltant de les 09.30 del matí, agents del Destacament de l’Agrupació de Trànsit de Guàrdia Civil de Villena, van observar a un conductor que estava fent ús del seu telèfon mòbil mentre conduïa.\nEn intentar donar-li l’alt, el conductor va fer cas omís dels senyals que li van realitzar els agents, tant acústiques com lluminoses, perquè detinguera la seua marxa. En lloc d’això, va decidir iniciar la fugida per la carretera CV 835, a l’altura del terme municipal d’Elda.\nDurant el trajecte, va entrar per un polígon industrial de la localitat d’Elda, ple de carrers estrets per les quals conduïen altres usuaris de turismes i camions, als quals va posar en perill amb la seua conducció temerària: va realitzar avançaments en línia contínua, va circular en sentit contrari, va avançar pels vorals i va fer que la resta de conductors hagueren de realitzar multitud de maniobres evasives per a evitar un accident.\nEn este moment els agents van procedir a l’auxili d’esta persona i a la identificació del conductor. Es tractava d’un home de 61 anys, de nacionalitat espanyola, que va llançar un resultat positiu en les proves d’alcohol i droga, alhora que també es va poder verificar que no posseïa permís de conduir, al no haver-ho obtingut mai.\nA causa de l’estat de salut que presentava a causa del sinistre vial, el ferit va ser traslladat al centre mèdic, on se li va investigar com a presumpte autor d’un delicte de conducció temerària, delicte de conducció sota la influència de begudes alcohòliques i un delicte de no posseir permís de conducció.\nEn esta actuació han participat agents del Destacament de Trànsit de la Guàrdia Civil de Villena i de l’Equip d’Atestats del Subsector de Trànsit de la Guàrdia Civil d’Alacant.


Aznar visita Melilla per sorpresa i atia la polèmica entre el PP i el govern espanyol\nL'expresident del govern espanyol José María Aznar ha visitat aquest dimecres Melilla com a mostra de suport a les forces de seguretat que custodien la frontera amb el Marroc. Després de recórrer la frontera, Aznar s'ha reunit amb el president de la ciutat autònoma, Juan José Imbroda, i ha criticat el que ha qualificat de deixadesa de Madrid i assetjament del Marroc. El ministre de Foment ha criticat la visita de l'expresident, que coincideix amb la fi del bloqueig dels activistes marroquins a la frontera amb Melilla. Els activistes van arribar a un pacte amb els comerciants per aixecar aquest dimecres una protesta que havia de durar fins al cap de setmana.\n18/08/2010 - 11.01 Actualitzat 19/08/2010 - 09.29\nAznar ha instat Zapatero a protegir els policies que treballen a la frontera amb el Marroc. "Sempre he dit que Melilla era una ciutat que no havia de viure com en una mena de parèntesi entre l'assetjament" marroquí "i la deixadesa" de Madrid, ha assegurat l'expresident.\nEl viatge de José María Aznar ha indignat l'executiu espanyol. El ministre de Foment, José Blanco, ha titllat la visita d'Aznar de "deslleialtat a Espanya" impròpia d'un expresident.\nEl PP considera que les crítiques del govern espanyol estan fora de lloc i neguen que la visita d'Aznar a la ciutat de Melilla sigui una provocació.\nLa fi del bloqueig\nLa frontera de Melilla amb el Marroc ha recuperat la tranquil·litat després que els activistes marroquins i els comerciants van arribar a un pacte per aixecar aquest dimecres al vespre un bloqueig que havia de durar fins al cap de setmana. De fet, el bloqueig de la nit de dimarts a dimecres ja va ser parcial i durant la jornada de dimecres, tot i que s'impedia que els camions de productes frescos travessessin la frontera, sí que es deixava accedir els camions amb material de construcció i les dones que treballen com a assistentes de la llar a Melilla.\nMelilla supera el bloqueig de mercaderies a la frontera\nMelilla, ciutat de contrastos\nVisita sorpresa d'Aznar a Melilla\nLa frontera entre Melilla i el Marroc, altre cop bloquejada\nCrònica del periodista de Catalunya Ràdio, Joan Rusiñol


