Una manresana idea un joc de cartes per jugar amb les paraules en grup - Regió7\nUna manresana idea un joc de cartes per jugar amb les paraules en grup\nAssegura que és divertit i útil per als nens\n13·07·21 | 06:25 | Actualitzat a les 07:58\nLa manresana Ariadna Borràs amb Verbum, el joc de cartes que ha creat ARXIU PARTICULAR\nDivertir-se tot creant paraules. És el que proposa la il·lustradora i fotògrafa manresana Ariadna Borràs, que ha ideat un joc de cartes anomenat Verbum i guarda similituds amb al conegut Scrabble, en què les lletres i el vocabulari són l’eix vertebrador de la partida. De fet, ara està immersa en una campanya de Verkami per aconseguir els diners necessaris i així desenvolupar i distribuir el joc.\nHa d’arribar als 4.000 euros abans del dia 25 de juliol per fer, en principi, 500 unitats, i en aquests moments ja té gairebé el 80% dels costos coberts gràcies a la campanya de recaptació. Ara està promovent el seu Verkami per acabar d’aconseguir els diners que necessita. «No és només un joc amb el qual t’ho puguis passar bé amb els amics, sinó que pot ser molt útil a les escoles, per exemple, perquè la finalitat del joc és crear paraules i els nens podrien ampliar, així, el seu vocabulari», afirma Borràs. Tota la història comença per un error tipogràfic en una vinyeta, i a partir d’aquí se li va encendre la llum, i amb amics i coneguts van desenvolupar una idea de joc que ella ha anat perfeccionant.\nEn les partides, els jugadors han de formar paraules amb les cartes, on hi ha les lletres, i com més llargues siguin, s’obtenen més punts. Tot i que Borràs, de 40 anys, és aficionada als jocs de taula, confessa que desenvolupar el seu li ha costat. «Sobretot a l’hora d’establir unes normes i una mecànica», afirma. No només es pot jugar en català, sinó en altres llengües llatines i en anglès. «Estic sorpresa de l’interès i el suport de la gent. Fins i tot s’hi ha interessat alguna escola i gent que no conec de fora de Catalunya».


Trobada a Barcelona de col·leccionistes dels caramels PEZ\nDurant la cita s'ha presentat un dispensador exclusiu per a Barcelona, amb només 50 exemplars disponibles\nJaume Planagumà | diumenge, 26 de setembre del 2021, a les 14.45\nDes de la seva aparició el 1927, els caramels PEZ han mantingut sempre la seva forma i aspecte: unes pastilles dolces, rectangulars i que tenen la peculiaritat de venir en un dispensador vertical de dissenys molt variats. Són ja, de fet, més de 90 anys al mercat, el que els ha convertit en un producte transgeneracional.\nSegons l’organitzador Javier Murciano, després de l’èxit que va tenir l’edició 2018, aquest diumenge al matí el Centre de Cultura Popular la Violeta —al barri de la Vila de Gràcia— ha acollit un bon grapat de col·leccionistes d’aquests famosos dispensadors de llaminadures, i n’han conegut el model que ha estat l’edició de col·leccionista 2021: Un dispensador de PEZ exclusiu per a Barcelona, d’edició limitada, que només 50 persones l’han pogut adquirir.\n“Els meus amics em diuen friqui”\nLa d’aquest diumenge és una trobada oberta a tothom. Per a curiosos i nostàlgics, però sobretot per a col·leccionistes com en José Antonio González, que ha vingut des de Madrid amb la família només per assistir a la cita. “De dispensadors petits en puc arribar a tenir uns 4.000 o 5.000. En tinc la casa inundada”, ha dit González, a qui els seus amics li diuen friqui, però ell, relata, no ho pot evitar: “És així”.\nAquest tipus de trobades també serveixen per posar cara a desconeguts amb qui només hi han tingut contacte a trav´és de les xarxes socials. Fa 20 anys que l’Eduard Ramírez col·lecciona dispensadors. El que més li agrada de la seva afició és conèixer gent nova —amb qui ja hi ha tingut un primer contacte a través de fòrums virtuals—. “Moltes vegades no sabem quina cara fa la persona amb qui fa molts anys que parles i avui és el moment de saber qui és qui”.\nIntercanvis de caramels per completar la col·lecció\nDurant la trobada, els assistents han vist projectats a la pantalla central de La Violeta documents inèdits de la història dels caramels, els infants n’han pogut descobrir el seu univers i les taules d’intercanvi d’objectes PEZ han fet que alguns assistents completin, o bé comencin, la seva col·lecció.


Hi ha colors espirituals? – revista diagonal.\nHi ha colors espirituals?\nDIAGONAL.24\t(2010) | Anàlisi i crítica\nDurant la passada Setmana Santa, pensava amb estupor sobre els diferents codis cromàtics de les vestimentes dels sacerdots i les variades ornamentacions que celebren els més rellevants serveis litúrgics del calendari cristià. És el morat el color de la penitència? Ens ha de recordar el vermell la sang de Crist? Com sabem, els colors sempre han estat acompanyats de valors semàntics segons les seves virtuts lumíniques, de tonalitat o de saturació. La investigació de la simbologia del color demostra que les diferents cultures veuen i entenen de diferents maneres el color, tant a nivell sincrònic com diacrònic. El que destacaria d’això, més que les seves diferències interpretatives, és la importància del significat del color en la percepció cromàtica en totes les cultures i èpoques. Això és tant evident en la vestimenta tradicional com en l’arquitectura. N’hi hauria prou amb recordar l’exhaustiu estudi d’Owen Jones publicat a The Grammar of Ornament després de dissenyar l’interior del Crystal Palace. Però aquests són intents de generalitzar els significats del color, i d’ordenar-los segons unes lleis estètiques determinades. I qüestiono: si la percepció del color és causada per la interacció de la llum amb la retina, la qual provoca una estimulació de la meva ment; aleshores, l’efecte cromàtic és una sensació individual, és a dir, subjectiva (aliena a qualsevol context social). Com apuntava Kandisnky, els colors, com la música i les paraules, posseeixen un poder psicològic que desperten vibracions en cada ànima.\nAleshores, existeixen els colors espirituals? I si fos així, quin podria ser el paper del color en l’arquitectura contemporània? Deixeu-me, doncs, citar com a exemple una de les obres que més ha explorat aquestes qüestions. Es tracta de la capella de Seattle dedicada al fundador de l’ordre Jesuïta i dissenyada per Steven Holl entre 1994 i 1997. Holl ha destacat per la seva continua exploració entorn dels fenòmens que podem experimentar en l’espai i el temps com el color, la llum o la textura. Entrelligant aquests elements amb diversos conceptes heurístics que van més enllà del camp de l’arquitectura, Holl ens mostra maneres d’imaginar un nou entorn capaç de revelar els més profunds dels nostres sentiments. A la capella de St. Ignatius, Holl té l’oportunitat d’assajar els aspectes fonamentals que envolten l’acció poètica de mostrar la llum i el color en un espai espiritual. A més de les seves tasques missioneres, Sant Ignasi de Loiola també va promocionar enormement l’educació a través de diferents estudis. Tant és així, que els Jesuïtes esdevingueren l’organització catòlica més intel·lectual, i encara ara són reconeguts per les seves institucions educatives. Aquesta petita església, doncs, es troba al mig del campus de la Universitat de Seattle, i organitza un nou espai central per congregar la diversitat cultural de tots els seus estudiants.