Farà molta calor a l'estiu?\nEl centre europeu prediu unes temperatures molt més altes del que és habitual. L'agència americana preveu una estació normal però amb més plujes, que donaran una mica de frescor\nMIQUEL BERNIS 21/06/2011 00:00\n260x366 Passant calor Imatges com aquestes les tornarem a veure aquest estiu segons els pronòstics del centre europeu de prediccions. / FRANCESC MELCION Passant calor Imatges com aquestes les tornarem a veure aquest estiu segons els pronòstics del centre europeu de prediccions. / FRANCESC MELCION\nImmersos en una calorada de ple estiu, avui encetem la nova estació i, amb la pastanaga de les vacances cada vegada més a prop, ens interessa més que mai saber com en serà el temps. Ahir, en una roda de premsa, l'Agència Espanyola de Meteorologia va anunciar que l'estiu es preveu molt calorós, amb temperatures mitjanes un grau superior a les normals; una diferència prou significativa tenint en compte que es tracta de mitjanes. La calor més intensa afectarà sobretot l'est i el sud-est de l'Estat, de manera que l'arc mediterrani podria ser el que notés més aquesta anomalia. Sobre les precipitacions no en diuen gaire cosa; serà un estiu normal i, per tant, amb poques precipitacions.\nL'AEMET no disposa de models propis per fer aquest tipus de pronòstic. Difon els del centre europeu de predicció, una política diferent de la que segueix el Servei Meteorològic de Catalunya, per exemple, que prefereix no difondre'n i que tot just el mes passat va encetar un projecte pilot de previsió mensual. De fet, el mateix delegat territorial a Catalunya de l'Agència Espanyola, Antonio Conesa, reconeix que es tracta de pronòstics molt generals i no sempre encertats. Sense anar més lluny, Conesa recordava a aquest diari que la primavera ha estat molt més calorosa del que s'esperava: a Lleida, per exemple, el dia 9 d'abril s'hi van registrar 33 graus, la temperatura més alta mai registrada durant aquest mes. El responsable territorial de l'AEMET, en canvi, reivindica l'encert en el pronòstic general de l'estiu passat, que va ser més calorós del normal, tal com s'havia previst.\nPerò el centre europeu de predicció no és l'únic que elabora estimacions d'aquest tipus, i crida l'atenció que l'estiu que espera per a Europa l'agència nord-americana del medi ambient, la NOAA, és bastant diferent. Els científics americans preveuen que l'estiu serà més fresc i més plujós del normal a la península, sobretot al centre i al nord, on l'anomalia podria ser molt marcada. Al Mediterrani hi faria una calor força normal, i en tot cas les precipitacions podrien ser-hi lleugerament superiors al que caldria esperar. I a qui hem de fer cas, doncs? Segons un dels grans experts en la matèria a casa nostra, el catedràtic de la Universitat de Barcelona, Javier Martín-Vide, els pronòstics americans han donat alguns bons resultats en el passat. Quan tots pensàvem que l'encert d'acabar amb la sequera havia estat del conseller Baltasar en visitar la Moreneta, el doctor Martín-Vide recorda que basant-se en el pronòstic de l'agència nord-americana, ell va poder augurar el final de l'absència de pluges el 2008 en una emissora de ràdio. Una previsió de pluges anormalment intenses que es va complir en escreix en aquella primavera que no parava de ploure. I és que aquest tipus de pronòstics podrien arribar a ser fins i tot més útils que els del dia a dia. Segons afirma el catedràtic de física de l'atmosfera de la UB, Jeroni Lorente, si sabéssim amb fiabilitat la tendència de la pluja o de la temperatura a un o dos mesos vista, això permetria ser molts més eficients en la creació d'energia, dels recursos de salut o fins i tot en la prevenció d'incendis. Lorente, en canvi, veu un problema en el fet que aquest tipus de pronòstics són difícils de baixar d'escala. Es pot intuir en una regió més o menys gran com Catalunya si en general plourà més o menys, però a ningú se li escapa que dins de Catalunya hi ha mesos que plou molt en unes comarques i en canvi pot fer-ho ben poc en d'altres. El canvi climàtic està fent destinar molts recursos a millorar aquesta eina, però avui no se sap de cap govern que prengui decisions importants en base a aquestes estimacions. Durant el segle XX s'ha avançat sobretot en la ciència de la meteorologia, és a dir el pronòstic del temps dia a dia.\nLa màquina del milió\nLa pregunta que molts us deveu fer, però, és que si els meteoròlegs no podem saber quin temps farà la setmana que ve, com és possible que es facin pronòstics de com serà l'estiu? El doctor Martín-Vide fa servir una metàfora basant-se en la màquina del milió per explicar-ho: abans de començar el joc és impossible saber quin serà el rebot 450 de la bola, com a molt podríem intuir el segon o tercer. Però, en canvi, sabem que si inclinem una mica la màquina tendirà a haver-hi més rebots a un dels costats. De la mateixa manera, un canvi en la concentració de gasos d'efecte hivernacle a l'atmosfera pot ser com posar una falca en la suposada màquina del milió, i així es determinen coses com que en el futur la temperatura serà més alta o les sequeres i inundacions fortes seran més freqüents.


Aprovada la moció de suport del món local a la consulta del 9 de novembre | Iniciativa per Catalunya Verds\nAprovada la moció de suport del món local a la consulta del 9 de novembre\nEl ple de Granollers va debatre ahir la moció de suport a la convocatòria de la consulta sobre el futur polític de Catalunya.\nEl portaveu del grup municipal d'ICV-EuiA, Josep Casasnovas va dir “ la suspensió del decret de la consulta per part del Tribunal Constitucional és un gest polític que no correspon a un Tribunal Constitucional. No s'havia produït en altres ocasions i ens sembla vergonyós”, també va afegir, “al Tribunal Constitucional no li correspon resoldre problemes polítics, aquesta actuació d'urgència com la d'ahir manifesta que és una actuació més de caràcter polític que no pas jurídic. El TC té la obligació d'actuar amb perfecta imparcialitat en el fons i en la forma, actuant sense pressions polítiques com entenem que ha actuat”.\nLa moció va ser presentada pels partits pro consulta (CiU, ICV-EuiA i Acció Granollers) i va tenir el suport d'aquest, el vot negatiu del PP i l'abstenció del PSC. Casasnovas va expressar la nostra satisfacció per l’èxit de mobilització pacífica i massiva que ha representat la manifestació celebrada a Barcelona durant la Diada Nacional i felicitar a les entitats organitzadores i a la ciutadania que hi han participat i constatar que ha estat una nova mostra de la voluntat majoritària del poble català de voler decidir el seu futur.\nTambé cal destacar l'èxit de participació en la concentració convocada a la Porxada i la gran assistència de ciutadans a la sessió plenària.\nICV-EUiA va defensar que vivim en un país que vol decidir, i que vol decidir-ho tot i això connecta amb la voluntat d'una majoria del poble de Catalunya per obrir un veritable procés constituent i decidir el seu futur polític, tant pel que fa a la seva relació amb l'Estat espanyol i Europa, com pel que fa al model social, econòmic i polític, amb l'objectiu de preservar tots els drets, els drets nacionals i els drets socials.\nEl portaveu va recordar que tant el PP com el PSOE van tancar la porta a la legalitat que ells reclamen al negar l'abril passat la transferència de les competències per convocar un referèndum, però ara ens em dotat d'una eina legal que ens permetrà fer la consulta, en referencia a la Llei de Consultes, segons Casasnovas, “la consulta té garanties democràtiques i una vegada convocada pel Govern de la Generalitat és insubstituïble”.\nPer acabar Josep Casasnovas es referia a les declaracions fetes aquest dies per representants del PP i PSOE, “ara escoltem que alguns estan per reformar la constitució o per dialogar quan en tot aquest temps no han fet res, dons si volen i tanta voluntat de diàleg tenen ara, abans de 9N poden modificar la constitució, com varen fer un estiu amb nocturnitat i llebrosia per satisfer els mandats de la senyora Merkel en matèria d'estabilitat pressupostaria. Votar és la solució”