→ Servei de traducció a Premià de Dalt. Traductors a Premià de Dalt anglès, espanyol, francès, etc.\nTRADUCCIONS PREMIÀ DE DALT I TRADUCTORS PREMIÀ DE DALT\nTraductors i traduccions a Premià de Dalt\nEn la nostra agència de traductors professionals a Premià de Dalt, amb més de 18 anys de trajectòria, estem especialitzats en la traducció de tota textos jurats, tècnics, jurídics, científics, mèdics, financers, turístics, informàtics, econòmics, literaris, farmacèutics, químics, de publicitat, de pàgines web, per a hotels i restaurants, per a empreses, sobre alimentació, d’informes, contractes, catàlegs, localització de programari, traduccions financeres i de altres especialitats.\nEn la nostra empresa de traducció comptem amb un ampli i qualificat equip d’intèrprets i traductors a Premià de Dalt. La nostra agència seleccionarà el millor traductor natiu especialitzat en l’àrea que vostè precisi.\n¿Necessita traductors a Premià de Dalt?\nEl que més aprecien els nostres clients del nostre servei de traducció professional a Premià de Dalt són la qualitat, el preu, la rapidesa, l’atenció al client, la disponibilitat, l’adaptació al client i la puntualitat.\nEls preus de les nostres traduccions i interpretacions són molt competitius i sobre els mateixos realitzem grans descomptes per volum (en funció del nombre de paraules). Si necessita traduccions barates a Premià de Dalt, demani’ns informació sobre la nostra modalitat de traducció low cost per a textos no especialitzats.\nAixí mateix, si precisa traduccions urgents a Premià de Dalt, la nostra empresa de traductors també podem oferir-li aquest servei.\nLa nostra agència li ofereix traduccions de qualitat a Premià de Dalt\nEl nostre Sistema de Gestió de la Qualitat per a traduccions sobre la base de la normes de qualitat ISO 9001 i la norma europea de qualitat UNEIX EN 15038 garanteix el rigor i la precisió de les nostres traduccions a Premià de Dalt\nTots els nostres traductors a Premià de Dalt són natius de l’idioma de destinació, és a dir, la seva llengua materna.\nEls nostres traductors natiusa Premià de Dalt són professionals avalats amb una àmplia experiència, formació acadèmica i realitzen només traduccions de textos en els quals estiguin especialitzats.\nFormació dels nostres traductors a Premià de Dalt perquè compleixin els nostres estàndards de qualitat.\nSi necessita servei de traduccions a Premià de Dalt nosaltres som la seva millor opció.\nCatalà anglès, anglès català, espanyol anglés i altres combinacions de la nostra empresa de traductors professionals a Premià de Dalt\nOferim servei de traduccions professionals a Premià de Dalt del català a l’anglès, de l’anglès al català, de l’espanyol a el anglès i de l’anglès al castellà, de l’espanyol al francès i del francès al castellà, d’espanyol a alemany i d’alemany a castellà, espanyol català i català castellà, espanyol basc i basc castellà, de l’espanyol al gallec i del gallec al castellà, així com a l’i de el valencià, wu, guaraní, wayú, italià, portuguès, romanès, rus, polonès, búlgar, holandès, xinès, àrab, hindi, urdú, neerlandès, amazig / tamazigh, rifeño, ucraïnès, txec, eslovac, croat, eslovè, lituà, estonià, letó, bielorús, japonès i MÉS DE 150 IDIOMES.\nAgència de traduccions jurades a Premià de Dalt\nTambé oferim el servei de traduccions oficials a Premià de Dalt, les quals li seran lliurades per missatger en el domicili que ens indiqui. Si és urgent normalment s’intentarà que el traductor certificat estigui el més a prop possible del seu domicili a Premià de Dalt. En cas contrari, el traductor oficial pot trobar-se en un altre municipi a l’efecte d’aconseguir preus més competitius per a Vostè gràcies a crear economies d’escala. Tots els nostres traductors jurats estan reconeguts pel Ministeri d’Afers exteriors espanyol.