\nConcepte de les “7 ampolles de llum”. 1994\nLluernes sobre el volum petri, 1994\nFaçana d’accés a traves de l'”estany del pensament”\nEls escrits de Sant Ignasi varen ser la principal font d’inspiració per a Holl. Com a metàfora sobre els diferents tipus de llum, es projecten set “ampolles de llum” que corresponen a set programes litúrgics diferents. Cada “ampolla” emergeix de la coberta com l’àpex de les roques de Montserrat (lloc on Sant Ignasi va escriure els seus Exercicis Espirituals). Cada lluerna condueix la llum cap a l’interior a través de dos classes de filtre de color, i crea així una reunió de llum i de color de qualitats variables. L’un és en forma de vitrall, una lent de color brillant i nítid que continua la tradició gòtica de tenyir els raigs solars cap a l’interior. L’altre és mitjançant la llum indirecta. Aquest és un efecte cromàtic que Holl ja havia assajat en diversos projectes com en les oficines D.E. Shaw de Nova York de 1992, on uns plans opacs són pintats de colors vius per la cara enfrontada a les obertures a l’exterior. D’aquesta manera, la llum natural reflexa en aquest parament i es projecta sobre el perímetre d’aquestes pantalles en forma d’aura de color. La particularitat d’aquest color projectat és que l’observador no veu la superfície pigmentada, sinó que només en veu el seu reflex. L’efecte cromàtic esdevé subtil i misteriós. El color, de cop i volta, entra en els dominis de l’abstracte, entre el visible i l’invisible. El que és fascinant del color projectat és la seva falta de contorn: és una matèria amorfa i transparent que se superposa a la resta de superfícies.\nConseqüentment, l’efecte cromàtic de cada “ampolla” està composat per dos colors, els quals formen parelles de colors complementaris. Com també és habitual en l’obra de Holl, hi ha hagut sempre una preocupació per les figures oposades: fosc vers clar, dur vers tou, sòlid vers buit. El color també es composa de manera que cada parella d’oposats conformi un equilibri visual així com una experiència intensa i amb fort impacte emocional. Johan Wolfgang von Goethe anomenà a aquestes parelles de color “combinacions harmòniques”. En la Teoria dels Colors, Goethe descriu el curiós fenomen de mirar durant un minut un grup de flors de color intens i, a continuació, decantar la mirada cap al camí de grava. Podem observar aleshores petites taques del color oposat al de les flors. Això és degut a la sobreestimulació de la retina. Holl recull aquestes experiències en la seva arquitectura. És conscient que quan mirem durant una estona una llum vermella, en passar després la mirada per una superfície blanca aquesta es veu de color verd. Aquest simple fenomen que tots hem pogut experimentar s’utilitza com a principi compositiu per imposar harmonia i equilibri amb la correcta proporció de cada color. Compensant un vitrall blau amb un perímetre groguenc, la retina resta en un balanç màgic que desperta les impressions sensorials més bàsiques de l’espectador.\nAixí doncs, hi ha colors espirituals? El que Holl ens proposa és d’oblidar-nos dels valors simbòlics dels colors, deixar enrere els contextos culturals o religiosos en els quals ens han educat. Ell ens brinda la possibilitat de trobar, en qualsevol color, la seva essència perceptiva. Holl fa un pas per deslligar el color del significat, per donar-li presència fenomenològica, i crear un nou diàleg entre espai i observador. Tots els colors poden ser espirituals perquè són interpretats per la nostra imaginació. És potser qüestió d’obrir sense límits la forma del color per abstreure’l de la seva materialitat. Paul Klee deia que el retorn al color té la virtut d’acostar-se a l’ànima de les coses. Holl ens proposa una manera d’entendre el color: despertat per la llum i fet visible sobre l’aire i la textura estucada que l’envolta. Per tant, el color ja no està subordinat a les formes, sinó que esdevé amorf i flexible. Conjuntant color i llum, Holl és capaç d’escapar dels lligams de la forma tot creant taques de colors que es mouen lliurement per l’espai sense cap restrenyiment de contorn. Els colors ja no tenen cap perímetre ni cap significat preestablert. Són colors suprematistes dedicats als nostres sentiments. Penso que la seducció d’aquests resplendors de color ens fa viatjar més enllà de les dimensions de l’espai per aconseguir la més misteriosa espiritualitat.\nPrevious PostLa història de la finestra de la història\nNext PostSi Copérnico levantara la cabeza


L’Assemblea més nombrosa i unitària de la història de l’AcPpJ - AcPpJ\nEl passat dissabte 21 d’abril a Cornellà de Llobregat vam viure la VIII Assemblea General Ordinària de l’Associació Catalana de Professionals de les Polítiques de Joventut.\nAmb 23 sòcies i socis i 3 vots delegats (quasi el 20% dels associats), l’Assemblea celebrada dissabte passat al Centre de Recursos Juvenils de Cornellà de Llobregat es va convertir amb la que hi va haver-hi més assistents de totes.\nDurant l’Assemblea, Marta Bravo, Carles Viñas, Emilia Corona i Mario Granados, membres de la junta en funcions fins aquest dissabte passat, foren els encarregats d’explicar un any 2011 ple, sobretot, de canvis que han sofert les polítiques de joventut al nostre país: dins la mateixa Junta, en el Govern de la Generalitat, en els pressupostos en l’àmbit de la Joventut… que s’han traduït en un any dur, intens i problemàtic. Les denúncies en la reducció de pressupostos en l’àmbit de la Joventut sobre diversos Ajuntaments ha estat, malauradament, una de les accions habituals de l’any. No es salva tampoc la situació econòmica de l’entitat, que es troba en un moment delicat.\nL’associació no obstant s’ha consolidat com a institució de referència i interlocutora entre la Direcció General de Joventut i els professionals de les polítiques de joventut, creixent en número de socis i continuant oferint serveis com els de la borsa laboral, assessoria fiscal, descomptes o una comunicació especialitzada, exclusiva i pionera en compartir informació sobre les polítiques de joventut dins de les xarxes socials.\nPerò al final, l’Assemblea reservava l’elecció d’una nova junta, el tercer traspàs de poders dins l’entitat. I a més, un reconeixement a Jordi Casanovas i Berdaguer, el primer professional dins l’àmbit de la joventut que s’ha jubilat. Soci i autor del primer llibre de l’AcPpJ: "Política de Joventut. Glossari de Termes".\nAquí us presentem els membres de la nova junta de l’Associació Catalana de Professionals de les Polítiques de Joventut:\nManolo Cortés (President), Belen Rodríguez (Vicepresidenta), Diana Perea (Secretària), Mario Granados (Tresorer), Merche Carod (Vocal), Iban Alcaraz (Vocal), Víctor Saló (Vocal), Carles Vila Mumbrú (Vocal), Manel Turon (Vocal).\nAmb 26 vots a favor a tots els punts i decisions que entraren a l’ordre del dia, l’Assemblea es va convertir en la més unitària de la història. Un reconeixement també a la feina feta i a tots els projectes i accions dirigides per l’antiga Junta durant aquests darrers tres anys. I un recolzament a la nova Junta que entra: diversa, jove i d’arreu de Catalunya.\nInformació i documentació de l’Assemblea\n(*)Les fotografies són de Belén Rodríguez, la nova Vicepresidenta de l’AcPpJ.


