Vaquèira-Beret | pedalsicamins\nTag Archives: Vaquèira-Beret\nFotos de sortida a Montgarri\nBy pedalsicamins • Posted in Blog Pedal, Fotos vacances 2011, Galeria de fotos, Grans pedalades, Turisme en bici\t• Etiquetat Baqueira-Beret, BTT, Pla de Beret, Santuari de Montgarri, Vall d'Aran, Vaquèira-Beret, Viella\nSortida a Montgarri\nAvui el dia acompanya des de bon matí, i surto disposat a fer quilòmetres. M’arribo fins a Viella, i començo a pujar la carretera fins a Baquèira, ja de per sí una bona pujadeta, i a partir d’allà agafo la desviació a l’esquerra cap al Pla de Beret, una carretera de 7 quilòmetres serpentejant i remuntant fins als 1800 mts d’alçada. Però com que vaig amb la BTT, agafo una pista a la dreta tot just sortint del poble de Baquèira, que porta fins al Pla de Beret, una pista que atravessa els diversos remuntadors de la pista d’esquí, ara completament verda. Quan arribo al primer objectiu, el Pla de Beret, em dirigeixo a l’extens aparcament per cotxes que queda a l’esquerra, i al fons en surt una pista marcada com a Ruta 20, que condueix fins al segon i principal objectiu del dia: el santuari de Montgarri. La pista és una autèntica passada per les vistes que ofereix, i finalment quan arribem al Santuari, la vista es recrea novament, ja que el lloc ón es troba té just al costat la Noguera Pallaresa, que neix en el Pla de Beret però que aquí ja dóna senyals de la seva força.\nDesprés de visitar l’interior del Santuari, farcit de fotos dels diversos personatges que al llarg dels anys han tingut protagonisme sobre el lloc, i també amb fotos dels diversos treballs de recuperació i manteniment que s’han anat fent al llarg dels anys, seguim la ruta circular per tornar al Pla de Beret.\nA partir d’aquí, toca abrigar-se abans de començar el vertiginós descens que ens durà de nou fins a Viella, situat uns 1000 mts més avall. Als afores de Viella, passada la rotonda que porta cap a Vilac, a l’esquerra hi ha una desviació que ens porta a fer el “Camin Reiau”, tot senyalitzat per fer en BTT, tot i que hi ha algun punt que realment és dificultós ja que el camí es torna estret i plè de grans arrels que surten i fan saltar la bici. FIns i tot hi ha un punt en que hem de travessar una sèquia, i és recomanable baixar de la bici, ja que del contrari clavarem la roda i podem prendre mal. Després, la segona part del camí, des de Pont d’Arròs fins a Es Bòrdes ja és molt més practicable i més ample.\nUna ruta dura, en la que al final he acumulat més de 1600 mts de desnivell positiu i uns altres tants de descens, però que recompensa enormement per les meravelloses vistes que la Vall d’Aran ens ofereix en tot moment.\nBy pedalsicamins • Posted in Blog Pedal, Grans pedalades, Rutes per la Vall d'Aran, Turisme en bici, Vacances 2011\t• Etiquetat Baqueira-Beret, Pla de Beret, Ruta 20 Vall d'Aran, Santuari de Montgarri, Vall d'Aran, Vaquèira-Beret, Viella\nFotos de naturalesa imponent\nBy pedalsicamins • Posted in Blog Pedal, Fotos vacances 2011, Galeria de fotos, Grans pedalades, Turisme en bici\t• Etiquetat Banhs de Tredós, Baqueira-Beret, Barratge d'Aiguamog, Salardú, Vall d'Aran, Vaquèira-Beret, Viella\nBarratge d’Aiguamòg i Pla de Beret\nEl dia s’ha llevat amb el cel tapat, i no convida massa a sortir en bici, i ho aprofito per anar a voltar amb el cotxe. La primera intenció és la d’arribar fins al Circ de Colomèrs, i agafo la carretera de Viella a Baquèira, i a Salardú cap a Banhs de Tredòs. Quan arribo a l’aparcament fins ón es pot arribar amb el cotxe particular, el dia segueix tapat i força fred, i prefereixo no arriscar-me perquè no vaig preparat per fer trekking, faig una volta a prop de l’aparcament i me’n torno cap al cotxe. Un altre dia ja hi pujaré més ben preparat.\nTorno cap a Salardú, i d’allà surto en direcció al poble de Baquèira per agafar la desviació cap al Pla de Beret. Una pujada impressionant (queda apuntada per fer en bici), ens porta fins a l’estació d’esquí de Baquèira-Beret. A partir d’aquí ja no es pot seguir amb el cotxe, però si que hi ha el camí cap a Montgarri, que per poc que pugui, el faré aviat en bici.\nJa de baixada faig algunes fotos i cap a Viella, que ja va sent tard i el dia no acaba d’aclarir-se.\nPer la tarda, aprofitant una petita finestra de bon temps, surto amb la BTT (aquest any he pujat amb la bici de muntanya), i vaig des de Viella fins a Gausac i des d’allà cap a Artiga de Lin, però faig mitja volta a uns 3 km d’arribar-hi perquè es posa a ploure, i no cal arriscar. De baixada, a Es Bòrdes agafo el “Camin Reiau” que em porta fins a Pont d’Arròs, d’allà pujo cap a Arròs i Vila on agafo una pista que porta fins a Montcorbau, però el cel s’està tapant de nou, i prefereixo baixar cap a Aubert i al càmping.\nFins ara, el temps no ha acompanyat gaire, i tan bon punt arribo al càmping es posa a ploure. Malgrat tot, les previsions per demà sembla que són més positives. Si és així, la sortida de demà ja serà més “autèntica”.\nBy pedalsicamins • Posted in Blog Pedal, Grans pedalades, Rutes per la Vall d'Aran, Turisme en bici, Vacances 2011\t• Etiquetat Banhs de Tredós, Baqueira-Beret, Barratge d'Aiguamog, Pla de Beret, Salardú, Vall d'Aran, Vaquèira-Beret, Viella\njul. 18 2010\nFotos anant a totes des del principi\nBy pedalsicamins • Posted in Blog Pedal, Fotos vacances 2010, Grans pedalades, Turisme en bici\t• Etiquetat Baqueira-Beret, Bonaigua, Vall d'Aran, Vaquèira-Beret, Viella\nAnant a totes des del principi.\nAscens al Port de la Bonaiuga\nVaig arribar a la zona en dissabte, amb un dia força enboirat i com amb ganes de ploure, que no presagiava pas res divertit. I el primer dia sencer, diumenge, el lleva també enboirat però decideixo arriscar i agafar la bici i fer en direcció la Bonaigua. Passo per Viella i enfilo el camí que va pujant encara suau per Arties i Salardú, ó ja es comença a descobrir el cel, i fa preveure un dia assolellat. A partir d’aquí la cosa ja apunta maneres fins al poble de Baquèira, i ja des d’aquest punt que s’anuncia l’inici del port de muntanya la cosa ja es posa seriosa de debò. A destacar sobretot els últims 4 km si fa no fa, que fa una sèrie de “paelles” en poca distància per guanyar metres de forma sobtada durant un parell de quilòmetres, per acabar els últims 2 ja amb l’estació d’esquí de Baquèira-Beret a la vista. Un bon ascens, que per començar les vacances, ja és una bona medalla.\nAra toca baixar de la bici i dedicar-se a fer fotos del lloc i del paisatje, que després de l’esforç bé mereixen un xic d’atenció, amb el cel tant clar com el que ens ha regalat el dia. Destacable com a curiositat la màquina llevaneus que hi ha sota un cobert, que va treballar al port a mitjans dels anys ’40.\nDesprés ja tot és més fàcil, toca deixar-se anar amb la bici port avall, tot i que controlant la frenada a les dures curves que m’esperen, però una baixada sempre és una baixada, i el promig de velocitat sempre puja, i si es porta algún cotxe a la cua aquest acostuma a no poder passar si no és que té una recta prou llarga, ja que amb curves la bici obté medalla d’or.\nEn resum, una bona primera jornada, en la qual puc aprofitar per banyar-me a la piscina del càmping ón em trobo, que en ser climatitzada s’hi està fantàsticament.\nBy pedalsicamins • Posted in Blog Pedal, Grans pedalades, Turisme en bici, Vacances 2010, Vacances a la Vall d'Aran\t• Etiquetat Baqueira-Beret, Bonaigua, Vall d'Aran, Vaquèira-Beret, Viella


2012/2012_03_08_Taller_Tast_Vins.jpg dijous, 8 de març de 2012\nPersonatges Quim Piera, enòleg i viticultor / Elvira, participant / Guillem, particpant / Alba, participant\nQUIM PIERA, enòleg i viticultor\n“El que hem de tenir en compte a l’hora de prendre un vi, per mi el primordial, és que ens agradi. També deixar molts estereotips que sempre tenim. Obrir una mica la ment i la valoració ve una miqueta amb el punt de saber-ne. Intento que sigui un aprenentatge però també una diversió.”\n“Casi sempre seguim aquesta rutina: primer el color, després l’olor a copa parada, després una mica tota la gamma olfactiva a copa remoguda i després valorem gustativament que ens aporta aquest vi que hem catat.”\n“Les meves motivacions sobretot és que m’agrada el vi però mai he sabut entendre que és el que posava darrere les etiquetes i em cridava l’atenció.”\n“Simplement és que quan jo obri una ampolla, saber valorar francament si m’agradarà o no m’agradarà.”\n“Realment desconnecto de tot i arribo aquí i faig dues hores de que agafo una copa de vi i dic: ‘ostres i quin color fa i quina olor té i quin gust fa’.”\n“Abans es bevien set litres de vi a doll que valien set euros i ara el dissabte et compres una ampolla de set euros. Hi ha gens d’aprendre a valorar que és aquest líquid sagrat que té tant misteri darrere i que acompanya tant bé a tota la gastronomia.”


Les famílies del Centre Obert La Fulla visiten el Centre de recuperació d’amfibis i rèptils de Catalunya\nCentre Obert La Fulla\tDivendres, 10 de juny de 2016\nEl Centre Obert La Fulla duu a terme la tercera trobada familiar del curs 2015-2016\nEl dissabte 4 de juny, els infants i les seves famílies han visitat el Centre de Recuperació d’Amfibis i Rèptils de Catalunya a Masquefa amb la finalitat de gaudir d’una activitat tots junts que els permeti conèixer l’entorn més proper.\nAl CRARC s’hi ha fet la visita guiada. Si ja havien estat d’impacte els descobriments fets sobre diferents aspectes a les altres excursions, com la de la visita al Museu de la Colònia Sedó a Esparreguera i El Camí de l’Oli a Collbató, ara són les tortugues, els dragons, els tritons i les serps, entre d’altres amfibis i rèptils, els qui han provocat l’admiració de tots els participants i el seu respecte, a partir de l’observació, de poder tocar alguns animals i raonar sobre les explicacions de la guia.\nL’activitat, amb un índex de satisfacció alt i en la qual han participat 44 persones, s’ha fet amb transport públic, aspecte destacable, ja que tant a l’anada com a la tornada, a més de la visita al CRARC, els infants han mostrat els continguts apresos sobre els valors per a la convivència.\nDes del més petit fins als més grans, han coincidit en la importància de la tasca de recuperació de la fauna salvatge i de reproducció de la fauna autòctona que duen a terme des del CRAC i que motiven la visita del centre.\nLes famílies del Centre Obert\nLa Fulla visiten el Centre de recuperació\nd’amfibis i rèptils de Catalunya


L’oasi del Senyor Linh arriba al Temporada Alta | Laia Estragué\nL’oasi del Senyor Linh arriba al Temporada Alta\nQuan topes amb una nova llengua, una nova cultura, identitats diferents i costums que no entens és difícil adaptar-se. Però més complicat és quan et trobes enmig d’un oasi de soledat i exili. Europa, el vell continent. El continent que, en ple segle XXI, s’ha trobat immersa en la gran crisi dels Refugiats. Ara, Lluís Homar ens endinsa en el vèrtex d’aquesta problemàtica europea i es posa a la pell d’un home emigrant. La néta del senyor Linh (La Magrana, 2011), novel·la de l’autor francès Philippe Claudel arriba en format escènic en el marc del Festival Temporada Alta els dies 6,7 i 8 de desembre i, seguidament, s’instal·la al Teatre Lliure de Montjuïc del 13 al 30 de desembre.\nLluís Homar a La néta del senyor Linh – Foto: Temporada Alta.\nEl director belga Guy Cassiers aterra a Catalunya per estrenar La néta del senyor Linh, una obra de Philippe Claudel sobre la problemàtica dels refugiats a Europa. S’ha interpretat en flamenc, anglès i francès i ara, per primera vegada, en català. Explica Cassiers que “la funció s’ha representat en quatre llengües europees. Dues llengües majoritàries i dues minoritàries, però aquestes ultimes, no menys importants.” Per tant, en cada nou muntatge estrenat a ciutats europees, el diàleg s’adapta a la llengua i la cultura de l’actor i s’expressa en una perspectiva diferent segons les sensibilitats polítiques dels països. D’aquesta manera, es creen diversos relats europeus. Cassiers afegeix que “cada vegada que torno a muntar l’espectacle, ho faig amb un nou actor del país coproductor.”\nL’actor Lluís Homar és l’encarregat d’interpretar el senyor Linh, un refugiat asiàtic que arriba a Europa amb la seva néta petita. Alhora, es posa a la pell de dos personatges més: el senyor Bark i el narrador. Linh no parla l’idioma del senyor Bark. És per això que en la funció el narrador juga un paper essencial. Homar, doncs, porta a escena un relat de solitud i desig per expressar-se amb els altres. I, ho fa a través de l’amistat, de la imaginació i de la captació positiva d’aquesta situació dramàtica. Homar, sent com és un home blanc i europeu, adopta la mirada d’home oriental i refugiat.\nSegons Cassiers “el senyor Linh mai se sent víctima, mai es queixa. Tot i que el món gira en contra seva, ell no es deixa vèncer mai. Linh té un únic motor, la seva néta i això el permetrà continuar.”. En resum, el senyor Linh i la nena sobreviuen a la tragèdia perquè xoquen amb un continent acollidor i obert.\nAquesta faula sobre l’exili es podrà veure els propers dies 6, 7, i 8 de desembre al Teatre El Canal de Salt dins la programació del Temporada Alta i del 13 al 30 de desembre al Teatre Lliure de Montjuïc.\nLluís Homar teatre lliure Temporada Alta\nlacritica.xyz el 16 desembre 2018 a les 23:19 ha dit:\nVaig anar a l’estrena al Lliure i el Lluís Homar va estar magnífic, però la posada en escena no sempre s’entén i el text de Claudel és una mica “buenista” i evident, ple de símbols i referències a les dues guerres de Vietnam (la francesa i l’americana). Recomanable, però sense entusiasme.


Concert de guitarra acústica a l’Espai 36 | card.cat\nConcert de guitarra acústica a l’Espai 36\nPublicat el 11 de maig de 2018 per Cati Mari Vives\t, Espai 36\nEl pròxim divendres, 18 de maig, es durà a terme un concert de guitarra acústica a l’Espai 36 a les 20:00h.\nAquest, serà a càrrec de Trevor Gordon Hall i Tanausú Luis Fingerstyle.\nTrevor Gordon Hall, ha estat classificat com un dels 30 guitarristes del món menors de 30 anys per la revista Accoustic Guitar. És un guitarrista de Filadèlfia (USA), l’estil del qual va des dels ritmes de conducció nerviosos fins a delicats temes melòdics.\nTanausú Lluís, natural d’Icod de los Vinos, és músic i professor llicenciat en guitarra clàssica al Conservatori Superior de Salamanca, màster de música de cambra enfocada a la guitarra a la Universitat Mozarteum de Salzburg i diplomat en magisteri musical per la Universitat de La Laguna. Al novembre de 2016 va ser seleccionat finalista del concurs Internacional Guitar Master 2016 en la categoria de fingerstyle que va tenir lloc a Polònia, on hi havia Tommy Emmanuel i Martin Taylor de jurat.\nEl preu de l’entrada és de 10€, les quals es poden adquirir directament a l’Espai 36, o bé a través de la web www.mallorca-ticket.com\nAquest article s'ha catalogat com a Cultura, Música i s'ha etiquetat amb Espai 36, guitarra acústica, Tanausú Luis, trevor gordon hall per Cati Mari Vives representant Espai 36. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


L’Advocacia Catalana i la Taula del Tercer Sector s’alien\nHome / Drets Humans / L’Advocacia Catalana i la Taula del Tercer Sector s’alien per defensar els drets de les persones en risc d’exclusió social\nL’Advocacia Catalana i la Taula del Tercer Sector s’alien per defensar els drets de les persones en risc d’exclusió social\nin Drets Humans, Nota de premsa, Slider 2,510 Views\nAvui s’ha signat un conveni de col·laboració entre els dos organismes\nEl Consell oferirà assessorament jurídic i actuació lletrada en els casos en què es detectin vulneracions de drets socials\nEl Consell de l’Advocacia Catalana, que representa els catorze Col·legis d’Advocats de Catalunya, i la Taula del Tercer Sector Social de Catalunya, que representa prop de 4.000 entitats socials, han signat avui un conveni de col·laboració per treballar conjuntament en la defensa dels drets de les persones que es troben en situacions de vulnerabilitat i/o d’exclusió social. El Consell oferirà assessorament jurídic i actuació lletrada en casos concrets i mútuament acordats en què es detectin vulneracions de drets socials, amb l’objectiu de sensibilitzar la societat i l’Administració Pública sobre aquestes situacions.\nEl conveni signat avui pel president del Consell de l’Advocacia Catalana, Miquel Sàmper, i la presidenta de la Taula d’entitats del Tercer Sector Social de Catalunya, Àngels Guiteras, respon a la voluntat de les dues institucions de defensar els drets de les persones en situacions de vulnerabilitat a l’empar de la legislació vigent que regula la provisió de serveis a persones amb necessitats socials no cobertes.\nEl conveni signat avui pretén que les dues institucions puguin col·laborar en els àmbits següents:\nL’àmbit de la formació: per tal de mantenir ambdós col·lectius permanentment formats en les matèries que els són d’interès.\nL’àmbit de l’anàlisi jurídico-social de la legislació vigent: que regula la provisió de serveis que afecten directament a persones amb necessitats socials no cobertes.\nL’àmbit de l’actuació lletrada en la defensa drets de persones amb necessitats socials no cobertes, en casos concrets i acordats mútuament: amb l’objectiu de visualitzar i sensibilitzar la societat i l’Administració Pública sobre certes situacions de vulneracions de drets que es donen en la societat.\nEn aquest sentit, el president del Consell de l’Advocacia Catalana, Miquel Sàmper, ha destacat el compromís de l’Advocacia Catalana amb la defensa dels drets dels més vulnerables “com estem fent amb les persones susceptibles de ser desnonades a través de les Oficines d’Intermediació Hipotecària que hem anat estenent arreu del territori, gestionades pels Col·legis d’Advocats”’. Per a Sàmper, ‘l’assistència lletrada en aquests casos és fonamental i pot arribar a evitar molts problemes’.\nLa presidenta de la Taula d’entitats del Tercer Sector Social, Àngels Guiteras, per la seva banda, ha manifestat que “tenim una falta de coneixements, de pràctica i inseguretats en casos de vulneració de drets socials i de plantejar batalles legals. Des del Tercer Sector hem vist la necessitat d’anar més lluny en la utilització de les vies legals per defensar el nostre sistema de benestar i preservar els drets de les persones més vulnerables” i ha lamentat que “la situació de crisi està provocant un agreujament en la vulneració dels drets socials que hem de combatre. Per això hem signat aquest conveni”.\nEl Consell de l’Advocacia Catalana i la Taula del Tercer Sector establiran i concretaran en detall les activitats a realitzar en un pla de treball anual mútuament acordat.\nCróniques a Catalunya Ràdio, SER Catalunya i La Xarxa Ràdio sobre acord Advocacia Catalana-Taula Tercer Sector:\n[jwplayer mediaid=”1545″ config=”CICAC_audio”] [jwplayer mediaid=”1547″ config=”CICAC_audio”] [jwplayer mediaid=”1548″ config=”CICAC_audio”]\nClicant aquí http://www.laxarxa.com/noticia/l-advocacia-catalana-i-el-tercer-sector-junts-per-ajudar-les-persones-en-situacio-d-exclusio podeu veure vídeo a La Xarxa\nDrets Humans Notícies\t2014-02-11\nPrevious: Criteris per als usos lingüístics a l’Administració de justícia\nNext: Reaccions de l’Advocacia Catalana a l’avantprojecte de Llei Demarcació i Planta Judicial


La revista de viatges amb històries en marxa la ruta de Sud-àfrica, Moçambic i Malawi - La revista de viatges amb Història\nPortadaÀfricaEn marxa la ruta de Sud-àfrica, Moçambic i Malawi\nMar 11 2012\t En marxa la ruta de Sud-àfrica, Moçambic i Malawi\nParc Kruger Búfals\nParc Kruger Lleons\nParc Kruger Rinoceront\nEstació de tren Maputo\nOceà Índic a Moçambic\nSud-africana i nen\nEns esperen 21 dies de ruta per Moçambic. Ho dic en plural, us incloc, perquè després d'aquest viatge que vam iniciar el dia 21 de març hi haurà un de posterior, a l'agost, de compartir amb qualsevol que vulgui conèixer un dels països més fascinants i menys coneguts d'Àfrica del sud. Bé, per ser exactes, conèixer tres països, que Sud-àfrica i Malawi són part també de la ruta, encara que la estrella serà la vella colònia portuguesa.\nEn VAP anunciar a principis de 2012 que organitzaria viatges amb el nostre segell i forma d'entendre aquesta passió de caminar pel món. Llegint aquesta revista es pot entendre més o menys la nostra idea; els nostres viatges seran com els nostres post: oberts, curiosos, divertits… Som un grup de viatgers que hem triat algunes de les destinacions que més ens han agradat a les nostres rutes pel món i que creiem que podem aportar la nostra singular visió i experiència de la destinació. Hi haurà més d'un viatge que organitzem aquest any a l'Àfrica i aviat veuràs que Amèrica, de la mà de Daniel Landa i Gerald Bartolomé, poden ser també experiències diferents i úniques.\nPartim el dia 21 de març a Johannesburg i estarem més d'un mes recorrent Sud-àfrica, Moçambic i Malawi per seleccionar la millor ruta\nNo obstant això, coneixem el que és un viatge en grup i sabem que és important unir voluntats i respectar els espais propis. Aquest és el nostre repte, aconseguir-ho sense enganyar ningú i sense vendre res que no coneguem abans nosaltres i ens hagi agradat prèviament. Per a això partim el dia 21 de març a Johannesburg i estarem més d'un mes recorrent Sud-àfrica, Moçambic i Malawi per seleccionar la millor ruta , la nostra, amb la nostra visió. Jo, que guiaré el viatge, vaig estar a 2010 i 2011 vivint i viatjant com a corresponsal d'El Mundo aquesta zona (hi ha desenes de post escrits per mi en aquesta revista i narrant la meva experiència en aquests llocs). Ara torno de la mà de dos amics, Víctor i Ana Paula, que hi viuen i que es dediquen a organitzar expedicions per l'Àfrica. Cap sabíem quan ens vam conèixer al seu hotel de Vilanculos i acabàvem les nits a tardanes hores bevent i parlant de viatges fets i per fer, entre altres coses, que sis mesos després compartiríem aquest fascinant projecte. Que gran és viatjar!\nDesprés, vam tornar a Moçambic i ens endinsem en la vida de Lugenda, una de les zones més autèntiques de l'Àfrica on trobarem la vida tal com es desenvolupava fa uns segles.\nLa ruta prevista és senzillament espectacular. Començarem a Johannesburg per abaratir costos de vol i per començar el viatge creuant l'impressionant Blyde River Canyon i el sempre ple de l'aclaparadora vida animal sud-africana, Parc Kruger. D'allà, passem a Maputo, capital de Moçambic i una de les meves ciutats favorites del continent. Plena de vida, d'història, de bons restaurants i locals on escoltar música o prendre una copa. Després de la capital, partim cap al nord, cap a les platges i Inhambane i de Vilanculos. Allà navegarem pel Arxipèlag de Bazaruto i les seves illes de dunes o el seu escull de Coral.\nDesprés dels dies de gaudir de l'oceà Índic i la vida moçambiquesa de costa, que el mar en aquest país deixa experiències inoblidables, va aprovar la Gorongoza, un desconegut parc nacional africà molt salvatge i gairebé sense turistes. Emprenem ruta cap Malawi, on navegarem seu llac i descobrirem la llegendària hospitalitat de la seva gent. Després, vam tornar a Moçambic i ens endinsem en la vida de Lugenda, una de les zones més autèntiques de l'Àfrica on trobarem la vida tal com es desenvolupava fa uns segles. Des d'aquí, ja anirem travessant el brutal nord del país fins la nostra destinació final, la bella i històrica Illa de Moçambic.\nA finals d'abril ja hi haurà una proposta amb un programa i un preu tancat\nPer a nosaltres mateixos la ruta té alguns llocs que no coneixem, però dels que hem llegit i sentit parlar molt. La nostra responsabilitat és chequearlos, comprovar les seves opcions i dissenyar un viatge que té com a objectiu únic gaudir, oferint a cadascun dels seus integrants diferents possibilitats i la llibertat suficient perquè les tres setmanes d'agost que passis viatjant amb nosaltres siguin inoblidables.\nDes del dia 21 comença una nova experiència africana (d'una part, que Àfrica és molt variada i complexa), ara amb més plural que mai. En la meva secció a la revista, "Un lloc al món", aniré narrant l'experiència i fil per randa aquest projecte perquè qualsevol pugui conèixer com hem dissenyat el nostre projecte. A finals d'abril ja hi haurà una proposta amb un programa i un preu tancat. Comença l'aventura.\nLa marxa dels elefants\nEtiquetes: 4x4, Eland Expedicions, Moçambic, moçambic viatge, navegar el llac malawi, ruta per moçambic, rutes 2012, viatge, viatge en grup, Villas do Índic\n11 març, 2012 a 11:58 | #\nTé bona pinta, ara només falta que el preu sigui raonable i m'apunto. M'encanta aquesta revista i m'encantaria viatjar amb vosaltres.\n11 març, 2012 a 12:03 | #\nEl pla, de moment, no pot sonar millor però tinc una pregunta (o diverses): ¿El viatge durarà 21 dies? ho dic perquè això és un viajazo! Si volem fer una reserva, ¿Contactar amb Viatges al Passat directament? Quan sabrem el preu? Vull saber més!!!\n11 març, 2012 a 12:35 | #\nDe Hola Kawil,\nno està tancat encara l'itinerari, per això ens anem ara a fer la ruta i fixar-lo. La idea és que sigui un gran viatge de tres setmanes, temps suficient per fer-nos una bona idea de Moçambic (el país és enorme) i algunes pinzellades fascinants de Sud-àfrica i Malawi.\nLa reserva es podrà fer en Viajesalpasado, però per donar-li una completa cobertura legal i comptar amb l'experiència d'una empresa contrastada amb la qual compartirmos la forma d'entendre els viatges, també es podrà fer amb Elan Expediicones.\nSobre el preu, fins no tenir l'itinerari no podem saber-ho. En tot cas, estarà fixat a mitjans d'abril i el publicitària.\nGràcies pel teu interès i tant de bo ens vegem a Moçambic, Sud-àfrica i Malawi.\n11 març, 2012 a 12:37 | #\nMario, espero que puguis venir com Kawil i que fem alguna cosa que cridi la teva atenció. De veritat que ho farem amb tota la nostra passió i honestedat. Viatjar és la nostra forma de viure i volem compartir-la amb gent que ho entengui com nosaltres\n11 març, 2012 a 16:26 | #\nBé, us decubrí aquest cap de setmana i els 3 dies que porto ja connectada no he deixat de tenir aquesta pàgina oberta a les pestanyes… jaja. Hauré d'estar així fins que comuniqueu preus, requisits i altra informació 😉 Seria increïble poder viatjar amb vosaltres i viure en primera persona tot el que anem veient en els vostres programes. Jo també sóc viatgera empedreïda, i no hi ha llocs que em cridin més l'atenció que els allunyats de la civilització moderna. De vegades és necessari desconnectar i veure la resta del món per adonar-se de les coses que realment importen en la vida. Àfrica del sud encara el tinc pendent… i no puc esperar 🙂\nQue us vagi bé! Esperem més info doncs!\n11 març, 2012 a 19:02 | #\nHola Betlem, el programa del viatge el tindrem tancat i publicat a mitjans d'abril. Anima't i vine amb nosaltres a l'agost a descobrir una part bonica d'Àfrica. En tot cas, ens agrada que ens llegeixis i que gaudeixis de la nostra revista\n21 març, 2012 a 15:03 | #\nA mi també m'encantaria anar.\nSóc massa gran per aquest viatge ? T'ho dic de debò\nPel Jaén desconegut (En): les ...


Cerca totes les ofertes d'hotels a Centenery Ridge Entrada:\nLa Quinta Inn & Suites Kingsport TriCities Airport...Habitacions per nit per només151 EUR Econo Lodge Kingsport...Habitacions per nit per només Més zones a Kingsport (TN)\nPopular ara mateix a Kingsport (TN) Més venut La Quinta Inn & Suites Kingsport TriCities Airport 10150 Airport Parkway Grans raons per reservar amb Agoda\nMés de 1.150.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 30.500.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Centenery Ridge Restaurants i cafeteries\nCentenery Ridge és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de Kingsport (TN). Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Centenery Ridge té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Kingsport (TN). Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Per trobar les millors ofertes d'hotels a Centenery Ridge, simplement entri les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Centenery Ridge, Kingsport (TN)\nÀrea Centenery Ridge\nDissenyat tant per oci com per negoci, La Quinta Inn & Suites Kingsport TriCities Airport està...\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Econo Lodge Kingsport és una elecció...\nHotels a Centenery Ridge: Econo Lodge Kingsport\nLlocs d'interès a Centenery Ridge: Cracker Barrel


Desallotgen l'Acampada per la Llibertat quan falten tres dies per l'homenatge als policies de l'1-O a la plaça Sant Jaume - directa.cat\nDesallotgen l'Acampada per la Llibertat quan falten tres dies per l'homenatge als policies de l'1-O a la plaça Sant Jaume\nLes persones acampades des de l'11 de setembre davant del Palau de la Generalitat a Barcelona reclamen al Govern que faci efectiva la República Catalana. En rebuig a la convocatòria del sindicat policial Jusapol per al pròxim dissabte 29 de setembre a la mateixa plaça, havien convocat una assentada popular\nHavien aconseguit tornat a acampar ahir, després d’haver abandonat la plaça Sant Jaume de Barcelona amb motiu de les festes de la Mercè, però avui vuit furgonetes de la BRIMO dels Mossos d’Esquadra han començat a desallotjar l’Acampada per la Llibertat que va començar l’11 de setembre. Les carpes, les tendes i altres pertinences de les persones acampades ha estat perimetrades amb tanques i posteriorment s’ha carregat part del material en una furgoneta identificada com a “vehicle oficial”. Un camió d’escombraries de BCN Neta tenia la intenció d’endur-se la resta, però davant de les protestes, s’han fet enrere. De moment, no consta inventari de les pertinences requisades.\nAhir la policia ja havia advertit a les acampades d’un desallotjament que finalment s’ha dut a terme avui. Davant de la demanda d’explicacions per part de diputades i regidores de la CUP, un agent dels Mossos d’Esquadra ha justificat l’actuació pel risc 4 d’alerta antiterrorista. Una cinquantena de persones es concentren en aquests moments a la plaça i entre els crits s’escolta “No mereixeu la senyera que porteu”, referint-se als Mossos. L’Acampada per la Llibertat reclama al Govern que faci efectiva la República Catalana, perquè consideren que és “el mandat de l’1-O”.\nEl desallotjament es produeix quan només falten tres dies per a l’autohomenatge als agents de la Policia Nacional espanyola i de la Guàrdia Civil que van actuar l’1-O, convocat pel sindicat policial Jusapol, a la mateixa plaça Sant Jaume. A més, des de l’Acampada per la Llibertat havien òrganitzat una asseguda popular el pròxim dissabte 29 de setembre a partir de les cinc de la tarda en rebuig a la convocatòria.\nAl voltant de les 8 del vespres, un parell de centenars de persones s’han tornat a concentrar al mig de la plaça per condemnar el desallotjament d’aquest matí, entre crits que reclamaven la dimissió de l’actual titular d’Interior del Govern català, Miquel Buch. Algunes de les concentrades duien sacs de dormir i màrfegues i feien una crida a la ocupació permanent de l’espai públic fins dissabte vinent.\n1-O Acampada per la Llibertat Desallotjament Jusapol Mossos d'Esquadra Plaça Sant Jaume república\n« Sobiranies i internacionalisme\nEl Tribunal Constitucional declara “il·legals” les detencions de set joves independentistes »


Una delegació de govindes, els castellers de Mumbai a l’Índia, visitarà Catalunya durant la primera setmana d’octubre. El verds els acolliran a Vilafranca tal com van fer el novembre de 2006 i els han organitzat un intens programa d’activitats castelleres i culturals. La delegació està formada per 18 persones de diverses edats i que venen en representació de les 15 principals agrupacios de govindes (mandalas) de les centenars i centenars de colles que hi ha a Mumbai. El principal objectiu d’aquest comitè de govindes és conèixer de primera mà la realitat de les construccions humanes a Catalunya: les tècniques i metodologies d’assaig, les mesures de prevenció i seguretat, i la participació de menors d’edat en els castells, la seva preparació i formació.\nEl proper dimecres 3 d’octubre, aquesta selecció de govindes, farà una exhibició i oferiran a tots els aficionats castellers la seva construcció més característica al jardí de Cal Figarot, a les 8 del vespre, on hi trencaran el tradicional Dahi Handi, l’olla de terrissa ple de iogur, mel i llaminadures. Aquesta actuació està oberta a tothom i serà la segona vegada que actuaran a Vilafranca, ja que el 18 de novembre del 2006 ja van poder fer una construcció a la plaça més castellera al costat dels verds.\nEl dissabte 6 la delegació de govindes es desplaçarà a Tarragona per assistir en la segona diada de colles internacionals organitzada en el marc del Concurs de Castells. El diumenge 7 els castellers índis faran costat als seus amfitrions en la gran jornada del Concurs de Castells a la Tarraco Arena Plaça.


Ple Institucional i Social per al Foment de l'Ús de la Llengua Catalana al Camp de Tarragona - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nPle Institucional i Social per al Foment de l'Ús de la Llengua Catalana al Camp de Tarragona\nquery_builder 26 gener 2012 20:48\nAquesta tarda ha tingut lloc a la Delegació del Govern la trobada del Ple Institucional i Social per al Foment de l’Ús de la Llengua Catalana al Camp de Tarragona. L’acte, organitzat per la Direcció General de Política Lingüística del Departament de Cultura de la Generalitat amb el suport de la Delegació del Govern, s’ha desenvolupat en dues parts.\nEn primer lloc, hi ha hagut una reunió interna dels membres del Ple i els\nmàxims responsables dels organismes que l’integren (vegeu el quadríptic adjunt), durant la qual s’ha fet un balanç de la situació de la llengua i l’activitat duta a terme per fomentar-ne l’ús. El delegat de Govern, Joaquim Nin, ha obert l’acte amb unes consideracions sobre la transversalitat de la política lingüística i la situació de la llengua al Camp de Tarragona. El subdirector general de Política Lingüística, Josep Santamaria, ha fet el balanç esmentat i certa prospectiva de futur en relació amb l’àmbit de Catalunya. I el director territorial de Cultura, Jordi Agràs, ha fet la mateixa anàlisi però centrada en l’àmbit del Camp de Tarragona. Finalment, Teresa de Gispert, tècnica de la Direcció General de Política Lingüística, ha presentat el joc “Tria el teu rol. No juguis sol”, que és un taller de sensibilització lingüística per facilitar un espai interactiu d’anàlisi i de reflexió sobre l’hàbit que existeix entre força catalanoparlants de canviar de llengua davant d’interlocutors no catalanoparlants.\nLa segona part de la trobada ha estat un acte públic, a les 19h, per presentar el Manifest de Girona, un decàleg que actualitza la Declaració Universal de Drets Lingüístics de 1996 (el Ple en va fer una edició l’any 2001), que es va fer públic l’any passat i que encara no s’havia donat a conèixer a les comarques de Tarragona. Ha fet la presentació del Manifest Carme Arenas, presidenta del PEN Català, entitat que va rebre l’encàrrec d’elaborar-lo. La directora general de Política Lingüística, Yvonne Griley, que n’ha fet la lectura, ha afirmat que aquest Ple és la representació de la feina conjunta d’entitats i institucions; i, en aquest sentit, esdevé avui un fonament i un actiu crucial per al manteniment de la llengua catalana. No és la primera vegada que la llengua catalana pateix dificultats i agressions provinents també del Govern de l’Estat espanyol. Davant dels ciutadans de Catalunya, Espanya, Europa i el món, actes com el d’avui a Tarragona són clara mostra de fortalesa i expressió del sentiment i la passió per la llengua i pel país. Una expressió de persones que se senten hereves i protagonistes del fet de la diversitat cultural i lingüística i, amb ella, d’un valor universal: que la llengua és el signe més evident del patrimoni cultural col·lectiu i de la identitat dels territoris nacionals i que el dret a l’ús i la protecció de la pròpia llengua s’empara en la mateixa font que tots els drets humans fonamentals.\nEl Ple Institucional i Social per al Foment de l’Ús de la Llengua Catalana al Camp de Tarragona té la voluntat de contribuir a un estil de treball dels organismes que l’integren tan col·laboratiu com sigui possible, en el sentit de compartir al màxim informació, experiències i recursos, amb la finalitat última de millorar el servei a la població usuària de serveis lingüístics. L’objectiu de la trobada anual és visualitzar la feina que es fa a les comarques de Tarragona per fomentar l’ús de la llengua catalana i el consens social que hi ha al voltant d’aquesta feina.\nJPG | 2036\nJPG | 2043\nJPG | 85


Convocatòries de projectes - Internacional (UPF)\nConvocatòries de projectes/\nKey Action 2: Cooperació entre organitzacions i institucions\nAssociacions de cooperació en l'àmbit de la joventut, l'sport, l'educació escolar, i la formació professional.\nAcció que ofereix l'oportunitat de crear associacions entre organitzacions de l'àmbit de l'educació, la formació i la joventut, així com empreses, autoritats públiques i organitzacions de la societat civil, per tal d'aplicar pràctiques innovadores que condueixen a un ensenyament d'alta qualitat, formació, l'aprenentatge i l'ocupació juvenil, la modernització institucional i la innovació social.\nSubvenció màxima: 450.000 €\nData Límit en l'àmbit de l'Educació: 20/05/21\nLes associacions a petita escala estan concebudes per ampliar l'accés a el programa als individus i agents de mida petita als quals resulta difícil arribar en els sectors de l'educació escolar, l'educació de persones adultes, l'educació i la formació professionals, la joventut i l'esport.\nAixí mateix, aquesta acció donarà suport formats flexibles, que combinin activitats de caràcter transnacional i nacional, encara que amb una dimensió europea, la qual cosa permetrà a les organitzacions disposar de més mitjans per arribar a les persones amb menys oportunitats. Les associacions a petita escala també poden contribuir a la creació i el desenvolupament de xarxes transnacionals, així com a impulsar el establiment de sinergies amb les polítiques locals, regionals, nacionals i internacionals, i entre totes les anteriors.\nSubvenció màxima: 70.000 €\nData Límit: 20/05/21\nKey Action 2: Cooperació entre organitzacions i institucions.\nAliances per a la innovació\nLes aliances per a la innovació persegueixen reforçar la capacitat d'innovació d'Europa impulsant la innovació a través de la cooperació i el flux de coneixements entre l'educació superior, l'educació i la formació professionals (tant inicials com contínues) i l'entorn socioeconòmic més general, inclosa la investigació.\nAixí mateix, el seu objectiu és reforçar l'ensenyament de noves capacitats i abordar els desajustos de capacitats dissenyant i creant nous plans d'estudi per a l'educació superior i l'educació i la formació professionals (EFP), donant suport al desenvolupament de el sentit de la iniciativa i mentalitats emprenedores a la UE.\nSubvenció màxima: 1,000.000 € - 1,500.000\nKey Action 2: Cooperació per la innovació i l'intercanvi de bones pràctiques.\nDesenvolupament de capacitats en l'àmbit de l'educació superior (Capacity Building)\nJoint Projects o Structural Projects\nAquesta acció contribueix al desenvolupament d’un creixement socioeconòmic sostenible i inclusiu als països del món, i ha d’assegurar objectius i accions externs de la UE, inclosos la responsabilitat nacional, la cohesió social, l’equitat, l’equilibri geogràfic i la diversitat. Es prestarà una atenció especial als països menys desenvolupats, a les universitats de zones més remotes, així com als estudiants més desfavorits de procedències socioeconòmiques pobres i als estudiants amb necessitats especials.\nAquesta acció que pretén donar suport a la modernització, l’accessibilitat i la internacionalització de l’educació superior als països d'arreu del món i s’ha de dur a terme en el marc de les prioritats identificades en les comunicacions “Nou consens de la UE sobre desenvolupament” i “Educació superior europea als món”. És una acció finançada pels instruments de cooperació, veïnatge i preadhesió de la UE.\nSubvenció màxima: 500.000 € - projectes conjunts; 1.000.000 € projectes estructurals\nKey Action 1: Mobilitat de les persones per motius d'aprenentatge\nMàsters conjunts Erasmus Mundus (EMJM)\nAquesta acció fomenta la creació de programes de màster de qualitat acadèmica excel·lent, desenvolupats conjuntament per consorcis d'universitats europees i, arribat el cas, de tercers països. Capaços de dotar de major projecció i atractiu al sector europeu de l'educació superior. Aquests programes conjunts han d'implicar la mobilitat entre les universitats integrants del consorci i conduir a l'obtenció d'una titulació doble, múltiple o conjunta reconeguda.\nSubvenció màxima: 3.500.000 €\nErasmus Mundus Medidas de Diseño (EMDM)\nLes mesures de disseny Erasmus Mundus han de reforçar les capacitats de les universitats per modernitzar i internacionalitzar els seus plans d'estudis i pràctiques docents, unir recursos, i perquè els sistemes d'educació superior desenvolupin mecanismes comuns de garantia de la qualitat, acreditació i reconeixement de títols i crèdits. El suport també està concebut per explorar i aprofitar les oportunitats que ofereix el Plantejament Europeu per a la Garantia de la Qualitat dels Programes Conjunts. Partint d'un nivell elevat de conjunció / integració entre les institucions participants, aquests programes transnacionals integrats han de contribuir a la integració i internacionalització de l'Espai Europeu d'Educació Superior (EEES).\nSubvenció màxima: 55.000 €\nCàtedres Jean Monnet\nLes Càtedres Jean Monnet s'atorguen amb l'objectiu de fomentar i desenvolupar la recerca i docència en l'àmbit dels estudis europeus. Només un professor pot tenir-ne la titularitat i ha de dur a terme les hores lectives mínimes requerides per l'acció, i a més a més disposarà dels fons del projecte per aprofundir en els estudis europeus. Els titulars de les càtedres Jean Monnet han de tenir la categoria de professor/professora titular.\nSubvenció màxima: 50.000 €\nMòduls Jean Monnet\nEls mòduls Jean Monnet són programes d'ensenyament (o cursos) de curta durada, en l'àmbit de la integració europea, organitzats per institucions d'educació superior.\nCada mòdul té una durada mínima de 40 hores lectives i es poden concentrar en una disciplina en particular sobre integració europea o tenir un enfocament multidisciplinari.\nEls projectes Jean Monnet són propostes per a la innovació, a la influència creuada, i la promoció del contingut i coneixements relatius a la UE.\nSubvenció màxima:30.000 €\nCentres d'Excel.lència Jean Monnet\nEls centres d'excel·lència Jean Monnet són instituts o estructures clarament especialitzades en estudis d'integració europea. Aglutinen els recursos científics, humans i documentals relacionats amb els estudis d'integració europea de la institució d'educació superior participant. Poden estar basats en una determinada institució d'educació superior o podran estar organitzats en cooperació entre diverses institucions d'educació superior ubicades a la mateixa ciutat o regió.\nSubvenció màxima:100.000 €\nXarxes Jean Monnet\nAquesta acció fomenta la creació i desenvolupament de consorcis d'entitats internacionals (Institucions d'Ensenyament Superior, Centres d'Excel·lència, departaments, equips, experts individuals, etc) en l'àmbit d'estudis de la Unió Europea.\nSubvenció màxima:300.000 €\nKey Action 3: Suport al desenvolupament de Polítiques i Cooperació\nAquesta acció promou les activitats en favor de valors com la igualtat o el respecte a la diversitat, així com la creació d'entorns educatius incloents i democràtics. Es tracta d'una acció destinada a la millora i divulgació de bones pràctiques, a poder ser innovadores, incloses en l'àmbit d'aplicació de l'agendes de les polítiques públiques europees, en concret la European 2020 Strategy, del Marc Estratègic per a la Cooperació Europea en Educació i Formació (ET 2020) i la European Youth Strategy.\nSubvenció màxima:(diversos degons la Call)\nLímits: (diversos segons la Call)


Entrevista: Fridays For Future no oblida la lluita pel grau i mig\nde César De Pablos\t el 12 gen. 2021\nNerea Mourelo Pàmies, segona portaveu de l’organització estudiantil Fridays For Future Andorra, precisa que, ara més que mai, és necessari recordar la importància de la lluita contra el canvi climàtic. L’estudiant d’Enginyeria Química expressa que la pandèmia no ens pot fer abaixar la guàrdia davant un problema en què el temps és cabdal.\nFotos: César De Pablos · Fridays For Future\nEntenem que Fridays For Future és un moviment impulsat per joves preocupats pel canvi climàtic, però podries precisar quin és el propòsit de l’organització?\nEl nostre propòsit és promoure la reducció de les emissions de CO2 i d’altres components que poden contaminar i destruir el nostre planeta. Actualment, el que més busquem és que es respecti l’Acord de París, signat fa 5 anys, on es va pactar no superar els 2 graus centígrads d’increment de la temperatura mundial, malgrat que no sobrepassar el grau i mig és el més ideal. Des que es va signar aquell acord, veiem que la temperatura ha apujat 1,2 graus i esperem que, malgrat la pandèmia, no se’ns oblidi el problema del canvi climàtic. Si cada vegada que se’ns presenti una crisi, oblidem la crisi anterior, mai no acabarem. El que busquem és que es respecti aquest pacte, garantir el respecte al medi ambient i assegurar un futur per a les generacions vinents.\nPer què feu tant èmfasi en recordar aquest pacte, especialment al nostre territori. Considereu que Andorra ha oblidat la seva responsabilitat mediambiental per a prestar més atenció a la pandèmia?\nParem especial atenció en aquest tema perquè, si el deixes córrer molts anys, serà molt difícil de recuperar el temps perdut… potser no podrem recuperar-lo mai, però l’objectiu és no perdre’n més. A Andorra sí que es fan coses, però aquestes es podrien fer millor i en major mesura. Evidentment, som humans i ens podem equivocar, però el que busquem és que es facin accions per protegir el medi ambient… però que se’n facin bé.\nMalgrat la bona voluntat que hi ha a Andorra per preservar el medi ambient, segons sembla per a vosaltres no resulta suficient, ja que lluiteu activament contra diferents projectes com ara el telefèric al Carroi. Per què considereu que aquest és inviable?\nHi ha diferents punts pels quals considerem que no és viable però, centrant-nos només en la part medi ambiental, veiem que la construcció d’aquesta estructura comportarà la instal·lació d’un edifici enorme al cim d’un pic d’Andorra. Quant a la inversió, això és molt car; si pensem en destruir part d’un pic perquè la gent només pugui apreciar les vistes, el trobem com a un despropòsit que atempta contra la bellesa de les nostres muntanyes. D’altra banda, el procés de construcció en sí mateix serà contaminant, perquè de ben segur hi haurà helicòpters, maquinàries i altres transports que tindran un impacte negatiu en aquesta zona. Sabem que tota construcció té el seu marge de contaminació, però creiem que en aquest cas el fi no està justificat. És una llàstima que sigui necessari causar tot aquest impacte només perquè alguns puguin dinar o sopar mentre gaudeixen de les vistes.\nL’educació juga un paper fonamental en la promoció de la consciència ecològica… tu mateixa vas estudiar al Lycée Comte de Foix. Consideres que l’educació a Andorra fa tot el possible per promoure pràctiques sostenibles?\nNo és suficient i, almenys al Lycée, va ser inexistent mentre jo estudiava el batxillerat. Sí que és veritat que hi ha alguns “profes” que ens deixen caure alguna cosa, però perquè ho estableix el Ministeri d’Educació. Nosaltres vam parlar amb la ministra per avaluar la possibilitat d’integrar els valors ecologistes a una matèria o crear-ne una nova, malgrat que aquesta no aportés res al coeficient acadèmic, perquè consideràvem important crear consciència sobre el tema. Cal dir que l’educació no és qüestió exclusiva dels col·legis, sinó de tothom; una persona ha de saber escollir, per exemple, si val la pena adquirir un producte amb excés d’embalatge o un altre amb un embolcall d’acord amb el producte i a les necessitats mediambientals, malgrat que aquest últim pugui costar una miqueta més. Sí que hi haurà una part de la població que no s’ho podrà permetre, però, els que sí, hauríem d’apostar per adquirir productes amb menys plàstics i cartró en els seus embolcalls; així, a mitjà termini, les empreses adoptaran noves alternatives i forçarem un canvi.\nParlant en concret de la vostra protesta del passat 11 de desembre, davant el Consell General, heu pogut establir algun contacte amb alguna autoritat?\nDesprés d’aquesta manifestació, no que jo ho sàpiga. No hem rebut cap e-mail. Si han trucat algú, de manera personal, no estic al corrent tot i que diria que no. Sí que és cert que l’any passat vam analitzar una llei amb els grups parlamentaris que conformen el Consell General i, de cara al 2021, en teoria, es prohibiria la venda dels plàstics d’un sol ús. Durant aquestes dates, volem concertar alguna reunió per precisar com porten el tema, com avisaran als comerços, ja que la pandèmia ha comportat que tots se centrin només en fer-ne front.\nDurant el 2020, quin ha estat el problema més freqüent que heu notat?\nN’han estat molts, però l’ús de guants, malgrat que el ministre de Salut ha indicat reiteradament que no és necessari mentre caminem pel carrer, continua sent un problema. Hi ha establiments que encara obliguen els seus consumidors a portar guants, tot i que el gel hidroalcohòlic ja resulta suficient. Les fruiteries i verdureries poden ser l’excepció, però els guants no són necessaris per agafar un recipient o una capsa. De fet, durant els inicis de la pandèmia, vam veure com hi havia una quantitat increïble de guants plàstics pels carrers que, afortunadament, arran de les queixes de la ciutadania, ja no veiem.\nDe cara al 2021, teniu alguna activitat contemplada?\nEstem organitzant recollides de deixalles per avaluar l’abast de la contaminació amb residus de guants, mascaretes… per veure si aquests residus es queden només al centre o si, en cas contrari, també els veiem en les muntanyes. A banda d’això, mentre sigui possible, ens agradaria convocar més manifestacions presencials, ja que ens afavoreixen en crear l’efecte crida.\nCanvi ClimàticEntrevistaFridays For FutureNerea Mourelo Pàmies


Víctor Manuel I de Sardenya - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Víctor Manuel I de Savoia)\n(it) Vittorio Emanuele I\n24 juliol 1759\n10 gener 1824 (64 anys)\nMaria Beatriu de Savoia\nMaria Adelaide di Savoia, Principessa di Savoia\nCarlo Emanuele di Savoia, Principe di Savoia\nunknown daughter di Savoia\nPrincess Maria Anna of Savoy , Marie Joséphine of Savoy , Maria Teresa de Savoia, Princess Maria Carolina of Savoy , Carles Manuel IV de Sardenya, Carles Fèlix I de Sardenya, Giuseppe Benedetto, Count of Asti , Prince Maurizio, Duke of Montferrat , Amedeus Alexander of Savoy i Maria Elisabetta Carlotta of Savoy\nEl rei Víctor Manuel I de Sardenya.\nVíctor Manuel I de Sardenya (Torí, Regne de Sardenya-Piemont 1759 - Moncalieri 1824) fou duc de Savoia i rei de Sardenya des de l'any 1802 fins a la seva abdicació l'any 1821.\nVa néixer el 24 de juliol de 1759 a la ciutat de Torí, en aquells moments capital del Regne de Sardenya-Piemont i avui en dia situada a la regió italiana del Piemont, sent fill del rei Víctor Amadeu III de Sardenya i de la infanta Maria Antònia d'Espanya. Víctor Manuel era nét per via paterna del rei Carles Manuel III de Sardenya i la landgravina Polixena Christina de Hessen-Rotenburg; i per via materna del rei Felip V d'Espanya i la princesa Isabel de Farnesi.\nFou germà de Carles Manuel IV de Sardenya i Carles Fèlix I de Sardenya, així com cunyat de Lluís XVIII de França, Carles X de França i Antoni I de Saxònia.\nEs casà el dia 25 d'abril de l'any 1789 a la ciutat de Torí amb l'arxiduquessa Maria Teresa d'Àustria-Este, filla del duc Ferran III de Mòdena i de la princesa Maria Beatriu d'Este. La parella tingué set fills:\nSAR la princesa Maria Beatriu de Savoia, nada a Torí el 1792 i morta a Cattajo el 1840. Es casà a Càller l'any 1812 amb el duc Francesc IV de Mòdena.\nSAR el príncep Carles Manuel de Savoia, nat a Torí el 1796 i mort a Càller el 1799\nSAR la princesa Maria Teresa de Savoia, nada a Roma el 1803 i morta a San Martino, prop de Lucca, el 1879. Es casà l'any 1820 a Lucca amb el duc Carles II de Parma.\nSAR la princesa Maria Anna de Savoia, nada a Roma el 1803 i morta a Praga el 1884. Contragué matrimoni a Viena l'any 1831 amb l'emperador Ferran I d'Àustria.\nSAR la princesa Maria Cristina de Savoia, nada a Càller el 1812 i morta al Palau de Caserta el 1836. Es casà amb el rei Ferran II de les Dues Sicílies.\nEscut d'armes de la Dinastia Savoia a partir de 1815.\nEl 1802 ascendí al tron del Regne de Sardenya-Piemont en abdicar el seu germà gran, el rei Carles Manuel IV de Sardenya, en el seu favor com a conseqüència d'una greu depressió a la mort de la seva esposa. A la mort de Carles Manuel IV, ocorreguda el 1819, esdevingué cap de la Casa de Savoia i alhora esdevingué hereu dels drets dinàstics del jacobisme, d'ell passaren a la Casa de Mòdena a través de la seva filla gran, i de la Casa de Mòdena a la Casa Reial de Baviera que és l'actual dipositària.\nAmb l'ocupació napoleònica del regne, juntament amb la seva esposa, hagué d'abandonar Torí i el Piemont i s'instal·là a Roma sota la protecció del papa, i posteriorment passaren als seus dominis insulars de l'illa de Sardenya.\nAmb l'esclat d'una revolució liberal al seu país, el 13 de març de 1821 el monarca abdicà en favor de seu germà petit, Carles Fèlix I de Sardenya. Víctor Manuel morí a la localitat piemontesa de Moncalieri el 10 de gener de 1824 a l'edat de 65 anys, i fou enterrat a la Basílica de Superga.\nCarles Manuel IV Duc de Savoia i Rei de Sardenya\n1802–- 1821 Succeït per:\nCarles Fèlix I\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Víctor_Manuel_I_de_Sardenya&oldid=22376063»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 nov 2019 a les 14:52.


Catalunya Música commemora el centenari de la mort de Mahler amb la transmissió del concert de l'OBC\nEl concert de diumenge al matí interpretarà obres de Franz Schubert, Gustav Mahler i Richard Strauss.\n20/05/2011 - 12.23\nEl diumenge 22 de maig, cinc minuts abans de les onze del matí, Catalunya Música connectarà amb L'Auditori de Barcelona per transmetre el concert de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, que, dirigida per Pablo González, interpretarà obres de Franz Schubert, Gustav Mahler i Richard Strauss, a més d'una composició de Johann Sebastian Bach orquestrada per Anton Webern. Els comentaris aniran a càrrec de Joan Vives.\nL'Auditori de Barcelona dedica aquest concert a Gustav Mahler, amb l'objectiu d'apropar al públic la figura del compositor austríac en el centenari de la seva mort. L'OBC interpretarà l'únic moviment complet que ens ha arribat de la Simfonia n. 10, l'Adagio inicial. Durant l'estiu del 1910 Mahler va arribar a esbossar cinc moviments d'aquesta simfonia, però només va tenir temps per fer una còpia a net del primer moviment, perquè li va arribar la mort el 18 de maig del 1911 i la resta de la simfonia va quedar inacabada. L'any 1924, Alma Mahler, vídua del compositor, va publicar els esbossos dels cinc moviments de l'obra. L'Adagio és l'únic moviment que Mahler va acabar i és el que més s'interpreta de tota la simfonia.\nEn aquest concert també es podrà sentir l'arranjament que Anton Webern va fer de la Fuga ricercata de l'Ofrena musical, Johann Sebastian Bach, la Simfonia n. 8 en si menor, Inacabada, D 759, de Franz Schubert, una de les obres més cèlebres del compositor vienès, i el poema simfònic Mort i transfiguració, op. 24, de Richard Strauss.\nUs recordem que el canal CatClàssica reemet la transmissió dels concerts de l'OBC els dimarts a les nou del vespre.


Què està passant a l’educació? Nou curs i vells problemes\n14/09/2016 | 00:05\nCada any, el començament del curs escolar és una mena de “guerra de xifres” en la que el Departament d’Ensenyament intenta explicar totes les “millores” que hi hauran en el nou curs, mentre que sindicats, famílies i professorat denuncien totes les mancances i les promeses incompletes.\nAquest curs no és pas diferent. Des del Departament informen del gran augment de plantilles que hi haurà (798 docents: més de 400 a centres complexos, 140 docents a escola inclusiva) i el gran avenç que implica que el professorat interí començarà a treballar dos dies abans que comenci el curs, enlloc de fer-ho al mateix dia. D’altra banda, des del professorat (sindicats, Assemblea Groga, etc…) es reclama que falten 11.000 mestres i que tenim encara 200 centres en barracons i estem molt lluny de tornar a les condicions que estàvem el 2010.\nPerò no només això, les reivindicacions són molt més extenses: No al tancament de línies públiques de P3 i d’altres nivells mentre es mantingui línies concertades al municipi. Reducció de ràtios. Recuperació de les 18 i 22 hores lectives a secundària i primària respectivament. Substitucions des de l’1 de setembre i des del primer dia de baixa. Derogació de l’Acord Marc de Menjadors escolars. Servei de menjador gratuït, universal i de gestió i producció de proximitat. Vincular l’FP al Departament d’Ensenyament. Augment de recursos destintats a l’Educació Pública. No a la privatització de l’Educació. Democràcia als centres educatius. Concretar en els pressupostos partides per la construcció de noves escoles i de les que es troben en barracons. Insubmissió a la LOMCE i derogació de la LEC. Acceptar desenvolupar el debat de la ILP Educació al Parlament. Democràcia a tots els centres educatius. Gratuïtat de l’educació de bressol a universitat.\nQuè està passant doncs amb l’educació d’aquest país? Estem davant d’un professorat o unes organitzacions que “només fan que protestar sempre i de tot”? O, realment, hi ha molts problemes no resolts i que caldria buscar-hi solucions d’una vegada per totes? Funciona malament el nostre sistema educatiu? O és una meravella?\nJo crec que per poder entendre el que està passant, hem d’ordenar els problemes que, per fer-ho de forma resumida, tenen a veure amb quatre àmbits principalment.\n1. Les retallades.\nÉs evident que, des de que va començar la crisi, els pressupostos dedicats a l’educació porten anys minvant mentre augmenta el nombre d’alumnat: la inversió en educació està al 2,3% del PIB, mentre la mitjana europea és el 6%. Amb l’excusa repetida que “no hi ha diners” i que “els diners no afecten a la qualitat de l’educació” s’han anat reduint qüestions que són del tot fonamentals. L’augment del nombre d’alumnes a les aules, l’augment de les hores lectives pel professorat, la disminució del nombre de mestre i professors/es en els centres, i el fet que les substitucions no es cobreixin des del primer dia, són cabdals. No es pot atendre degudament tot l’alumnat, i sobretot l’alumnat amb alguna dificultat, si hi ha un nombre elevat d’infants i adolescents a les aules (més de 30 a la ESO), ni el professorat pot preparar les classes, els exercicis, les sortides, etc. si no té temps. No poden funcionar bé les classes si hi ha un, o dos, o tres, docents sense que ningú els substitueixi.\nTotes questes “petites” qüestions, que moltes vegades s’amaguen a les famílies o se’ls hi treu importància, són fonamentals per poder exercir la docència d’una manera tranqui-la i adequada. No és cap tonteria i té conseqüències nefastes. Primer de tot implica un sobreesforç del professorat que dificulta poder exercir el seu paper, i d’altre implica que l’alumnat amb alguna dificultat queda, mica en mica, més desatès. Implica també que es fa difícil la comunicació entre el professorat, per poder parlar dels problemes, dels èxits o les dificultats amb l’alumnat, i també la comunicació amb les famílies. L’educació precisa de calma i reflexió, i això cada cop és més difícil, si no impossible, amb les actuals condicions. Tot plegat, a la llarga, el que fa és anar deteriorant progressivament l’educació que reben els nostres infants i adolescents.\n2. La democràcia i la participació.\nUna altre qüestió fonamental que va deteriorant el model d’educació pública que havíem anat construint, són els canvis en la organització dels centres que, a partir de les noves lleis, autonòmica i central (LEC i LOMCE) s’han anat introduint. Es tracta de mesures que s’expliquen poc o malament a les famílies i a la societat en general, però que tenen repercussions importants en el futur de l’educació.\nEls centres públics durant molts anys van funcionar de manera molt democràtica i participativa, en els que no hi havia una “jerarquia de poder”, on les decisions es prenien democràticament i la participació en la marxa dels centres era de tot el professorat i de tota la comunitat educativa. Aquesta manera de funcionar, juntament amb la convocatòria d’oposicions i places adjudicades, feia que els centres tinguessin una plantilla més estable i que entre tots i totes s’anés construint una educació adequada al tipus d’alumnat d’aquell centre (projectes de Centre, escrits o no). Hi havia intercanvi d’experiències i cooperació entre els centres. I així havien aparescut un munt d’innovacions en els centres públics que van millorar moltíssim la seva qualitat i el grau de satisfacció, tant de les famílies com del professorat.\nPerò això s’ha eliminat, i ara els centres educatius públics, funcionen a imatge dels centres privats i amb la lògica del mercat: cada centre ha de ser “únic i especial” i ha de “competir amb el del costat”, el poder de decisió queda concentrat en la persona del director o directora i la majoria de llocs de treball s’adjudiquen “a dit”, a partir de diferents fórmules que acaben totes sent que és el director o directora el que decideix quin docent es queda i quin ha de marxar del centre (el 82,06% del personal amb una vacant sencera ha estat destinat aquest estiu amb la intervenció directa de la direcció). Això implica que cada vegada hi ha un nombre més elevat de professorat que “depèn” de la direcció, el que dificulta moltíssim la pressa de decisions conjuntes, el treball en equip i la innovació col·lectiva. A més, amb aquest nou sistema s’obre la porta a les arbitrarietats i irregularitats i s’acaba eliminant la diversitat del professorat en els centres dificultant la participació, tant del professorat, com de les famílies.\nTot això emergeix de les dues lleis, LEC i LOMCE i s’està venent a les famílies com un gran avenç que millorarà la qualitat educativa (malgrat no hi ha cap estudi que demostri que aquest sistema ha millorat els resultats escolars). Però la realitat és ben diferent, i el malestar que està creant en els centres és del tot contraproduent amb una educació satisfactòria. Un professorat submís i amb malestar no farà mai avançar l’educació, per més “innovacions” que la direcció decideixi que es faran en un centre determinat.\n3. La desigualtat educativa i la doble xarxa.\nA Catalunya, i des de que governa el PP, també a altres comunitats autònomes, tenim un llast que arrosseguem des del temps de la dictadura: la doble xarxa educativa. El fet que hi hagi centres privats, que funcionen com a tals però amb diners públics (centres concertats) és una anomalia dins de la UE i una font de conflicte i desigualtat. Es centres concertats, malgrat la llei ho prohibeix, com tothom sap, cobren quotes i per tant, tenen un doble finançament i una selecció encoberta de l’alumnat.\nSi mirem les dades, veurem que les retallades en el pressupost d’educació, bàsicament s’han produït en els centres públics (menys 19,44% en els centres públics, i menys 4,58% en els centres concertats) i en aquelles partides que més han afectat l’alumnat amb menys recursos (beques menjador, ajuts per material escolar, professorat de reforç, augment preu del 0-3, augment taxes a la FP i a la Universitat…), el que ha fet que hi hagi una més gran desigualtat: centres amb grans instal·lacions i alumnat “seleccionat” per classe social o per origen cultural i centres públics amb barracots i pocs recursos on es concentra alumnat amb més dificultats.\nAixò implica una segregació escolar que no és positiva, ni socialment parlant, ni tampoc des de la perspectiva pedagògica. Els països on tot l’alumnat, sense distinció de classe u origen, s’escolaritza en els mateixos centres, són els que millors resultats obtenen, perquè la diversitat a l’aula és positiva. Malgrat aquesta evidència, la propaganda, tant d’alguns mitjans de comunicació, com de la mateixa administració, opten per amagar-ho i lloar la doble xarxa.\n4. Projectes de centre i innovació educativa.\nUna nova dificultat per les famílies a l’hora de matricular els fills i filles és la tria de l’escola. Cada cop més s’estimula una espècie de competència entre els centres públics, en la que cada centre ha de “lluir” un Projecte únic i singular per captar el seu alumnat. Últimament, a més, des del Departament i des d’altres instàncies s’està etiquetant els centres i així algú ha decidit que uns són “centres innovadors” i els altres, se suposa, que ho fan ben malament. Aquesta manera de posar l’educació dins de la lògica del “mercat” acaba per augmentar la competitivitat entre els centres i la desigualtat educativa.\nÉs evident que és positiu que es busquin formes de millorar l’educació, però no està clar ni que totes les innovacions siguin positives ni que tots els centres no etiquetats com a innovadors no tinguin pràctiques adequades i, fins i tot, iguals o similars als centres que s’han etiquetat.\nEn tot cas, si s’han de canviar metodologies, currículums i formes d’ensenyar, primer s’ha d’avaluar si aquestes milloren o no, i en tot cas, s’ha de exigir a l’Administració que posi els recursos (humans, materials, de formació del professorat, etc.) per tal que TOTS els centres puguin ensenyar amb igualtat de condicions.\nCal que la societat en general, i els pares i mares en particular, puguin entendre quin són els dilemes actuals a l’educació i puguin ajudar a reconstruir una escola pública, gratuïta, massiva i de qualitat, que socialitzi en la diversitat i asseguri la igualtat d’oportunitats. Cal que les demandes del professorat, en contra les retallades, per la recuperació de la democràcia i per posar fi als concerts, les facin seves les famílies, perquè del que es tracta és del futur dels seus infants i joves i, encara més, del futur de la nostra societat.


Entrevista Miquel Buch, president de l'Associació Catalana de Municipis\nBuch confia que tots els alcaldes facilitaran la celebració del referèndum\n"Algun dia els meus fills o els meus nets em preguntaran què vaig fer pel referèndum. Hi ha dues opcions: una és abaixar els ulls, la cara, no mirar-los, i dir em vaig quedar a casa. O tindré una altra opció que és mirar-los als ulls, amb total valentia, i dir-los: jo me la vaig jugar".\nBuch ha recordat que el govern, si els alcaldes s'hi oposen, trobarà locals alternatius perquè els ciutadans puguin votar. "Podran votar tots però un quan plega d'alcalde i es miri al mirall, no haver posat les urnes li pesarà molt internament. I pensarà: la vaig cagar de dalt a baix".\nPreguntat sobre el cas de l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, que busca amb el govern una sortida que permeti posar les urnes sense posar en risc els funcionaris, Buch s'ha mostrat optimista. "Qui està al costat del Tribunal Constitucional i del govern de Rajoy és ella. Se sotmet a la por que imposa l'Estat espanyol. Però estic convençut que canviarà d'opinió perquè l'alcadessa de Barcelona no es pot permetre el luxe de no estar al costat de la democràcia", ha reblat.\nL'ofensiva de l'Estat\nAvui Mariano Rajoy i l'aparell de l'Estat començaran l'ofensiva real. Madrid, amb el TC, la Fiscalia i el TSJC, ha posat al seu punt de mira l'executiu de Carles Puigdemont i Oriol Junqueras, la mesa del Parlament, els ajuntaments sobiranistes, empreses col·laboradores de la Generalitat i mitjans de comunicació favorables al vot. Buch ha recordat que el "problema el tenen ells, Madrid. Això no és una flor d'estiu. Això té un procés. Ja ens han pres prou el pèl. El poder recau sobre la ciutadania. Ens donen la confiança per liderar, durant un mandat, el timó. Però el poder recau sobre la ciutadania. Del govern de l'Estat espanyol t'ho pots esperar tot. Ho tenen tot calculat perfectament per atemorir. Però la resposta del govern i dels alcaldes és clara. Amb tota la tranquil·litat, que estem fent les coses ben fetes", ha argumentat.


Digital. L’escarabat d’or i altres contes (Biblioteca Teide) – Editorial Teide\nDigital. L’escarabat d’or i altres contes (Biblioteca Teide)\nMarta LÓPEZ ROBLES; Joan Baptista FORTUNY GINÉ; Salvador MARTÍ RAÜLL\nEdgar Allan Poe (1809-1849) es mereix un lloc destacat en la literatura moderna per la seva originalitat, que ell considerava indispensable en qualsevol autor. Per aquest motiu, la seva obra es desenvolupa al marge de les tendències de l’època, tot i que les seves arrels les podem trobar en el romanticisme.\nPoe és considerat l’iniciador i mestre de la narració breu. Els seus contes es poden classificar en dos grups: els de terror (agrupats amb el títol Narracions extraordinàries) i els policíacs. En aquesta edició presentem tres contes d’aquest últim grup: «L’escarabat d’or», «Els assassinats de la Rue morgue» i «La carta robada».


Què implica l'estat d'alarma? | NacióDigital\nper Sergi Ambudio / Bernat Surroca , 13 de març de 2020 a les 15:49 |\nL'anunci de Pedro Sánchez, que es concretarà i serà efectiu a partir d'aquest dissabte, situa l'Estat en un escenari radicalment excepcional -altera per complet el dia a dia dels ciutadans-, però no inèdit. La mesura li permetrà, per exemple, decretar la quarantena generalitzada, ocupar fàbriques, requisar bens o limitar el consum de determinats productes. Ho expliquem.\nL'estat d'alarma està regulat a l'article 116 de la Constitució, i es desenvolupa a la Llei Orgànica 4/1981 d'Estat d'Alarma, Excepció i Setge. Els tres escenaris són graduals: el menys greu és el d'alarma. Després ja vénen, amb gravetat progressivament major, el d'excepció i el de setge. Aquest últim s'activaria en un escenari prebèl·lic. El d'alarma es contempla en casos de "greus crisis sanitàries", és a dir situacions d'epidèmies com l'actual, catàstrofes naturals o de "greu alteració de la normalitat".\nEl declara mitjançant un decret del consell de ministres, el qual es concretarà en les properes hores, i té un termini màxim de quinze dies. Per tant, en aquest cas, s'allargarà fins al 28 de març. El govern espanyol l'ha de portar al Congrés dels Diputats, que s'hauria de reunir immediatament. Arribat el moment, la cambra també haurà de donar el seu vistiplau en cas que calgui prorrogar el termini més enllà de les dues setmanes.\nAmb la premissa de no vulnerar drets fonamentals, dona potestat al govern de l'Estat per limitar -o restringir, directament- la circulació o l'estada de persones i vehicles en moments o llocs determinats (el que més interessa en cas d'emergència sanitària per un brot víric), requisar bens i imposar prestacions personals obligatòries. En termes pràctics, l'executiu podrà, per exemple, decretar una quarantena generalitzada, com ha passat a Itàlia.\nCuriosament, l'única vegada que s'havia aplicat fins ara l'estat d'alarma en democràcia a Espanya va ser amb el govern socialista de José Luis Rodríguez Zapatero. El desembre del 2010, l'executiu el va fer servir per combatre les afectacions de la vaga de controladors aeris que, en aquell moment, amenaçava amb paralitzar els aeroports. En virtut del decret, el govern de Zapatero va intervenir els centres de control aeri i va situar-los sota el comandament de l'exèrcit.


Telèfon: +86 755 23197156\nCorreu electrònic: biao.chen@kactussport.com yifei.song@kactussport.com zhiliang.fu@kactussport.com\nSistema de roda de politja de grans dimensions\nPosterior Derailleurs Pully\nShenzhen Kactus Sports Equipment Co, Ltd va ser establerta el 2012, a Shenzhen, Guangdong, Xina.\nNosaltres dissenyem, produïm i venem accessoris per a bicicletes rendiment, i proporcionar serveis rellevants des del disseny a la mesura de OEM / ODM, vendes a l'engròs, l'enviament internacional i el suport post-venda.\nAmb l'ajuda del nostre equip D de classe mundial d'R +, que Kactus Tech posseeix diverses patents d'avantguarda i dissenys patentats, juntament amb la bona qualitat, el rendiment, la comoditat i seguretat dels nostres productes, que es destaquen en la competència en el mercat mundial. Els nostres clients vénen d'arreu del món, i que serveixen de fàbrica del OEM per alguns dels fabricants de bicicletes i de skate més coneguts.\nKactus Sport posseeix 17 centres de mecanitzat CNC, 8 torns CNC digitals, 2 màquines d'espurna, 8 fresadores, 6 màquines d'emmotllament per injecció, diversos altres instruments d'inspecció equip auxiliar.\nAmb el nostre sistema de gestió moderna, tècnics professionals, equips de producció avançats, innovacions en curs i adaptabilitat al mercat en constant canvi, ara és la nostra dedicació perquè vostès, els nostres clients satisfactòria.\nMirant cap endavant a entrar en negocis amb vostè!\nTelèfon mòbil: +86 13713916180\nDirecció: Yaoda Business Tower, de Changchun North Road # 91, Guangming New District, Shenzhen, Xina.


Compromís demana explicacions en le Corts per la marginació i persecució del valencià per part de la justícia i del cossos policials – Compromís\nPublicat el 21 d'Agost de 2013 en Educació i Cultura\nEl portaveu de Compromís en matèria lingüística i cultural, Josep Maria Pañella, ha denunciat “la preocupant onada de repressió, marginació i persecució als ciutadans i ciutadanes que parlen valencià, que pateixen la violació sistemàtica dels seus drets lingüístics per part d’empreses privades, d’agents de cossos i forces de seguretat de l’estat i també per funcionaris de l’admnistració de Justícia”.\nPer eixos motius, Pañella ha anunciat que ha registrat una sèrie de preguntes perquè el conseller Castellano comparega en les Corts “i done explicacions de per què se li permet a un secretari judicial de Vinaròs no acceptar les demandes que registren alguns advocats en valencià, infringint la legislació i obviant que el valencià és una llengua oficial i també vàlida per a la justícia”.\n“Volem saber si el conseller té constància d’eixos fets i què pensa fer. Per altra banda, des de Compromís també anunciem que anem a demanar la compareixença en les Corts Valencianes de la delegada del Govern en la Comunitat, Paula Sánchez de León, perquè explique si s’han pres mesures contra els atacs als parlants del valencià, uns atacs que provenen d’agents de les forces del l’ordre i que en ple segle XXI i en una societat democràtica no haurien de passar”, segons ha declarat el parlamentari de Compromís per Castelló.\nPañella ha recordat fets com les denúncies falses de agents de la guàrdia civil “a persones que els parlaven en valencià, les agressions d’agents privats a valencianoparlants en l’Arenal Sound de Borriana i, hui mateix, la policia nacional ha recriminat a un ciuatadà, militant de Compromís, en ple centre de València pel fet d’adreçar-se als agents en valencià”.\nEl darrer cas, este matí, ha passat al carrer Archena de València, prop de la ciutat administrativa 9 d’Octubre, quan uns agents han exigit a un ciutadà que els donara tots els objectes que portara damunt i que s’identificara. En el moment que el ciutadà ha preguntat en valencià que per quina raó se li exigia això, el tracte dels policies cap a esta persona ha estat totalment vexatori. De fet, el jove ha enviat un escrit a la Direcció General de la Policia, informant dels fets, i des de Compromís tambié faran arribar el cas al Ministeri de l’Interior, mitjançant el diputat Joan Baldoví.\nSegons Pañella, “són fet inadmissibles que contiuen passant perquè els responsables polítics de les diferents administracions públiques no prenen les mesures adients. Quan denuncien, insulten o neguen poder usar el valencià a qualsevol persona, es demostra que el PP no és un partit ni valencià ni valencianista i per això demanem compareixences, demanem explicacions i demanem la depuració de responsabilitats”.\ncompromis democràcia drets socials llengua panyella


El PSIB-PSOE defensa el Pla Autonòmic de Conciliació com a eina per garantir el dret a harmonitzar la vida laboral, familiar i personal – psibpsoe\nEl PSIB-PSOE defensa el Pla Autonòmic de Conciliació com a eina per garantir el dret a harmonitzar la vida laboral, familiar i personal\nSílvia Cano defensa un pla “a dues velocitats”, una per a qüestions urgents i una altra per a qüestions estratègiques, i alaba la capacitat del Govern de les Illes Balears per adequar aquest pla a l’escenari de la pandèmia\nEl Grup Parlamentari Socialista ha aplaudit la posada en marxa del Pla Autonòmic de Conciliació per part del Govern de les Illes Balears com una eina “per garantir que s’harmonitzen la vida laboral, la familiar i la personal”, tal com ha exposat la portaveu parlamentària, Sílvia Cano durant la compareixença de la consellera de Presidència, Cultura i Igualtat, Pilar Costa, per explicar aquest pla davant el ple del Parlament.\nCano, així mateix, ha considerat “realista i convenient un pla a dues velocitats”: una per poder afrontar les qüestions més urgents derivades de la pandèmia i una altra per planificar les estratègiques de polítiques públiques necessàries per garantir el dret a la conciliació de la vida laboral, familiar i personal.\nEn aquest sentit, la socialista ha recordat que el plantejament inicial d’aquest Pla, engegat a proposta socialista i consensuat i dialogat amb els agents socials, les organitzacions sindicals i empresarial i les organitzacions feministes, era precisament “per un període de quatre anys i amb l’objectiu de millorar la qualitat de vida de la ciutadania d’aquestes illes”.\nPerò, no obstant això, Cano ha realçat la capacitat de la conselleria per adequar aquest pla a les necessitats urgents derivades de la pandèmia. “Si ja de per se la conciliació és complicada, la pandèmia ens ha posat a prova”, ha asseverat.\nÉs per aquest motiu que la diputada ha volgut posar en valor “l’esforç fet pel Govern de les Illes Balears amb les mesures extraordinàries de conciliació i reforç educatiu” durant aquest estiu, les quals han estat pactades en el marc del Pla per a la Reactivació de les Illes Balears.\nEspecíficament, ha recordat Cano, aquest pla ha suposat, en el curt termini, una inversió de 6,2 milions d’euros, fent possible, entre d’altres, que les escoles d’estiu no encarissin els preus en un moment de molta dificultat per a les famílies, però també amb ajudes directes a les famílies, amb mesures de reforç educatiu i d’acompanyament escolar.\nFinalment, la socialista ha reivindicat la necessitat d’entendre aquest pla “des de la corresponsabilitat, la quals és un deure i una obligació per a tots i totes”.\nAnterior\tEl ple del Parlament aprova per unanimitat la proposta socialista per continuar millorant el sistema educatiu de les Illes Balears\nPròxim\tEl PSIB-PSOE celebra la decisió del Govern d’Espanya de mantenir el nivell de recursos del sistema de finançament autonòmic per a 2021


Benidorm com a pretext - Diari La Veu\nEscriba el número 209622\nBenidorm com a pretext\nEls qui valorem l'herència històrica, cultural i lingüística llegada per les generacions anteriors, tenim alguns refugis i amagatalls on resistim l'embat implacable de la castellanofonia metastàtica.\nUn d'aquest recer és la toponímia, sovint ofesa, menystinguda i trepitjada per institucions, mitjans públics i genteta a qui no importa gens ferir la llengua dels altres. I, en aquest cas, els altres som els valencians. De manera que la voracitat de l'idioma dominant colonitza mentalment i físicament la cinquena columna més potent de l'hemisferi occidental: característica insòlita que consisteix a engendrar, dins la metafòrica substància amniòtica social, una crueltat virulenta contra la pròpia identitat. I és en la displicència verbal on aquest text intentarà denunciar un parell de qüestions.\nLa primera, reprovar als professionals del discurs mediàtic de tot l'Estat l'elusió de l'esforç consistent a pronunciar el nom de les coses amb la fonètica correcta: menyspreu produït per l'absència absoluta de respecte. Perquè, no pregonen estentòriament que els espanyols som tots iguals? Ah, però la indiferència insensible no sols és aplicable als espanyols de background castellà. La força corrosiva d'aquest idioma –d'altra banda, magnífic i opulent– indueix al mimetisme. De manera que els professionals valencians del micròfon, contaminats per la llengua dominant, han aprés a dir Benidor. Així, sense la consonant final i amb l'o ben tancada. És a dir, indiferents al desastre cultural propiciat per la desídia, soscaven les arrels pròpies que haurien de protegir. Benidorm no és un cas únic, però no vull fer-ho llarg. Acabe al·ludint a radicalitat en què vivim instal·lats. La diferència no és irrisòria: un extrem pot empresonar i l'altre ser empresonat. De manera que iguals, eh?\nEscriba el número 842505


Política de privacidad - CentrePC Soluciones informáticas\nREUS CENTRE PC S.L informa als usuaris que garanteix la confidencialitat i intimitat de les dades de caràcter personal facilitades en els formularis de la pàgina web d’acord amb el disposat en el Reglament (UE) 2016/679 del Parlament i del Consell, de 27 d’abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de dades personals i a la lliure circulació d’aquestes dades.\nREUS CENTRE PC S.L es reserva el dret a modificar aquesta política de privacitat per adaptar-la a les novetats legislatives en matèria de protecció de dades.\nEls usuaris son responsables de la veracitat de les dades i es comprometen a no introduir dades falses i a procedir a la modificació de les mateixes si es necessari.\nAbans d’emplenar qualsevol formulari a la nostra pàgina web, consulta i llegeix detingudament la següent informació:\n1- Qui és el responsable de les operacions de tractament de les teves dades?\nIdentitat: REUS CENTRE PC S.L amb CIF B55557565 Adreça postal: C/ de l’Amargura, 59\nCorreu Electrònic: info@centrepcinformatica.com\n2- Quines dades tractem?\nQuan omples el formulari de contacte ens proporciones la següent informació:\n1. Adreça de correu electrònic.\n1. Contingut del contacteu (Assumpte i Missatge).\nLes dades personals facilitades seran incorporades en una Activitat del Tractament denominada CLIENTS, titularitat de la mateixa.\n3- Amb quina finalitat tractem les teves dades personals i durant quant temps les conservem?\ntracta les teves dades amb la finalitat de gestionar i respondre la teva sol·licitud de contacte relativa a qualsevol consulta, queixa o afirmació sobre els diferents serveis que s’ofereixen.\n4- Quina és la legitimació per tractar les teves dades?\nLa base legal per al tractament de les teves dades és la prestació del teu consentiment lliure, específic,\ninformat e inequívoc mitjançant una clara acció afirmativa, quan omples les teves dades en el nostre formulari de contacte i marques la casella d’acceptació del tractament de les teves dades.\nLes dades personals sol·licitades son necessàries per gestionar la teva sol·licitud, de manera que en cas de no facilitar les dades requerides en els camps obligatoris impossibilita que es pugui prestar el servei correctament.\n5- A quins destinataris comunicarem les teves dades?\nNo es preveu cap altra cessió de dades personals excepte aquelles establertes segons la legislació vigent, ni es realitza transferència de les teves dades amb tercers països.\n6- Quins drets tens com interessat quan facilites les teves dades?\nQualsevol persona té dret a conèixer si REUS CENTRE PC S.L tracta les seves dades. Així mateix, com a interessat tens dret a :\nSol·licitar la rectificació de les dades en cas de ser dades inexactes o incompletes.\nSol·licitar la seva supressió quan, entre d’altres motius, les dades ja no siguin necessàries per la finalitat que van ser lliurades.\nSol·licitar la limitació del seu tractament en una sèrie de circumstàncies.\nOposar-te al tractament de les teves dades en determinades circumstàncies i per motius\nrelacionats amb la teva situació particular.\nSol·licitar la portabilitat de les teves dades en determinats supòsits.\nNo ser objecte de decisions individuals automatitzades, inclosa l’elaboració de perfils.\nPer exercir aquests drets, hauràs de dirigir-te per escrit a a la següent adreça, <C/ de l’Amargura, 59> o per correu electrònic a <info@centrepcinformatica.com>. Així mateix, en qualsevol moment pots revocar el teu consentiment mitjançant comunicació escrita a l’adreça abans esmentada.\nEn qualsevol cas, has d’indicar el teu nom i cognoms, un domicili a efectes de notificació, adjuntar una fotocòpia del teu document nacional d’identitat o bé del seu equivalent i indicar expressament el dret que desitges exercir o «Revocació de consentiment».\nEn cas de no estar d’acord amb el tractament realitzat per la nostra Entitat o considerar vulnerats els teus drets, pots presentar una reclamació davant l’Agència Espanyola de Protecció de Dades al següent enllaç: https:\_\_agpd.es.