\nCerts organismes poden posar problemes si la traducció de partides de naixement, actes de matrimoni, certificats de defunció, certificats d’antecedents penals, demandes i altres documents oficials o escrits a presentar davant aquestes institucions no és jurada per un traductor jurat a Premià de Dalt reconegut pel Ministeri d’Afers exteriors. Per això, abans d’encarregar una traducció a presentar davant un organisme oficial és necessari que preguntar al mateix si és necessari una traducció oficial o no. En cas que no sigui necessària una traducció certificada és preferible no demanar a l’agència de traductors una traducció jurada oficial a Premià de Dalt, sinó una normal, ja que és més barata i menys literal.\nLlegir més sobre els nostres traductors oficials a Premià de Dalt.\nServei d’intèrprets a Premià de Dalt\nLa nostra agència de traducció també compta amb servei d’interpretació a Premià de Dalt (traducció oral) en les seves 3 modalitats:\nInterpretacions simultànies a Premià de Dalt (traduccions per a congressos amb molts participants).\nIntèrprets consecutius a Premià de Dalt (traduccions per a esdeveniments, conferències i presentacions amb menys assistents).\nInterpretacions a Premià de Dalt d’enllaç (traduccions per a reunions de negoci amb poques persones, judicis, fires, etc.).\nTambé oferim interpretacions i traduccions professionals en Premià de Dalt municipis propers a Premià de Dalt:\nTraductors natius especialitzats a Teià\nTraductors tècnics bons i ràpids a Vilassar de Mar\nServei de traductors urgent a Cabrera de Mar\nContacte de la nostra empresa de traducció a Premià de Dalt\nSi necessita traductor a Premià de Dalt pot contactar-nos en:\nBarris de Premià de Dalt en els quals nostra agència ofereix serveis de traducciò


La LISMI obliga a les empreses de més de 50 treballadors a contractar un 2% de treballadors amb discapacitat i, en defecte d’això, l’aplicació d’unes mesures alternatives que consisteixen en la compra de productes o serveis a un Centre Especial de treball o la donació a una fundació que tingui com a objectiu la formació de persones amb discapacitat per a la seva inserció laboral.\nÉs la Llei 13/1982, del 7 d’abril, d’Integració Social de Minusvàlids, que estableix per a les empreses públiques i privades que emprin a més de 50 treballadors, l’obligació de contractar a un nombre de treballadors discapacitats no inferior al 2%. (Art. 38)\nExisteix alguna opció de compliment alternatiu?\nReial decret 364/2005, de 8 d’abril, que regula el compliment alternatiu de caràcter excepcional de la quota de reserva a favor dels treballadors amb discapacitat.\nQuantificació de la reserva:\nMitjana d’empleats en els 12 mesos immediatament anteriors.\nContracte fix a temps parcial o complet= 1 treballador\nContracte temporal d’un any= 1 treballador\nContracte temporal inferior a un any = 1 treballador per cada 200 dies treballats o fracció.\nCauses d’excepcionalitat art. 1.2:\nImpossibilitat del Servei Provincial d’Ocupació d’atendre les ofertes d’ocupació presentades.\nExistència i acreditació de causes de caràcter productiu, tècnic, organitzatiu o econòmic que motivin l’especial dificultat de contractar treballadors amb discapacitat.\nSol·licitud de la declaració de l’excepcionalitat:\nS’ha de fer amb caràcter previ a l’adopció de les mesures alternatives. En la Sotsdirecció de Polítiques Actives de l’INEM (òrgan competent per a empreses supracomunitat autònoma) hi ha un imprès pel qual es demana alhora la declaració d’excepcionalitat i l’opció de mesura alternativa.