La Universitat d'Alacant presenta els equips de vòlei platja per a la pròxima temporada. Actualitat Universitària\nLa Universitat d'Alacant presenta e..i platja per a la pròxima temporada\nEl combinat universitari va aconseguir la plata en el Campionat d’Espanya Universitari masculí, el bronze en la Copa d’Espanya sènior i l’or i la plata en el CADU masculí i femení\nAlacant. Divendres, 14 de desembre de 2018\nEl Vicerectorat de Cultura, Esports i Llengües va presentar ahir l’equip universitari de vòlei platja, en un acte de va tindre lloc en el restaurant La Vaqueria del Camp d’Elx, entitat col·laboradora de l’equip, i que va tenir la presència de Dari Escandell, director del Secretariat de Promoció Esportiva, juntament amb tècnics i jugadors.\nL’estructura de l’equip presentada ahir està formada per José Antonio Pére Turpin, director i entrenador, María José Gomis, delegada acadèmica, Sergio Pérez com a primer entrenador, Héctor Manuel Bernabé com a segon entrenador i Esther García-Serna com a nutricionista. A més de la Vaqueria del Camp d’Elx, l’equip universitari de vòlei platja té la col·laboració de Hermanos Sala Rodríguez i Kinetic Performance.\nEls esportistes de l’equip de vòlei platja de la UA competeixen en el circuit autonòmic, en el Nacional Madison i en el Campionat d’Espanya Absolut de la Real Federació Espanyola de Voleibol. Per aquest motiu, la UA duu a terme el programa de tecnificació de vòlei platja, que any rere any creix amb noves incorporacions.\nEn la temporada actual, que està prop d’acabar, s’han aconseguit títols com a or, plata i bronze en proves autonòmiques, or i plata en Sub-21 i plata en Sub-19 en categoria masculina del campionat d’Espanya, entre d’altres. En els CADU (Campionat Autonòmics d’Esport Universitari), s’ha aconseguit or i plata amb Daniel Moreno i Pablo Pérez, en dos tornejos diferents, i plata amb Belén de la Fuente i Ana Díaz.


‘Cartes als nostres majors’ a Almassora\nEls Serveis Socials lligen les missives d’alé a usuaris d’ajuda a domicili\nEl Servei d'Atenció a la Dependència dels Serveis Socials de l'Ajuntament d'Almassora participa en la iniciativa ‘Cartes als nostres majors’ organitzada pels grups de treball d'Intervenció Psicològica d'Emergències i Catàstrofes (GIPEC) i de Dependència i Envelliment del Col·legi Oficial de Psicologia de Castelló.\nLa iniciativa consisteix a fer arribar a les persones majors que es troben en situació de soledat del municipi unes cartes de suport redactades per la ciutadania de la província. La finalitat és que se senten més acompanyades i abrigallades en aquests moments tan difícils d'aïllament i donar-los ànims en aquest nou període que comença.\nEls grups de treball indicats anteriorment s'han compromés en la recollida i selecció de les cartes. Una vegada triades, les han remeses a través dels diversos canals d'atenció: el Servei d'Atenció a la Dependència, el Servei d'Ajuda a domicili de Dependència i les dues residències de persones majors dependents d'Almassora.\nConcretament, el Servei de Dependència de l'Ajuntament d'Almassora ha gestionat aquesta iniciativa a través de les empreses vinculades al Servei d'Ajuda a domicili (SAD). Les auxiliars han traslladat les missives a les persones beneficiàries dels serveis d'empara a majors –en la imatge, una usuària del servei de Les Alqueries-. Aquesta visita diària, acompanyada d'un missatge d'alé i esperança, ha sigut en moltes ocasions l'única companyia rebuda pels majors.\nSegons els tècnics de Serveis Socials, la iniciativa ‘Cartes als nostres majors’ que algunes persones majors se senten acompanyades i eviten així la soledat i l'aïllament. A més, el projecte fomenta la solidaritat i els valors intergeneracionals ja que les missives han sigut remeses tant per xiquets/as, famílies, persones adultes i unes altres d'edat avançada.\nCal recordar que el Servei d'Ajuda a domicili engloba un conjunt d'actuacions professionals dutes a terme per auxiliars en el domicili de les persones en situació de dependència amb la finalitat d'atendre les seues necessitats de la vida diària (dutxa, condícia, higiene personal, alimentació, acompanyament, cura…). Entre els objectius també figura incrementar la seua autonomia personal per a afavorir així la permanència de la persona en el seu propi domicili durant el major temps possible i evitar o retardar l'ingrés en un servei d'atenció residencial.