Wikiloc | Itinerari Tàrraco-Barcino Trail\nLes coves del Llorito | Tarragona (Hiking)\nDe Tarragona a la ermita de la Mare de Déu de la Salut | Tarragona (Hiking)\nCAMP DE MART - TARRAGONA ROMANA - CAMP DE MART (Hiking)\nCdaTarragona All rights reserved\nItinerari que realitzaran els nois de Pons d'Icart de Tarragona i Col·legi el Camí de Barcelona en un intercanvi d'experiències formatives i col·laboratives entre el CDA Ciutat de Tarragona i el CDA de Barcelona en un projecte comú del 2018-19. Moment 2 viatge de tornada\nLa muralla va ser la primera gran construcció que els romans van dur a terme, poc després d'establir-se a l'indret. Aquest assentament militar primigeni fou l'origen de la futura ciutat de Tàrraco. Cal suposar que la primera muralla devia consistir en una simple estacada de fusta. El fet que ràpidament el nucli es convertís en cap de pont per l'arribada de reforços des de Roma es va traduir, en l'àmbit urbanístic, en la necessitat d'enfortir les defenses que hi havia fins llavors. Així doncs, entre el 217 i el 197 aC, es va aixecar la primera muralla de pedra. Des d'un punt de vista arquitectònic, consisteix en panys ciclopis reforçats amb torres als punts més vulnerables. L'altura dels murs perimetrals era de 6 metres i el gruix de 4,5 metres amb torres més altes. D'aquesta època es conserven tres torres: la de l'Arquebisbe, la del Cabiscol i la de Minerva. L'opinió més estesa és que entorn als anys 150 i 125 aC la muralla es va transformar força i va créixer en extensió, alçada i amplada. D'aquesta forma va passar a englobar tota la ciutat fins al port. Cal pensar que, a partir d'aquest moment, la muralla ja no va complir una funció merament defensiva sinó que es va convertir en l'element definidor de l'espai urbà. La muralla de la segona fase presenta un basament megalític més baix, entre 1,5 i 2 metres d'alçada (una o dues filades de pedres). Per sobre del basament la construcció s'aixeca mitjançant paraments de carreus formant compartiments. Molts anys més tard, el bàndol vencedor de la Guerra Civil imposà un règim totalitari de partit únic, amb simpaties explícites amb el feixisme italià i el nazisme alemany. La reposició de l’estàtua d’August a Tarragona, que havia estat donada pel Duce l’any 1934, es va fer coincidir amb la visita a Espanya de Galeazzo Ciano, ministre d’Afers Exteriors d’Itàlia. Aquí podeu veure imatges d’aquell acte de l’11 de juliol de 1939, procedents d’un noticiari cinematogràfic italià:\nJoc Preguntes 2\nJoc referent a les muralles\nEls arqueòlegs de l'Institut Català d'Arqueologia Clàssica han fet públic que tenen importants inidicis que al subsòl de la catedral de Tarragona hi ha importants restes d'un gran temple romà construït el segle I. Després de les projeccions geofísiques que s'han fet, els experts creuen que amb tota probabilitat es tracti del mític temple d'August, una magnífica construcció que s'havia descrit en alguns còdexs i en diverses monedes. D'aquí un any, es començaran a fer cales al subsòl de la catedral per analitzar els fonaments de la construcció romana. La grandària dels fonaments del temple romà que s'han trobat al subsòl de la catedral de Tarragona han dut els arqueòlegs a concloure que es podria tractar del temple d'August. "Segons tots els indicis", les restes que s'han trobat sota la nau central apuntarien a aquest important temple imperial, que va servir de model per a d'altres a tota la Hispània conquerida pels romans. La troballa s'ha fet sense necessitat de fer excavacions gràcies als radars i electrodes que s'han utilitzat. Però sí que es preveu que, aproximadament d'aquí a un any, es comencin a fer excavacions selectives, coincidint amb l'inici de la quarta fase de restauració de la catedral. Segons la directora de l'Institut Català d'Arquelogia Clàssica, Isabel Rodà, el temple tindria "una gran plataforma", que significaria una potentíssima estructura de 25 per 40 metres. La troballa, si es confirma que es tracta del temple d'August, tindria un gran valor arqueològic, ja que en el seu moment hauria erigit Tarraco com a capital pronvincial de l'Imperi. L'optimisme dels experts, doncs, no es dissimula, sobretot perquè "la lògica diu que aquest és el temple" que s'està buscant.\nJoc Pistes 1\nJoc referent al Temple d'August\nPretori-Plaça del Rei\nCap a l'any 73 dC, en època de l'emperador Vespasià, es va construir el Fòrum Provincial a la part alta de la ciutat. Tenia la funció de dirigir la província des del punt de vista polític i econòmic. L'òrgan rector de la nova xarxa administrativa va ser el Consilium Provinciae Hispaniae Citerioris (Consell Provincial) del qual el governador formava part activa. El lloc escollit per establir les dependències governamentals va ser la part més alta de la ciutat, un espai de propietat estatal des d'època fundacional amb una extensió total que es devia acostar a les 7,5 hectàrees. El Fòrum Provincial s'articulava en dues terrasses aprofitant el desnivell del terreny. A la terrassa superior es va situar el recinte de culte imperial i sota, la plaça de representació. En una tercera terrassa s'hi devia trobar el circ que, construït uns anys més tard, va completar el conjunt monumental. La plaça de representació era l'edifici des d'on es gestionava tota la província. S'hi trobaven espais tan importants com el tabulari (arxiu de l'Estat) o l'arca (caixa de l'Estat). Per facilitar l'accés als diversos sectors de l'edifici es van habilitar una sèrie de torres laterals que van servir de caixes d'escala. El complex provincial s'articulava d'una forma unitària a través d'un eix de simetria que, en sentit nord-oest / sud-est, enllaçava el temple de culte imperial, a la part més alta, amb el pulvinar del circ mitjançant una via processional que creuava longitudinalment la terrassa intermèdia. A banda i banda d'aquesta via es distribuïen tota una sèrie d'estàtues de les quals només es conserven els pedestals. L'estudi epigràfic ens mostra com la majoria d'aquestes estàtues es van dedicar als flamines imperials (sacerdots encarregats del culte imperial) després d'abandonar el càrrec anual. El Fòrum Provincial va deixar de funcionar estructuralment a principis del segle V. A partir d'aquest moment, l'àrea administrativa va quedar reduïda a uns espais molt menors que són, ara com ara, desconeguts. Pel que fa a l'arquitectura, la major part dels edificis altimperials van entrar en un procés continuat de desmantellament de murs i materials que van ser reutilitzats en la construcció dels edificis civils i religiosos de la Tàrraco tardoromana i medieval.\nEl circ va ser, sense cap mena dubte, l'espectacle de masses de més popularitat al món romà. En aquest recinte es disputaven les curses de carros, tirats generalment per dos o quatre cavalls (bigues o quadrigues). L'edifici es va construir a finals del segle I dC, durant el regnat de Domicià, i formava part del gran complex monumental provincial, del qual ocupava la terrassa inferior. El seu estat de conservació és excepcional. El circ romà de Tàrraco tenia unes dimensions aproximades de 325 metres de llargada i una amplada d'entre 100 i 115 metres. Es va construir damunt de potents voltes de ciment que complien una doble funció: per una banda, eren la fonamentació sobre la qual s'assentaven les grades, les escales i la plataforma superior; de l'altra, servien de corredors interns que possibilitaven la distribució dels espectadors per tot l'edifici. Sobre aquesta xarxa de voltes descansaven la plataforma superior de l'edifici i les grades, disposades al llarg de tres dels costats, mentre que al quart se situaven les carceres o punt de sortida dels carros. La graderia estava separada de l'arena (l'espai on es desenvolupava l'espectacle) per un mur de més de 2 metres d'alçada, el podi, que tenia la funció de protegir els espectadors en el cas que es produís algun tipus d'accident (naufragium) durant l'espectacle. Aproximadament al centre d'un dels costats llargs del circ, el septentrional, i unit als edificis que conformaven el fòrum provincial, hi havia el pulvinar. Un dels costats curts de l'edifici estava ocupat per les carceres, en què s'obrien generalment dotze cambres de sortida, sis a cada costat d'una porta principal. Recents excavacions arqueològiques han localitzat aquestes estructures al subsòl de l'actual edifici de l'Ajuntament de Tarragona. Les carceres estaven flanquejades per una torre. Tot el sector es coneixia amb el nom d'oppidum. L'organitzador dels jocs (editor spectaculorum), que tenia l'honor de donar la sortida, gaudia d'un lloc reservat a la terrassa sobre les carceres, mentre que als magistrats que controlaven la cursa, el comportament correcte dels aurigues i l'ordre d'arribada, se'ls reservava una tribuna (tribunal iudicum). Les dades actuals insinuen que durant el segle V l'edifici va perdre, almenys parcialment, la funció original. Algunes de les voltes que el formaven van passar a ocupar-se com a espais d'habitació.\nCacera del Tresor 4\nCirc - Carceres. Ajuntament\nL'Amfiteatre va completar la trilogia d'edificis d'espectacles (teatre, circ i amfiteatre) distintius d'una ciutat romana de primer nivell, capital d'una de les províncies imperials. La construcció és el resultat de la donació evergètica d'un flamen provincial (sacerdot imperial) el nom del qual es desconeix, però que se sap que va viure a principis del segle II dC. L'edifici es va situar fora del nucli urbà, encara que molt a prop de la ciutat. Aquest emplaçament no és ocasional, ja que es trobava molt pròxim a la Via Augusta, poc abans que s'endinsés a la ciutat, i a prop de la platja, on es descarregaven els animals que havien de participar als espectacles. A l'Amfiteatre s'hi organitzaven dos tipus d'activitats: les lluites de gladiadors (munera) i les lluites o caceres de feres (venationes). A més, l’Amfiteatre també era el lloc on s'ajusticiaven els condemnats a mort. L'edifici és de planta el·líptica. L’arena, o espai on es desenvolupava l'espectacle, té unes dimensions de 62,50 per 38,50 m. Tallant l’arena es trobarien les fossae. En una petita sala a manera de capella es va descobrir una pintura mural que representava a Nèmesi, la deessa protectora dels gladiadors. Així mateix, l’arena està separada de la graderia per un podium de 3,25 metres d'alçada. Les grades o càvea estaven dividides en tres sectors o maenianae. Aquestes grades es van construir retallant la roca al costat nord i recolzant-les sobre voltes a la resta de l'edifici. S'han localitzat també la tribuna, les portes principals de sortida a l’arena i una part molt petita de la façana. L'edifici es va reformar l'any 221, durant el regnat d'Heliogàbal. Anys més tard, el 21 de gener del 259, el bisbe cristià Fructuós i els seus dos diaques, Auguri i Eulogi, van ser cremats vius a l’arena de l'Amfiteatre. Aquest fet va motivar al segle VI la construcció d'una basílica de culte dedicada a aquests màrtirs. Durant el segle XII es va edificar l'església romànica de Santa Maria del Miracle sobre la primitiva basílica paleocristiana.\nJoc de Pistes 2\nI did this trail with CdaTarragona\nAsk CdaTarragona to add you as a trail buddy on this trail


La renúncia no ha estat acceptada, i la presidenta sindical espera que la situació es pugui reconduir durant l'assemblea extraordinària\nLa presidenta del Sitca, Emi Matarrodona, durant la compareixença per presentar la resolució de l'aute de la Batllia. / M. M.\nAndorra la VellaL'executiva del Sindicat de Treballadors del comú d'Andorra la Vella (Sitca) es podria trencar aquest dijous. Segons ha confirmat la presidenta del sindicat, Emi Matarrodona, la secretària i la tresorera van presentar aquest dimarts la dimissió, però no va ser acceptada per la dirigent sindical per les maneres en com es va dur a terme; “allò era la selva”. Sense voler avançar les raons esgrimides per les dues persones que volen abandonar l'executiva, per respecte, Matarrodona espera, sense gaire esperances, que l'executiva que se celebrarà aquest dimecres al migdia serveixi per reconduir la situació, tot i que “potser no venen”.\nLa marxa, si finalment s'arriba a aquest punt, es formalitzaria aquest dijous a la tarda durant la celebració d'una assemblea extraordinària, on estan convocats tots els afiliats sindicals i també treballadors de la casa comuna de la capital. “Volem donar espai per a la reconciliació, però vistes les formes i el boicot es fa dur tornar a treballar junts”, ha explicat Matarrodona. Malgrat aquest trencament, la presidenta s'ha mostrat molt tranquil·la i segura de la continuïtat del Sitca.\nCal recordar que les últimes setmanes el sindicat ha estat d'actualitat arran de l'aute de la Batllia que dona la raó al Sitca, sobre la rebaixa aplicada pel complement salarial de gestió de l'acompliment (GAdA) per l'anterior corporació. La cònsol major, Conxita Marsol, va decidir recórrer l'aute, malgrat estar d'acord que cal tornar a aplicar la sentència, amb la justificació que és de primera instància. Una moviment que el Sitca va comprar i va declarar que s'havia d'esperar a la decisió final del Tribunal Superior (TS), unes paraules força diferents a les del comitè parroquial d'SDP que va exigir l'aplicació immediata de la sentència.


Nou web 2.0 de Premsa Comarcal - Premsa Comarcal \n4.jun.2010 00:00 h\nJosep Alcover (Clementina) i Toni Bayarri (Principios Interactivos) en la presentació del nou web 2.0 de la Premsa Comarcal i Local\nFOTO: Premsa Comarcal /ACPC\nL’Associació Catalana de la Premsa Comarcal va presentar el seu nou web 2.o de Premsa Comarcal el dia 29 de maig, en el decurs de la 5a Convenció de la Premsa Comarcal i Local que va tenir lloc a Les Borges Blanques. La presentació va anar a càrrec de Josep Alcover de l’agència de comunicació Clementina i Toni Bayarri Bayarri de Principios Interactivos. Ambdós, responsables de les empreses que han desenvolupat el nou portal, van donar a conèixer als associats i al públic assistent els avantatges i novetats del nou site.\nPremsa Comarcal s’ha caracteritzat tradicionalment i, sobre tot en els últims anys, per la seva aposta ferma per les noves tecnologies com a vehicle d’optimització de la seva gestió i dels serveis que presta a les publicacions associades. Actualment, ja disposava d’una pàgina web que conté informació de l’associació, dels serveis, referències de les publicacions associades, informació actualitzada en temps real de notícies i novetats, i d’un espai privat exclusiu pels associats.\nConvé destacar un dels serveis que oferirà el nou portal: el servei webmaster publicacions. Aquest servei garantirà que totes les publicacions associades que no disposen de pàgina web pròpia, puguin tenir el seu espai i s’incorporin a la xarxa. Les publicacions que sí tenen pàgina web pròpia també s’hi podran beneficiar.\nL’estructura del nou web consta de diferents seccions: Informació general, Publicacions associades, Serveis ACPC, Ofertes de treball, Associar-se, Participació, Banc de continguts, Premsa Comarcal Publicitat, i Premsa Comarcal Aula.\nUn servei pioner i innovador\nEl nou web oferirà un servei pioner i innovador als joves periodistes. Est tracta d’un servei en el que convergeix la borsa de treball online, el periodisme ciutadà i els joves periodistes, inclosos estudiants de segon cicle, una de les apostes de l’entitat, tal i com demostren les Trobades de Joves Lectors que es celebren anualment a Canyamars amb la col·laboració de les universitats amb estudis de comunicació dels territoris de parla catalana.\nEl nou web proposa un concepte de currículum en que conviu el tradicional amb el de periodisme ciutadà. Un jove periodista podrà incorporar el seu currículum a la borsa de treball i vincular-lo a les aportacions del banc de continguts en forma d’articles, cròniques, i reportatges, que posarà a disposició de les publicacions associades. Així, complementarà el seu currículum amb experiència real mentre que, aquesta aportació pren categoria de treball periodístic real.\nLa presentació del nou web 2.0 que Josep Alcover de Clementina i Toni Bayarri de Principios Interactivos van oferir als assistents durant la 5a Convenció de la Premsa Comarcal pot consultar-se a:\nPubliquen una guia d'estil sobre salut mental per a periodistes\nQuin suport financer han rebut els mitjans i els periodistes a Europa?\n'ABC’ oferirà el seu mur de pagament per 9,99 euros al mes\nTV3 i Catalunya Ràdio obtenen la millor audiència digital d’un setembre


Hotel De Kalvaar Ninove Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Ninove.\nBrakelsesteenweg 562, Ninove, Ninove, Bèlgica, 9400 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel De Kalvaar\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel De Kalvaar està situat idealment a Ninove; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Hotel De Kalvaar, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, premsa.\nL'ambient de Hotel De Kalvaar es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com parc infantil, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hotel De Kalvaar.\nAllotjaments a Ninove\nDescompte a Hotel De Kalvaar


Enllestit el gruix de la Festa de la Verema d'Alella, ara arriben els tasts amb personalitat - Papers de vi\nEnllestit el gruix de la Festa de la Verema d'Alella, ara arriben els tasts amb personalitat\nDilluns, 10 de setembre de 2018 a les 11:45h\nFrançoise Chartier | Arxiu\nNo hi ha any que no plogui per la Verema. El divendres a la nit, amb l'Hort de la Rectoria ple a vessar d'un públic eminentment alellenc amb copes a la mà i somriures als llavis, va caure un xàfec d'aquells que no s'obliden. La gent va aguantar el tipus com va poder i va buscar refugi sota les carpes de la mostra gastronòmica o la porxada del mercat.\nEls actes de dissabte i diumenge van succeir-se sense incidències i ara queda el torn per als tasts amb personalitat, els que abans es deien tasts magistrals i que tindran lloc dimecres, dijous i divendres a les 20h a Can Lleonart.\nLa sessió de dimecres porta per nom "Els que de la pansa blanca en diuen xarel·lo" i serà conduida pel cuiner Isma Prados i el genial sommelier François Chartier, el pare de la sumilleria mol·lecular, una de les primeres persones en aplicar els coneixements de ciència en "l'art" de combinar vins i aliments. El tast de dijous el dirigirà la sommelier de referència de la DO Empordà, la Laura Masramon, i versarà sobre els formatges i els vins catalans. La sessió de divendres anirà a càrrer de la periodista i escriptora vinícola Alicia Estrada i porta per títol "Tasteràpia". Estrada mirarà de maridar vins i emocions.