\nHi ha silenci administratiu als dos mesos de presentada la sol·licitud.\nSi es denega l’excepcionalitat cal complir l’obligació de reserva o iniciar el procediment al·legant l’altra causa justificativa de l’excepcionalitat.\nEl termini de validesa és de 3 anys des de la resolució o des de l’efecte del silenci positiu.\nQuin és el període de validesa del Certificat d’Excepcionalitat?\nLa finalitat de la Llei és la contractació directa de personal discapacitat. L’empresa encara que contracti béns i/o serveis, ha d’intentar en els 2 anys que té la validesa el Certificat d’Excepcionalitat, contractar personal discapacitat progressivament fins a aconseguir el 2% de la seva plantilla com a mínim. Passats els 2 anys, si no s’ha aconseguit, queda obligat de nou al compliment de la quota de reserva del 2% de personal discapacitat, per la qual cosa haurà de tornar a sol·licitar el Certificat d’Excepcionalitat, si no compleix amb aquesta obligació, per poder acollir-se a una de les Mesures Alternatives en el compliment del RD 27/2000.\nUna vegada es disposa de l’autorització d’excepcionalitat, les mesures alternatives poden ser:\nDonacions o accions de patrocini amb Fundacions o Entitats d’utilitat pública que el seu objectiu social sigui la formació i inserció laboral de persones amb discapacitat. Càlcul 1,5 x IPREM*\nContractes d’adquisició de productes o serveis a Centres Especials de Treball (CET) o treballadors autònoms amb discapacitat. Càlcul 3 x IPREM*\nConstitució d’enclavaments laborals amb CET. Càlcul 3 x IPREM*\n*IPREM = Indicador Públic de Renda per a Efectes Múltiples. És un import que anualment es fixa per part del Govern d’Espanya.\nTenint ja contractats béns i/o serveis amb un Centre Especial de Treball estic complint amb la Llei?\nNo, és requisit indispensable la sol·licitud de el “Certificat d’Excepcionalitat” davant l’oficina de l’INEM o el SCC. Una vegada obtingut, haurà de realitzar-se de nou el contracte de béns i/o serveis que ja es tenia subscrit perquè sigui vàlid com a compliment a la Llei de Mesures Alternatives.\nQuin pressupost haig de contractar o haig de donar?\nL’import anual dels contractes anuals o civils amb CET, haurà de ser almenys, 3 vegades el Salari Mínim Interprofessional anual per cada treballador discapacitat deixat de contractar per sota de la quota del 2% de la seva plantilla.\nL’import anual per a la donació haurà de ser, almenys, d’1,5 vegades el SMI anual per cada treballador discapacitat deixat de contractar per sota de la quota del 2% de la seva plantilla.\nPuc donar la donació a qualsevol tipus de fundació?\nNo, només es podran efectuar donacions a favor d’entitats o associacions d’utilitat pública l’objecte social de la qual sigui la formació professional, la inserció laboral o la creació d’ocupació a favor de persones amb discapacitat. Les entitats l’objecte social de les quals sigui diferent, no poden ser beneficiàries de la donació en compliment de les Mesures Alternatives.\nQuins són els riscos del no compliment de la LISMI?\nLes infraccions en la matèria objecta d’aquesta Llei se sancionaran de la següent manera:\nLes infraccions lleus, en el seu grau mínim, amb multes de 301 a 6.000 euros; en el seu grau mitjà, de 6.001 a 18.000 euros; i en el seu grau màxim, de 18.001 a 30.000 euros.\nLes infraccions greus amb multes, en el seu grau mínim, de 30.000 a 60.000 euros; en el seu grau mitjà, de 60.001 a 78.000 euros; i en el seu grau màxim, de 78.001 a 90.000 euros.\nLes infraccions molt greus amb multes, en el seu grau mínim, de 90.001 a 300.000 euros; en el seu grau mitjà, de 300.001 a 600.000 euros; i en el seu grau màxim, de 600.001 a 1.000.000 d’euros.