Càtedra FACSA d'Innovació en el cicle integral de l'aigua\nUJI Estratègia i qualitat Càtedra FACSA d'Innovació en el cicle integral de l'aigua\n08/02/2021 | SCP\nPlan de activitats previstes 2017\nLa Càtedra d'Innovació en el cicle integral de l'aigua naix al 2015 mitjançant conveni entre Facsa i la Universitat Jaume I, amb l'objectiu de potenciar i establir nous vincles de col·laboració en matèria de formació, divulgació, transferència de coneixement, I+D+i i aspectes culturals vinculats al cicle integral de l'aigua: recerca, innovació, transferència de coneixement i docència.\nLes activitats que realitza la càtedra es centren en promoure i donar suport a totes les iniciatives relacionades amb el seu àmbit. Pel que fa a l'alumnat, es donen premis a TFG, es promouen pràctiques en empresa o es fan concursos i altres activitats per afavorir l'I+D i la creativitat en el camp de coneixement relatiu a la càtedra. Quant als professionals, es porten a terme diverses activitats relacionades amb la formació (cursos, jornades, workshops). Per últim, pel que respecta a la investigació i la cultura, des de la càtedra es dóna suport a les activitats realitzades per l'UJI relacionades amb l'àmbit del cicle integral de l'aigua.\nDep. d'Enginyeria Mecànica i Construcció UJI\nDep. d'Enginyeria Mecànica i Construcció (Despatx TC 2339DD)\n(+34) 964 72 8141\nFACSA és l'empresa provada espanyola amb més experiència en la gestió del cicle integral de l'aigua. Pertany al Grupo Gimeno i va ser fundada en Castelló en l'any 1873. Des de llavors, ha diversificat les seues activitats i consolidat la seua presència en el sector de l'aigua.\nL'empresa ofereix tots els serveis propis del cicle integral de l'aigua des de la captació, potabilització i tractament fins la seua distribució i posterior recollida i depuració de les aigües residuals. Totes les etapes del cicle són rigorosament controlades per a limitar l'impacte sobre el medi ambient i garantir l'excel·lència en la qualitat.


Míriam de Lamo Vilanova i la Geltrú 05-05-2019 10:21 Lectures 3025\nBlanca Albà, Juan Luis Ruiz, Marta Jofra, Olga Arnay, Erika Quintero, Enver Aznar, Carlos Remacha, Gener Barjola, Carmen Reina i Francis Álvarez. Míri\nNo van enganyar amb falses promeses electorals, però tampoc no van saber, o poder, il·lusionar amb projectes de futur. Deu candidats i candidates a l'alcaldia de Vilanova del total de tretze que es presenten a les eleccions municipals van participar aquest divendres al vespre a una taula rodona organitzada per l'Associació de veïns del barri de Mar. Si algú va acudir-hi esperant compromisos en ferm per a accions concretes, probablement va sortir-ne decebut. L'elevat endeutament municipal, de 65 milions euros, va convertir-se en l'onzè convidat de la taula en ser una referència constant dels i les alcaldables a l'hora de posar límits a propostes del veïnat. L'acte, moderat pel director de Canal Blau, Jordi Martí, va comptar amb l'assistència del voltant d'un centenar de persones al Pòsit de Pescadors.\nEl futur de la nau Dradisa, un tema polèmic\n“Enderroc nau Dradisa (com havíem quedat)” era el lema de la pancarta de l'Associació de veïns situada just darrere dels i les aspirants a l'alcaldia. Aquest era el tema prioritari sobre el que l'entitat demanava el posicionament als diferents partits. Cap de les candidatures va apostar obertament per conservar l'edifici de manera definitiva, però sí van parlar de la possibilitat de modificar-lo, o de vincular el futur de l'edifici al finançament disponible. També va haver-hi veus a favor del seu enderrocament, com és el cas dels ex regidors de Ciutadans i ara alcaldables per Unión de Ciudadanos Independientes i per Ciudadanía Activa, Francis Álvarez i Carmen Reina respectivament, que van mostrar-se partidaris de la demolició. “S'ha d'enderrocar i no s'han de posar altres construccions, sinó elements que donin goig al passeig, que sigui molt agradable”, va proposar Álvarez. Per a Reina, la nau “ha de substituir-se per un altre edifici més actual que minimitzi la barrera visual” que existeix ara, impulsant “per complet el projecte Voramar”, que va guanyar el concurs d'idees per a la reordenació del passeig marítim i la plaça del Port l'any 2015. En aquell projecte s'apostava per crear un aparcament subterrani de fins a 500 places, i un jardí al costat del Port que envoltés el nou equipament de la zona, un edifici “que relacionés la ciutat amb el mar”, segons la memòria. El projecte estava dividit en quatre fases i sumava un pressupost de 22,6 milions d'euros.\nGener Barjola, de Vilanova en comú, va dir “no entendre com l'edifici no està enderrocat” si existia un “compromís” al respecte, i va defensar la creació d'un pla de millora urbana i social per “acordar el model de passeig” que vol la ciutadania. Des del PP, Carlos Remacha va proposar “recuperar” els resultats del concurs d'idees per tal de promoure la construccio d'un “espai gastronòmic o per fer exposicions”, però va mostrar-se partidari de no enderrocar la nau sense disposar abans d'un projecte definit. Enver Aznar, de Som VNG, va recordar l'acord existent “per fer unes coses que no s'han fet o no s'han pogut fer” i el “gran rebuig de les veïnes” a la nau de Dradisa, a la vegada que el barri té una “necessitat d'equipaments”. Per la seva banda, Erika Quintero, de Ciutadans, també va donar ple suport al projecte “Voramar”.\nLa cap de llista d'ERC i actual regidora del govern, Olga Arnau, va admetre la manca d'equipaments del barri, i va mostrar-se partidària de realitzar un estudi sobre la possibilitat de reutilitzar la nau, i, en cas contrari, enderrocar-la. Més contundent va mostrar-se Marta Jofra, de Capgirem Vilanova (CUP), que va defensar que l'Ajuntament ha d'exigir a Ports de la Generalitat que executi el projecte guanyador del concurs d'idees i assumeixi el cost de la demolició de la nau. “S'enderroqui o no l'edifici, el projecte aprovat contempla un edifici”, va assegurar el cap de llista del PSC i ex membre del govern amb el PDCat, Juan Luis Ruiz, que va apostar perquè el nou equipament “complementi l'activitat de la plaça del Port amb alguna activitat relacionada amb la promoció econòmica, i una oferta gastronòmica lligada als productes de proximitat i a la llotja”. L'alcaldable de Junts per Catalunya, Blanca Albà, va ser la darrera en intervenir per argumentar que només en “el moment que hi hagi disponibilitat econòmica s'ha de decidir” si és necessària la transformació de l'edifici o en la creació d'un de nou.\nEl futur de l'edifici Calderes\nL'associació de veïns, partidària d'ubicar el nou centre social i cultural a l'edifici Calderes, situat al parc de l'Eixample, també va interrogar els partits sobre la proposta. I, a banda de la discussió sobre si es tracta de l'espai més idoni per encabir el nou centre cívic i espai sociocultural, cap partit es va comprometre a prioritzar la creació de l'equipament, malgrat reconèixer que el barri el necessita. Així, Blanca Albà va assegurar que l'actual govern ha estat treballant per posar en marxa altres dos equipaments com la nova prefectura de la policia i un espai jove, per als que no ha trobat finançament arran la situació econòmica municipal. En el mateix sentit va expressar-se Marta Jofra, que va recordar que la ciutat disposa actualment d'un topall de 2,5 milions d'euros d'inversió a l'any. “No ens podem comprometre a fer aquest projecte però sí a buscar el finançament necessari”, va dir. D'altra banda, Juan Luis Ruiz va defensar la creació d'un pla de millora urbana “per planificar el barri en la seva totalitat”. Arnau va recordar els problemes a la zona del subsòl de l'edifici de Calderes que dificultarien el projecte, però sí va parlar de la voluntat de buscar “tots els finançaments per tenir espais necessaris” al barri. Aznar va admetre el component positiu com a element de “memòria històrica” que suposaria donar aquest ús a l'edifici Calderes, que pertanyia a la fàbrica Pirelli, i que el barri de Mar “ha anat perdent equipaments” si bé va recordar que l'Ajuntament ha de complir un pla deviabilitat.\nPropostes d'oci nocturn\nUn altre dels temes de debat proposats per l'associació va ser si el barri de mar ha de ser “una zona d'oci nocturn”, un aspecte que va donar peu a propostes per a tots els gustos: des de reubicar els esdeveniments nocturns exclusivament a l'extrarradi de la ciutat, com va proposar Francis Álvarez, fins a crear la figura d'agent de civisme nocturn, com va defensar Gener Barjola. Per part de la CUP es va reclamar que establiments de la zona com la Daurada es corresponsabilitzin amb l'Ajuntament a l'hora de fer campanyes de prevenció per a un “oci nocturn més sa i responsable”. El PP va reclamar disposar d'una “zona d'oci nocturn controlada per la policia”, i, en la mateixa línia, Ciutadans va apostar per promoure una major presència policial al barri i reforçar-hi els serveis de neteja. Carmen Reina també va defensar l'impuls d'una zona d'oci concreta “més controlada policialment” i que eviti les molèsties als veïns.\nEn el torn d'intervenció dels veïns i veïnes, aquests van mostrar interès per temes com l'Impost de béns immobles, un impost que cap dels partits presents es va comprometre a baixar. La ciutadania també va demanar més dinamització econòmica al barri i una major seguretat cap a les dones, especialment durant les nits. En aquest sentit, els i les alcaldables van donar especial importància als temes de millora d'enllumenat per potenciar-hi la seguretat i evitar les agressions a les dones.


Les Cooperatives Agroalimentàries Valencianes facturaren 2.092 milions d’euros en 2017 – RiberaTV\nLes Cooperatives Agroalimentàries Valencianes facturaren 2.092 milions d’euros en 2017\nLes cooperatives agroalimentàries valencianes facturaren en 2017 un total de 2.092 milions d’euros segons l’Informe Socioeconòmic del Cooperativisme Agroalimentari Valencià 2017, difós hui en l’Assemblea General de Cooperatives Agroalimentàries de la Comunitat Valenciana. Per sectors, l’hortofructícola representa més del 63% del total de la facturació.\nLes exportacions de les cooperatives agroalimentàries valencianes aplegaren a més de 70 països aplegant a un valor de 895 milions d’euros que es va concentrar principalment en la Unió europea amb un 75% i en la zona Euro amb un 62%.\nLes dades referents al tancament de 2017 recullen 365 cooperatives, de les quals 343 són de primer grau i 22 de segon grau, el que suposa que l’11% del cooperativisme agroalimentari espanyol es concentra en la Comunitat Valenciana.\nEn total, el moviment cooperatiu agroalimentari valencià agrupa a 192.385 persones amb un 26% de percentatge de dones.\nL’informe destaca que les cooperatives agroalimentàries valencianes proporcionen treball directe a 19.804 persones, de les quals el 76% és amb caràcter fixe o fixe-discontinu.\nAl llarg del matí, en l’assemblea s’han tractat diferents problemàtiques, una de les més preocupants la del sector citrícola.\nArnandis, a més, ha reclamat canvis estructurals vinculats al consens d’una major rendibilitat per als productors i ha reclamat que la defensa dels interessos del sector agrari no acabe en Conselleria o en el Ministeri.\nL’Assemblea s’ha celebrat als Salons S. XXI de Carl\nLes Cooperatives Agroalimentàries Valencianes facturaren 2.092 milions d’euros en 2017 added by Ribera Televisió on 11 Juny, 2019


Tecnologia Electrònica on Vimeo\nEn aquest vídeo es descriuen les parts de la placa de pràctiques, com realitzar mesures sobre ella i també es mostra com usar el generador i l'oscil·loscopi.\nProfessors: Carlos Alberto Pacheco Navas, Carlos Gonzalo Moreno Soriano y Germán Cobo Rodríguez\n# vimeo.com/74621231 Uploaded 5 years ago 279 Plays 0 Likes 0 Comments\nEn aquest vídeo s'explica el procediment a seguir per realitzar correctament amb el Tester mesures de corrent sobre un circuit, comentant les seves particularitats i les precaucions que convé seguir en realitzar mesures d'aquest tipus en concret. Igualment, en comptes de la pila que es mostra en el vídeo, en el nostre cas usarem les fonts de la placa de pràctiques.\n´Professor: Germán Cobo Rodríguez\n# vimeo.com/74621229 Uploaded 5 years ago 243 Plays 0 Likes 0 Comments\nEn aquest vídeo s'expliquen els procediments a seguir per realitzar correctament amb el Tester mesures de resistència i tensió sobre un circuit, comentant les particularitats que es presenten en cada cas. En el vídeo s'utilitza una pila com a font de tensió. En el nostre cas, usarem les fonts de tensió que incorpora la placa de pràctiques.\nProfessor: Germán Cobo Rodríguez\n# vimeo.com/74621228 Uploaded 5 years ago 239 Plays 0 Likes 0 Comments\nEn aquest vídeo es presenta la Protoboard com a placa genèrica sobre la qual muntar circuits electrònics, s'explica com comprovar les seves connexions amb el Tester i s'il·lustra com realitzar el muntatge pràctic d'un circuit senzill. La Protoboard que apareix en el video, encara que es mostri sola, és exactament la mateixa que actualment està integrada en la placa de pràctiques.\nProfessors: Germán Cobo Rodríguez\n# vimeo.com/74621226 Uploaded 5 years ago 298 Plays 0 Likes 0 Comments\nEn aquest vídeo es presenta el Tester com a instrument de mesura de diferents magnituds electròniques, es mostren les seves diferents característiques, s'il·lustra el seu funcionament i s'introdueix el concepte de fons d'escala d'una mesura.\n# vimeo.com/74621223 Uploaded 5 years ago 250 Plays 0 Likes 0 Comments\nMore stuff from “Tecnologia Electrònica”


Eleccions municipals a Puçol (1): puntualitat, bon temps i només un incident policial\nDes de la brigada d'obres i serveis, que porta dos dies preparant materials, fins una xiqueta que va votar en compte de son pare, el matí electoral discorre a Puçol amb normalitat, alta participació, un estricte calendari perquè els nou candidats isquen en la tele i un xicotet incident que la policia local ha resolt en a penes uns minuts.\nLa jornada electoral va començar amb normalitat en els set col·legis que hi ha a Puçol: Bisbe Hervás, Falla Palau, Santa Marta, La Barraca, Martínez coll, La Milotxa i Alfinach. Les paperetes a punt, les urnes preparades i tots els implicats en la mesa en el seu lloc molt abans de les huit, rebent les últimes instruccions dels tècnics de l'administració local que s'encarregaven de supervisar la posada al punt, i també dels representants dels partits polítics, molts d'ells ja veterans en estos combats.\nEntre els candidats a l'alcaldia, que enguany són nou per primera vegada en la història, va caldre realitzar un horari, per a facilitar que l'Emissora Municipal de Televisió poguera gravar-los a tots a temps, ja que una de les novetats d'estes eleccions és que l'EMTV emetrà el final de la jornada i els resultats en directe a través de la seua pàgina web (www.tvpuçol.es)... i no és qüestió deixar-se cap candidat fora dels reportatges matinals.\nAixí les coses, el més matiner va ser l'actual alcalde, José Vicente Martí, candidat de nou pel PSOE, que va introduir els seus vots a les 10 del matí en el col·legi Bisbe Hervás, on s'haja situada la mesa dels que residixen en la platja. Després d'ell, amb quinze minuts de diferència, van votar en el mateix col·legi els candidats de Coalició Valenciana, Unió, Progrés i Democràcia i el Bloc. A les 11 va arribar el torn a què votaven en l'Espai Social Martínez coll, primer la d'Iniciativa i a continuació el d'Esquerra Unida. El líder de Ciutadans de Centre Democràtic va complir amb la seua obligació en Santa Marta, a les 11:30 hores. I en la urbanització Alfinach, al tall del migdia, van emetre el seu vot la candidata d'Units per València i la del Partit Popular, Merche Sanchis.\nJosé Vicente Martí va destacar la bona organització, “ja que totes les taules han obert en l'hora establida i no ha faltat cap component”. Després de destacar que el més important és que cada un exercite el seu dret al vot i confirmar que “les expectatives socialistes són màximes, perquè hem notat el suport dels veïns durant la campanya”, va tindre temps per a reflexionar sobre els moviments que s'estan produint en tota Espanya davall les sigles del 15-M, als que considera “una manifestació que té perfecta cabuda en la democràcia. Entenc la seua disconformitat i els polítics hem de prendre nota d'ella. És positiu que els ciutadans expressen el seu malestar quan este existisca”.\nPer la seua banda, la candidata popular Merche Sanchis, que va acudir a votar en companyia de la diputada Susana Camarero, confia a repetir els resultats de les últimes municipals “en les que vam ser el partit més votat”. A més, està satisfeta de la intensa campanya electoral, en la que ha tingut “l'oportunitat de compartir les nostres propostes amb els veïns, que s'han mostrat més pròxims i més actius que en comicis anteriors”. Després de donar un passeig, va votar en companyia del seu marit i, aprofitant el bon temps, va realitzar un recorregut per la resta de meses del nucli urbà.\nTot en orde amb la brigada i la policia\nCom sol succeir, els que més hores han dedicat a treballar perquè tot estiga a punt són els que difícilment apareixen en la foto quan la festa comença a rodar. La brigada municipal d'obres i serveis va començar el seu dispositiu especial el dissabte, amb catorze persones muntant les taules, cadires, senyalització, llistes, tanques i, en definitiva, tot ho precise perquè els set col·legis estigueren a punt.\n“I hui diumenge hem començat a treballar a les cinc de la matinada, amb un equip de quatre persones”, explica José Manuel Reyes, l'encarregat de la brigada. “La nostra missió era repartir les paperetes a cada col·legi perquè tot estiguera a punt a les huit del matí i, a més, retirar la propaganda electoral que haguera en la fatxada o proximitats dels col·legis electorals, una cosa que hui està prohibida”.\nPassat el frenesí matinal, la brigada roman de guàrdia tota la jornada, per si sorgix alguna urgència. Afortunadament, durant el matí no hi ha hagut res que ressenyar, encara que el descans no és ni de bon tros la nota dominant en el treball dels hòmens de Reyes: si tot va normal, demà dilluns a les sis de la matinada tornaran a recórrer tots els col·legis, arreplegant el mobiliari urbà, netejant les sales, guardant les paperetes sobrants i, en definitiva, fent desaparéixer qualsevol rastre de la jornada electoral, perquè la normalitat torne a les nou del matí… no en va alguns dels llocs de votació són col·legis i a eixa hora comencen les classes.\nQui sí que ha tingut treball matinal hi ha sigut la policia local. A la mateixa hora que s'obrien els col·legis electorals, va haver-hi un avís sobre un grup de jóvens que estaven trencant els espills d'alguns cotxes prop de l'Espai Social La Barraca. El propi intendent cap va ser l'encarregat de localitzar-los.\n“Es tracta de quatre xics i dos xiques menors d'edat, que sobre les huit del matí tornaven d'una festa d'aniversari”, explica Vicente Giménez, l'intendent. “Els hem identificat perquè al ser menors i tractar-se d'una falta, i no d'un delicte, en principi és la mesura que cal prendre. També hem avisat als propietaris dels vehicles per si decidixen denunciar. Però d'altra banda hem estat tranquils”.\nTranquils encara que en el carrer. Perquè hui diumenge hi ha sis policies locals patrullant al matí i altres cinc a la vesprada. S'havia parlat de problemes per a treballar en la jornada electoral, però l'explicació de l'intendent cap és distinta: “fins ara ens repartíem l'estar en la porta dels col·legis nosaltres i la guàrdia civil. Enguany s'ha dit des de la Delegació del Govern que el cobrament d'eixes hores es realitzarà d'acord amb la que marca l'Estat, d'ací que ens hàgem dividit la faena: nosaltres ens ocupem del carrer i la guàrdia civil dels col·legis electorals. Però treballar estem treballant tots”.\nJóvens, encara que àmpliament preparats\nI parlant de treballar, a algun la jornada els ha agarrat de novells, però han assumit la responsabilitat amb naturalitat i l'aprenentatge el tenen garantit.\nEl millor exemple d'això és Manuel Soriano, de 21 anys, que acudix a les votacions per primera vegada i ho fa com a president de mesa en La Barraca. És el president més jove de Puçol, encara que ha promés prendre bona nota, no en va és estudiant de gestió comercial i màrqueting… i nebot de l'anterior alcalde, Mariano Sanchis, el qual en algun moment de la jornada s'ha acostat a assessorar-li sobre el funcionament de la maquinària electoral.\nUn bon exemple que l'edat no importa per a complir amb les obligacions. Encara que en este cas qui més clar ho té és Javier Ortiz, un veí de les urbanitzacions que va acudir a la mesa d'Alfinach acompanyat de la seua filla menor d'edat: va ser ella qui es va encarregar de ficar les paperetes en les urnes… això sí, acompanyada de son pare i amb el DNI corresponent en la mà.\nLa seua aportació va ser testimonial… encara que, això sí, ha aconseguit una curiosa foto per a la posteritat.\nCom també queda per a la posteritat la foto dels xics que hui prenen la primera comunió: Santa Marta complia hui una doble funció, i mentres els tendres infants, acompanyats de la seua família acudien a l'església a rebre per primera vegada el sagrament de la comunió, només a uns metres, també en el mateix edifici de Santa Marta, centenars de veïns passaven per les meses per a depositar el seu vot.\nPoques vegades una església ha estat tan sol·licitada i per motius tan variats.


La data del 15 d’agost, al bell mig del mes estiuenc per excel·lència, concentra un bon grapat de celebracions festives. Per una banda, és la data en què es celebren moltíssimes festes major de pobles i viles dels Països Catalans. Això és així perquè antigament pels volts d’aquesta data s’hi concentraven les festes que celebraven l’èxit de les collites d’estiu, la fi dels treballs al camp i la preparació per a les tasques de la verema.\nEl 16 d’agost, bona part de les famílies de Roses mengen ànec per dinar. Això, és clar, si el poden haver caçat a l’empaitada d’ànecs que ha tingut lloc al migdia, un acte tradicional que s'ha celebrat ininterrompudament des de fa més de 90 anys.\nFlix (la Ribera d’Ebre)\nFesta Major d'estiu a Vilalba Sasserra (Vallès Oriental) - Actes diversos durant els quatre dies.\nFesta Major de Solivella (la Conca de Barberà) - dedicada a la Mare de Deu d'Agost, cal destacar l'actuació del grup de diables local, els "Rigor Mortis", i les diverses activitats que s'organitzen per gaudiment dels més menuts. Sense deixar de banda, evidentment, les sessions de ball dirigides a la resta i en la que tenen part activa conegudes orquestres i conjunts musicals.\nFesta Major de Rialp (el Pallars Sobirà) - festa dedicada a la patrona de la vila, la Mare de Déu de Valldeflors, una Verge que duu una figa a les mans. Amb una programació molt complerta que inclou balls, concerts i activitats per a la xinalla. Telèfon: 973.62.03.65\nFesta Major a Vilamacolum (l'Alt Empordà) - dedicada a Santa Maria, a l'assumpció de la Mare de Déu. Se celebra sempre el primer cap de setmana sencer d’agost.\nFesta major d'Albarca (el Priorat) - la festa major d'estiu, per la Mare de Déu el 15 d'agost, s'ha revitalitzat en els últims anys i compta, segons els anys, amb ball o amb l'actuació d'algun grup de música. La tarda del dia 15 té lloc un concurs de bitlles tradicionals. Antigament, el segon dia de la festa era dedicat a Sant Roc i el tercer, com es fa encara avui, es pujava dalt a l'ermita de la Mare de Déu de Montsant.\nFesta major d'estiu a Badalona (el Barcelonès) - el dia de la Mare de Déu d'agost els gegants fan el Ball d'Ofertori a l'ofici eclesiàstic. Els diables i els castellers, juntament amb els sardanistes, hi són presents. També hi ha concerts, festes infantils i castells de foc. Com a acte de cloenda de les festes d'agost de Badalona se celebra el "Bany de bèsties". En un punt concret de la platja, acabat el correfoc de la festa major, els diables fan un passadís i dos dels dracs de Badalona Bèsties de Foc, l'entitat organitzadora, s'acosten corrent fins al mar i fan una encesa dins l'aigua, acompanyats per molta gent que es banya al seu cantó.\nFesta Major de Ribes de Freser (el Ripollès) - amb sardanes, balls, concerts, correfoc, espectacles infantils, teatre... Els Gegants de Ribes, el Viacrisi, el Ballet de Déu, el Campionat de Botifarra, Ofici Solemne, el Cercavila... Telèfon: 972.72.80.07\nFesta major d'Organyà (l'Alt Urgell) Telèfon: 973 38 30 07\nFesta Major de Cubelles (el Garraf) - festes en honor a Santa Maria de Cubelles, patrona de la vila. Amb ofrena a la Verge per membres de l’Agrupació de Balls Populars de Cubelles dels productes que els pagesos conreen. i També la cercavila nocturna dels Diables i l'empalmada de la vigília. Telèfon: 93 895 01 47\nFestes de Sencelles (Mallorca) - pels volts del 15 d'agost, la Mare de Déu d'Agost, amb actes esportius, grups musicals, teatre, focs d'artifici... etc\nFestes de la Mare de Déu d’Agost a Sineu (Mallorca) - Sineu celebra les seves festes patronals el 15 d'agost. Vuit dies abans, col·locació de la bandera dalt del campanar. La vigília, revetla amb fira i castell de focs artificials. El dia 15 cercavila amb els xeremiers, missa solemne i les Corregudes des Cós. Es tracta de curses de mules, cavalls, de carros i altres animals que es fan a les afores del poble. També s’anomenen “Corregudes de joies” i són curses per categories (nins i nines, fadrins i fadrines, casats i casades). El guanyador és el primer que arriba i s’endú com a obsequi uns regals senzills, les “joies”, (un barret, una fruita, una peça de vestir, etc) que són penjats d’una canya verda. Els premiats posen la canya verda del premi a la porta de casa seva, ben visible. Durant els dies de la festa es fan exposicions, teatre i balls populars. Telèfon: 971.52.00.27\nFesta Major de Martorell (el Baix Llobregat) - amb motiu de la festivitat de Santa Maria, patrona de la vila. Amb la fira i mostra d'oficis Artesanàlia, el pregó, titelles, exposicions, activitats per a joves, dansa, teatre a la fresca, correfoc i, dilluns al vespre, cinema i bany nocturn. Telèfon: 93 7742200\nFesta major d'Amer (la Selva) - amb la Sardana de l'Alcalde que encara avui es balla a la vila d'Amer, el dia 16 d'agost, dins els actes de la Festa Major. És possible que estigui relacionada amb un costum molt arrelat a la majoria de pobles de la Catalunya vella, probablement ja en els segles XVI o XVII, quan sortint de la Missa Major es ballava un contrapàs en front de l'església. Telèfon: 972.43.01.60\nFesta major de Sant Boi de Lluçanès (Osona) - inici de festes amb repic de campanes, llençada de coets i Pregó de Festa major; l'Escampada o festa al pantà; jocs tradicionals, campionats esportius; cercavila de vigília pel carrers del casc, amb la "Kubatada"; sardanes, ball de nit, etc\nFesta Major d'Ullastrell (el Vallès Occidental) - pels volts del 15 d'agost. Aquell dia matines i concentració per tal de fer l'ofrena floral de rams a la missa en honor a la Mare de Déu. Tot seguit processó amb la imatge i passejada