"Miraré de tenir relacions més cordials amb la Federació Espanyola" “Miraré de tenir relacions més cordials amb la Federació Espanyola” – Món Esport\n“Miraré de tenir relacions més cordials amb la Federació Espanyola”\nLa Federació Catalana de Futbol té nou president. És Jordi Casals, que en els últims anys s'ha fet càrrec del Futbol Club Santboià i que des d'aquest dilluns ha agafat les regnes d'una federació en hores baixes des de la dimissió de Jordi Roche a principis de l'any passat. Casals té dos objectius: activar un gran canvi perquè el futbol territorial "estigui ben representat" a la Federació i ser més conciliador amb la Federació Espanyola de Futbol i el seu president, Ángel Maria Villar.\nAmb quins objectius comença aquesta nova etapa?\nVolem canviar la federació de dalt a baix, la manera de portar-la i la seva junta. Posarem tota la il·lusió i les ganes perquè el futbol territorial estigui ben representat d’una vegada per totes.\nRecentment declarava que tenim una federació “arcaica”.\nHi ha una sèrie d’aspectes que cal renovar urgentment. La manera de funcionar dels directius, els despatxos, les oficines. Necessitem una federació del segle XXI i no del segle passat com la que tenim actualment.\nLa seva elecció és una prolongació del mandat de Jordi Roche?\nRoche va fer coses molt positives però d’altres no tant. Ell portava una motxilla molt carregada i va acabar plegant quan només portava dos anys. Llavors va deixar molts fronts oberts i ara ens toca enllestir-los.\nLa imatge de la federació en va sortir perjudicada de tot aquell procés?\nSí. Les discrepàncies sempre acaben perjudicant i en aquell grup hi havia masses maneres de pensar diferents.\nQuin diagnòstic fa del futbol català avui?\nEl nostre futbol necessita una reestructuració general, sobretot des de tercera divisió cap avall i incidint en la base. Són petits canvis que poden millorar molt el futbol català.\nQuines relacions hi haurà entre la Federació Catalana i l’Espanyola a partir d’ara?\nA partir d’ara les relacions han de ser el més cordials possible. El president de la Federació Espanyola, Ángel Maria Villar, ja m’ha trucat per felicitar-me. Quan torni de Sud-àfrica ens reunirem i parlarem de la situació de la nostra federació dins l’espanyola. Hi hem d’estar molt bé perquè ell és qui té la clau. Hem de tenir la major presència possible dins la Federació Espanyola perquè és allà on es decideixen les coses importants del món del futbol.\nL’expresident Jordi Roche deia, quan va arribar a la presidència el 2005, que faria tot el possible perquè Angel Maria Villar deixes la direcció de Federació Espanyola de Futbol. No ho va aconseguir. Vostè ho seguirà intentant?\nA mi el que va dir i fer en Roche no m’incumbeix. Ell sap perquè va fer aquelles declaracions i perquè va prendre aquelles decisions. Jo miraré de tenir relacions més cordials amb la Federació Espanyola.\nLa Federació Espanyola és un obstacle per a la catalana?\nNo, de cap manera. Hi ha d’haver col·laboració i bones relacions. No hi haurà enfrontament entre en Villar i jo perquè negociarem per arribar als acords que calgui.\nSi la Federació Espanyola torna a vetar un partit de la selecció catalana com va passar amb el Catalunya-Estats Units, què pensa fer?\nCrec que la selecció catalana ha de jugar amb les millors 25 seleccions del món i jo he de fer tot el possible per trobar les dates i portar aquestes seleccions a Catalunya. Abans d’acabar l’any he d’aconseguir un partit per a la selecció catalana.\nEm parla de partits amistosos, l’oficialització de les nostres seleccions és encara una utopia?\nAquest partits poden ser un començament per arribar a tenir una selecció oficial. Però això no depèn de la Federació Catalana, això és responsabilitat d’altres estaments, inclús és un tema polític. Espero que algun dia la selecció catalana sigui oficial, però és molt difícil que jo ho arribi a veure.\nCom valora la feina dels polítics en aquest sentit?\nAixò li podré dir d’aquí un any o dos, quan porti un període significatiu com a president de la federació. Aspiro a que els polítics es mantinguin al marge de la federació i els clubs de futbol.\nEls jugadors de futbol professionals estan compromesos amb la selecció catalana?\nSempre i quan els partits de la selecció catalana no coincideixin amb els de la selecció espanyola.\nAquest any el Barça s’ha emportat tot el protagonisme, creu que això és positiu per la resta de futbol català?\nSempre que es parli de futbol és positiu i si a més es parla dels clubs catalans importants, com el Barça, l’Espanyol, el Nàstic o el Girona, encara millor. La marca Barcelona ha crescut després d’aquesta temporada i a hores d’ara té molta més influència.\nHi ha hagut un excés de Barça?\nAixò és un tema dels mitjans informatius. Parlar del Barça ven. Nosaltres no podem demanar que empreses privades canviïn les seves maneres de fer per potenciar el nostre futbol modest.\nEl fitxatges milionaris del Reial Madrid han posat sobre la taula el debat dels límits salarials. Està d’acord en posar límits als sous dels jugadors?\nEl que seria important seria que hi hagués més transparència, saber d’on surten tants diners per pagar a un jugador. Quan un empresari importa un material, ha de justificar d’on surten els diners.\nEl mercat s’està distorsionant?\nNo. Trobo lògic que cada jugador demani el que creu que val. Valdès demanava 9 milions d’euros per temporada, ho trobo lògic.\nCom ha afectat la crisi econòmica al futbol modest?\nTots els esports estan patint retallades importants. Hem passat d’uns anys en els quals trobaves espònsors per tot arreu a una temporada on han començat a desaparèixer la publicitat dels equipatges, les tanques, etc. Això ha afectat a molts clubs que es veuen obligats a reduir despeses per poder complir els seus compromisos.


Auberge Pen Mur Muzillac França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 20 allotjaments a Muzillac.\n20 Route De Vannes, Muzillac, Muzillac, França, 56190 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Auberge Pen Mur està situat idealment a Muzillac; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Auberge Pen Mur asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, restaurant, bar.\nL'ambient de Auberge Pen Mur es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Muzillac, faci de Auberge Pen Mur la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (136) Parelles (81) Viatgers en solitari (22) Famílies amb infants petits (23) Famílies amb infants grans (6) Grups (4)\nAllotjaments a Muzillac


Retalls de bicicleta, muntanya i altres coses ...: El tomb de Begues amb Folging\nEl tomb de Begues amb Folging\nFolding (plegable amb anglès), o sigui aplicat a la bici, bike folding.\nAprofito per recordar que el proper 12 de desembre tenim el DESPLEGA LA BICI a Vilanova i la Geltrú.\nBé a part d'aquest petit treball de consulta al diccionari anglès-català, parlaré una mica de la sortida d'avui.\nFa dies que estic capficat, embolicat i envoltat pel tema de recuperar una bici clàssica de fa uns 30 anys i el tirar endavant la Pedals de Clip, avui m'he donat un respir.\nHe fet una d'aquelles coses que a mi m'agraden tant i que per els puristes del ciclisme no deixa de ser una tonteria o una xorrada.\nHe anat a fer el tomb de Begues amb la bici plegable Dahon JetStream P8, la veritat que la bici funciona molt bé i té els suficients canvis de marxes per poder pujar a Begues tranquil·lament. Dic que m'agraden tant, perquè és trencar els motllos establers i demostrar que amb les plegables es poden fer més coses que anar per un passeig marítim, anar combinant modalitats i bicicletes sempre que es pugui.\nLa primera dificultat ha estat el Pas de la Maladona a la carretera de les costes del Garraf, la veritat que de bon matí i amb les cames fresques es passa bé. Després m'he permès la llibertat de baixar a Garraf, feia temps que no hi baixava i val la pena de tant en tant fer-hi una visita, foto i tornem-hi. He continuat per la carretera de les Costes cap a Castelldefels i més tard a Gavà on comença la pujada de 8 km a Begues, la veritat que lo més dur està entre el km 2 i 4, desprès i ha un descanset i torna a pujar fins al final. A Begues he fet un entrepà i he continuat cap a Avinyonet, al sortir de Begues he parat un moment a fer una foto a una barraca de vinya, la veritat que s'ho val, són autèntics monuments als nostres camps i que cal conservar.\nD'aquí direcció a Vilafranca per girar al trencall de Sant Pere Molanta, Sant Per de Ribes i Vilanova, total 81 km a les cames amb plegable.\nPublicado por Unknown los 30.10.10\nHòstia Carles!Estàs fet un crac.\nnENGGG!!! Aixó es una passada i demostra dos cosas, si que la folding es molt mes però tambè que estàs molt fort, 80kms amb rodes de 20¨ no ho fa qualsevol!!!\nCom no t'estiguis quiet la deixaràs amb totes les frontisses balderes!.\nNo em facis cas, es l’enveja.\n-No és qüestió d'estar fort, tant sols una mica de constància i molt important és anar contemplat-ho tot, és fa tot més fàcil.\n-De models de Foldings n'hi de tots tipus, igual que les bicis normals, amb plegables més senzilles no es pot fer això.\n-Tens una mica de raó Josep, ja començava a sentir algun sorollet.


Apartment L Escale Canes França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nSobre Apartment L Escale\nBen posicionat a Pointe Croisette, Apartment L Escale és un lloc ideal d'inici d'excursions a Canes. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment L Escale ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'hotel compta amb 1 precioses habitacions, i totes inclouen accés a internet (sense fils), aire condicionat, balcó/terrassa, telèfon, cuina americana. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment L Escale no troba competidors en cap categoria.


El Ple de la Paeria rebutja convidar a la ciutat l'1-O les poblacions agermanades - Teleponent\nInici Política El Ple de la Paeria rebutja convidar a la ciutat l’1-O les...\nEl Ple de la Paeria rebutja convidar a la ciutat l’1-O les poblacions agermanades\nLa sessió aprova que el solar on està previst el Parc de les Arts sigui totalment públic i ubicar en un altre espai l'equipament privat que ha de finançar el projecte\nEl Ple de l’Ajuntament de Lleida rebutja, amb els vots contraris del PSC, Cs, PP i Comú, una moció del PDeCAT i Unió que instava la Paeria a convidar els alcaldes de les ciutats agermanades amb Lleida a visitar la ciutat amb motiu de la celebració del referèndum de l’1-O. Per la seva part, el PSC ha decidit retirar la seva moció per reclamar al Govern que prioritzi la recuperació social i la lluita contra la pobresa a la independència.\nEn el seu lloc, l’equip de govern n’ha presentat una altra, que s’ha aprovat, per tal que la totalitat del solar d’Alcalde Pujol on està previst el projecte del Parc de les Arts sigui públic, ubicant en un altre espai l’equipament privat que ha de finançar la urbanització del solar. La plataforma veïnal El Parc és Nostre ha acabat retirant la seva en què demanava la retirada del plec de clàusules administratives i tècniques i el projecte en el seu conjunt.\nTampoc ha prosperat les mocions del SEPC perquè la senyalització vial de la ciutat estigui només en català. D’altra banda, el Ple ha donat llum verda al Compte General del 2016, amb els vots a favor del PSC i Cs i les abstencions de PP i PDeCAT-Unió. (acn)\nArticle anterior56 inscrits als Tallers d’Estiu “acampen” a l’escola Ignasi Peraire de Mollerussa\nArticle següentMor un escalador en caure mentre feia la via del Pla de sucre a la Vall de Boí