Mor en accident de trànsit el cantant i exconcursant d'OT Àlex Casademunt La República\nACN Mataró.-El cantant i exconcursant de la primera edició d’Operación Triunfo Àlex Casademunt ha mort en accident de trànsit a Mataró, segons ha confirmat l’ACN. El sinistre es va produir […]\nACN Mataró.-El cantant i exconcursant de la primera edició d’Operación Triunfo Àlex Casademunt ha mort en accident de trànsit a Mataró, segons ha confirmat l’ACN. El sinistre es va produir aquest dimarts entre la plaça de França i la de Gran Bretanya, a l’extrem nord de la ciutat, quan el seu cotxe va xocar contra un autobús, segons han detallat fonts municipals. La seva agència de representació, Telegenia, ha confirmat la mort a les xarxes socials i ha enviat “molt d’ànim” a família i amics. Casademunt va néixer a Vilassar de Mar, tenia 39 anys i residia actualment a Mataró. Després de participar a OT va formar part del grup ‘Fórmula Abierta’. Més tard va publicar alguns treballs en solitari i va participar també en programes i series de televisió.\nLa Policia Local de Mataró investiga ara les causes de l’accident per aclarir què va passar. El xoc entre els dos vehicles va tenir lloc a tres quarts de deu de la nit al pont de la Via Europa que travessa l’autopista C-32, a l’entorn de l’Hospital de Mataró i del centre comercial Mataró Parc.Casademunt circulava en sentit descendent i l’autobús –no duis passatgers– ho feia en sentit nord. Els angles esquerres dels dos vehicles van impactar i el cantant va morir com a conseqüència del xoc.


OPINIÓ: “Feixismes quotidians i ‘microfeixismes’” | figueres.com\nHomeNotíciesOpinióOPINIÓ: “Feixismes quotidians i ‘microfeixismes'”\nArticle d’opinió d’Àngels Yécora Gallastegui\nFa poc menys d’un any recordo haver vist una iniciativa impulsada per alguns grups que s’autodefinien com a feministes, a l’Empordà, i que volien promoure una sèrie d’accions per conscienciar i alertar la població respecte el masclisme. Entre aquestes accions es trobava un taller el nom del qual em va cridar l’atenció pel seu pèssim marquèting: “tallers de micro-masclismes”.\nHaig de reconèixer que el nom en qüestió em va indignar com a dona, i tot i que a ben segur no amagava males intencions, sí que vaig pensar que no era ni ha de ser mai aquesta l’estratègia per abordar un problema social tan greu com és la violència social contra les dones. Efectivament, en determinades coses no han d’existir graus, penso, ni tan sols nominalment, ja que pot constituir un greu perill el voler fer veure la gent que es poden assumir certes “dosis” d’algunes conductes socials, o que es pot establir una gradació de les mateixes, encara que sigui amb la finalitat d’alertar contra aquests fets.\nEn el mateix sentit, a ningú se’ns acudiria parlar mai de persones amb actituds “micro-assassines”; per exemple; però sorprenentment, entre alguns col·lectius que diuen lluitar en pro de la igualtat social de les dones, es permeten donar un enfoc “gradual” d’aquestes conductes, i jo em pregunto: per què aquest tractament tan condescendent?. De masclisme no n’hi ha de “micro”; hi ha masclisme o no n’hi ha, així, ras i curt. D’igual forma, tampoc es pot parlar d’actituds o conductes “micro-feixistes”; perquè són simplement feixistes, i qualsevol qualificatiu o indicatiu que tendeixi a enquadrar-les en un nivell menys perillós, sembla indicar erròniament que aquéstes són assumibles, perdonables o segons com convivibles socialment.\nEn cercar el significat de “feixisme” al Diccionari de l’Enciclopèdia Catalana la primera referència històrica és a la del règim polític originari d’Itàlia, liderat per Mussolini, les característiques principals del qual consisteixen en la instauració del autoritarisme, de base corporativista, imperialista, racista, etc. Però també i més generalment, el feixisme es defineix com una actitud personal de caràcter autoritari, violent, etc., amb que hom s’imposa a una persona o grup; i jo afegiria, a més, que és la suma d’aquestes actituds les que generen els règims dels que històricament tots coneixem les seves funestes i ineficients conseqüències socials i humanes.\nActituds que s’expressen en comentaris, ja perillosament acceptats, on s’identifiquen les causes dels mals de la situació econòmica, de la inseguretat ciutadana i fins i tot, en alguns casos, de la moral social amb els estrangers immigrants, sempre amb pocs recursos econòmics, és clar. Tot això no són “micro-feixismes”, són actituds i fets clarament feixistes, encara que no ens agradi de reconèixer-ho.\nLa força d’aquests arguments, d’altra banda, no radica mai en la comprovació de dades ni de fets que les avalin, sinó en la repetició continuada dels mateixos, i sovint no es posen en qüestió i es prenen com axiomes. “Primer els de casa!” he sentit dir més d’un cop a amics meus, com si això fos un “mantra”. De cap manera!, convé contestar amb contundència: primer els que s’esforcen, els que lluiten, els que demostren tenir uns valors que semblem haver deixat de banda i que són els que poden aportar més i millors coses a la societat en la què vivim, siguin aquests “de casa” o no.\nUrgeix recuperar, doncs, aquests valors que van caracteritzar la Il·lustració filosòfica, a Europa, que varen fonamentar la Revolució Francesa després i van fer caure els règims autocràtics medievals. Tornar enrere, no és mai una solució, és sempre un parany de funestes conseqüències. Per això, ara més que mai, convé posar novament en valor la “Declaració Universal dels Drets Humans”, de l’any 1948, just acabada la II Guerra Mundial, on es reivindiquen com a valors bàsics: la dignitat, la llibertat, la igualtat, la fraternitat i la no-discriminació entre els homes.


Google està realment intentant millorar el web? | Martech Zone\nDissabte, novembre 14, 2009 Divendres, juny 19, 2015 Douglas Karr\nFa un temps, Google va posar una patent sobre l'anàlisi del registre de dominis com a part de l'autoritat d'un lloc. El resultat va ser que tota la indústria de la blogosfera i el SEO va començar a assessorar els clients per registrar els seus dominis durant el màxim temps. Jo fins i tot va escriure sobre això fa poc .. i va ser rebutjat pel bon amic PJ Hinton de Compendi Blogware (veure els comentaris).\nAra Google està avançant una mica més en el seu enfocament, amb Matt Cutts deixant passar pistes que Google podria fer utilitzeu els temps de càrrega de la pàgina com a factor de classificació dels llocs. Tot i que això soni càlid i difús, sincerament em preocupa. Vol dir això que només els llocs amb butxaques profundes podran classificar-se bé a l'índex de Google?\nÉs la manera d’interferir de Google neutralitat de la xarxa? O simplement intenta estalviar diners? Imagineu l'estalvi per a una empresa com Google quan els seus rastrejadors són capaços de rastrejar llocs en una fracció del temps que triga ara ... les xifres són enormes.\nAixí, doncs, com una de les empreses més riques del món, Google comença a deixar caure la pista ... difícilment. Feu que els vostres llocs siguin més ràpids i us recompensarem amb una millor classificació. Això és fantàstic per a empreses amb infraestructura, capacitat i recursos ... però, què li passa al petit? Com competeix un petit bloc personal allotjat a GoDaddy per uns quants dòlars amb una empresa allotjada en una plataforma que costa milers de dòlars amb tecnologies de compartició de càrrega, memòria cau, acceleració web o núvol?\nEn la meva humil opinió, crec que es recolza en el malament lateral. Desglossem-ho:\nEl web és cada vegada més complex.\nPer això, Google necessita avançar en les seves tecnologies.\nAixò costa més diners a Google.\nL’alternativa és penalitzar els llocs que funcionen lentament, cosa que requereix que gastin més i accelerin els seus llocs, reduint els costos de Google.\nPerò això no fa bones relacions públiques.\nEn canvi, Google ho fa sota els auspicis de millorar l'experiència web.\nNo es tracta de tu i de mi. Es tracta del resultat final de Google.\nDit això, velocitat del lloc is important i Recomano a la gent millorar el rendiment dels seus llocs per reduir els percentatges de rebots i augmentar les conversions. Aquesta decisió queda en mans del vostre negoci per avaluar i determinar el retorn de la inversió.\nQuan Google comença a fer-ho, ja no és una decisió empresarial: és un requisit empresarial i simplement eliminarà les petites empreses, independentment de la seva rellevància, de la pàgina de resultats del motor de cerca. No crec que sigui just, i és obra d’un monopoli. Els monopolis poden prendre decisions que afecten els beneficis sense conseqüències, ja que hi ha una manca de competència.\nÉs possible que Google vulgui tenir precaució amb això ... Bing cada dia es veu molt més agradable (i ho tinc corrent Safari!).\netiquetes: google avaríciagoogle +cobdíciavelocitat de la pàginaaccelerar\n14 de novembre de 2009 a les 7:22\nAixò augmenta els meus costos de diverses maneres:\n1. Triplica el meu cost d'allotjament.\n2. Augmenta els meus costos de creació i manteniment per gestionar pàgines estàtiques\n3. Augmenta (molt) el cost d'afegir funcionalitat.\nEspiral cap amunt. Els rics es fan més rics.\n14 de novembre de 2009 a les 7:32\nI no t'oblidis de Dave... després de fer-ho, pots escriure contingut de merda! Ja no heu de treballar realment per escriure millor... només preocupau-vos més ràpid!\nAh, sí... i no us preocupeu per IE, Firefox o Safari... només feu-ho ràpid a Google Chrome, oi?\n15 de novembre de 2009 a les 4:32\nPeça ben escrita Doug. Com s'evidencia clarament aquí, Google només començarà a xocar amb la promesa de "no fer el mal" cada cop més. Serà un camí interessant a seguir per ells i no puc evitar pensar en les similituds amb Yahoo! El 2001-3, ja que la seva marca va començar a desaparèixer per primera vegada. Mira on són ara.\n15 de novembre de 2009 a les 12:23\nÉs interessant. Google va començar dient-nos a quins llocs estaven més enllaçats. És allunyar-se d'aprofitar la veu de la gent i, en canvi, imposar les seves pròpies regles. Estan decidint què és correcte per als seus clients, no deixant que els clients decideixin per ells mateixos!\n16 de novembre de 2009 a les 5:06\nOdio ser un detractor, però quan Google acostuma a fer un canvi, el món SE es torna paranoic, "paranoic" d'aquesta manera de CNN en què fan una muntanya d'un talp per augmentar l'audiència i els ingressos publicitaris. Google rarament fa canvis precisos i puntuals que revisen el paisatge. Normalment, els canvis de Google es fan amb un pinzell ampli. I si aquest canvi de càrrega esdevé un factor, probablement estarà dins d'un interval al qual la majoria es poden subscriure. Crec que fins i tot els nois de Mountain View són conscients de la seva quota de mercat i saben que si no atreuen a les masses podrien perdre la seva quota.\nA més, ningú hauria d'utilitzar GoDaddy per allotjar contingut de totes maneres (parlant per experiència). Estic convençut que el seu temps de pujada perjudica la meva experiència d'usuari fins i tot quan no sóc als seus llocs (que espero que sigui tot el temps).\n17 de novembre de 2009 a les 3:16\n17 de novembre de 2009 a les 12:20\nSí, el veritable Google està intentant fer-se càrrec del web, i ho fan des de fa força temps. Però com tot, com més s'utilitza alguna cosa, més gent es queixa.\nNomés el temps ho dirà... 🙂\n17 de novembre de 2009 a les 1:12\nCrec que estem davant d'una arma de doble tall. D'una banda, teniu una corporació que es comporta com... una corporació. Els costos sempre seran una consideració i faran el que calgui per maximitzar la seva rendibilitat, i en aquest cas, els llocs més lents s'enfonsaran. D'altra banda, Google està fent un esforç per maximitzar el seu servei, fent-lo més eficient per a l'usuari millorant així l'experiència web. Amb la web cada cop més complexa, Google ha de protegir el seu producte i adaptar-se als canvis que afectaran la qualitat del seu servei. Els usuaris d'Internet valoren el seu temps i filtrar els llocs que no són especialment eficients afegeix valor al servei de Google. No ho veig com un acte especialment dolent. Fer un lloc web més ràpid no és necessàriament un procés costós, ja que hi ha moltes maneres d'augmentar la velocitat sense haver de gastar grans sumes de diners.\n17 de novembre de 2009 a les 1:36\nCrec que aquesta és una de les coses menys dolentes que he vist fer a Google en molt de temps. Estan en condicions d'influir a la web per a millor. Fins i tot si el pes de la velocitat de la pàgina no afecta substancialment els rànquings, el resultat serà una major consciència de la velocitat del lloc a tota la indústria. Una web més ràpida ens beneficia a tots.\nDissenyar un lloc web que es carregui ràpidament no és tan difícil. Tenint en compte l'estat actual del web, el lloc mitjà (fins i tot la majoria dels grans) està fent coses tan horriblement malament que hi ha una *tona* de fruita baixa. Instal·leu els connectors YSlow i Google PageSpeed al Firefox i, a continuació, seguiu algunes de les recomanacions que us donen. Fins i tot només seguint alguns d'ells, podeu fer una millora substancial en gairebé qualsevol lloc en un parell d'hores.\nDe nou... estàs perdent el punt. El 99% de les empreses NO tenen els recursos per optimitzar els seus llocs per a la velocitat; simplement estan intentant mantenir-se en el negoci. No estic en desacord amb que la velocitat és important... Vaig fer l'esforç amb el meu propi lloc per integrar-me amb Amazon per aconseguir que els temps de càrrega de la meva pàgina siguin inferiors a 2 segons. Només dic que aquesta és una opció per a tothom. No ho és!\n17 de novembre de 2009 a les 3:53\nDoug, quin és l'URL del lloc que has optimitzat amb Amazon per aconseguir que el temps de càrrega de la pàgina sigui inferior a 2 segons?\nHe entès perfectament el que estàs dient, però no estic d'acord amb tu. Moltes de les optimitzacions que recomana YSlow les pot fer algú que tingui la competència tècnica per escriure HTML bàsic. Una empresa que ven en línia hauria de tenir algú que pugui editar HTML, en cas contrari, tindran problemes molt més grans que no ocupar un lloc alt a les SERP 🙂\nYSlow té un munt de documentació per guiar-vos pel procés, i fins i tot hi ha llibres com "Llocs web d'alt rendiment" que estan ben escrits i de lectura ràpida que us donen més que suficient per entendre el procés. Vaig passar una tarda llegint aquest llibre fa un any més o menys, i el recomano molt a qualsevol que fins i tot toqui un lloc web.\nSuposo que tot el que dic és que no us afanyeu a jutjar quin serà l'impacte sobre els propietaris del lloc web sense entendre el procés complet.\n17 de novembre de 2009 a les 1:02\nVaig moure tots els meus imatges i fitxers de tema a Amazon S3. La combinació de la seva potència i la càrrega de diversos subdominis va reduir els meus temps de càrrega de més de 10 segons a menys de 2 segons per pàgina! Re: "Una empresa que ven en línia...": ara tothom ven en línia, Dan. Tothom té un lloc web... i la majoria no tenen el temps ni els recursos per fer aquests canvis.\n16 de novembre de 2009 a les 9:17\nNo estic segur de veure això com una cosa dolenta. Com a usuari d'un motor de cerca, vull que qualsevol enllaç en què faci clic (ja sigui d'un motor de cerca o d'un altre lloc) es carregui molt ràpidament. Si dues pàgines estiguessin fins i tot en tots els altres aspectes de l'algoritme de classificació de cerca, tinc sentit que la que es carrega més ràpid seria més alta.\nNo vaig captar tota l'entrevista de Cutts. De fet, diu que els temps de càrrega de la pàgina seran un factor més fort en els rànquings de cerca que la rellevància, l'autoritat o qualsevol dels altres factors als quals estem acostumats actualment?\n17 de novembre de 2009 a les 2:52\nÉs un factor conegut que el temps de càrrega de la pàgina més ràpid equival a millors percentatges de conversió.\nCom a propietari d'un lloc web, voleu això... Des de la perspectiva de Google, és un algorisme a l'alça, perquè les pàgines de càrrega més ràpida ofereixen una millor experiència.\nDoug, abans has treballat com a SAAS... si alguna cosa és lenta, sovint s'atribueix a l'aplicació i no als factors dependents. Què molest és per a la vostra experiència quan heu d'esperar 10 segons perquè el contingut es carregui després de cercar... Crec que és valuós per a la classificació de la pàgina afegir això a l'equació i no "malvat" com diu tothom. La pàgina de Google està carregada de tecnologia i amplada de banda, però és molt ràpid i volen que la gent creï pàgines i aplicacions més com aquesta...\n17 de novembre de 2009 a les 3:14\nNo hi ha desacord sobre la velocitat com a factor, Dale. Simplement no estic d'acord que un motor de cerca s'hagi de preocupar per la velocitat. I no totes les pàgines i aplicacions de Google són ràpides. Vaig haver de reescriure gran part de l'analitzador KML de l'API de Google Maps per aconseguir que funcionés més enllà d'un parell de dotzenes de registres. Deixaran la gent que utilitzi Google Maps si Yahoo! Maps té temps de càrrega més ràpids? Jo crec que no!\nTrobada de Pierre\n17 de novembre de 2009 a les 3:12\nEstic d'acord amb Christophe. De fet, milions de persones fan servir Google a tot el món, així que sí, no és perfecte, però fins ara ha aconseguit grans coses. Google vol diners? Qui dimonis no ho fa avui; Només perquè siguin una de les companyies més grans del món vol dir que podrien, no ho sé, ser amables i no ser cobdiciosos? segle 21!\nDesembre 1, 2009 1 a: 21 AM\nPerò, quina meravella han de ser les pàgines web de les petites empreses de totes maneres? La majoria de les petites empreses tindran llocs web senzills, que no haurien de trigar gaire a carregar-se. D'altra banda, monòlits com Microsoft tenen llocs web enormes amb un munt de contingut, la qual cosa triga molt més a carregar-se que el vostre lloc web mitjà de petites empreses. Per tant, una gran empresa tindrà un desavantatge a l'hora de reduir els temps de càrrega de la pàgina.\nNo crec que hi hagi una gran raó perquè Google utilitzi els temps de pàgina com a factor de classificació, però certament no crec que sigui dolent. I encara que ho sigui, només afectarà les grans empreses de totes maneres.


L'accés directe a CFGS es dispara\nEstudiants d'FP realizant pràctiques en un laboratori d'un centre educatiu de Barcelona\nCreix un 31% l'accés directe d'FP\nde grau mitjà a grau superior\nMés de la meitat dels titulats de CFGM que segueixen estudiant han entrat a CFGS sense haver fet cap preparació prèvia per ingressar-hi\nEls tècnics de formació professional ja no podran matricular-se el curs que ve a un Cicle Superior a través de la Prova d'accés\nLa possibilitat que es va obrir el curs 2015-2016 que els graduats en Cicles Formatius de Grau Mitjà (CFGM) poguessin accedir directament a un Cicle Formatiu de Grau Superior (CFGS) sense haver fet el curs pont o la Prova d'accés (malgrat que els que haguessin fet el curs o la prova tinguessin prioritat per davant dels que no acreditessin cap preparació prèvia) ha disparat l'accés a CFGS per la via directa.\nSegons l'últim estudi d'Inserció Laboral dels Ensenyaments Professionals realitzat pel Departament d'Ensenyament i les Cambres de Comerç de Catalunya, el percentatge de graduats de grau mitjà que el 2017 han accedit directament a un cicle superior ha augmentat un 31,4% respecte al 2016, elevant fins al 51,8% la taxa dels que s'han acollit a aquesta fórmula.\nAquest 51,8% correspon al percentatge de tècnics de formació professional que, en el moment de l'enquesta, és a dir, entre 6 i 9 mesos després d'haver finalitzat els estudis, van respondre que ja es trobaven cursant un CFGS. El qüestionari es va realitzar entre els mesos de gener i abril del 2017 i van respondre'l 11.910 titulats de CFGM.\nPer contra, la taxa dels que van afirmar que havien realitzat el Curs de preparació per a la incorporació de cicles de grau superior (denominació amb què es va rebatejar el CAS o Curs pont o específic) o la Prova d'Accés a cicles superiors, que fins al 2016 va ser l'opció majoritària, s'ha reduït en 32 punts en relació a l'any anterior, passant del 60,4% al 28,4%.\nCANVIS EN LA PREINSCRIPCIÓ PER AL PROPER CURS\nDe cara a la preinscripció d'enguany, però, que s'iniciarà el 29 de maig per a l'accés als CFGS, els tècnics de formació professional que vulguin cursar un cicle superior ja no podran fer-ho a través de la Prova d'accés com fins ara, sinó només mitjançant el curs específic (opció prioritària d'aquesta via) o bé si acrediten "formació per a les proves d'accés o el curs de preparació per a les proves d'accés" (segon grup de prioritat). Per a aquesta via d'accés es reserven un 20% de les places.\nFinalment podran accedir també a un cicle superior, per la mateixa via, els titulats de CFGM que no acreditin cap de les formacions anteriors, passant per davant dels altres els que procedeixen de la mateixa família professional o d'una família afí.\nLa porta d'entrada a CFGS a través de la Prova d'accés (per inscriure's a la qual cal tenir almenys 19 anys o complir-los el 2018), es reserva per a les persones que no tinguin "cap titulació acadèmica o d'ensenyaments equivalents que permeten l'accés directe a la formació professional". A aquesta via es continuen destinant un 20% de les places.\nEl 60% de les places restants de CFGS es reserven com fins ara als estudiants procedents del Batxillerat. Tenen prioritat aquells que hagin cursat les modalitats de batxillerat prioritàries per al cicle corresponent, i, un cop aplicada la prioritat, les sol·licituds s'ordenen a partir de la qualificació mitjana dels estudis.\nSi queden places lliures un cop ocupades totes les places reservades corresponents, les vacants es reparteixen de forma proporcional entre les altres vies.\nEstudiants del programa\nForma't al port de Barcelona\nComerç Internacional, un CFGS\nde la UAB amb formació en xinès\nEl Cicle Formatiu de Grau Superior (CFGS) en Comerç Internacional que ofereix la Fundació de la Universitat Autònoma al campus de Bellaterra inclou la impartició de matèries en anglès, la realització d'activitats en francès i una primera introducció en el xinès comercial, on es treballen aspectes no només de l'idioma sinó també de la cultura i les tradicions, les normes i els costums del país asiàtic.\nEl cicle, que forma tècnics especialistes en la gestió d'activitats d'importació i exportació i transport de mercaderies, ofereix als seus estudiants la possibilitat de participar en el programa Forma't al port per aprofundir en el coneixement del sector logístic que opera al Port de Barcelona.\nEl centre té previst celebrar tres Jornades de Portes Obertes els dissabtes 14 d'abril, 12 de maig i 9 de juny, per donar a conèixer les característiques d'aquest CFGS.\nEl centre ofereix una vintena\nde cicles formatius\nSalesians Sarrià celebra les seves\nPortes Obertes el dissabte 14\nSalesians Sarrià, que compta amb una vintena de cicles formatius de grau mitjà (CFGM) i superior (CFGS) a la seva programació d'estudis postobligatoris, organitza el dissabte 14 d’abril la seva Jornada de Portes Obertes (de 10 a 13.30 hores).\nA banda de la Formació Professional (FP), que també s'imparteix en modalitat dual, i dels Programes de Formació i Inserció (PFI), el centre presentarà l'oferta educativa del Batxillerat, que aquest any incorpora la modalitat artística, i que inclou el Batxillerat Internacional.\nAl llarg de la jornada hi haurà diverses sessions informatives per a cada nivell i, en el cas de l'FP, se'n faran d'específiques per a cadascun dels cicles. També s’organitzaran visites als diferents departaments per tal de conèixer directament les instal·lacions. A més, es podran observar algunes demostracions pràctiques efectuades pels alumnes. Inscripcions obertes.


Vàlvules de Seguretat Taco per Premses Mecàniques - Neubor, S.L.\nCONTROL PER PREMSES MECÀNIQUES.\nVàvules pneumàtiques de doble cos per premses.\nLes vàlvules de seguretat de doble cos Taco estan dissenyades per a operar el fre i embragatge d’una premsa mecànica. Aquestes vàlvules són intrínsecament segures i per tant sota el supòsit de qualsevol part de la vàlvula no funcioni correctament tota la pressió de l’aire va des de la connexió d’entrada fins a la connexió d’escapament. Oferim dos models de vàlvules diferents:\nSèrie MVS. Aquest tipus de vàlvules funcionen amb el cabal d’aire en paral·lel i disposem de tres versions distintes: sense cap tipus de control del funcionament de la mateixa, un segon model amb control mitjançant finals de cursa o microruptors i per últim el model amb detectors de proximitat.\nSèrie 3500. Disposem d’aquest tipus de vàlvules en el seu funcionament per cabal en paral·lel o bé cabal creuat.\nEls tamanys de les rosques d’escapament en la sèrie MVS va des de Rc3/4” fins a Rc2”. Els tamanys de les rosques d’escapament en la sèrie 3500 va des de Rc3/4” fins a Rc1-1/4”. Disposem de diferents tipus de voltatges que van des de 110VAC 50Hz, 220VAC 50Hz i 24VDC.\nControl per dipòsits pneumàtics.\nSistema pel control de la pressió en els dipòsits pneumàtics. El concepte consisteix en mantenir la pressió necessària en el dipòsit, si hi ha un excés de pressió s’activa la vàlvula per a deixar escapar l’aire comprimit fins a aconseguir l’ajust, en canvi si hi ha un defecte de pressió, s’obre una altra via de la mateixa vàlvula fins aconseguir aquella mateixa pressió d’ajust.\nAquest sistema consta de tres parts: aparell de comandament H30 , transductor de pressió S12 que ha de muntar-se en el mateix dipòsit pneumàtic i la vàlvula pneumàtica d’accionament H18 o H1B. En el cas que la màquina disposi d’autòmat programable pot no muntar-se l’aparell electrònic i comandar el sistema a través dl PLC de màquina.\nLa nostra marca per sistemes de seguretat en premses mecàniques és Taco


Un cens revela que el 10% dels habitatges de Vic no els ocupa ningú\n26/01/2017 - 17.00\nEl regidor d'Habitatge de l'Ajuntament de Vic, Josep Maria Roca, intervé durant la taula d'habitatge que ha tingut lloc aquest dijous al migdia al consistori. Pla mig. Imatge del 26 de gener de 2016 (Horitzontal).\nACN Vic.-Vic disposa d'un parc d'habitatges de gairebé 20.000 immobles, dels quals un 10% no els ocupa ningú. La xifra es desprèn d'un cens que ha elaborat durant el 2016 l'Ajuntament de Vic i que forma part d'un projecte que va sorgir de les propostes dels pressupostos participatius. El regidor d'Habitatge, Josep Maria Roca, ha assenyalat que, per barris, el centre històric és on es concentra el 23% dels pisos desocupats, seguit dels barris de la Calla i Sant Pere (10%), el barri del Remei (9%) i el barri d'Osona (8%). Dels 2017 pisos buits de la ciutat, 240 es troben en mans de bancs o grans tenidors i es concentren principalment als barris del Remei, l'Estadi i Els Caputxins. Roca ha explicat que l'Ajuntament manté converses amb els bancs i els grans tenidors "per fer-los veure la necessitat que cal posar-los a lloguer a un preu social". Encara no han començat a sancionar-los, "però ens hem dotat dels mecanismes per fer-ho", ha apuntat el regidor.\nEl cens propi d'habitatges buits de la ciutat de Vic posa de manifest que dels 2017 habitatges desocupats, dels quals 240 en mans de bancs i grans tenidors, 942 es troben en ple centre històric. Tot i que el nucli antic aglutina bona part dels pisos desocupats, el segueixen el barri de Sant Pere (176), el barri de la Calla (148) i el barri del Remei (213). En la banda baixa, els barris amb menys pisos buits són el barri de Sant Llàtzer (10), el barri de la Guixa (6) o el barri de Santa Anna (12). El regidor d'Habitatge, Josep Maria Roca, ha assenyalat que les causes que expliquen que aquests pisos es trobin desocupats poden ser múltiples, però s'ha identificat que molts immobles ho estan perquè no tindrien les condicions per habitar-los. Per lluitar contra això, l'Ajuntament de Vic està dissenyant un programa anomenat InVic, que es posarà en marxa d'aquí un parell de mesos, que té com a objectiu afavorir que els pisos buits de les zones antigues de la ciutat i que no estan al mercat hi puguin entrar gràcies a ajudes i subvencions que els farien habitables. "Moltes vegades són pisos sense cèdula d'habitabilitat que requereixen de petites rehabilitacions", ha assenyalat el regidor.El responsable d'Habitatge ha explicat que a canvi de les subvencions, el propietari s'haurà de comprometre a establir un preu assequible pel lloguer. A banda, l'Ajuntament de Vic també posarà en marxa campanyes de divulgació perquè els particulars tinguin coneixement de la necessitat de lloguer que hi ha a la ciutat. Preveuen que aquestes campanyes ajudin a engrossir la borsa local d'habitatge social a canvi de subvencions amb l'impost de l'IBI, per exemple. En el cas que algun propietari cedís el pis per convertir-lo en lloguer social, la rebaixa de l'IBI seria encara més gran, ha explicat Roca. En el darrer any s'han ocupat 59 habitatges per part de demandants inscrits a la borsa de lloguer social de la ciutat. "Potser són pocs, però no ens podem permetre que no siguin més per desconeixença dels propietaris", ha dit Josep Maria Roca. Pel que fa als 240 pisos buits en mans de bancs o grans tenidors, les entitats que més en tenen són el BBVA (18,75%), Sareb (25,41%), Banc Santander (15,42%) i Bankia (10,83%). La gran majoria, més del 70%, són pisos d'entre 51 i 90 metres quadrats. Per barris, es troben bàsicament al Remei, l'Estadi, Els Caputxins i la Calla. Dels 240 immobles, 102 ja disposen de cèdula d'habitabilitat, i per tant es troben a punt per entrar-hi a viure. El regidor Roca ha explicat que l'Ajuntament està buscant la manera per fer que els pisos de bancs i grans tenidors que estan buits, però amb totes les condicions per entrar-hi a viure, es puguin introduir ràpidament a la borsa de lloguer. "Ens hem posat en contacte amb ells perquè entenguin que tenen l'obligació de posar-los a lloguer social", ha assenyalat. Com que en alguns casos això no està essent així, "hem buscat mecanismes per aconseguir-ho". Tot i que el consistori va aprovar per ple la imposició de sancions a entitats que no posin els pisos buits a lloguer social, l'Ajuntament de Vic encara no ha executat cap d'aquestes sancions. Durant el 2016, un total de 211 persones es van donar d'alta al servei local d'habitatge com a demandants d'un pis de lloguer. Per elaborar l'estudi s'ha utilitzat el registre de pisos buits de bancs de la Generalitat, les dades del padró, les baixes de consum d'aigua, el cadastre i també s'han dut a terme inspeccions visuals. La iniciativa del cens forma part de la proposta 'Habitatge per a tothom' que va guanyar el mes d'abril de 2015 en la primera convocatòria de pressupostos participatius a la ciutat.


Apologia de la curiositat: Tancar televisions o quiròfans\nno han de ser una excepció ni poden ser-ho, encara que aquesta retallada d’un altre servei públic afecti el meu gremi, els meus col.legues.\nUn cop dit això com a context general, seria pura demagògia assenyalar amb el dit TV 3 i insinuar malèvolament que són uns privilegiats, com s’ha intentat fer. Jo també prefereixo que tanquin una part de TV 3 abans que tancar quiròfans de la Seguretat Social –com ja han tancat--, però segons com es plantegi la disjuntiva és falsa, manipuladora, barroera i intolerable.\nResulta probable que la proliferació de televisions autonòmiques hagi donat peu a excessos pressupostaris, alguns fins i tot escandolosos, com a València. Això no treu que seria injust posar-les totes al mateix sac. La Corporació Catalana de Radiotelevisió s’ha distingit generalment per la seva qualitat innovadora a l’hora de dinamitzar el fet radiofònic i televisiu català. Potser ara no ho podem continuar pagant al mateix nivell, però en les societats civilitzades el bisturí pressupostari no s’utilitza igual que unes estisores de podar. Em temo que el pressupost destinat a TV 3 no és, proporcionalment al seu rendiment, més elevat que el de molts altres serveis públics.\nPosats a tancar, perquè no tanquen d’una vegada per provadament innecessària la cambra alta del Senat, que Quim Monzó titllava ahir mateix a la seva columna de La Vanguardia amb qualificatius gruixuts (“muntatge grotesc”) que molts compartim? Per què no tanquen també els consells comarcals, davant la impossibilitat de trobar-los una utilitat? Per què no tanquen les Diputacions, com proposava Pérez Rubalcaba durant la campanya electoral? Per què no retallen les assignacions salarials i els serveis dispensats (dietes, secretàries, xofers, etc.) als polítics en actiu o jubilats?\nLa demagògia és un recurs facilíssim d’utilitzar. Per més que pugui tenir una part incontestable de raó, el broc gros no és mai la manera més ajustada ni equànime d’actuar. De moment, allò que s’ha retallat d’entrada i de forma inapel.lable són els llocs de treball, els sous, les pensions i els quiròfans. La llista es pot allargar indefinidament, però governar és prendre decisions amb discerniment, amb objectius i amb arguments. I se suposa que en favor de la majoria, almenys en teoria democràtica.


Escriure sense interrupcions...: Sentit d'Estat 26-05-2014 El Periòdic d'Andorra - La finestra oberta\nSentit d'Estat 26-05-2014 El Periòdic d'Andorra - La finestra oberta\nQuan el Comú de Sant Julià de Lòria ha fet arribar una carta al Síndic demanant la creació d'una taula nacional per abordar la modificació de les lleis de competències i de transferències comunals, hem pogut veure com la resta de representants comunals no estaven per la labor. L’argument comú apel·lant “al sentit d’Estat” ha estat (valgui la redundància) contundent, per tal de ratificar l’acord institucional rubricat entre comuns i Govern, que, tot i tractar-se “d’un acord de mínims”, sembla que ha implicat “moltes hores de treball” i que “veient la situació del país, és on s’ha volgut arribar”.\nDe fet, si analitzem amb una mica de detall la situació i el seu històric, i malgrat la teoria del sentit d’Estat –a la que es refereixen els polítics comunals–, la conclusió per a la major part dels ciutadans és que –per la gravetat de la situació econòmica de l’Administració (en la seva globalitat) i per l’escassa predisposició a l’hora de tractar amb profunditat la temàtica de les competències i les transferències comunals– ha estat la mostra d’una total irresponsabilitat política i d’un nul sentit d’Estat.\nÉs probable que les formes –com va reconèixer el mateix Ministre de Presidència– fossin culpables, en part, de la manca d’un acord real i valent per emprendre una reforma més que necessària. Tanmateix, a aquestes alçades el fons hauria hagut de prevaldre per damunt de les formes; el sentit d’Estat hauria sigut pensar en el bé de tot un país, més enllà de les capelletes parroquials que tants bons rèdits representen per a alguns.\nDesprés de més de vint anys de vigència d’una Constitució de difícil acord, potser que ja fóra hora d’adaptar la norma jurídica a la realitat ciutadana –que en aquests anys ha evolucionat molt i en molts àmbits–, i també –s’organitzi, o no, una taula tripartida i acords transcendentals presos per consens– de retornar al Consell General la seva potestat, cada cop més arraconada per determinats poders i partits, que no vetllen en absolut pel bé de tots.


Montserrat i Buendia, Sandra - Search Results - Traces : Catalan language and literature database\nHome > Search Results: Montserrat i Buendia, Sandra\nLes TIC a l’aula: una realitat / Montserrat i Buendia, Sandra (Universitat d’Alacant) ; Hernández, Pep (Col·legi El Valle (Madrid))\nLa llengua de les Poesies d’Ausiàs Marc. Un tast de la sintaxi (i) / Martines, Josep (Universitat d’Alacant) ; Montserrat i Buendia, Sandra (Universitat d’Alacant)\nEls autors paren atenció sobre la construcció “Preposició en + Gerundi” i sobre les perífrasis “estar + Gerundi” i “venir a/ en + Infinitiu”. Segons els lingüistes, "aquestes qüestions sintàctiques tenen un relleu particular dins els processos de gramaticalització en català, en l’estudi de la variació diacrònica, funcional i territorial i, finalment, en la construcció del model de llengua normativa contemporani".\nMontserrat i Buendia, Sandra in Amazon\nMontserrat i Buendia, Sandra in Google Books\nMontserrat i Buendia, Sandra in Google Scholar\nMontserrat i Buendia, Sandra in Google Web Montserrat i Buendia, Sandra in INSPIRE\nMontserrat i Buendia, Sandra in NEBIS\nMontserrat i Buendia, Sandra in Scirus


Castell de Loarre - Església de Nostra Senyora de Valverde\nEsglésia de Nostra Senyora de Valverde\nDins del recinte fortificat construït per Sanç el Gran, s'alça aquest petit temple llombard. El mur sud formava part de la muralla del castell i als seus peus es creu que hi podia existir una torre adossada.\nEstà format per una única nau acabada en un absis semicircular. Aquest ha quedat ocult exteriorment per la nova església de Sant Pere, construïda per Sanç Ramírez. És precisament d'aquesta època la volta de mig punt que cobreix el temple. Originalment s'havia construït amb una coberta de fusta a dues aigües.\nLa porta d'accés es troba en el mur nord. És una senzilla porta de mig punt adovellat. En aquest mateix mur es troben dos finestrals esqueixats de mig punt. En el mur sud podem trobar dos finestres de les mateixes característiques. Completa la il·luminació del temple un finestral esqueixat en el centre de l'absis i un ull de bou en la part superior del mur oest.


desplaçament de caràcters | All you need is Biology\nArxiu d'etiquetes: desplaçament de caràcters\nCATALÀ, CONTINGUTS, General, MEDI AMBIENT, MEDI AMBIENT TERRESTRE\nL’espai vital dels éssers vius\nTots tenim el nostre propi espai vital, aquell lloc en el qual ens sentim a gust, com si estiguéssim a casa. També tenim les nostres rutines, costums i tot aquest elenc de preferències que ens fan únics. Cada un de nosaltres tenim, en definitiva, el nostre propi nínxol ecològic, un concepte extensiu a cadascuna de les espècies que comparteixen la Terra amb nosaltres. D’ell deriven processos ecològics com la competència o l’especiació, fenòmens clau per entendre l’acoblament i la dinàmica dels ecosistemes naturals.\nQuan a un li pregunten com descriuria a una persona estimada, el primer que ens ve al cap és la seva manera de ser quan estàs allà amb ella i allò que adora fer. Sabem què és el primer que sempre demana en un restaurant, allò que li treu de polleguera, quins llocs li agrada freqüentar, què li agrada fer quan té temps lliure i fins i tot com es comporta quan li agrada algú. Si a més hem conviscut amb ells, podríem encertar gairebé amb precisió suïssa la seva rutina diària, des que s’aixeca fins que se’n va a dormir. Encara que evidentment no ens comportem sempre igual, hi ha multitud de trets, manies i rutines que ens caracteritzen i diferencien. Cada un de nosaltres tenim la nostra zona de confort, els nostres hobbies, preferències alimentàries i persones amb les que adorem passar el nostre temps lliure.\nLes preferències alimentàries de cada un, així com les seves rutines i hobbies, serveixen de comparació per exemplificar la diversitat de nínxols ecològics en el regne natural. Font: Flickr, George Redgrave.\nEL NÍNXOL ECOLÒGIC D’UNA ESPÈCIE\nAquest “espai vital” que cada un tenim i amb el que ens sentim identificat, és igualment equiparable al nínxol ecològic dels éssers vius. El nínxol ecològic d’una espècie és un concepte que sempre se’ns ha estat presentat com la “ocupació”, “professió” o “treball” que realitza un ésser viu en el lloc on viu (Viquipèdia o Conicet), però que va molt més enllà d’això. Hutchinson (1957) el va definir com: “L’hipervolum d’n dimensions dins del qual l’espècie pot mantenir una població viable”. Malgrat la possible confusió en la definició, és interessant quedar-se amb el terme d'”n dimensions”, ja que és la idea en què es fonamenta el nínxol ecològic. Un nínxol ecològic no és res més que tots aquells requeriments multidimensionals d’una espècie. Dit d’una altra manera, el nínxol ecològic d’una espècie vindria a ser tot allò que envolta a l’espècie i que li permet prosperar i sobreviure allà on es troba. Fa referència, al cap i a la fi, a totes aquelles variables que l’afecten en el seu dia a dia, ja siguin biològiques -contacte amb altres éssers vius- o físiques i químiques -el clima en totes les seves expressions, l’hàbitat físic en el qual viu-. Un nínxol ecològic d’una espècie seria l’espectre d’aliments que consumeix o pot arribar a consumir, el moment del dia en què està activa per realitzar les seves funcions, el moment de l’any i la forma en la que porta a terme la reproducció, les espècies que la depreden i aquelles a les que depreda, l’hàbitat que tolera i tots aquells factors físics i químics que permeten que aquesta espècie segueixi sent viable.\nAquestes 5 espècies d’aloses d’Amèrica del Nord semblen ocupar el mateix hàbitat (l’avet) però no és així. En realitat cada una ocupa una posició diferent dins l’arbre. Font: Fisicanet.\nPer posar un exemple bastant il·lustratiu, situem-nos a la sabana africana. Els principals ungulats que pasturen i realitzen les migracions massives estan compostos per zebres, nyus i gaseles de Thomson. A primera vista, podríem pensar que el seu nínxol ecològic és molt semblant: mateix hàbitat, mateixa rutina, mateixos depredadors i mateix àpat. Mateix menjar? En absolut. Durant la migració, les zebres van davant, devorant l’herba alta, que és la de pitjor qualitat. Els segueixen els nyus, que mengen el que encara queda en peu, i a aquests els segueixen les gaseles de Thomson, que s’alimenten dels nous brots, de gran qualitat, que comencen a germinar.\nEncara que a primera vista pugui semblar que s’alimenten del mateix, cada espècie es centra en una part diferent de la planta. Font: Abierto por vacaciones.\nPODEN CONVIURE DUES ESPÈCIES AMB EL MATEIX NÍNXOL EN UN MATEIX LLOC?\nEl principi d’exclusió competitiva, proposat per Gause (1934), declara que dues espècies ocupant el mateix nínxol no poden coexistir a llarg termini ja que entrarien en competència pels recursos. Així doncs, en un procés de competència pel mateix nínxol ecològic, sempre hi ha un guanyador i un perdedor. Al final, un dels competidors s’imposa a l’altre, i llavors poden passar dues coses: que el perdedor s’extingeixi (imatge A) o que hi hagi un desplaçament de les seves característiques per tal d’ocupar un altre nínxol (imatge B). De fet, el principi d’exclusió competitiva està darrere de la problemàtica actual amb les espècies invasores. Les espècies invasores no són més que espècies amb uns nínxols ecològics molt semblants a les espècies natives que, quan convergeixen en un mateix hàbitat, acaben desplaçant a les espècies autòctones, ja que són millors competidores. També sol passar, per descomptat, el contrari: l’espècie exòtica en qüestió és pitjor competidora que la seva homòloga i no arriba a prosperar en el nou ambient.\nImatge A | Es va dur a terme aquest estudi per observar l’efecte de l’exclusió competitiva en dues espècies de protists. Les dues espècies ocupen nínxols ecològics gairebé idèntics, però aïllats en la natura. La densitat d’una d’elles cau en picat quan se les obliga a compartir el mateix espai, fins que acaba desapareixent. Aquest mateix procés succeeix amb les espècies invasores. Font: Jocie Broth.\nImatge B | Quan les 3 espècies de pinsans de les Galàpagos (els diferents colors) conviuen a la mateixa illa, es dóna un desplaçament de caràcters per exclusió competitiva. Els individus dels extrems tendeixen a tenir valors de profunditat de bec molt semblants als de les altres espècies, el que provoca un solapament de nínxol i la seva posterior competència. Així s’acaben establint els límits finals. Font: Nature.\nHem vist que compartir nínxol ecològic és sinònim de conflicte entre espècies. No obstant això, hi ha una situació en què no és així. La hipòtesi de l’equivalència funcional de Hubbell proclama que si els nínxols són idèntics i els paràmetres de vida (fecunditat, mortalitat, dispersió) de les espècies implicades també ho són, cap d’elles té un avantatge competitiu sobre l’altra, i la batalla acaba en taules. Aquest fet sembla haver-se demostrat, de moment, tan sols en un ecosistema molt estable com és el bosc tropical en una illa de Panamà (Barro Colorado). Les diferents espècies d’arbres d’aquest bosc, al tenir paràmetres de vida gairebé idèntics, no competeixen i es distribueixen a l’atzar, com si d’individus de la mateixa espècie es tractessin. A més, sembla ser que l’especiació en aquest tipus de boscos tropicals també podria donar-se per atzar, el que hauria provocat l’alta diversitat d’espècies que contenen aquests boscos.\nEls boscos tropicals presenten una densitat d’espècies arbòries única al món. Una hectàrea de bosc tropical pot contenir fins a 650 espècies arbòries, més que tot Canadà i els EUA junts. Serà l’equivalència funcional de Hubbell l’explicació a aquest curiós fenomen? Font: Flickr, Jo.\nNÍNXOLS NOUS, ESPÈCIES NOVES\nL’especiació, o formació de noves espècies, sol ocórrer quan es creen nous nínxols ecològics o algun queda desocupat. En ambdós casos, ocupar un nou nínxol ecològic implica diferenciar-se gradualment de la població inicial fins a esdevenir en una espècie genèticament diferent. Com a exemple de formació de nous nínxols ecològics tenim el cas de l’aparició de les angiospermes. El seu auge va obrir multitud de noves possibilitats, gràcies tant a l’augment de diversitat de llavors i fruits (augmentant d’aquesta manera el nombre d’espècies especialitzades en cadascuna d’elles) com a l’aparició de les flors complexes, que va permetre l’explosió de multitud de insectes que van començar a pol·linizar-les (facilitant l’aparició de nous insectívors). Com a exemple de nínxol desocupat, hi ha el famós cas de l’extinció dels dinosaures no avians. Els dinosaures dominaven gran quantitat de nínxols ecològics, tant terrestres com aeris, i fins i tot aquàtics. Aquest buit va ser aprofitat per multitud de mamífers, que van anar ocupant aquests nínxols, gràcies a la seva elevada fecunditat i plasticitat (flexibilitat a l’hora d’ocupar diferents nínxols). Això va acabar provocant grans ràtios d’especiació en poc temps, el que és conegut com a radiació adaptativa.\nAquest és Eomaia scansoria, una espècie extinta de mamífers que va viure a la mateixa època que els dinosaures. L’extinció dels dinosaures va obrir un gran ventall de possibilitats als mamífers, que, tot i que estaven en expansió, romanien en un segon pla. La seva gran plasticitat va fer que colonitzessin multitud d’hàbitats, ocupant els nínxols ecològics lliures deixats pels dinosaures. Font: Wikipedia.\nL’ACOBLAMENT DE LES COMUNITATS\nCom hem vist, el nínxol ecològic està darrere de processos ecològics i evolutius fonamentals. Totes les comunitats vives d’avui dia s’han anat formant gràcies als nínxols de les diferents espècies que, mitjançant competència per solapament de nínxols, s’han anat muntant com si fos un puzzle. Quan una peça desapareix, una altra ocupa el seu lloc, exercint la funció que l’altra duia a terme en la comunitat. No obstant això, conèixer la totalitat del nínxol ecològic d’una espècie és una feina complicada i, en la majoria dels casos, impossible. Com en les relacions humanes, un coneixement exhaustiu de tot allò que influeix en la vida d’una espècie (o de l’espai vital d’una persona) és de summa importància a l’hora d’assegurar la seva conservació a llarg termini.\nApunts màster Ecologia UAB\nImatge de portada: Taringa.net\nacoblament de comunitatsalosesBarro Coloradobosc tropicalcompetenciacomunitatsdesplaçament de caràctersdinámicadinosauresecosistemaEomaia Scansoriaequivalencia funcionalespai vitalespècies invasoresespeciacióespecieevolucióexclusió competitivaextincióGausehabitatHubbellHutchinsonnínxol ecològicParameciumpinsans Galàpagosplasticitatpreferènciesradiació adaptativarecursossabana africana


FORA D'HORES.: LA NITS DELS MORTS\nLA NITS DELS MORTS\nTambé anomenada "Festa dels morts", "Dia de les ànimes" o "Nit de les ànimes", el 31 d'octubre és la primera part de la festa de Tots Sants, el moment de l'any en què els morts visiten als vius. Es creu que aquesta nit els difunts familiars tornen a casa a la recerca d'aliments, calor i confort. Per això, i per tal d'ensenyar-los el camí, és costum que a moltes cases s’encenguin espelmes i altres llums de flama, sovint a l’interior de càntirs i fruits del temps, com carabasses, que s’acostumen a decorar. En algunes llars a l'hora dels menjars es posa un plat a taula pel difunt. En alguns indrets també es fan processons carnavalesques amb l'aparició de les representacions dels esperits dels morts que la tradició popular ha creat al llarg dels temps: fantasmes, ànimes en pena i altres éssers terrorífics. Al nostre país, la tradició popular explica que aquesta nit surten del seu lloc de repòs algun dels nostres avantpassats més mítics: el rei Jaume I, el comte Guifré el Pelós, el comte Arnau, etc...\nFestes de Morts arreu del món?\nCom ho fem a Catalunya?\nLa nit de Tots Sants, del 31 d'octubre a l'1 de novembre, s'organitzen innombrables castanyades col·lectives, uns àpats comunitaris a base de castanyes, panellets, moniatos i altres fruits de l'època que es celebren amb la família, els amics i fins i tot a les escoles. Sovint s'acompanya les castanyes i panellets amb vi dolç, del bo. La Castanyada és una reunió comunitària que sovint és organitzada per ajuntaments, ateneus, grups de joves, associacions de veïns, entitats culturals, centres excursionistes, penyes esportives, etc.\nA més, els difunts, si ens veuen alegres i feliços, es queden i esperen un any més, en canvi si estem tristos i compungits, son ells els qui s'alegren i marxen cap el mes enllà, guiats per la llum de les espelmes. (glup)\n31 d’octubre de 2009 a les 13:30\n31 d’octubre de 2009 a les 15:34


Som-hi Dansa presenta una versió moderna i teatral del ballet del "Trencanous".\nUn espectacle de dansa, narrat en veu en off, on s'explica l'origen de la llegenda del Trencanous. L'espectacle combina dansa clàssica amb dansa jazz. Tothom coneix el Ballet del trencanous, però poca gent coneix la llegenda. En aquest espectacle descobrirem perquè, fa molts i molts anys en el país de Nuremberg, un noi anomenat Daniel es converteix en un ninot de fusta anomenat Trencanous i queda limitat a trencar nous amb la boca tota la seva vida.


La ventada fa bolcar diverses caravanes i un camió a TGN\nDiverses caravanes i un camió bolquen a l'Hospitalet de l'Infant pel fort vent\nEls incidents s'han concentrat a l'AP-7 i cap persona ha reusltat ferida de gravetat\ndiumenge, 3 de novembre 2019 - 20:05h\nLa ventada d'aquest diumenge ha fet estralls per la carretera AP-7 | Trànsit\nLa forta ventada que ha sacsejat el Camp de Tarragona aquest diumenge 3 de novembre ha fet estralls a les carreteres del territori, si bé en cap episodi s'han produït ferits greus ni s'han hagut de lamentar més danys que els materials. Un dels grans epicentres del vendaval ha estat el tram de l'AP-7 que uneix Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant.\nLa zona, que ha hagut de suportar una ventada de fins a 143 quilòmetres per hora en el moment més perillós, ha concentrat la major part dels accidents de les carreteres de la demarcació, amb diverses caravanes i un camió bolcades per culpa del vent, segons ha informat Trànsit i han confirmat fonts dels Mossos d'Esquadra. Cap persona ha resultat ferida, més enllà d'uns ensurts grans que coincideixen amb les hores d'operació tornada després del cap de setmana llarg de Tots Sants.\nDiumenge de retencions per l'operació tornada a les carreteres de Tarragona\nAquesta operació tornada ha concentrat els dos grans punts d'embús i retenció habituals a les carreteres de Tarragona: l'N-340 i l'AP-7 a l'altura del Vendrell. També ha calgut obrir pas alternatiu a la carretera C-14, al seu pas per Alcover (Baix Camp), per la presència d'obstacles a la via per culpa de la ventada.\n"❗🚅 URGENT: Tallada la circulació de trens pel vent huracanat" "⚠ ARA MATEIX: Cues a l'AP-7 per un accident"\nVandellòs L'Hospitalet de l'Infant trànsit AP-7 carreteres


Torra diu que encara el fa dubtar més de la independència de poders que el cap de Govern defensi la Justícia - FÒRUM.ad\nEl portaveu de la Plataforma de Funcionaris, Joan Torra, ha volgut respondre, aquest dimecres, a les declaracions del cap de Govern, Toni Martí, reclamant una disculpa per ‘fer mal a les institucions’. Torra va declarar aquest dimarts que dubtava de la independència de la Justícia perquè havia fet servir l’argument del Govern en la seva resolució a la demanda contra la Llei de les retallades. Aquest dimecres s’ha refermat en el seu posicionament i ha declarat que el fet que el cap de Govern defensi la Justícia ‘encara em fa dubtar més’.\nSegons el portaveu de la Plataforma de Funcionaris, el fet que el cap de Govern hagi entrat a valorar les declaracions sobre la independència de la Justícia, és un fet que encara demostra més la relació entre el Govern i la Justícia. Mentre que Toni Martí ha assegurat que aquestes declaracions ‘fan mal a les institucions’, Torra considera que està en el seu dret a opinar, i que ‘si ahir dubtava, avui encara més’.\nA més, el portaveu dels funcionaris també ha volgut recordar que les seves declaracions no vénen donades perquè la resolució els hagi estat desfavorable. ‘Això ja ho sabíem, i per això tenim contractats els advocats fins al Tribunal Constitucional, perquè sabem que haurà de ser el que resolgui aquesta qüestió’, assegura Torra. De fet, indica que les seves declaracions són pel fet que es faci servir la mateixa argumentació que utilitza el Govern en el seu exposat.\nNotícia Anterior: Carme Puig, fadrina d’Escaldes-Engordany 2012\nSegüent Notícia: Horòscop per a dijous 3 de maig\nNo tenim sort ni en tindrem amb el Sr Torra portaveu dels sindicats de l´Administració


Artículos PRL – Page 6 – Prevencion\nNomés tens una pell. Protegiu del dany solar\nDimarts que ve, 13 de juny, se celebra el Dia Europeu de la Prevenció contra el Càncer de Pell amb l’objectiu de conscienciar la població de la importància de l’autocura per evitar aquesta malaltia.\nE d’Evolució: la mida, la forma o el color de la piga estan canviant.\n• Utilitza roba amb protecció\n• Fes servir crema protectora amb alt factor de protecció, mínim 30, i aplica-cada 2 h.\nEn Activa Mútua ens importa la teva salut i volem recordar-te que l’adopció de petites pràctiques preventives pot ajudar-te a evitar el desenvolupament d’aquesta malaltia.\nLa salut dels nostres treballadors és la salut de les nostres empreses\nTècnica Departament de Prevenció de Riscos Laborals\nOptimitzar la compilació i l’ús de les dades sobre seguretat i salut en el treball\nAmb la finalitat de promoure la prevenció d’accidents laborals i malalties professionals a tot el món, el 28 d’abril de cada any es celebra el Dia Mundial de la Seguretat i la Salut en el treball.\nAquest Dia de celebració és un dia, també, de reflexió i de record de totes les persones que han sofert lesions i que han perdut la vida prematurament per motius laborals.\n“Optimitzar la compilació i l’ús de les dades sobre seguretat i salut en el treball” és la campanya que dedica aquest any l’Organització Internacional del Treball (OIT) per a commemorar aquesta data.\nEn el marc de l’Agenda 2030 per al Desenvolupament Sostenible de les Nacions Unides i de múltiples convenis, recomanacions i protocols de l’Organització Internacional del Treball sobre seguretat i salut laboral, els països s’han compromès a recopilar i utilitzar dades fiables sobre seguretat i salut en el treball.\nPer a donar compliment a aquest compromís, és necessari que els països estableixin sistemes de recopilació de dades efectives, a través dels quals s’obtingui documentació fiable sobre els accidents de treball i les malalties professionals.\nAmbla informació obtinguda, tractada de manera confidencial, es podran detectar perills i riscos nous i incipients; identificar sectors, ocupacions, models empresarials i pràctiques perilloses; formular polítiques, sistemes i programes a tots els nivells (internacional, nacional i empresarial); establir prioritats i mesurar els progressos.\nPer aconseguir l’èxit d’aquesta ambiciosa tasca, els països han de ser conscients dels reptes i obstacles que existeixen a l’hora de recopilar dades efectives sobre seguretat i salut laboral, especialment en aquests casos:\nSectors d’activitat i persones treballadores excloses de la cobertura, els accidents de treball i malalties professionals dels quals no es notifiquen, disminuint, així, la fiabilitat i la utilització efectiva de les dades recopilades (Sector públic, treball domèstic, persones treballadores per compte propi, etc.).\nDificultat en detectar, notificar i registrar les malalties professionals i suposats casos de malalties professionals.\nLlista de malalties professionals que varia d’un país a un altre.\nDefinicions de termes clau de seguretat i salut en el treball que varien d’una autoritat a una altra o entre països.\nInformació exigida pels sistemes de notificació i registre sobre la mort, lesió o malaltia professional, que també varia d’una autoritat a una altra i entre diferents països.\nOptimitzar la compilació i l’ús de les dades sobre seguretat i salut en el treball es centra, en definitiva, en la necessitat fonamental de millorar la capacitat que tenen els països per a recopilar i utilitzar dades fiables sobre seguretat i salut en el treball.\nI és que conèixer la realitat del nostre món laboral és essencial per establir prioritats i millorar els programes preventius i els llocs de treball.\nTècnic de Prevenció de Riescos Laborals\nI… desgraciadament, tot el bó arriba a la seva fi…torna setembre, adéu a l’estiu, als dies de descans i desconnexió, toca desfer maletes, i el pitjor, haver de tornar a escoltar tots els matins aquest maleït despertador per anar a treballar…\nÉs el que es denomina síndrome de tornada al treball o estrès post-vacacional.\nSegons un informe d’Adecco, consultora de Recursos Humans, el 30% dels treballadors espanyols, sofrirà aquesta síndrome, causat per un fracàs durant el procés d’adaptació entre un període de vacances i d’oci amb la volta a la vida laboral. Produeix diferents símptomes que ens fan respondre al desenvolupament de les nostres funcions amb un menor rendiment, arribant en moltes ocasions a ser causa responsable d’absentisme laboral.\nAquests símptomes es caracteritzen per apatia, cansament, falta d’energia, falta de gana, insomni, falta de concentració, fins i tot en algunes ocasions, presentant quadres més severs com a depressió, conducta violenta, etc.\nLa probabilitat de sofrir aquesta patologia vindrà determinada per nombrosos factors, entre els quals es troba la personalitat del treballador i l’entorn laboral. En aquest sentit un perfil de treballador amb menor autoestima, desenvolupant treballs monòtons, en ambients hostils, amb extenses jornades de treball i després d’un llarg període de vacances tindrà major tendència a experimentar aquestes sensacions.\nPer tant a continuació s’enumeren algunes mesures per prevenir i combatre aquesta síndrome, i que permetin una tornada al treball més suportable:\nPlanificar la transició de les vacances al treball, sent un procés gradual (tornar de vacances uns dies abans, reestablir a poc a poc l’horari adaptant-ho a la vida laboral habitual, evitar períodes de vacances massa llargs).\nIncorporar-se al treball amb actitud positiva, enfocar la càrrega de treball com a nous reptes i il·lusions, encaminats a un assoliment personal.\nAdaptar progressivament el ritme de treball, no volent fer-ho tot el primer dia. Organitzar-se i marcar-se metes a curt termini.\nEstablir hàbits de vida saludable (dormir suficients hores a la nit, menjar correctament seguint una dieta mediterrània, practicar algun esport, aprendre a desconnectar, gaudint de família i/o amics, evitar les presses gestionant correctament el temps al llarg del dia, adoptar una mentalitat positiva).\nLes organitzacions tenen la responsabilitat, en aquest sentit de generar un entorn laboral inspirador i estimulant, de col·laboració, en el qual es pugui treballar amb autonomia, amb unes adequades condicions de treball. Enfortir la comunicació afavorint la motivació i implicació del treballador en cada tasca.\nRecorda, la volta al treball… amb un SOMRIURE… guanyaràs en salut i contribuiràs a aconseguir un millor entorn laboral.\nMaria Salud López Sanchez – Tècnica PRL d’Activa Mútua\nLa formació professional dual ‘versus’ la Prevenció de Riscos laborals\nDes de l’entrada en vigor del Reial decret-llei 10/2011, de 26 d’agost, de mesures urgents per a la promoció de l’ocupació dels joves, el foment de l’estabilitat en l’ocupació i el manteniment del programa de recualificación professional de les persones que esgotin la seva prestació per desocupació, ha donat lloc a noves legislacions modificant diversos aspectes de la legislació laboral.\nEntre les quals sorgeixen noves modalitats contractuals per afavorir la inserció laboral i la formació, mitjançant la combinació en el procés d’ensenyament i aprenentatge en l’empresa i el centre de formació, entre elles la Formació dual. Fa plantejar-se quina cabuda té aquesta nova figura laboral en l’ambiento de la prevenció de riscos laborals i fins a on arriba la seva aplicació.\nExistint dues modalitats en aquest tipus de formació per mitjà de contracto laboral o becat.\nEn el cas de contracto laboral, sigui la modalitat que sigui, les obligacions són les mateixes que per a qualsevol altre treballador de l’empresa, com pot ser en la formació i informació, l’avaluació de riscos dels llocs de treball, l’obligació de proporcionar-los equips i mitjans de protecció i en general, l’empleno de la normativa en prevenció de riscos laborals.\nQuan la presència de l’alumne és mitjançant una vinculació per beca (estrictament acadèmica i no laboral), la normativa de prevenció de riscos laborals no els és aplicable, amb caràcter general, malgrat l’obligació de donar-los d’alta i cotitzar en el Règim General de la Seguretat Social.\nCal tenir present que qualsevol persona que accedeix a un centre de treball ho ha de fer en condicions de seguretat, ja que el fet de no estar inclòs en l’àmbit d’aplicació de la normativa laboral no vol dir que l’activitat de l’aprenent aquest exempta de riscos que, arribat el cas, poden haver-hi responsabilitats en altres àmbits (responsabilitat civil, etc). És convenient que els empresaris avaluïn la interacció entre els treballs que realitzen els becaris i la resta de treballadors de l’empresa, mitjançant la coordinació d’activitats preventives (RD171/2004).\nUn dels temes més rellevants és que en el cas d’accident ocorregut en les instal·lacions del centre de treball on s’ha d’assistir a l’alumne, en aquests casos ha de diferenciar els convenis establerts entre el centre i l’empresa.\nEls convenis denominats de Pràctiques (tenir present el RD 1493/2011 de 24 d’octubre, programes de formació finançats vinculats a estudis universitaris o de formació professional) que es pacten estan coberts pel segur escolar i l’assistència la presta qualsevol centre del Sistema Nacional de Salut o en centres concertats amb l’Institut Nacional de la Seguretat Social.\nO per mitjà del Contracte laboral o becat, en els dos casos, la prestació d’assistència sanitària l’ofereix la Mútua col·laboradora de la Seguretat Social que disposi l’empresa. S’han de notificar i investigar els accidents.\nRespecte a la vigilància de la salut, entenc que l’estudiant/becari també ha de ser sotmès a un reconeixement mèdic previ o periòdic quan sigui obligatori en l’empresa, per ser imprescindible per avaluar els efectes de les condicions de treball sobre la salut dels treballadors o per verificar si l’estat de salut del treballador pot constituir un perill per a ell mateix, pels altres treballadors o per a altres persones relacionades amb l’empresa. També ha de realitzar-se quan així estigui establert en una disposició legal en relació amb la protecció de riscos específics i activitats d’especial perillositat, tal com estableix literalment l’article 22 de la LPRL.\nJordi Guart Torrents – Tècnic de PRL d’Activa Mútua