\nA més de les sancions, a Espanya, els plecs de Clàusules Administratives Particulars poden exigir als licitadors la presentació d’un certificat que acrediti el compliment per les empreses licitadores de l’obligació de reserva del 2% dels llocs de treball per a persones amb discapacitat o del compliment de les mesures alternatives. Aquesta nova legislació obre la possibilitat de reclamació a les Administracions sobre aquestes justificacions amb la finalitat d’invalidar o reclamar sobre contractacions públiques concedides a empreses competidores.\nEl règim sancionador determina per a les empreses que no compleixin amb la LISMI:\nImpossibilitat de contractar amb l’Administració Pública: nova Llei 26/2011\nPèrdua de totes les bonificacions en matèria laboral. nova Llei 26/2011\nImpossibilitat de rebre ajudes o subsidis de l’Administració Pública\nSanció de fins a 6000 €/any per persona no contractada o falta de mesures alternatives\nAltres sancions en funció de la reincidència


Fil a l'agulla: de març 2011\nPublicat per Maria a 2:37 5 comentaris:\nBuf! Quin munt de dies sense escriure res al blog!\nHe estat fent cosetes, però de moment encara no n'hi ha cap d'acabada. No sé què em passa darrerament. El meu cap bull ple d'idees i coses que vull fer i no aconsegueixo centrar-me en cap. Ara mateix tenc 4 projectes en marxa i uns...10000 o més fent cua!!! I per si no en tengués prou aquest matí al reader (gran invent) vaig i trobo això:\nNo em ve gens de nou, Noodleheads és un blog que visito amb molta freqüència i fa coses precioses, però aquesta vegada ... no ho puc deixar passar. M'hi poso avui mateix i en faig 25 de bosses d'aquestes!!\nLlàstima que les mides que dóna són per a nen/a. Però, és clar, això té remei!\nSi vos hi apuntau aquí teniu el link a aquest tutorial. Pot ser divertit veure quines versions tan diferents surten de diferents mans!\nA més, al blog Noodleheads hi podeu trobar un munt de tutorials fantàstics. Per exemple:\nBosseta frunzida (gathered clutch):\nés xulíssima i a dins té compartiments per a les targetes de crèdit i unes butxaques molt pràctiques. Aquí en teniu la meva versió:\no fixeu-vos en aquesta cucada de moneder:\nés un dels meus projectes en cúa...\nMireu quina bosseta per al berenar més xula!!\nhttp://www.noodle-head.com/2010/02/boys-drawstring-backpack-from-khaki.html (no sé perquè blogger no em deixa penjar la imatge!)\nEp! aquest és un projecte acomplit!!! La vaig fer per a la meva filla i va donar molt bons resultats (No en vaig fer cap foto, però espero posar-hi remei i penjar-la ben aviat)\nI què me'n deis d'aquesta bossa per anar a la biblioteca (o on tu vulguis...), guapa eh? I fàcil de fer!! Un altre projecte en cúa!!\ni encara en té un munt més... aneu-hi que val la pena!!!\nPer cert, si algú té algun problema amb l'anglès (ara això sonarà pedant i de veritat que no ho vull ser, només vull ajudar en el que puc) jo m'ofereixo a donar un cop de mà! Podríem fer fins i tot un diccionari de costura anglès-català! O bé, si voleu, i amb permís de la creadora, fer una versió traduïda dels tutorials que més us agradin aquí al meu blog (que jo també he provat d'emprar els traductors online i no t'aclareixes de res del que diu!!!).\nQue cosiu de gust!!!\nPD: Aquest cap de setmana fan la Fira Internacional de Patchwork a Sitges i espero anar-hi. Si algú hi va anar l'any passat perfa! que deixi un comentari i ens expliqui com va anar i què s'hi pot trobar exactament. Si compro alguna coseta (que esper que si...) ja us ho ensenyaré. Per cert, les teles de patchwork van fantàstiques per fer els folres de bosses (i també exteriors si hi poseu fliselina i també peces de roba. I n'hi ha en uns dissenys que tiren de cul...! Però això és el tema per a un altre post!\nPublicat per Maria a 7:38 1 comentari: