1r ESO | MAPAMUNDI\n23 d'octubre de 2018 1r ESOCONXITA PALANQUES\nEls de 3r d’ESO hem treballat el tema dels climes i els paisatges de la Terra.\nAbans de fer l’examen, per repassar, hem jugat a un kahoot molt divertit .\nEls guanyadors de 3r A han estat la Laia Freitas i la Veronika Juste. I a 3r B, l’Asier Maresma i en Jerai Traby.\nEns hem divertit aprenent!\nA 1r d’ESO hem estat estudiant la geografia física (relleu i hidrografia) d’arreu; però, especialment la d’ Europa, Espanya i Catalunya.\nL’últim dia vam estar jugant a classe amb els Ipads per repassar el que havíem après.\n“L’ escriptura és la pintura de la veu”, Voltaire\n13 de juny de 2018 1r ESOCONXITA PALANQUES\nEls de 1r d’ ESO hem realitzat el projecte de comprensió sobre l’escriptura al llarg del segon i tercer trimestre.\nHem conegut la invenció de l’escriptura i les diverses fases per les que ha passat.\nVam començar fent tauletes d’argila com les de l’antiga Mesopotàmia en escriptura cuneïforme.\nDesprés vam fer el nostre propi papir i vam escriure utilitzant els jeroglífics egipcis.\nI hem acabat escrivint frases en llatí tal com ho feien els antics romans: sobre tauletes de cera amb punxons, amb plomes i càlams amb tinta.\n16 de maig de 2018 1r ESOCONXITA PALANQUES\nFarem grups cooperatius de 3 persones.\nSe us assignarà un mite diferent a cada grup:\nDemèter i el rapte de Persèfone\nPrometeu: la creació de l’home, el robatori del foc i el càstig a Prometeu\nPandora: la creació de la dona i la caixa de Pandora\nÈdip i l’esfinx de Tebes\nTeseu i el Minotaures al laberint de Creta\nHèrcules i la Hidra de Lerma\nJàson i el velló d’or\nEl naixement d’Hèrcules i l’odi d’Hera: les serps\nHèrcules i el gos Cèrber\nAmb l’ajuda de l’Ipad buscareu la informació sobre el vostre mite i en fareu un resum detallat a la vostra llibreta de Socials.\nA la llibreta d’Anglès fareu l’esborrany dels diàlegs, bafarades i informació que posareu en anglès al vostre còmic.\nFareu l’esbós del vostre còmic en un full DIN A-3.\nSobre una cartolina, dibuixareu i pintareu el vostre còmic en el que haureu de tenir en compte:\nMínim vuit vinyetes.\nMínim quatre tipus de plans\nMínim tres onomatopeies\nLliure format de les vinyetes\nDiversitat de bafarades\nAdaptació fidedigna del mite\nAvaluació: A partir de l’observació a classe, cada dia els equips obtindran una nota del seu treball a l’aula. Al finalitzar el còmic, cada professor avaluarà els aspectes demanats de la seva assignatura.


Què passa aquest cap de setmana? Del 20 al 22 de maig\nAquest cap de setmana tindrem molta competició territorial, principalment en la disciplina de Doma, però amb algun concurs de salt pels que s'animin.\nDiumenge es celebrará a L'escola Pony club Granja un CDT0, CDT1 i CDTP1*.\nAquest esdeveniment comptarà amb Barbara Regàs com a presidenta del jurat, i com a vocals a Manuel Ortiz, Carles Cid i Eva Vilata. El delegat federatiu serà Socorro Blas.\nA més se celebrarà un altre concurs doble (CDT0* y CDT1*) a les instal·lacions de Mas Paguina (L'Estartit) puntuable per la Lliga AceeGi on comptarem amb Meritxell Pontes com a presidenta del jurat i amb Jordi Pontes, Meritxell Agramunt i Lluis Fabregat en funcions de vocal. El delegat federatiu serà María del Mar Reguero.\nEl Club Hípic Catllar organitza a les seves instal·lacions de Tarragona, un concurs CST1*, amb Eva María López que exercirà de president del jurat, Albert Bernat de Cap de Pista i Jordi Bortoló complirà les funcions de delegat federatiu.


Bloc des del Pirineu: Mainera\nFeia molts dies que en tenia ganes, però, per mil i una raons, encara no havia pogut. Abans d'ahir aprofitant la visita dels meus tiets i del meu cosí, vam fer una de les rutes més espectaculars que hi ha prop de casa: de Llessui fins a Espot per pista.\nCom sempre, voltors, xones i eqües... I aquesta vegada, tot i acabar-se el juliol, tot molt verd i molta aigua per tot arreu.\nA mig camí, una petita caminadeta fins a la cascada de Mainera.\nTot seguit un dinar, amb productes de la zona, en una taula d'aquelles que van posar els dels Parques Naturales (dominguero total).\nDurant el dinar vam estar ben distrets... Era curiós veure com els cavalls convertien un dinar campestre en una pesadilla.\nComenço a pensar en la següent "excursioneta" que farem quan tornin a venir al Pallars... Una mica més curta i no tanta pista...\na les 08:34\nEtiquetes: familia, Fotos, Pallars


Miquel Górriz i Àlex Ollé parla sobre Primer amor\nSou dos directors que porteu trajectòries antagòniques, on heu trobat el punt en comú per dirigir aquesta obra?\nÀlex Ollé: Jo no crec que l’haguem buscat sinó que ha sortit d’una manera molt natural i molt orgànica. Suposo que per molt que tinguem estils diferents el que has de saber és que quan col·labores amb algú ja no és una qüestió de criteris, de saber escoltar el que diu l’altre. És un brainstorming, posar en comú moltes coses i en aquest cas el que et trobes ja no és un estil, són maneres de ser. Després cadascú s’ocupa més de la seva feina. Jo he treballat més amb l’espai i el Miquel més amb el text, juntament amb el Pere Aquillué, buscant els diferents significats del llenguatge.\nMiquel Górriz: Per a mi el més important, bàsicament, és la generositat i després ha de tenir molt clar tothom que estem al servei de la peça. A part de les complicitats que ja vénen donades per treballar amb el Pere Arquillué.\nHeu qualificat la vostra versió com “Un Primer Amor del segle XXI”, quines característiques té i/o diferencies hi ha amb de l’original del segle XX?\nMG: Hem de partir de la base que el text original no és una obra de teatre i hem agafat la versió que ha fet José Sanchis Sinisterra. És una obra del segle XXI segons la manera com l’hem afrontada, tenint en compte que és un gran text, un gran autor i que ho volíem fer des de l’honestetat i des de la nostra sensibilitat, sense molts dels perjudicis d’adaptacions d’obres de Beckett fetes durant el segle XX. Des del punt de vista de l’ortodòxia becketiana clàssica, respectant-la, però la nostra posada en escèna no segueix aquesta tradició. Malgrat tot, penso que al final ens ha quedat força becketiana.\nAO: Pel que fa l’espai hem aconseguit crear aquest espai mental. El fet que el text parli del protagonista com si fos mort, ens va donar l’idea de la disecció que ell mateix fa de la seva pròpia experiència. El banc on s’asseu representa, al menys per a mi, una espècie de làpida del cementeri on es troba. Això ja ho demanava l’autor, un lloc on el personatge s’asseu que pot significar moltes coses.\nBeckett demana que no hi hagi ni direcció escènica ni posada en escena. Vosaltres heu optat per un estil clàssic i combinant blanc i negre, és una manera d’emfatitzar el pessimisme o hi ha altres motius?\nAO: No diria que és pessimista, representa més un espai oníric, almenys aquesta ha estat la nostra intenció. És un espai de llum, d’acord que és llum freda, però també hi ha alguns moments càlids. Però com que és un espai mental, seria una manera d’interpretar tot el que li ressona al cap, que, sí, és força pessimista.\nEl protagonista comença l’obra despullat (-amb calçotets-) i l’acaba de la mateixa manera. Això vol dir que només en aquestes dues parts veiem el que realment amaga?\nAO: Pot tenir significats diferents, la qual cosa és possitiva. Per a mi és com si estigués mort i s’aixeca per disseccionar-se emocionalment, explicant-nos la seva relació amb aquesta dona. Al principi de l’obra comença posant dues dates, l’obra ens parla d’un moment fins un altre, de la mort del seu pare fins al naixement del seu fill. A més l’últim que se sent a les fosques és el plor d’un nadó. Però l’interessant d’aquesta obra és la varietat de lectures que cada espectador en pot fer.\nPere Arquillué dibuixa un personatge feble, de grans dimensions físiques però que tota l’estona camina encorbat i del qui el públic pot arribar a sentir llàstima, quin és el propòsit d’aquesta concepció del personatge?\nAO: L’intenció no és que faci llàstima perquè en definitiva és un element capaç de totes. Però està bé jugar amb aquesta ambigüitat, aquesta part tendra, en definitiva és com un nen gran. Té l’ingenuiïat que tenen els nens que diuen qualsevol barbaritat i es queden tan amples. Però com que és adult això també el converteix en que sigui un fill de puta (sic) sobre tot en el tracte que té cap a ella. Crec que hi ha molta gent així al món. D’alguna manera és una deshumanització pel que sigui, perquè ets especial o diferent o la gent et fa sentir especial o diferent. Deshumatitzes d’alguna manera, perds la percepció del temps i vius al teu món. I aquest és un paio que es mira molt el melic. És una persona hermètica o de molt poc contacte amb altres éssers humans. I pel que fa a la construcció del personatge està clar que és el tipus que li escau a Pere Arquillué, per contraposició als seus paràmetres com a actor, una cosa menys àgil, i així l’hem obligat a partir d’un altre punt que no és el seu habitual.\nDesprés d’un discurs tan pessimista com aquest, on troba la força per aferrar-se a la vida?\nMG: Beckett llegeix les històries del romanticisme rus i el que en fa es una lectura a l’inrevés, però utilitzant els mateixos recursos. Una història d’amor, la primera trobada, la noia, un banc, la primera trobada física, però el que passa és que està tot pervertit. Resulta que la noia, tard o d’hora, sabrem que és una prostituta, el lloc on viuen està al costat d’un piló de merda, la primera trobada física resulta horrorosa. I a l’espectador aquest aspecte és el que li resulta més curiós perquè potser mai no li havien presentat la història des d’aquesta banda i llavors inexplicablement riu.\nEl llenguatge és molt important en les obres de Beckett, com s’utilitza en aquest cas?\nMG: Aquest és un Beckett ‘amable’ (Àlex Ollé afegeix que linial). El que fa Beckett amb el llenguatge és una arquitectura, si ho analitzes bé és una arquitectura mental. Llavors hi ha un joc continu del llenguatge, un joc estructural del llenguatge, repetint paraules/sensacions absurdes d’una manera obstinada i/o neuròtica, barrejades amb frases que són lapidàries, posades al mig justament per distendir. El discurs es va fent, i a la mateixa vegada ell el va negant. Beckett té l’objectiu de destruir el llenguatge i per destruir-lo es veu obligat a crear una arquitectura.\nQuin paper que representen els espectadors?\nMG: A part de l’òbvia comunicació directa entre el personatge i el públic hem utilitzat l’espectador una mica com a observador. És com si el personatge fos un bestiola en un terrari i s’hagués de defensar de la seva pròpia manera de ser.\nPere Arquillué considera que a Barcelona s’haurien de representar 2 o 3 Beckett cada any, per què penseu que no es representa tant com altres autors? Quines dificultats comporta?\nAO: Això va per modes i depèn de les circumstàncies dels pròpis creadors que vulguin fer un autor més que un altre. Si que és veritat que amb Beckett no pots fer com amb altres autors com Shakespeare que pots contemporanitzar-lo perquè ja és contemporani. Els joves directors llegeixen o es fixen més en autors contemporanis vius. A part de l’evidència que una obra de Beckett fa molt respecte.


Les eleccions a les cambres de comerç, a principis de maig\nLes eleccions a les tretze cambres de comerç catalanes, entre elles la de Terrassa seran a principis de maig. La Generalitat va signar el decret de convocatòria electoral després que el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) desestimés la suspensió cautelar del decret del 31 de juliol, que regula el procediment electoral per vot electrònic. Les empreses podran votar presencialment el dia 8, i dels dies 2 a 7 podran exercir el vot electrònic de forma remota. Estan cridades a votar 682.000 empreses a tot Catalunya. D’aquesta manera, els plens de les cambres quedaran constituïts al juny. El Ple, a Terrassa i Sabadell, són 45 membres amb veu i tot: 2/3 (30) són per sufragi universal de les persones amb activitat econòmica incloses en el cens. Els altres 15, segueix el model de la Llei Bàsica de Cambres de 2014.\nLes candidatures elegibles s’hauran d’haver presentat entre el 12 i el 25 de febrer de 2019. El departament d’Empresa i Coneixement verificarà, mitjançant la designació d’un auditor, el compliment de les garanties del procés de vot electrònic. És el primer cop que s’utilitza aquest procediment, en lloc del vot per correu. De fet, un elector va impugnar el decret de la Generalitat sobre el nou procediment electoral per renovar els ens camerals.\nA la Cambra de Comerç de Barcelona, quatre candidats han manifestat la intenció de presentar-se: el president i fundador de Numintec, Josep Maria Torres, l’advocat Ramon Masià, el financer Carles Tusquets i el conseller delegat de Cacaolat, Enric Crous. Les eleccions rellevaran l’actual president, Miquel Valls, que fa 16 anys que és al capdavant de la cambra barcelonina.\nA les eleccions del maig de la Cambra de Comerç de la capital catalana es triaran 40 candidats per sufragi directe. A banda, les empreses electores de la demarcació de la Cambra de major aportació econòmica voluntària que figurin en el cens triaran 14 membres addicionals del Ple. Al juny, i d’acord amb les propostes de les organitzacions empresarials més representatives del territori, els 54, escolliran els 6 membres més, fins a arribar als 60”.\nA més de vetllar per la correcció i transparència de tot el procediment electoral, la convocatòria insta totes les cambres a informar i donar publicitat de tots els tràmits del procés electoral tant en totes les seves delegacions com en tots els seus canal per fomentar la participació per tal que els nous plenaris tinguin la màxima representativitat.\nA les darreres eleccions camerals, que es van fer el 2010, la participació va ser de menys del 2%, tot i que 400.000 autònoms i empreses estan cridats a votar a Barcelona. La resta de cambres de comerç són a Girona, Lleida, Manresa, Palamós, Reus, Sabadell, Sant Feliu de Guíxols, Tarragona, Tàrrega, Terrassa, Tortosa i Valls.\ncambres cambres de comerç eleccions


Bassegoda Hugas, Bonaventura - Search Results - UAB Digital Repository of Documents\nHome > Search Results: Bassegoda Hugas, Bonaventura\n1 p, 370.4 KB Practicum d'Art Modern  / Bassegoda Hugas, Bonaventura ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n1 p, 523.2 KB Barroc Europeu  / Bassegoda Hugas, Bonaventura ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n1 p, 510.1 KB Barroc a Itàlia  / Bassegoda Hugas, Bonaventura ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n1 p, 14.7 KB Pràctiques d'Art Modern  / Bassegoda Hugas, Bonaventura ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n1 p, 7.5 KB Pràctiques d'Art Modern  / Bassegoda Hugas, Bonaventura ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n1 p, 30.9 KB Història del Col·leccionisme  / Bassegoda Hugas, Bonaventura ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n1 p, 30.3 KB Història del Col·leccionisme  / Bassegoda Hugas, Bonaventura ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n1 p, 33.6 KB Història del Col·leccionisme  / Bassegoda Hugas, Bonaventura ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n1 p, 23.2 KB Barroc Europeu  / Bassegoda Hugas, Bonaventura ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n1 p, 23.4 KB Barroc Europeu  / Bassegoda Hugas, Bonaventura ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres


Francesc Micó és una d’aquelles figures que, ja sigui pel temps que va viure, o sigui pel poc reconeixement que ha rebut al llarg de la història, avui en dia es troba (he trobat) poca informació. A aquest hàndicap encara cal afegir-n’hi un altre, i és que tot i ser poca, es troba enfonyada i dispersa per molts llocs. No obstant això, de mèrits no n’hi falten. Francesc Micó és considerat el primer botànic de Vic. Josep Barrau va un pas més enllà i afirma que va ser «el primer botànic autèntic català». Encara que sembli obvi, d’acord amb ell no n’hi hagué un d’anterior (insistim amb el tema de pioners).\nMicó dona el seu nom a una planta i al gènere d’altres. A banda d’això, que per se no és poca cosa, també fou uns dels emprenedors i pioners del que podem entendre per Facultat de Medicina de la Universitat de Barcelona. Alhora que evidenciem la importància de la mateixa figura, amb ella, també fem notar que Vic no es limitava ni es limita a donar glòries bàsicament en l’àmbit religiós i/o reial com havíem vist amb Andreu Febrer i Guillem Caçador. En l’època de Micó, tot i que Vic tenia una població que avui no seria ni ciutat, tenia figures excelses en diverses matèries. Avui, però l’entrada la dediquem a ell i per això és positiu que coneguem una mica la d’aquest home de ciències.\nFrancesc Micó va néixer a Vic el vint-i-vuit de maig de l’any 1528. Els seus pares foren Antoni Micó i Catalina. L’endemà de néixer fou batejat a la catedral i apadrinat pel canonge Francesc Vivet i per Esperança Prat. Tot i que hi ha qui creu que devia cursar els seus primers estudis a la Universitat Literària de Vic, ens inclinem a pensar que en el cas d’estudiar a Vic, ho devia fer a l’studium generale, predecessor, certament, de la Universitat Literària de Vic, fundada l’any 1599. Ho argüim. Es pot dir que l’estudi a Vic partia de l’Escriptori i l’Escola Catedralícia. Els seus orígens es remunten als segles IX i X: inicialment aquest estudi era ofert només als oblats. D’aquest ens es va passar a l’Estudi General, i aquest darrer fou el que es va convertir en universitat. Pel que fa al cas que ens ocupa, «L’Estudi vigatá, a principis del sigle XVI, tingué edifici propi». Gudiol ens explica que una escriptura del dia nou d’octubre de l’any 1506 dona fe de la compra que els consellers de la ciutat van fer d’unes cases que hi havia al final del carrer de l’Escola, anomenat aleshores d’en Bergadá o d’en Malla. No fou fins l’any 1537 que l’Estudi General tingué l’ensenyament en exclusiva gràcies a un privilegi reial que satisfeia les demandes del Consell de la ciutat. Per l’època que va viure, doncs, Francesc Micó no podia estudiar a la Universitat Literària.\nDit això, no podem facilitar gaire més informació de la seva estada a la ciutat natal. No hi ha notícies de la seva infantesa. Tot i així, sí que podem aventurar-nos a dir que encaminava el seu futur cap a la carrera eclesiàstica. Tenint en compte el que hem dit sobre l’exclusivitat de l’ensenyament demanat pel Consell i que Micó es va tonsurar el vint-i-dos d’abril de l’any 1538, no hi ha raó per no creure que cursava estudis eclesiàstics. Arribem a la conclusió partint de la idea que durant els 1500 hi havia certa pugna de mestres a la ciutat: l’Església i el Consell entraven en la porfídia del que podríem anomenar mestres privats, afer que es va resoldre via el privilegi reial. Tanmateix, finalment no va cursar en matèria religiosa, sinó que el vigatà va escollir l’apassionant món de les ciències.\nGlòries Vigatanes Natura Vic


Figueres acumula un deute de mig milió d'euros pel dipòsit de cotxes abandonats - Diari de Girona\nFigueres acumula un deute de mig milió d'euros pel dipòsit de cotxes abandonats\nL'Ajuntament porta al ple d'avui una modificació de crèdit per pagar factures pendents entre el 2014 i el 2017 · La intervenció evidencia que els problemes de gestió i control han ocasionat l'elevat sobrecost per la demora dels desvallestaments\nanna font figueres 08.11.2018 | 00:29\nFigueres acumula un deute de mig milió d'euros pel dipòsit de cotxes abandonats Diari de Girona\nL'Ajuntament de Figueres té un deute de 500.573 euros amb l'empresa que s'encarrega de la recollida i dipòsit de cotxes abandonats. La xifra correspon a factures pendents acumulades entre l'any 2014 i 2017, i ara el consistori ha de fer-hi front.\nDel servei de vehicles abandonats se n'encarrega l'empresa Transgrues Font i al contracte del 2012 s'establia que l'Ajuntament podia deixar els cotxes al dipòsit gratuïtament durant cinc mesos i mig fins donar l'ordre de desvallestament. Però l'Ajuntament va superar aquest límit en nombrosos vehicles, ocasionant un elevat sobrecost.\nEl contracte recollia que, per cada dia fora del termini establert, l'Ajuntament havia de pagar cinc euros per dia i cotxe, dos per motos, sis per les furgonetes i quinze pels camions. El mig milió d'euros que l'empresa reclama correspon a diversos retards acumulats.\nEl consistori, per poder afrontar el pagament de les factures sense consignació pressupostària, ha d'aprovar una modificació de crèdit extraordinàri per valor de mig milió d'euros, que provindran del romanent de tresoreria.\nEl grup Compromís d'Esquerres ha carregat durament contra el que qualifica de «mala gestió del govern de CiU, d'aquest mandat i l'anterior».\nEl seu regidor, Òscar Vergés, que ahir va denunciar la situació davant la premsa, va reclamar explicacions al govern municipal. «Algú ha de donar la cara als contribuents», deia. Hi ha vehicles que s'hi han passat anys. «Un Rover hi va estar dos anys i cinc mesos i hem arribat a pagar més de 6.449 euros pel seu desvallestament», exemplifica Vergés.\nA més, el regidor assegura que el cost per la «deixadesa en la gestió» del contracte s'enfila fins gairebé els 900.000 euros en total. Segons Vergés, ja s'han pagat altres factures amb anterioritat per haver superat el període de dipòsit gratuït.\nRespecte a això, l'empresa ha presentat rebuts per valor de 500.573 euros, dels quals s'ha donat conformitat a 153.198 euros. Si s'aprova la modificació de crèdit, aquest darrer import es pagaria automàticament i la resta correspon a factures pendents de ser revisades.\nDes de l'oposició, Òscar Vergés també critica que l'alcaldessa pretengués renunciar dilluns malgrat deixar expedients com aquest oberts.\n«Sospito que volien fer una cortina de fum i que tot això es volia tapar amb l'entrada d'un nou alcalde», assegura. Marta Felip tenia prevista la dimissió dilluns i la investidura del seu substitut dijous, seguit d'aquest ple ordinari amb trenta punts a l'ordre del dia i en el qual també s'haurà de votar la valoració de llocs de treball.\nContracte signat per Santi Vila\nEl contracte es va signar el juny del 2012, durant el mandat de Santi Vila, i és en aquest mateix en què s'estableixen els termes de retirada i desvallestament de vehicles. El contracte amb Transgrues Font es va renovar a principis de 2018 ampliant el termini i rebaixant el preu de dipòsit diari a 1,5 euros.


aicec-adicae – Web d'Aicec-Adicae. Associació del Consumidor a Catalunya\n¿Que es AICEC-ADICAE?\nAICEC-ADICAE és una associació sense ànim de lucre que es dedica a la defensa dels drets de les persones consumidores i a la difusió d’un nou model de consum crític, responsable i solidari.\nIntegrada dins de ADICAE, associació d’àmbit estatal, AICEC-ADICAE es va establir definitivament a Barcelona el 1998. La seva especialitat els primers anys de vida va ser la reivindicació dels drets de les persones usuàries de bancs, caixes d’estalvi i asseguradores. Però va augmentar amb el temps les seves tasques en totes les relacions de consum existents.\nBy cdmon / 29 Gener, 2020\nEl compte de pagament bàsic és un compte corrent en euros que permet gestionar pagaments senzills i accessibles. Serveix per...\nBy josepmaria / 24 Setembre, 2019\nEl voluntariat: el motor de canvi d'AICEC-ADICAE La tasca del voluntariat és molt extensa, i s'adapta als interessos i a...\nEn el 78% dels casos no s'arriba a acords de clàusules Sol Denuncia que en el 77,69% dels casos, no...\nProjecte de llei Hipotecaria ADICAE exigeix en el congrés canvis en el projecte de llei reguladora del crèdit immobiliari El...\nLa transparència arriba al Congrés dels diputats ADICAE qualifica de "qüestió clau" el debat del 15 de febrer del 2019...\nCrèdits ràpids Un crèdit ràpid és un préstec a curt termini que se sol·licita a través d'Internet sense necessitat de...\nDes de AICEC-ADICAE es promou la lluita col·lectiva com a eina per canviar les injustícies que ens trobem en el món del consum. Considerem que la participació crítica i activa de les persones consumidores és la clau per fer efectives les nostres reivindicacions.\nTanmateix, treballem la formació en educació financera, així com del consum de productes bàsics, a fi de donar força a les persones consumidores i evitar els abusos de les grans empreses, amb el fi de millorar les seves pràctiques de consum. Entre altres coses facilitem tota la informació que pot ser d’utilitat per evitar que se segueixin reproduint més estafes.\nAICEC-ADICAE també està present en diferents àmbits institucionals per reivindicar canvis legislatius en el territori Català. És per això que entre d’altres, formem part del Consell de les Persones Consumidores de Catalunya, del Consell Municipal de Consum de la Ciutat de Barcelona o de la Junta Arbitral de Consum de Catalunya.\nPer altra banda, defenem la lluita social per fer front als abusos de les grans empreses, i ho fem amb altres col·lectius i associacions, per exemple, formem part de la Plataforma pel Dret a un Habitatge digna i la Plataforma per una fiscalitat Justa.


Santuari de Bellmunt. Osona | Gloria Condal\n← Baix Priorat. Pobles i ermites\nRiera de Fontscalents i Rentador del Roquer →\n“Ermita al cel suspesa…” diu Verdaguer al poema L’emigrant, pensant en Bellmunt…\nSantuari de Bellmunt. Osona. Foto: gloriacondal\nSom a S. Pere de Torelló i l’objectiu és pujar a Bellmunt (1.246 m). Podem triar diferents rutes: des de S. Pere al Santuari pel GR 151 (Camins del Bisbe i Abat Oliva), 4,5 km marques vermelles i blanques. Pel PR-C 45 (serrat dels Cristians-Senders meandres del Ter) 4,5 km, marques grogues i blanques. Combinar carretera i dreceres (corriols per salvar els revolts), pel Camí Vell, des del mas Redortra: 4,6 km, marcats amb cercles de color taronja. És el que vam fer nosaltres per pujar… i si es vol fer tot per carretera des del Redortra, són 4,8 km. Tots els camins que pugen van a Roma.\nVistes del Montseny des de mirador de Montserrat. Foto: gloriacondal\nDe seguida trobem un prat on hi ha vaques en una banda i cavalls en l’altra. Anem pujant fins a prop la cota dels mil metres, on trobem el Mirador de la Verge de Montserrat, amb vistes, tot i que avui no és un dia genial, però veiem, avall, els prats, boscos i masies. Una mica més a munt hi ha la Font Vidranesa, un bon lloc per fer una pausa. De nou, marques taronges pel corriol. El següent punt d’interès és el que queda de l’alzina grossa. Catalogada com a monument, feia 4,20 m, amb un ddiàmetre de tronc d’un metre… però té el tronc a terra, buit i cremat. El Santuari és cada cop més a prop, però encara no. Fins que arribem a l’aparcament; d’aquí continua una carretera de ciment per a serveis, però nosaltres pugem per uns graons que passa per l’hort i ens deixa als peus del Santuari.\nFont Vidranesa, pujant a Bellmunt. Foto: gloriacondal\nEl Santuari es troba sobre el turó de Sa Reganyada. L’edifici inclou l’església i una gran construcció annexa amb l’hostatgeria i el restaurant. Però si el restaurant està tancat, tampoc podem veure l’església, perquè s’entra per una única porta. Per tant, és millor consultar-ho en aquest web. El dilluns de Pasqua s’hi fa l’Aplec. Als peus del mur es pot fer la volta per veure les vistes; sota, hi tenim la vall del Ges. Després, anem a l’altre turó, el de Serragrenyada, amb una creu i més enllà unes antenes. Dalt hi ha un petit pedró anomenat Mare de Déu de les Alades. Diuen que aquí es va trobar la imatge de la Verge i s’anomena així perquè aquí, a la tardor, venen a morir eixams de formigues alades, com passa a les Agudes del Montseny i altres llocs. Mirant cap al santuari, veiem, al fons, el puig Cubell, el Puigsacalm, el coll de Bracons, el Pedraforca (cap a mitjan agost, el sol es pon pel mig de l’enforcadura), els Rasos de Peguera… i més enllà, el pla d’Aiats.\nL’alzina grossa, caiguda al terra. Foto: gloriacondal\nSumant el que veiem des del segon turó, tenim tot Catalunya: els Pirineus, força nevats ara. la vall del Ges i el Bisaura, a prop, el Montseny (les Agudes, el turó de l’Home, el Pla de la Calma, el Matagalls). Hi ha una càmera des d’on es poden veure les vistes en directe, clicant aquí.\nVistes des de Bellmunt. Foto: gloriacondal\nMengem el pícnic que portàvem, contemplem, intentem aprendre quins arbres, quines mates, quines flors ens envolten… i baixem amb calma cap a baix. Al bar Cals Avis fem un cafè per tancar la jornada i parlar de la pròxima excursió. Perquè sempre hi ha una pròxima.\nAquesta entrada s'ha publicat en Excursions i etiquetada amb Mas Redortra, Osona, Sant Pere Torello, Santuari Bellmunt, Verdaguer. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Hamburguesa de peix blau\nEl peix blau és ric en vitamines liposolubles com la A, que afavoreix la hidratació de la pell i la D, imprescindible pel metabolisme del calci.\n250 g de carn de peix blau (bonítol o verat)\n80 g de molla de pa sec, remullada amb llet\nflors per l'emplatat\nPer a la melmelada\nPer al tàrtar d'algues\n1 cullerada d'algues en conserva de sal\nPer començar, piqueu la carn de peix blau, poseu-la en un bol juntament amb la molla de pa remullada i la mantega pomada i barregeu-ho bé amb una cullera. Seguidament, feu-ne unes boles amb les mans, aixafeu-les una mica i salteu-les en una paella amb una gota d'oli fins que estiguin dauradetes pels dos costats.\nPer fer la melmelada de ceba, poseu en una paella la ceba, tallada a la juliana, ja esbandida, i el sucre i deixeu-ho caramel·litzar a foc suau durant uns 40 minuts.\nPer fer el tàrtar d'algues, poseu en un bol les algues, remullades i picades, la ceba picada i les tàperes també picades i remeneu-ho bé amb una forquilla. Seguidament, amaniu-ho tot amb oli, barregeu-ho bé i deixeu-ho macerar una estona.\nI ja per acabar, emplateu un parell de "quenelle" de melmelada de ceba, poseu-hi les hamburgueses a sobre, cobriu-les amb una mica de tàrtar d'algues i guarniu el plat amb una mica de flor de sal i uns quants pètals de flors.


ESCULTURA II-T2: "El festín de Babette"\nEl festín de Babette ens situa en un paisatge de l’Europa nòrdica de colors austers, grisos, palla humida i severitat luterana. No obstant això, els interiors i rostres s’il·luminen a la resplendor de les espelmes i prenen la pàtina d'un quadre flamenc. Una pel·lícula senzilla i profunda a la vegada, homenatge a la bellesa, a la creació artística i a la genuïna espiritualitat catòlica.\nEl clímax de la pel·lícula el constitueix el sopar que prepara Babette -que ella mateixa paga amb els diners que ha guanyat jugant a la loteria- per celebrar el centenari del pastor. La presència de Lorenz serà clau per a facilitar la transformació de la resta dels personatges. En el moment en què Babette decideix el banquet, tot torna a la vida. Els convidats, en un principi espantats i asseguts a taula, van intentant resistir-se al gaudi del festí de Babette i intenten negar-se a mostrar cap mena de complaença, perquè si ho fan, el seu món rígid de valors austers i humils corre perill. Fidels a la seva creença, han promès blindar el seu paladar per a no gaudir del luxe d'uns menjars que se'ls presenten com a pecaminosos, incapaços de comprendre que ni la bellesa ni el goig de les coses bones no són obstacles per arribar a Déu i arribar als altres. L'únic personatge que manifesta la seva admiració serà el general Lorenz, estranger com Babette en aquesta comunitat de puritans. Lentament es van desfent les hostilitats entre ells, els vells temors, els silencis i rancors que abans els separaven. La pròpia Babette és la que fa possible el canvi en els personatges.\nDonant allò que ha obtingut -el premi que ha guanyat jugant a la loteria- ha portat el canvi a la vida dels habitants. Símbol de la salvació que be del DO. No és el compliment de la llei el que porta la salvació, sinó que som salvats per un altre. Perquè la salvació, com el perdó, és un do i només es pot rebre d' algú altre. Això és el que no pot entendre la radical culpabilitat de la consciència luterana. La consciència no es pot salvar a si mateixa: aquesta és la seva tragèdia. Per això el seu drama és la culpabilitat, perquè com més intenta salvar-se pel compliment de les obres més s'allunya de la salvació. Cada vegada necessita complir més coses i cada vagada veu la salvació més lluny. Només hi ha salvació i perdó si ens són donats. Com l'artista que és Babette. La raó de ser de l'artista és el do; Babette ha donat tot el que ha guanyat -tampoc no era seu- i s'ha quedat sense res, però un artista no és mai pobre, com diu ella mateixa al final de la pel·lícula.\nPublicado por Pere Serrano Olivé en 1:05 p. m.


El Quart Cinturó es farà i formarà part del Corredor Mediterrani - somVallès\nDilluns, 17 d'agost de 2009 | 05:00h\nEn tres paràgrafs del text definitiu del Pacte Nacional d'Infraestructures es parla de la carretera -anomenada ronda del Vallès- dins del marc d'un programa per a la mobilitat de la comarca que ha de prioritzar el transport públic. El document subratlla que la via "arribarà fins a Granollers" i que la Generalitat proposarà "traçats alternatius" a la proposta avui vigent del ministeri de Foment. I és que el govern espanyol aposta per una autovia de 8 carrils que, al Vallès Oriental, travessaria camps i boscos de Caldes de Montbui, el nord de Lliçà d'Amunt, Canovelles, Llerona, les Franqueses i la Roca del Vallès.\nAixò sí, tant Foment con el departament de Política Territorial coincideixen en inserir el Quart Cinturó dins del Corredor Mediterrani; seria l'enllaç entre els desdoblaments de la N-2 i la N-340, en una autovia contínua i paral·lela a la AP-7. Actualment el Quart Cinturó només està en obres entre Abrera i Terrassa, al Vallès Occidental, i no sembla que hi hagin d'haver problemes per consensuar un traçat fins a Sabadell. El tram que hauria d'unir Sabadell i Granollers és una altre història, ja que gran part dels veïns de la comarca -molts d'ells votants d'ERC i ICV, formacions que fins ara apostaven per una carretera només per unir les diferents poblacions del Vallès- estan en contra de la nova via. No s'ha d'oblidar que Foment és el titular de la obra i que, per tant, té l'última paraula.\nPel que fa a CiU, els conservadors exigeixen al tripartit que el Quart Cinturó formi part d'una autovia paral·lela a la AP-7, que creui Catalunya des de la frontera francesa fins al País Valencià. És a dir, en sintonia amb la proposta del govern espanyol.


Sant Joan de càmping - Camping els Pins\nSant Joan de càmping\nVols viure una nit única?\nHas celebrat alguna vegada la revetlla de Sant Joan en un càmping? Si encara no saps ni on ni com celebrar la revetlla d’aquest any 2019, aquesta opció segur que no et defraudarà i la experiència serà inoblidable.\nUna de les nits més especials de l’any és, sens dubte, la revetlla de Sant Joan. Una nit de petards, focs d’artifici, música, coca de Sant Joan, carrers plenes de gent, família, amics i moltes ganes de passar-ho bé.\nAbans de veure els plans que us proposem, d’on prové aquesta tradició de celebrar la revetlla de Sant Joan? El seu origen és pagà i es tractava de celebrar el solstici d’estiu, encara que també l’església catòlica la fa coincidir amb el naixement de Joan Baptista. Aquesta nit està caracteritzada totalment per un element clau: el foc. La gent es reuneix per fer fogueres i cremar algunes pertinences i desitjos en la mateixa. També els petards i focs artificials són particulars d’aquesta nit.\nEl càmping Resort Els Pins serà el millor lloc per gaudir d’aquesta gran nit amb nens i viure com mai. Et proposem dos plans:\nPassar la nit al càmping: què millor que gaudir de la companyia dels teus i celebrar-ho de la manera més única, la teva.\nVisitar els pobles propers. Malgrat de Mar ofereix diferents plans per celebrar la festa de Sant Joan, com per exemple, el que organitza el Centre Excursionista Malgratenc amb la llegada de la Flama del Canigó i el sopar popular que finalitza amb diferents concerts en els quals ballareu fins a l’alba.\nTambé tens la possibilitat d’anar a la platja, situada a escassos metres del càmping.\nNo et perdis l’oportunitat de fer d’aquesta nit una de les millors festes de l’any. No hi haurà millor manera de donar la benvinguda a un estiu tan calorós.\nRealitza el teu reserva ara!\nNens i el càmping\non juny 11, 2019


Els Viatges d'en Xavi i la Txell: New York, dades d'interès\nUs deixem unes poques dades d'interès del nostre viatge a Nova York, com ara, el vol, l'allotjament, el transport i el menjar.\nL'any anterior ja havíem fet el seguiment dels bitllets d’avió per poder-hi anar a celebrar el cap d’any i al acostar-nos a la data, els preus s’enfilaven per moments. Així va passar un any més amb el propòsit de trobar una “ganga” i anar-hi. Finalment, el 24 de gener del 2008 vam comprar el bitllet per marxar al cap d’11 mesos, vam volar amb American Airlines i ens va costar 450€ per persona.\nLa següent tasca abans d’anar-hi va ser buscar un allotjament “bueno, bonito y barato”, un còctel força impossible en aquesta ciutat americana. Els hotels són caríssims i més en vacances de Nadal, considerada temporada alta. La pàgina TripAdvisor ens va ajudar en el tema. Ens vam allotjar al Library Hotel, hotel cèntric al costat de la Central Station i a 5 minuts de Times Square, concretament a Madison Avenue. Hotel més aviat petit però correctíssim, res a veure amb els típics macro hotels més freqüentats a Nova York. El preu de l’habitació inclou esmorzar (molt poc comú als hotels americans) i també inclou un snack per berenar, el qual consta de: fruita, formatges, diferents tipus de pà i vi. Aquesta oportunitat no la vam deixar perdre cap dia, així aprofitàvem per atipar-nos i poder fer un sopar més a la lleugera.\nBàsicament ens hem mogut a peu i amb metro, i considerem que el metro de la ciutat és súper útil i gens complicat d’utilitzar, només s'ha de tenir en compte si agafes un metro que fa totes les parades o va directe, en el cas de Catalunya seria com els rodalies però amb metro. I com a totes les ciutats es poden aconseguir abonaments a un bon preu. Igualment, tampoc és gens complicat orientar-se per la illa de Manhattan, si que és cert que, a excepte les avingudes, la resta són tot carrers numèrics.\nPer menjar, a Nova York està ple de Delis i són tota una institució, són supermercats que ofereixen menjar les 24h i permeten menjar a un bon preu. Alguns també disposen de taules, la qual cosa et permet menjar allà mateix, sinó t’ho posen en un recipient tipus tupperware i a menjar a qualsevol racó de la gran ciutat. Com no, també pots trobar qualsevol tipus de menjar, asiàtic, europeu, etc.\nNosaltres vam provar els delis, pizzeries, mexicans, etc. i recomanem el Restaurant d'en Serge, al nº 165 de Madison Ave, on vam poder sopar un parell de dies ja que ens quedava molt a prop del nostre hotel, un restaurant francès, molt bona qualitat preu i una sopa de ceva boníssima, que amb el fred que feia a Nova York entrava molt bé!\nTambé recomanem sortir a la nit pel barri de Williamsburg, anant a sopar pel carrer Bedford Ave a la pizzeria Fornino i després sortir per algun pub de la zona com el Radegast Hall & Biergarten al 113 N 3rd Street, Williamsburg, Brooklyn NY. Igualment recomanable la pizzeria John's pizza al barri dels teatres de Nova York, just davant del Majestic Teatre.


La bona recepció de la primera edició fa que es repeteixi el Prepara’t Jove\nDes del dilluns vinent i durant tota una setmana, arrenca l'Igualada Prepara't. El format se celebra per sisena vegada amb un nou escenari: l'Ig-Nova.\nLa Setmana de l'Ocupació a Igualada, que organitzen l'Ajuntament i la Unió Empresarial, té a punt una nova edició. Un projecte que té per objectiu donar eines i propostes per a la recerca de feina en el nou mercat laboral, i que va dirigit a persones en situació d'atur o que volen fer un canvi professional. En aquesta sisena edició s'aprofundirà en l'autoconeixement a nivell professional dels candidats, es treballarà de forma intensiva i personalitzada les habilitats i competències personals i professionals, sense deixar de banda les competències TIC. També es parlarà com superar una entrevista de feina, i com afrontar la transformació del mercat laboral i els canvis que es preveuen a curt termini, sobretot amb la introducció de la revolució 4.0.\nI es farà una pinzellada interessant sobre l'emprenedoria i l'opció de crear una empresa. Al llarg d'una setmana, del 23 al 27 d'octubre, de 2/4 de 10 a la 1, s'oferiran xerrades dinàmiques i tallers pràctics sobre com preparar-se per trobar feina a càrrec de diferents professionals especialistes en el seu àmbit. Com a novetat, la Setmana de l'Ocupació d'enguany canvia d'escenari, i es realitzarà a Ig-Nova Empresa, a l'Avinguda Mestre Muntaner, 86, d'Igualada. Les sessions del Prepara't estan obertes a tothom, i és necessari fer inscripció prèvia al següent formulari, i especificar dia i activitat a la que es vol assistir: http://www.uea.cat/gestor_formularis-mostrar_formulari-61-cat.htm, o trucant a la UEA: 93 805 22 92.\nEl Prepara't Jove, per segon any\nEl Prepara't Jove també es reedita. Un projecte dirigit als estudiants de 4t d'ESO (curs en què els alumnes han d'escollir l'itinerari acadèmic-professional que volen seguir estudiant) que busca promoure la reflexió dels joves sobre el seu futur professional, ajudant-los a què analitzin les seves preferències, interessos, vocacions, motivacions i la seva projecció en el mercat laboral, en el món de l'empresa i l'emprenedoria.\nEl contingut de la jornada d'aquest any està enfocada d'una banda, a motivar als joves a estudiar el què els apassiona i ajudar-los a perdre la por a decidir. I de l'altra banda, es vol donar a conèixer quins sectors econòmics i quines oportunitats laborals ofereix la comarca on viuen. I és que sobre aquest darrer punt, l'Ajuntament d'Igualada i la Unió Empresarial de l'Anoia, han constatat que hi ha una falta de coneixement de la realitat empresarial local. La segona edició del Prepara't Jove es realitzarà el dimarts 24 d'octubre, de 2/4 de 10 a les 11, al Teatre Municipal l'Ateneu d'Igualada. Els instituts i centres escolars interessats han de confirmar directament a la UEA: uea@uea.cat / 93 805 22 92.


La classe de 5 anys: Els tallers d’Àfrica\nCom sabeu, aquest mes realitzem a l’escola unes jornades dedicades a Àfrica. Dilluns vam dur a terme tres tallers, un de màscares, un altre de collars I braçalets i el darrer de pals de pluja.\nNomés arribar a l’escola na Josepa i na Sara ens van pintar amb un retolador el nostre color i ens vam distribuir als diferents tallers. Però aquesta vegada els tallers els fèiem també amb els fillets i les filletes de 1r i de 2n de primària. Va ser molt emocionant mesclar-nos amb ells perquè molts de nosaltres tenim germans i germanes que van a aquests cursos.\nAixí que vam passar un matí molt divertit per l’escola. Però encara ens esperava una altra aventura i és que després de passar pel tercer taller vam sortir tots junts al pati dels grossos i vam ballar una dansa africana. I sabeu qui ens va mostrar el ball? Idò, era la mamà d’en Fabián que va venir acompanyada d’Isiaga que, a més de ballar va tocar el tambor africà. La mamà de Fabián és de Nigèria i Isiaga de Guinea i la dansa que han ballat és del país de la mamà de Fabián. Ha estat fantàstic.\nI, com sempre, volem agrair l’ajuda de tots aquells papàs i mamàs que ens han acompanyat en aquest recorregut. Sabeu que sense la vostra col·laboració seria molt difícil fer aquestes coses tan guapes.\nN’Ezequiel ja té 5 anys!\nIsona i la maleta viatgera\nEl quart peu de s’àvia Quaresma\nQuim i la maleta viatgera\nI ja van tres peus!\nEl meu conte preferit: Daniela\nEl nombre de la nostra sabata\nFabián i la maleta viatgera\nLes dues colomes\nEl segon peu de s’àvia Quaresma!\nSeguim parlant d’Àfrica\nMaties i la maleta viatgera\nS’àvia Quaresma ja és aquí!\nEn Quim ja té 5 anys!


Quillan. Mobilització contra el tancament de la percepció: "Suficient d'aquests atacs continus!" | Webjetive\nS’ha produït una nova mobilització general, divendres, 13 de setembre, a partir de les 10:30 hores, davant de la percepció de Quillan, amenaçada de tancament.\nla intersedical de El DGFIP estava envoltat de CGT, FO, les armilles grogues de Limoux i Carcassona, així com per diversos representants elegits de l’Alta Vall d’Aude, tots mobilitzats per defensar el centre de les finances públiques … la comuna de la ciutat es va fi al seu moviment de protesta.\n“Aquest servei de finançament públic que permet que tots els nostres companys es beneficien de la presència de proximitat, sigui quin sigui el seu estatus social, la seva edat o lloc de la vida s’equivoca ara. La nova xarxa local presentada pel director departamental de les finances públiques amplifica l’amenaça. Perquè realment implica una supressió pura i senzilla de totes les nostres missions a Aude “, va explicar la Unió Nacional de Finances Públiques . I recordeu el “Programa” de l’Administració: “Tancant el 2022 de vuit diners en efectiu, dels quals Quillan, amb l’establiment de tres centres industrials per a la comptabilitat de les autoritats locals a Carcassona, Narbona i Limoux. Una transformació en una sola vegada Antena abans de l’eliminació inevitable del Departament d’Impostos Empresarials Limoux. Això obligarà les pimes i TPE de la limouxina, la vall superior, els chalabrais i l’altiplà de Sault per anar a Carcassona per a la informació. Indispensable en el seu impost corporatiu, impost sobre els salaris, IVA … Per demostrar els funcionaris electes, es proposa la creació de posicions d’assessor de les autoritats locals, la utilitat i les habilitats són, a propòsit, molt misteriós “.\n” aviat una reserva d’indis “\nL’alcalde de Country-sur-Aude, Gilbert Simon, va dir:” Tots tenim en aquesta història! És perjudicial per al territori! Aviat ens convertirem en un Reserva índia com va dir Maurice Aragou “. I Francis Savy, president del CC dels Pirineus Audoises, per continuar “Posem diners en un lloc quillanès i, a París, en 3 anys, desmuntem tot! Suficient d’aquests atacs continus. Ara, fins i tot els massissos forestals es troben a Perill! Hem de continuar lluitant “i Senador Gisèle Jourda per afegir” Saint-Hilaire ha estat el començament d’una cadena llarga! Volem tenir respostes clares a les preguntes que ens preguntem “.\nL’alcalde , Pierre Castel, per la seva banda, va expressar el seu sentiment contra aquest tancament que encara penalitza Quillan i l’alta vall d’Aude: “Quan es tracta d’un problema, ha de reaccionar aquí, sense política i hem d’actuar a la dreta Direcció “.


Fenologia i Meteorologia a l'Alta Segarra: Dades 15 de gener de 2015\nAvui hem tingut un dia amb domini del sol a tot el país, tret de boires que s'han presentat a ponent i que han persistit fins a migdia, mentre que a la resta el sol ha dominat amb núvols prims que han aparegut sobretot a la tarda i que són el primer símptoma del canvi de temps que s'acosta i que ens afectarà a partir de la nit, amb cels tapats i pluges febles, i neu a la serralada pirinenca. Un cop el front s'enretiri, de cara a demà a la tarda, la temperatura baixarà amb força i l'ambient serà hivernal. Dissabte tindrem un dia fred però tranquil, i diumenge a darrera hora ens arriba una nova pertorbació amb nous ruixats ja de matinada, i que podrien ser de neu a força zones. Una nova pertorbació, aquesta més activa, podria arribar entre dimecres i dijous. L'ambient fred, de ple hivern, està garantit per, com a mínim, tota la setmana vinent.\nLes temperatures màximes del dia s'han situat entre els 11 i 17ºC, mentre que les mínimes s'han mogut entre els 4 i -2ºC, i notable inversió tèrmica de matinada. El vent ha bufat suau entre ponent i garbí, la humitat ha estat baixa, i la visibilitat ha estat bona.


Traducció simultània, València. Traductos simultanis València\nTraducció simultània a València: equip personalitzat per a cada conferència\nSENTAMANS Traductors i intèrprets és un equip de professionals compost exclusivament d’intèrprets de conferència que reuneixen sempre aquestes tres característiques: formació específica al més alt nivell, dilatada experiència i especialització en el tema de la conferència.\nTot això resulta possible perquè no comptem amb un equip fix de professionals: confeccionem cada equip d’intèrprets de forma personalitzada, segons les característiques particulars de la seua conferència (idiomes de treball, especialitat temàtica i ciutat).\nA més, gràcies a la nostra dilatada experiència en formació presencial d’intèrprets, li garantim que comptarà sempre amb el millor equip per a la seua conferència.\nA més, tot i no constituir acreditació, l’any 2012 va superar les proves de la Unió Europea en la modalitat d’interpretació simultània i consecutiva anglés–espanyol.


Dimonis Enroscats de l'Alcúdia: de setembre 2010\nAgenda inici de tardor\nLa tardor ja la tenim ací... I a la nostra agenda ja hi han actes "calentets".\n1 d'octubre de 2010, Correllengua a l'Alcúdia (Cercavila de Foc)\nCorrefoc Alaquàs 2010\nEl passat 27 d'agost començaren les festes a la localitat d'Alaquàs. Com ja és habitual abans del pregó estava programat el correfoc. A l'igual que l'any passat els Dimonis Enroscats forem els encarregats de fer festa, foc i espurnes per tot el carrer Major de la ciutat d'Alaquàs.\nComençarem amb el nostre ball, durant el correfoc dos dimonis obrien el pas amb torxes de foc. Mentre que darrere anava un altre dimoni dins la gàbia i envoltat de foc.\nCap al final del recorregut combinarem el foc aeri amb tots els aparells que solem traure al correfoc. Per finalitzar el parany i una vegada acabat el pregó dispararem els castell de focs artificials.\nVos deixem un vídeo del final del correfoc.\nCorrefoc a Castelló de la ribera\nEn ple agost i amb un ponent que eixugava el suor en pocs segons anarem fins Castelló de la Ribera.\nLa nit fou molt especial gràcies a la participació de la gent, que per cert anava tota disfressada. Vos deixem amb un video del final del correfoc a Castelló de la Ribera.\nDimonis Enroscats amb les festes de l'Alcúdia\nEls Dimonis Enroscats no ens oblidem de les nostres festes. Així que participarem activament durant estos dies.\nDissabte, 4 de setembre.\nA les 7 de la vesprada, al Parc del Patinatge, tindrà lloc un Taller del Fanalet, recuperant velles tradicions locals: fer fanalets amb la corfa dels melons d’Alger. Organitzat per l’Escola de Tabal i Dolçaina i la colla de correfocs Els Dimonis Enroscats, amb la col·laboració de la CANSO.\nA les 11.30 de la nit, s’apagaran les llums de la Plaça Tirant lo Blanch per a donar l’entrada al Passacarrer del Fanalet. Acompanyats per l’Escola de Tabal i Dolçaina, desfilaran tots els fanalets fets amb la corfa del meló durant la vesprada, i tots podran participar amb el tipus de fanal que vullguen. Hi hauran premis per als millors. Organitzat per les colles Els Dimonis Enroscats i La Rosca. En acabar polos per a tots, gentilesa del Bar de la Piscina.\nDiumenge, 5 de setembre.\nA les 7 de la vesprada, des del Parc de la Diputació, arrancarà la divertida i sorollosa Cavalcada del “Pito”, organitzada per l’associació juvenil La Xerinola, amb la col·laboració dels tractoristes del poble i els Amics dels Cavalls. Encapçalarà la cercavila una extraordinària batucada a càrrec de La Faringola. Recorrerà els carrers Calvo Acacio, Sant Jaume, Doctor Fleming, Pintor Sorolla, Reis Catòlics, Calvari, per finalitzar al carrer Calvo Acacio. Tots els xiquets que vullguen apuntar-se, ho podran fer els dies 1 i 2 de setembre a l’Espai Jove, de 7 a 8.30 de la vesprada.\nDimarts, 7 de setembre.\nParticipació activa a l'entrada de la Mare de Déu. Farem pinya als Negrets, que li oferiran una torre a la Mare de Déu


Santpedor votarà la continuïtat de les vaquetes el 24-N en referèndum | NacióManresa\nSantpedor votarà la continuïtat de les vaquetes el 24-N en referèndum\nEls veïns majors de 16 anys empadronats al municipi abans del 5 de setembre podran dir si o no a la pregunta: "Santpedor ha de mantenir les vaquetes?"\nper Redacció , 9 d'octubre de 2019 a les 17:35 |\nAgustí Comas, Xavier Codina i Antoni Puiggròs presentant la campanya | AjStp\nL'equip de govern de Santpedor ja ha presentat el dia, la pregunta i el sistema de votació per al procés participatiu sobre les vaquetes al poble que es va anunciar a principis de setembre com un acord de govern per a empènyer aquesta tardor. Diumenge 24 de novembre, en horari de 9 del matí a 8 del vespre, els veïns i veïnes de més de 16 anys que consten al padró tancat a data 5 de setembre podran respondre si o no a la pregunta: Santpedor ha de mantenir les vaquetes? L'Ajuntament ha decidit que el sistema de votació sigui presencial amb un únic col·legi electoral, la sala 1 d'octubre de la Biblioteca Pare Ignasi Casanovas. Allà hi haurà tres urnes, les butlletes, els sobres i una cabina perquè es pugui votar.\nL'alcalde de Santpedor, Xavier Codina, acompanyat del primer tinent d'alcalde, Agustí Comas i del segon tinent d'alcalde, Antoni Puiggròs, han presentat les regles específiques de la consulta sobre la presència de vaquetes als actes festius del poble. La Festa Major amb les vaquetes va ser un dels temes de debat a les passades eleccions municipals i els dos grups que formen l'equip de govern, ERC Santpedor i Junts per Santpedor, van acordar que el futur de les vaquetes al poble s'ha de decidir en un procés participatiu. Després d'anunciar el compromís d'empènyer la consulta a la tardor es va constituir una comissió tècnica i política per poder configurar la forma del procés participatiu que ara es presenta. Ara, aprovat el decret de convocatòria es parlarà amb les entitats per explicar els requisits per participar en la consulta.\nArticle 1.- L'objecte de la consulta és conèixer l'opinió dels veïns i veïnes de Santpedor sobre el manteniment de la festa de les vaquetes en el municipi en un procés no vinculant. No obstant això, el Govern municipal pren el compromís d'acceptar el resultat de la consulta en el marc de la normativa vigent.\nArticle 2.- Es crearà una Comissió de control del procés composta pel Jutge de Pau de Santpedor, que farà les funcions de president, així com per la Secretària , la Interventora i la Cap de Serveis Jurídics de l'Ajuntament de Santpedor.\nArticle 3.- L'Ajuntament de Santpedor durà a terme una campanya informativa de caràcter institucional per explicar el procés participatiu i les regles específiques de participació. En cap cas podrà influir sobre l'orientació de les respostes, garantint la democràcia, pluralitat, transparència i rigor jurídic de les votacions.\nArticle 4.- La campanya i el debat públic tenen com a finalitat la informació i el contrast de posicions sobre l'objecte del procés participatiu que es convoca, des del respecte per les opinions diverses. S'iniciarà l'11 de novembre, dia següent a la celebració de les eleccions generals i acabarà el 23 de novembre a les 24h.\nArticle 5.- Les organitzacions interessades, organitzacions socials o professionals amb entitat jurídica i registrades al Registre d'Entitats de Santpedor, poden promoure activitats de campanya i usar els espais públics reservats per a la consulta prèvia, petició per instància a l'Ajuntament.\nArticle 6.- El període d'utilització dels espais públic coincidirà amb els de la campanya, de l'11 al 23 de novembre. L'Ajuntament de Santpedor cedirà espais municipals que no estiguin prèviament reservats per a altres activitats per a la celebració d'actes de campanya i debats públics. Aquests espais municipals són la Capella de Sant Andreu i la sala polivalent de La Nau. També es reservaran espais a la via pública per a la col·locació de cartells, pancartes i/o banderoles informatives sobre el procés.\nArticle 7.- La votació es farà en un sol col·legi electoral, que serà la sala d'actes 1 d'Octubre de la Biblioteca Pare Ignasi Casanovas de Santpedor. S'hi constituiran tres meses electorals. El col·legi electoral disposarà de paperetes, sobres i cabina per a garantir el dret al vot secret.\nArticle 9.- Les paperetes seran facilitades per l'Ajuntament en format oficial i tindran impresa la pregunta: Santpedor ha de mantenir la celebració de les vaquetes?" Només es podrà respondre sí o no.\nA Santpedor hi ha l'activitat de les vaquetes a la festa major del poble des que el 1981 van demanar d'organitzar-les un grup de joves aficionats a la festa dels Sanfermines de Pamplona.\nSe celebra durant el cap de setmana de festa major i més concretament en tres sessions: dissabte tarda, diumenge a primera hora del matí i altre cop diumenge a la tarda. En els prop de 40 anys que fa que s'organitzen hi ha hagut un debat aproximadament cada 10 anys sobre la seva continuïtat. Al 1991 l'activitat que se celebrava durant tres dies de la festa major es va reduir a dos. Al 2004 se'n va modificar un any l'emplaçament però l'any següent es van tornar a celebrar a l'emplaçament habitual. Al 2010, Santpedor va rebre el reconeixement per part del Parlament de municipi on se celebren festes tradicionals amb bous.\nDes d'aleshores, una comissió de la festa major proposa anualment aquesta activitat, El ple de l'Ajuntament cada any fa el tràmit d'aprovar la sol·licitud de la seva celebració a la delegació territorial del govern tal i com marca la llei.\nAl 2016 es va constituir i presentar a premsa el PAS, Plataforma Animalista de Santpedor. Tot i mantenir reunions amb l'alcalde i el regidor de cultura sol·licitant l'eliminació de l'activitat, el PAS no va presentar mai cap document signatures avalant la petició.\nAra, en ple debat per a les eleccions municipals va tornar a ser un tema de debat i totes les formacions que es presentaven al consistori van coincidir que aquest tema s'havia de decidir en un procés participatiu. L'equip de govern ha volgut formalitzar el procés en el primer any de la legislatura i abans de concretar el pressupost del 2020 per poder incloure o no aquesta activitat a la propera festa major.\nSocietat, referèndum, vaquetes santpedor


Felip VI no entregarà els despatxos als nous jutges a Barcelona | betevé\nLa Casa Reial havia informat dies enrere que el monarca assistiria a l'acte, però ara, segons avança 'El Español', ho hauria descartat "per motius de seguretat"\nLluís Cruz | Dimarts, 22 de setembre del 2020, a les 22.57\nFelip VI no assistirà a l’entrega dels despatxos als nous jutges, previst a Barcelona el proper divendres 25 de setembre. Ho ha comunicat la Casa Reial, després que dies enrere confirmés l’assistència del monarca a l’acte. Segons ha informat Europa Press (EP), el Consell General del Poder Judicial (CGPJ) ha rebut una comunicació de la Casa Reial amb la decisió de no assistir-hi. El CGPJ havia convidat com cada any el monarca, i enguany serà, doncs, el primer cop que no hi acudirà.\nFonts del Poder Judicial no confirmen a l’agència de notícies quina és la causa de l’absència del rei espanyol a la ciutat, però altres mitjans sí que n’apunten els motius. I no hi coincideixen. D’una banda, el digital ‘El Español’, assegura que Felip VI ha declinat l’assistència perquè el Govern espanyol li ho ha aconsellat “per motius de seguretat“. Altres diaris, com l’ABC, sostenen que l’executiu de Pedro Sánchez ha cedit a “l’exigència dels independentistes catalans” i ha vetat el cap de l’Estat en el marc de les negociacions dels Pressupostos Generals de l’Estat (PGE).\nAmb tot, qui presidirà l’entrega dels despatxos als 62 membres de la promoció de l’Escola Judicial serà, finalment, el president del Tribunal Suprem (TS) i del CGPJ, Carlos Lesmes. En l’edició passada, aquesta cerimònia es va celebrar a Madrid, quan és tradicional fer-ho a Barcelona perquè l’Escola Judicial té la seu a la ciutat.\n— jutges — rei Felip VI\nSánchez proposa una reforma del Codi penal que podria rebaixar les condemnes dels polítics presos


L’àrab del present | Catorze.cat\nVicent Sanchis | 12/04/2015 a les 21:28h\nRiad Sattouf és un autor de vinyetes ben conegut a França. Ha estat el creador de la sèrie “Pascal Brutal”, publicada a Fluide Glacial, i de “La vie secréte des jeunes”, apareguda a Charlie Hebdo entre 2004 i 2014. Amb aquestes albardes, Sattouf podria ser considerat un provocador per les ments més puritanes o per les més desequilibrades. Sovint es confonen.\nFill de bretona i sirià, Riad Sattouf col·labora actualment amb Le Nouvel Observateur, on dibuixa la sèrie “Les cahiers d’Esther”, històries reals d’una nena de nou anys. És aquesta perspectiva la que li ha permès recrear també la seva infància a L’àrab del futur. A Bretanya, a Líbia i Síria, dos dels territoris que van servir de laboratori per assajar l’experiment denominat “socialisme àrab”. Amb els resultats coneguts de tothom. Colonialisme, socialisme, fonamentalisme... Les baules de la cadena ens han portat on som. Al malson.\nL’àrab del futur reprodueix, a través de l’experiència del mateix Riad Sattouf de ben petit, la Líbia de Moammar al-Gaddafi. Allà el seu pare feia de professor universitari, lliurat a la causa de reeducar i redreçar el poble, i consumia a glopades El llibre verd, encarregat de marcar el camí de l’“Estat de les masses populars” que el Guia Suprem pretenia construir.\nEn aquell context l’infant Sattouf patia les contradiccions i les il·luminacions del seu pare, les submissions de la seva mare i les arbitrarietats i barbaritats dels funcionaris d’un règim que, entre misèria i misèria, pretenia servir de fanal en la construcció d’un nou Islam, en nom del “panarabisme progressista”. Els qui se’l van creure allà potser no tenien més remei. Els qui ho van fer ací no tenien perdó. Encara en deu quedar algun.\nCom a segona etapa d’una deriva cada cop més delirant, el pare de Riad va embarcar la seva família a una altra aventura, aquesta vegada al seu país, dirigit per Hafiz al-Assad. Doble roda en la rosca de l’error i de l’horror. Sattouf s’encarrega de recordar que el sobrenom Al-Assad, “el Lleó”, rebaixava el nom real del personatge: Al-Wach, “La bèstia salvatge”. A la Síria de la Bèstia el petit Sattouf ha de sofrir, més que les calamitats de la dictadura que es proclamava també socialista, l’agressivitat de la família del seu pare i la d’una societat profundament rural, en estat natural desbocat, que recorden, amb un punt més de retrocés, la que es podia patir en qualsevol poble d’aquest país en les primeres dècades del segle XX.\nRiad Sattouf traça aquest viatge al passat amb una recreació en el detall que enlluerna. Potser per això ell mateix reporta que en algun moment els seus professors francesos, vist com dibuixava, el definien com un superdotat. Superdotat també en el record. Les societats líbia i siriana queden retratades amb solvència gràcies a la visió d’un nen que les explica des de la seva alçada. Res millor per conèixer-les que la proximitat domèstica d’un testimoni infantil estupefacte davant cada nou descobriment. Atemorit davant la violència que pateix. Tampoc la Bretanya francesa –a través de l’escola infantil– queda lliure de la mirada inclement d’una criatura que amuntega denúncies.\nLa sinceritat de Sattouf, el retrat sense concessions a la lírica, l’extrema habilitat amb què és capaç de reproduir la mirada infantil, han merescut l’elogi de la crítica francesa. Una crítica –i una societat– obsessionades en les realitats de les excolònies. I amb els relats que les interpreten. Com una introspecció infantil és capaç d’aconseguir fer entendre tant aquesta realitat és l’habilitat que defineix Riad Saddouf. Més que el dibuix.\nL’àrab del futur ha estat guardonat amb el Fauve d’Or al darrer Saló d’Angulema. El llibre ha catapultat a la petita glòria Riad Sattouf, que ha estat definit per alguns dels seus crítics com “un dels grans autors de la novel·la gràfica francesa”, tal com recullen a la solapa, pagats, els editors. La consideració pot pujar més encara, perquè aquest llibre, com els millors quaderns d’aventures, tindrà rèpliques. La darrera pàgina així ho indica quan el petit Saddouf, el seu pare i la seva mare, estan a punt d’agafar l’avió que els portarà de nou cap a Síria. Continuarà...


06-Pigmalió: iconografia del mite | El mite de Pigmalió.\nEl mite de Pigmalió.\nTreball recerca Marta Pallarés\n06-Pigmalió: iconografia del mite\nBuscarem imatges inspirades en el mite, i de cada imatge hauries de donar el títol, l’autor, l’any i, si és possible també el lloc, museu, propietari privat… on es troba. Després faràs el teu comentari personal sobre com ha interpretat l’autor el mite, quin moment ha agafat, quin sentiment ha volgut transmetre…\nUna de les il·lustracions més antigues que es conserven sobre el mite de Pigmalió es aquesta miniatura de Jean Miélot de l’any 1460. A l’esquerra de la composició trobem a Pigmalió esculpint l’escultura que acabarà sent la seva futura esposa, Galatea. A la dreta mostra en moment en que Pigmalió demana a Venus que el seu desig es faci realitat, que Galatea es transformi en una dona.\nAquesta obra pertany a l’autor parisenc François Boucher , el qual va realitzar aquesta pintura inspirada en el mite de Pigmalió l’any 1745, amb la tècnica d’ oli sobre tela d’estil rococó. Actualment el quadre es troba a Rússia, al museu Hermitage a St. Petersburg.\nEl títol, Pigmalió i Galatea, fa referència al mite ovidià. La pintura reprodueix el moment en que Pigmalió demana a Venus que Galatea cobri vida, Venus apareix al centre de la imatge irradiant una peculiar lluminositat, rodejada d’elements divins.\nPigmalió es troba a la dreta de la composiciókamb un gest de desesperació i tensió. A l’esquerra hi ha un seguit d’objectes pertanyents a Pigmalió, com ara escultures i eines de treball tot i que no destaquen en la composició.\nAquest quadre és de l’autor francès Jean-Léon Gérôme de l’ any 1824 aprox. i actualment es troba al Metropolitan Museum of Art de Nova York.\nEl títol de l’obra es Pigmalió i Galatea i, tal com indica el títol, apareixen les figures de Pigmalió i Galatea com a protagonistes principals de l’obra, col·locant-los al centre del quadre.\nEs tracta d’una elaborada obra on l’autor utilitza el mètode de pintura a l’oli sobre tela per representar el punt del mite on Pigmalió s’adona que Galatea ja no és una simple estàtua de marbre i Venus li ha concebut el seu desig.\nSi analitzem els dos personatges veiem a Galatea a mig formar ja que la base de la estàtua encara no ha cobrat del tot vida i, degut a això, la seva part del cos humana s’ha de retorçar per poder abraçar a Pigmalió. Aquest l’agafa amb delicadesa i passió al seu estudi o lloc de treball on hi guarda la seva bella escultura\nLa llum il·lumina intensament als dos personatges principals, restant importància a la resta de la obra amb un fons de tons mes foscos i lleugerame nt difuminats. A la composició també apareixen altres elements com petites escultures i personatges com ara Cupido, deu de l’amor en la mitologia romana.\nA part d’ aquesta obra, Gérôme va fer-ne una altre de la mateixa temàtica i escena vista des d’un altre punt de vista. Tal com es veu en la imatge, apareixen Galatea i Pigmalió però aquest cop Galatea es veu frontalment en ves d’esquenes.\nSembla com si l’autor hagués volgut donar la sensació de que estava en aquell moment i l’hagués volgut copsar en diferents perspectives.\nTambé cal mencionar una de les sèries que va fer l’artista londinenc Edward Burne-Jones, seguidor de l’estil Prerafaelitista. Aquestes obres van ser creades l’any 1878 i es titulen “The Hand Refrains” , les quals estan inspirades en el mite de Pigmalió i actualment es troben a Londres al “Tate Britain”.\nEn les quatre obres que componen la sèrie es veuen representades de forma ordenada la història del mite, mitjançant la pintura a l’oli sobre tela. A la primera imatge veiem a Pigmalió pensatiu i amoïnat ja que no troba la seva dona ideal, a la segona ja apareix l’escultura de Galatea finalitzada. A la tercera imatge trobem a Afrodita transformant a Galatea en dona i a la quarta Pigmalió adorant la seva dona, aquest cop real. Totes les imatges estan plantejades en uns escenaris similars, on predomina la llum i els tons suaus i càlids.\nRené François Ghislain Magritte:\n“Le tentative de l’impossible” és una obra de l’autor surrealista belga, René François Ghislain Magritte, de l’any 1928.És una pintura d’oli sobre tela i actualment es troba ubicat al British Museum, Londres.\nL’obra està inspirada en el mite ja que hi ha un pintor, que representa Pigmalió, i la seva obra o creació, que representa Galatea. El pintor està concentrat elaborant la seva obra mitjançant la pi ntura a l’oli, en ves d’ esculpir la pedra, talcom diu la llegenda.\nEl quadre representa l’amor i la obsessió que te l’autor per l’obra que realitza, tal com passa en el mite de Pigmalió. El títol, la temptació de l’impossible, esta relacionat amb el quadre ja que l’autor pretén donar a entendre que l’home està creant a la dona mitjançant l’art a l’aire, un fet que és impossible i del tot surrealista.\nLa llum, provinent de l’esquerra, il·lumina a la dona que apareix nua i el pintor, situat a la dreta, que està finalitzant la seva obra i acabant de pintar el braç esquerra de la suposada Galatea. La decoració i la composició de l’obra és molt senzilla, l’autor utilitza uns tons freds i més aviat foscos per representar l’escena.\nAquesta obra de l’autor belga neoimpressionista i expressionista, Paul Delvaux, es titula “Pygmalion”. És de l’any 1939 i actualment es troba al Museu Nacional d’art Modern de París.\nEs tracta d’una pintura a l’oli sobre tela, la qual està carregada de surrealisme clàssic (característic en les obres de Delvaux) on apareixien nus femenins en ambients onírics, carregats d’erotisme i figures idealitzades. Tal com s’observa, l’obra està inspirada en el mite de Pigmalió tot i que en aquest cas Pigmalió no és el que esculpeix a Galatea sinó que és ella qui crea a el seu amant, jugant amb el significat de donar vida. A la pintura apareix una espècie de dona-arbre que també pot estar relacionada amb la creació i la vida. Una altre característica de Delvaux era pintar homes amb barret que apareixien en la seva obra ignorant l’escena o mirant inexpressivament, aquest home representa en molts casos el doble de l’autor.\nEn aquesta pintura destaquen tons càlids i suaus com ara el taronja, el groc i el marró, els quals contrasten amb les ombres. Els personatges principals estan situats a primer pla i a l’aire lliure, envoltats d’un paisatge misteriós i uns edificis.\nAquesta és una pintura a l’oli sobre tela, feta per l’autor neomodernista i canadenc, André Durand. L’obra és de l’ any 1978, el títol de la qual és “Pygmalion and Galatea”.\nA simple vista, la obra es veu dominada per una ample varietat cromàtica i un desordre caòtic. Tot i així té una estructura estudiada, a l’esquerra veiem a Pigmalió que aferra la seva estàtua i, a baix de la estàtua, Galatea transformada en dona. Aquests tres personatges estan col·locats de manera que els caps dels quals formen una línia vertical en la composició. Tots tres tenen la vista fixada en una paloma, que representa Venus, la qual l’autor li ha volgut donar certa importància i dinamisme representant, mitjançant la repetició de l’animal, el seu moviment al batre les ales.\nL’obra és la representació o predicció del que passarà quan Venus faci que la simple estàtua de marbre cobri vida, ja que es convertirà en la dona nua que apareix a un racó del quadre (tot i que a primer pla).\nLa versió de Galatea en marbre, està representada amb diverses joies i ornaments que amb els que Pigmalió la guarnia com si fos la seva reina. Mentres que la dona no du cap tipus de ornament.\nAquest aiguafort (gravat al buit) pertany a l’autor anglès contemporani Michael Maschka l’any 1997.\nEn aquest gravat veiem com Pigmalió està representat com un rei jove, amb la seva corona i de perfil. Dalt de la corona l’autor ha volgut representar el que sent Pigmalió i el que cavil·la dins del seu cap. Degut a la obsessió i el deliri del personatge per trobar a una dona, veiem a Galatea representada com el seu símbol de bellesa i nua, la qual està rodejada de motius florals.\nLa dona també es veu rodejada d’una mena de serp, que es relaciona amb el món subterrani i amb les aigües primordials com creadores de vida en la mitologia grega.\nTots dos personatges apareixen mancat d’expressió tot i que Pigmalió té la boca lleugerament entreoberta.\nLa obra té un acabat senzill amb un paisatge natural amb núvols.\nTobin James Mueller:\nAquesta obra de l’autor Tobin James Mueller de l’any 1999 està inspirada en l’obra que s’ha tractat anteriorment de Jean-Léon Gérôme, “Pygmalion and Galatea” (1890).\nLa composició, està feta a partir d’un muntatge amb el programa Photoshop. Mètode molt beneficiós en l’art digital.\nEl títol, “Finding Galatea: A self-portrait” (“Trobant a Galatea: autoretrat”), fa referència a l’obra en dos sentits, un la relació i la inspiració en l’obra de Gérôme i l’altre amb el que és un autoretrat de l’artista. Això queda reflectit en les pintures i imatges del voltant, originals de Mueller, que es troben a l’habitació. Al mig d’aquesta estan situats els dos personatges, Galatea, i l’artista (que representa Pigmalió). Les teles situades al terra rodejant l’escena, representen els treballs encara per encetar, les possibilitats infinites de la imaginació humana i el punt de partida tant en relacions amb l’art com humanes.\nLa base de l’escultura és una copia de l’obra original. Si ens fixem en la semblança dels pantalons de Mueller i les cames de marbre de la estàtua sembla com si tots dos naixessin del mateix lloc.\nL’autor fa un joc d’ombres amb la suposada finestra de l’habitació i, Galatea, als braços de l’artista, sembla sorgir d’ aquestes ombres convertint-se en humana amb el petó del seu amant.\nLa roba vermella situada al primer pla dona la sensació de que sigui sang provinent de l’estàtua, per l’acte de la creació. A la vegada també pot semblar la roba dels amants llançada al terra enduts per la passió o bé una cortina caiguda d’una obra d’art que ha estat revelada en aquell moment.\nAquesta pintura a l’oli de l’any 2008 esta feta per l’autor nord-americà Jane Kearney, actualment es troba exposat a una galeria d’art a Londres. Mostra d’una forma molt moderna i pròxima un lligam amb el mite de Pigmalió.\nEl títol de l’obra, “Pygmalion in Reverse” (“Pigmalió al reves”), fa referència al mite ja que a l’obra apareix un artista que és un tatuador, el qual està tatuant la cama d’una dona la suposada Galatea. Galatea, que és el tatuatge, apareix com una deessa japonesa o exòtica, fet contradictori amb el mite de Pigmalió. Tal com passa en el mite de les metamorfosis d’Ovidià, hi ha un artista o creador d’una obra i una creació nascuda per el desig de quelcom.\nA l’esquerra de l’obra apareixen dues cames, suposadament femenines, l’una de les quals esta estirada i conté un gran tatuatge, entre el qual hi ha Galatea que sobresurt de la cama com si hagués cobrat vida. A la dreta hi ha, amb una expressió de concentració, el tatuador, un home de mitjana edat que crida l’atenció ja que el seu cos nu està replet de tatuatges.\nLa llum, il·lumina les dos figures humanes, les quals ressalten notablement gràcies a les tonalitats vives de la composició. El color que més destaca és el vermell, un vermell intens que denota passió. També el blau ja que forma part del fons difuminat i misteriós de la obra i dels tatuatges de l’home.\nAquesta obra de l’autor francès Étienne-Maurice Falconet es titula “Pygmalion & Galatee“. Es tracta d’un grup escultòric de l’any 1793. Actualment es troba al museu “Hermitage” de Rússia. El material emprat és el marbre, amb la tècnica de la talla.\nL’artista va voler recrear el moment en que Pigmalió s’adona que Galatea, la seva amant de pedra, s’ha convertit en una dona de carn i ossos.\nTambé apareix un altre personatge mitològic, Cupido (fill de Venus i Mart), que és el Déu de l’amor. Aquest besa la mà de Galatea i ella apareix en una posició neutre amb la mà lliure oberta i el cap reclinat, entregant-se al seu estimat creador. Pigmalió, sorprès del que està veient, està agenollat davant de Galatea i amb una expressió d’admiració.\nEl conjunt de Cupido, Galatea i Pigmalió formen una estructura triangular, de la qual sobresurt el cap de Galatea com a vèrtex del triangle. Pigmalió apareix a la mateixa altura que Cupido, donant tot el protagonisme a la deessa. La qual no duu cap tipus de vestimenta ni decoració, deixant al descobert un cos bell i perfecte.\nAquesta obra de l’escultor i pintor impressio nista francès Auguste Rodin es de l’any 1886. El títol d’aquest conjunt escultòric de bronze és “Pygmalion et Galatée” i actualment està ubicada al Museu Rodin, a París.\nEn aquesta obra apareixen els dos personatges principals, Pigmalió i Galatea, en el moment en que Galatea deixa de ser una estàtua per convertir-se en dona i Pigmalió es troba amb el seu somni fet realitat. Els cossos de tots dos sembla que sorgeixin de la terra o de la base de l’escultura en sí. També dona la sensació de que siguin un sol cos, ja que la separació entre els dos és molt estreta.\nPigmalió està ajagut als peus de Galatea adorant la seva creació viva i ella de peu i recolzada a un suport.\nUns anys més tard, al 1908, Rodin va fer una recreació de la seva obra anterior en marbre. El títol de la qual també coincideix, “Pygmalion et Galatée “. Aquesta segona obra o copia és exactament igual que la que va fer en 1886 en Bronze. Avui en dia la podem trobar al “Metropolitan Museum of Art” de Nova York.\n03-Pigmalió, el mite\n04-Fonts clàssiques del mite de Pigmalió\n05-El mite de Pigmalió a la literatura posterior\n07-El mite de Pigmalió al cinema\n08-Pigmalió al youtube\n09-Pigmalió i la música\n12-Bibliografia i altres fonts d’informació\nEntrades i pàgines


QUÈ ÉS EL TEPT COMPLEX I EL TENIU? - BLOC SIZTA2SIZTA - ANSIETAT I ESTRÈS\nPrincipal Ansietat I Estrès Què és el TEPT complex i el teniu?\nQuè és el ptsd complex? Una forma de trastorn per estrès posttraumàtic, sovint és el resultat d’un trauma ineludible continu en la infància. Té c-PTSD?\nEl TEPT complex (CPTSD o c-PTSD) és undiagnòstic relativament nou.\nDescriu l’experiència dels qui van patirun trauma continu i ineludible que els ha deixat afectes emocionals, mentals i físics a llarg termini.\n(La vostra vida adulta és un embolic interminable a causa de trauma infantil ? Necessiteu algú amb qui parlar? ajudar-vos independentment d’on visqueu al món.)\nQuè és el TEPT complex?\nTrauma psicològic i el seu tractament és un camp de la psicologia que realment només comença a ser propi. Encara hi ha molt per entendre i hi ha una controvèrsia contínua.\nEl trauma complex és actualment una d’aquestes controvèrsies. Totes les comunitats mèdiques encara no accepten del tot que aquells que van patir traumes o traumes en curs, normalment en la infància, presentessin símptomes diferents dels que van experimentar un únic trauma.\nAls EUA, el 'TEPT complex' no és un diagnòstic oficial,encara que la versió més recent del seu manual de diagnòstic, el DSM-V , deixa entreveure un possible conjunt d'altres símptomes. El diagnòstic més proper aquí és'Trastorns de l'estrès extrem no especificats d'una altra manera (DESNOS)'.\nAquí al Regne Unit també hi ha feina per fer. La Guia nacional per a l'excel·lència en salut i atenció (NICE) encara es nega a reconèixer el TEPT complex, fins i tot ja que el propi NHS ha afegit recentment una pàgina al seu lloc web. És possible que se us faci un diagnòstic de el manual de l’Organització Mundial de la Salut, l’ICD-10 anomenat “canvi de personalitat durador després d’una experiència catastròfica (EPCACE)”.\nTrauma complex vs TEPT\nLlavors, en què és exactament diferent el trauma complex trastorn per estrès posttraumàtic (TEPT) ?\nés un producte de trauma crònic continu o traumes en lloc d’un gran trauma\nla víctima no ha pogut escapar del trauma (un nen no pot anar a viure pel seu compte)\nsovint el trauma va ser a la infància\nl’agressor és conegut en molts casos per la víctima o algú que era a prop seu.\nPer: Mitchell Haindfield\nSímptomes del trauma complex\nEl trauma complex comparteix els mateixos símptomes que el TEPT(llegiu sobre ells al nostre document ).\nLa diferència és que també implica un conjunt d'altres símptomes emocionals que poden incloure:\n'desregulació' emocional (lluites per controlar les teves emocions)\nproblemes de confiança - no confieu en el món, en els altres ni en vosaltres mateixos\nrelacionant dificultats - Trobeu relacions tan dures que fins i tot podreu evitar-les completament\ndesesperança - no creus que canviaràs mai o que la vida millorarà\ndesconnexió - ningú no us pot entendre i us sentiu totalment diferents dels altres\nbaixa autoestima - Se sent tan inútil que fins i tot sovint es pot considerar el suïcidi.\nproblemes d’identitat - incert qui és realment\n'Emocional' flashbacks - en lloc de recordar imatges, és possible que estigueu afectats per estats d’emoció que no coincideixin amb el que us envolta en el present, sinó que sorgeixen del passat.\nPerquè tu? Les causes de la TEPT\nUna vegada més, el c-PTSD es desenvolupa després d’un traumarepetitiu, perdura en el temps i del qual realment no s’escapa.\nAixí, doncs, els tipus de traumes que provoquen un TEPT complex són:\nabús físic i deixadesa\nabús psicològic continu\nhaver de presenciar abusos o violències contínues sobre un altre\nrelacions que impliquen abús i violència crònica\nsegrestos, presa d'ostatges, presoner de guerra\ntràfic de persones i esclavitud\nobligat a ser treballador sexual\nmembres de culte.\nDiagnòstic erroni del TEPT complex\nEls problemes més importants aquí són un diagnòstic erroni de trastorn límit de la personalitat (TAP) . Els dos comparteixen molts símptomes com baixa autoestima , pensament suïcida , i respostes emocionals fora de control .I tots dos es poden relacionar abús sexual infantil.\nÉs possible tenir un trastorn límit de la personalitat i un trastorn posttraumàtic c. Però si sentiu elEl tractament de la BPD, centrat en les formes en què es relacionen i es regulen les emocions, no funciona i sap que ha experimentat un trauma? Val la pena estudiar també tractaments per a traumes.\nQuin tipus de teràpia pot ajudar amb el TEPT complex?\nSou un individu, de manera que la teràpia que us funciona pot ser que no sigui del tot adequada per a una altra persona. Però una cosa a tenir en compte és si un tipus de teràpia ho farà«Tornar a traumatitzar» o no. Moltes persones amb TEPT complex troben teràpies de conversa que els pregunten sobre el seu passat empitjoren els seus símptomes, no milloren.\nEl millor consell aquí és utilitzar primer teràpies que us ajudin a estabilitzar les vostres emocions i desencadenants. Teràpia cognitiu-conductual (TCC) es basa en evidències com a tractament del TEPT i pot ajudar-hi. També és possible que tingueu algun èxit amb un altre tractament contra el TEPT, desensibilització i reprogramació del moviment ocular (EMDR) , tot i que se sol suggerir per a traumes singulars i diferents. Altres aspectes a tenir en compte són les psicoteràpies corporals i la hipnoteràpia.\nUn cop tingueu més control de les vostres emocions i pensaments, és possible que vulgueu provar una teràpia de conversa que aprofundeixi en les vostres experiències traumàtiques,i t’ajuda amb les formes de relacionar-te amb els altres. Esquema teràpia aquí es recomana si heu experimentat abusos per part d'un membre de la família. Se centra a crear una forta relació de confiança entre vostè i el seu terapeuta.\nQuè passa si el meu país no diagnostica un TEPT complex?\nTot i que qualsevol persona que en realitat pateixi un TEPT complex ho trobarà estranyalgú sentiria que no era una experiència real, tristament sovint no s’accepten termes psicològics fins que la investigació ‘els demostra’.\nSi viviu en un país que no reconeix el TEPT complex com a diagnòstic, busqueu-lo un terapeuta que està disposat a tractar-vos com a individu amb el vostre propi conjunt únic de problemes, que té experiència amb víctimes de traumes i que està interessat en el problema, deixant de banda el diagnòstic 'oficial'.\nNecessiteu parlar amb un terapeuta experimentat amb TEPT complex? Us connectem amb alguns a ubicacions centrals. Fora de Londres o fins i tot del Regne Unit? Trobeu un terapeuta que s’adapti a les vostres necessitats .\nEncara teniu alguna pregunta sobre 'què és el TEPT complex' o voleu compartir la vostra experiència amb altres lectors? Publica al quadre de comentaris següent.


Has tastat els nostres deliciosos Snacks de fruita deshidratada? Tens a la teua disposició les nostres bossetes de pinya i poma.\nSón ideals per a consumir-los a qualsevol hora del dia, ja siga en esmorzars, ensalades, entre hores... A més, com que són de mida reduïda, te'ls pots emportar a qualsevol part!\nCom es produïx la fruita deshidratada de Mercadona?\nLa fruita deshidratada s'elabora eliminant tota l'aigua que conté la fruita, però mantenint intactes les seues propietats. Estos snacks han sigut preparats amb fruita natural 100 % sense sucres afegits.\nSaps que cada bossa equival a una peça de fruita sencera? N'hi ha prou amb obrir-la per a disfrutar-la amb el seu sabor.\nA més, no contenen gluten, per la qual cosa també són aptes per a persones celíaques.\nTambé pots combinar-los a la perfecció amb els nostres dàtils en rama. Un acompanyament exquisit que et deixarà sense paraules.\nIdees per a consumir els nostres productes\nPots prendre fruita deshidratada i els nostres dàtils en combinació amb mossets dolços o salats, com un snack o com a postres, però també pots combinar-la amb ensalades o iogurts. N'hi ha moltíssimes opcions. Para atenció a estes idees:\nT'apetix un desdejuni per a començar el dia? No ho dubtes, afig la fruita deshidratada favorita al teu bol de iogurt, cereals, anous, etc. Boníssim!\nSi necessites fer un mosset entre menjars, estos productes són perfectes per a picar alguna cosa quan ho necessites. I, si vols anar més enllà, prepara't una exquisida i lleugera picadeta: per exemple, afig un poc de poma deshidratada en un bol de fruita seca amb anacards, pistatxos, ametles... I disfruta!\nTant la pinya com la poma deshidratades i els dàtils combinen a la perfecció amb ensalades verdes, a més li donen un toc exòtic molt agradable. Prepara-la com més t'agrade, el límit està en la teua imaginació!\nVols un Postre + Proteïnes per a acompanyar este snack? O preferixes un Suc de taronja acabat d'esprémer?\nConeixes el Batch Cooking? És un mètode que consistix a cuinar en poques hores per a tota la setmana. Així, podem reduir el temps que passem cuinant (també per a netejar la cuina) i, de pas, cuidar la nostra dieta evitant el menjar preparat i estalviant energia.\nEl Batch Cooking, una de les grans tendències domèstiques dels últims anys\nEl Batch Cooking s'ha convertit en un...


Busquen el tripulant d'una barca que ha naufragat a tocar d'una cala de Palamós - El Gerió Digital\nS'ha pogut rescatar ferit menys greu l'altre ocupant de l'embarcació\nDilluns, 27 d'octubre de 2014 11:14h\nEls equips de rescat busquen l'ocupant d'una barca que aquest diumenge a la nit va xocar contra unes roques a tocar d'una cala de Palamós (Baix Empordà). Segons han informat els Bombers de la Generalitat, l'avís del sinistre es va rebre a les 21.21 hores a la zona de Cala Estreta. Un pescador va observar com una barca xocava contra unes roques a uns 20 metres de la costa i bolcava.\nEn l'embarcació hi anaven dues persones. Un home de 65 anys que va ser rescatat amb símptomes d'hipotèrmia i va ser evacuat amb estat menys greu a l'Hospital de Palamós. L'altre tripulant, un home de 71 anys i veí de Vall-llobrega, no es va poder localitzar i es va iniciar una primera recerca sense èxit a la zona.\nA primera hora d'aquest matí s'ha reprès la recerca del mariner desaparegut amb la participació de 8 dotacions dels Bombers de la Generalitat amb membres de l'equip de submarinistes, dos barques i l'helicòpter de Salvament Marítim i efectius dels Mossos d'Esquadra, Guàrdia Civil, Policia Local i SEM.


Colom culé | El Jurista\n02/06/2013 08/05/2014 0\nEl dimecres passat Barcelona es despertava amb una novetat en el seu paisatge urbà que en els pròxims dies dividiria la ciutat. Davant de l’expectació dels ciutadans i dels més que habituals turistes, l’estàtua de Colom, un dels símbols més rellevants de la ciutat, apareixia vestida amb la samarreta del Barça, en motiu de la campanya publicitària de la famosa marca esportiva Nike.\nColom serà un membre més del Futbol Club Barcelona fins el pròxim 9 de juny, complint amb el contracte firmat per l’Institut Municipal del Paisatge Urbà i l’empresa Media Planing Group, contractada per Nike. Segons aquest acord, l’Ajuntament de la ciutat rebrà 94.100 euros més IVA , que sumen un total de 113.861.\nLa polèmica pel nou fitxatge de l’equip blaugrana no es va fer esperar, i el primers en posar el crit al cel van ser els directius de l’Espanyol. En una entrevista a Rac1, Jaume Collet, president del club blanc i blau, va mostrar la seva desafecció cap a la campanya publicitària, va treure la culpa al club de la acera de en frente i va carregar, en canvi, contra el consistori barceloní qui, segons ell, «s’ha passat les ordenances pel “forro”». Així mateix, en els últims dos dies hi ha hagut opinions per tot: arquitectes, dissenyadors, publicistes i ciutadans en general l’han qualificat des d’una campanya simpàtica fins a una aberració que perjudica la imatge de la ciutat. El que està clar, és que els màxims beneficiats són Nike i, de retruc, Qatar Airways, als quals la polèmica els ha permès sortir de franc a nombrosos mitjans de comunicació i difondre la seva marca.\nPolèmiques, gustos i sensibilitats a part, el que cal dilucidar és si, com afirmava el president de l’Espanyol i que molts han subscrit, l’Ajuntament de Barcelona ha incomplert la llei.\nLa norma en qüestió és l’ordenança dels usos del paisatge urbà de la ciutat de Barcelona.\nS egons l’article 2, la seva finalitat i objecte és la regulació del dret col·lectiu dels ciutadans a gaudir d’un paisatge urbà harmònic, així com també el dret individual a utilitzar-lo en el seu interès sempre que la intensitat d’aquesta utilització no trenqui l’harmonia o desfiguri les perspectives dels conjunts urbans que integren la ciutat, sobretot en els seus aspectes historicoartístics típics i tradicionals. En aquest sentit, el paisatge urbà és concebut com un dret col·lectiu, definit per l’article 3.1 com un valor ambiental, jurídicament protegible, constituït per un conjunt d’elements naturals o culturals, públics o privats, temporals o permanents, de caràcter sensorial, configuradors d’una determinada imatge de ciutat, i afegeix, en l’apartat 2, que el paisatge urbà com a element ambiental digne de protecció respon a la consciència cultural, estètica i de seguretat dels habitants de la ciutat en cada moment històric.\nAmb aquesta declaració d’intencions inicial ja es pot intuir que l’estàtua de Colom forma part del paisatge urbà i, per tant, gaudeix de protecció. En efecte, l’article 19.e) de l’ordenança proclama que no s’admet la publicitat sobre els temples, els cementiris, les estàtues, els monuments, les fonts, els equipaments, els serveis públics, les zones naturals i els espais verds. Per publicitat s’ha d’entendre el que l’article 7 defineix com tota acció encaminada a difondre entre el públic marques, símbols o qualsevol tipus d’informació de productes i de serveis, amb la finalitat de promoure, de forma directa o indirecta, el consum, el coneixement o la contractació de béns mobles o immobles o de serveis.\nNo obstant aquesta prohibició, l’article 5 estableix l’excepció a la qual s’ha agafat l’Ajuntament i que cal no oblidar. El precepte permet un ús excepcional del paisatge urbà, que és aquell en virtut del qual les persones hi intervenen, en el seu profit (funcional, estètic, econòmic, etc.) interferint o alterant, ni que sigui temporalment, el dret col·lectiu a gaudir d’un paisatge urbà harmònic. L’apartat 2 esclareix que constitueixen, per tant, ús excepcional del paisatge urbà les activitats, en principi prohibides, que exerceixin els ciutadans, en els casos taxats en el capítol II del títol III d’aquesta ordenança, en les construccions, espais lliures i domini públic fora dels supòsits regulats en el capítol I del mateix títol.\nEn aquest sentit, l’article 98 regula l’autorització paisatgística per permetre l’ús excepcional del paisatge urbà. En el cas de la publicitat, aquest ús haurà de ser limitat en el temps i comporta l’obligació de reparació de l’impacte paisatgístic. Finalment, l’article 99 determina les causes d’interès públic legitimadores de l’ús excepcional mitjançant activitats publicitàries, entre les quals hi trobem el supòsit de rehabilitació d’un element patrimonial, públic o privat, en concret.\nAquest és el supòsit al qual s’ha agafat l’Ajuntament de Barcelona per autoritzar l’ús excepcional de l’estàtua del descobridor d’Amèrica, ja que, en l’actualitat, el seu accés està tancat al públic a causa de les obres de rehabilitació de l’ascensor. Tanmateix, l’ús excepcional publicitari segueix sent improcedent perquè no s’ha fet el conveni de col·laboració que estableix el mateix article 98 com a conditio sine qua non per concedir l’autorització paisatgística i que es regula a l’article 13 de l’ordenança.