‘La sida també és cosa de nens’ | FCBarcelona.cat\n‘La sida també és cosa de nens’\nTot està llest perquè aquest diumenge la Fundació i l’Unicef despleguin per Barcelona la campanya de sensibilització sobre la sida. També hi haurà una acció simbòlica al terreny de joc.\nAmb el lema ‘La sida també és cosa de nens’, l’osset Dubu, la mascota de la campanya, sortirà als carrers de Barcelona aquest diumenge amb l’objectiu de sensibilitzar l’opinió pública de l’impacte d’aquesta malaltia en la població infantil. Barça i Unicef ja fa tres anys que treballen per a aquesta causa i, ara, és el moment de compartir amb els ciutadans aquesta iniciativa.\nAcció als carrers de Barcelona\nLa Fundació FC Barcelona i l’Unicef han organitzat diverses accions per a aquest diumenge de clàssic. Es repartiran uns 4.000 globus amb la imatge de l’osset Dubu per diversos punts neuràlgics de la ciutat de Barcelona (Plaça Catalunya, Plaça Universitat, Plaça Urquinaona, Jardinets de Gràcia, Maremàgnum i pels voltants de les instal·lacions del FC Barcelona). Aquests globus, que es distribuiran gràcies a l’ajuda de voluntaris, duran adjuntat un petit document divulgatiu sobre la sida i els seus efectes.\nAcció minuts abans del clàssic\nMinuts abans que comenci el partit Barça-Madrid, cadascun dels jugadors d'ambdós equips sortiran al camp acompanyats d'un infant que portarà també l’osset Dubu. Els joves duran unes samarretes amb l'eslògan "stop sida infantil" i una invitació per visitar el web oficial de la campanya http://www.dubucontrasida.org/\nEls jugadors, implicats\nAquesta iniciativa solidària ha comptat també amb el suport dels jugadors del FC Barcelona, que han gravat un espot per a aquesta campanya de conscienciació. El vídeo ha estat difós en els principals canals de comunicació.\nDilluns, els resultats de l’aliança\nEl proper dilluns dia 30, vigília del Dia Mundial contra la SIDA, la Fundació FC Barcelona farà balanç de l’aliança amb l’Unicef i es presentaran els resultats més recents dels projectes conjunts.\nLa cita serà a les 17.00 h a la Sala de Premsa del Camp Nou, amb la presència de Joan Laporta; Marta Segú, directora general de la Fundació FC Barcelona; Susan Kassede, Senior Specialist, HIV Prevention (Adolescents), UNICEF HIV Section; i Joana Pérez, coordinadora d’UNICEF Catalunya.


Activitats de natura a Andorra i a Soldeu\nL’any 2004 fou declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO en el marc de la categoria paisatge cultural. Aquesta zona privilegiada d’Andorra, d’origen glacial, ocupa el 10% del territori total del país, i abraça les parròquies d’Andorra la Vella, Encamp, Escaldes-Engordany i Sant Julià de Lòria.\nPerò, abans de recórrer els senders d'aquesta vall, et recomanem que visiteu el centre d'interpretació de l'aigua i del Madriu situat a Escaldes-Engordany, on podràs aprendre-ho tot sobre aquesta zona.\nConsulta tots els detalls al lloc web http://www.madriu-perafita-claror.ad/\nSituat a la parròquia de la Massana, disposa d’una superfície protegida de més de 1.500 ha i el pic més alt de tot el país, el Comapedrosa, que fa 2.942 metres d’altitud. Pots consultar itineraris i més informació al seu lloc web.\nAl seu lloc web trobaràs més informació.


Campanya de Nadal: MÉS DE 2.000 INFANTS DE LA FEDAIA REBEN JOGUINES I LLIBRES | Fedaia\nInici › Campanya de Nadal: MÉS DE 2.000 INFANTS DE LA FEDAIA REBEN JOGUINES I LLIBRES\nSota el lema “Aquest Nadal aporta'ns la teva màgia”, la federació ha aconseguit arribar aquestes festes a molts infants que queden lluny de les rutes de Papa Noel i els Reis\nSota el lema “Aquest Nadal aporta'ns la teva màgia”, la campanya ha contat amb la col·laboració de particulars i d'empreses com Mattel, +Kritme, Diset, IMC, i dels treballadors del grup Mediapro que han donat diners per a comprar regals als adolescents que, encara que ja no somien amb joguines com els més petits, esperen també rebre un regal en Nadal.\nUn any més la FEDAIA s'ha sumat a la campanya “No hi ha nen sense conte” de l'editorial digital i llibreria Sigueleyendo que ha donat a les entitats que formen part de la federació llibres recol·lectats en llibreries i biblioteques. Aquesta iniciativa busca que els petits de famílies amb menys recursos no només no es quedin sense un regal sinó també alimentar la seva imaginació a través de la literatura i els contes. Aquest any Sigueleyendo ha aconseguit regalar 4.000 llibres.\nLa campanya de Nadal de la FEDAIA d'aquest any arriba en un moment especialment crític per als infants i les famílies que atén la federació que estan sofrint especialment les conseqüències de la crisi econòmica. “Accions com aquestes són necessàries per a mitigar els efectes de la situació econòmica crítica. Però és important recordar també la necessitat d'aprofitar aquesta conjuntura per a planificar amb perspectiva de futur les polítiques públiques. Hem de garantir que el benestar dels infants estigui garantit mitjançant un sistema de transferències públiques eficients i no amb iniciatives solidàries”, assenyala el president de la FEDAIA, Jaume Clupés.\nLa FEDAIA és la plataforma que agrupa a Catalunya el conjunt d’entitats d’infància, joves i famílies en situació de risc social o desemparament. Nascuda l’any 1996, està formada per més 94 entitats que atenen a més de 100.000 infants i 35.000 famílies a través de serveis en l’àmbit de l’acció social, l’educació, la formació pre-laboral i l’atenció a les famílies, com per exemple centres d’acollida residencial i familiar, adopció, pisos assistits, punts de trobada, residències maternals, centres oberts, serveis de teràpia, UECs, PQPI, entre d’altres.


> Categories>Motocultors>Motocultor Grillo G 55\nMotocultor Grillo G 55\nMotocultor Grillo G 55 gasolina. Una gamma per tots els treballs de manteniment de l'hort i del jardí. Model molt equilibrat entre prestacions i preu. Varis aperos disponibles: escombradora, segadora, desbrossadora, llevaneus...\n2 424,00 € IVA inc.\nMotor Honda GX160 OHV gasolina\nArrancada manual amb autoenvolvent\nCilindrada 163 cc, 1 cilindre\nPotència 4,8 CV (3.6 kW)\nCapacitat tanc carburant 3,1 L\nTransmissió Amb engranatges en bany d'oli\nEngranatge Amb inversor. 2 marxes endavant + 2 marxe enrere\nFresa estàndar Fresa regulable amb 4 ganivetes. Amplada de treball 58 cm\nDiámetre ganivetes 280 mm\nAmplada de treball Regulable a 58 y 50 cm\nProfunditat de treball 13 cm\nPresa de força 965 rpm indipendents del canvi\nPneumàtics disponibles Pneumàtics tractor 4.00-8 (discs fixos), 16x6.50-8 (discs fixos), 5.00-10 (discs regulables)\nVelocitat Amb rodes 4.00-8 1° marxa 1,1 km/h, 2° marxa 2,6 km/h\nManillar Regulable en alçada i lateralment. Muntada amb antivibrants\nAccessoris de sèrie Empalme ràpid eines, diàmetre 50 mm\nDispositius de seguretat Embragatge cònic actiu\nPes Màquina estàndar 86 kg\nMotocultor Alpina Crono 103B\nMotocultor Pasquali XB 40 (Ocasió)\nMotocultor Grillo G 45