amb els Gegants i l'acompanyament dels grallers. Els dies anteriors pregó, Ball de Festa major, Nit Jove, Concurs de Tastavins, sardanes, concursos infantils, etc\nFesta Major de Salitja, Aj. Vilobí d'Onyar (la Selva) - festa major en honor a la Mare de Déu d'Agost, el cap de setmana més proper al 15 d'agost. Els dies anteriors, Pinxorockibirra, Sopar Popular amb ball inlcòs, activitats infantils, activitats infantils, triatló, cinema al carrer, havaneres, etc El dia 15, missa cantada, sardanes i com no, el Concurs de Cançó de Salitja. Telèfon: 616.67.17.03\nFesta major de Tortellà (la Garrotxa) - es celebra pels volts del 15 d'agost, dia de Santa Maria. Des de la construcció del primer temple religiós, la gent de Tortellà ja celebrava aquesta diada. Antigament, la festa només es celebrava el dia 15, quan, al matí, la gent s'arreplegava a l'església per retre culte a la patrona. A la tarda i a la nit, els tortellanencs desfruitaven del ball. Amb els anys, la festa ha ampliat els dies, començant el dia 12 i acabant-la al 16. A més de balls i sardanes, hi tenen cabuda el cinema a la fresca, la Sardinada, organitzada per la Societat Cultural i Recreativa Casino de Tortellà, amb acompanyament d'un grup d'havaneres; i el Ball d'en Serrallonga, recuperat per l'associació "La Guilla" l'any 2002. L'últim dia a la tarda es fa una tornaboda popular, on la gent del poble tira aigua pels carrers al jovent que va a darrera la xaranga.\nFestes de la Mare de Déu a Santa Margalida (Mallorca) - són les Festes d’estiu. S’hi celebra una pol·lèmica amollada d’ànecs a Can Picafort. Es llancen unes 500 aus a l’aigua, que han de ser “caçades” pel públic participant. Està organitzada per particulars, doncs l’Ajuntament en queda al marge, doncs es tracta d’un acte oficialment prohibit per llei. Des de fa uns anys, per adaptar-se a la normativa vigent sobre protecció dels animals, se substitueixen els ànecs vius per dues mil ànneres de plàstic que són llançades al mar des de deu barques. Entre els que n'aconsegueixen agafar una se sortegen premis. La nit anterior es celebra la “nit de l’Auba” una revetlla multitudinària a la platja, amb concerts de música fins ben entrada la nit. Telèfon: 971.52.30.30\nBall del Tatero a Vilaller (l'Alta Ribagorça) - a Vilaller el dia de la Mare de Déu s'ha celebrat sempre de manera molt festiva i participativa, on després dels actes religiosos ha destacat el Ball del Tatero, que té lloc el dia 15 d'agost i que és constituït per 4 parelles de casats i de solters amb indumentària típica, que ballen a les quatre cantonades de la plaça. Telèfon: 973.69.81.47\nFesta Major a Vilanova de la Barca (el Segrià) - la festa més important de la població, tot i que asseguren que les festes actuals són ben llunyanes de l'esplendor i la dimensió d'anys endarrere. En aquest dia es dedicava un solemníssim culte a la Mare de Déu, al mig de l'església de Vilanova de la Barca, posaven un túmul amb la imatge de la verge jaient, fet que es realitza idènticament a la ciutat de Lleida. Telèfon: 973.19.00.05\nAltres festes de la mare de Déu d'Agost a terres lleidetanes - el dia d'avui ha estat celebrat festivament en la totalitat dels pobles lleidetans, alguns més que altres, amb festa major o sense, ostentant la titularitat parroquial o sense ostentar-la, però ha estat un dia destacat del nostre calendari. Així ha sigut, entre altres, a Puiggròs, Tarrés, les Avellanes, Torregrossa, Les Borges Blanques, Sant Llorenç de Morunys, la Figuerosa, Bossòst, la Sentiu de Sió, Maials, Almatret, Santa Maria de Meià, i el Pont de Suert, on li tenen les dues esglésies dedicades, i on es canten els goigs.\nFesta Major d'Arbeca (les Garrigues) - amb la col.laboració i participació de tots els veïns de la vila, Arbeca gaudeix en aquests moments d'una de les festes més importants del municipi. Es realitza en la primera quinzena d'agost, i l'atractiu fonamental és centra en la realització de molts actes públics a l'aire lliure, com cercaviles, actuacions de diables, activitats esportives (cursa atlètica, futbol, concurs de pesca, escacs, etc...), exposicions, pregó de festes, concerts de rock i balls de tarda i nit amb orquestes punteres, concerts de rock amb els millors grups del moment, banys d'escuma, ginkames, titelles i moltes actuacions que originen uns dies de diversió i esbarjo. Telèfon: 973.160.008\nFesta Major de Deltebre (el Baix Ebre) Deltebre té dos patrons: la festa major se celebra en honor a la Mare de Déu d'agost (15) i Sant Roc (16). La festa té com a ingredients principals els correbous i les nits de ball.\nFesta major d'Estiu a La Canonja (el Tarragonès) - els protagonistes són els gegants Bià i Esperança, portats pels Amics dels gegants, una entitat membre de l'Orfeó Canongí. El dia 15 hi ha missa i processó pels carrers del poble. Durant els dies que dura la festa hi ha sardanes, havaneres, exhibició castellera, etc Telèfon: 977.54.34.89\nFesta Major de Castelldefels (el Baix Llobregat) - el preludi de la festa major és la representació de la Llegenda del Gar i Got, organitzada per l'Agrupació de Cultura Popular de Castelldefels. La llegenda explica, amb un atractiu espectacle de representació dramàtica i efectes especials de llum i foc com, fa molt, molt de temps, els camperols i pescadors de Castelldefels van veure alterada la seva pacífica vida amb l'aparició d'un drac, el nom del qual és millor no recordar. Aquest drac va arribar amb les “Legions del Mal” dirigides pel mateix Llucifer i van sembrar la mort i la destrucció a tota la comarca.\nFesta Major de Castelló de Farfanya (La Noguera) - les festes es celebren a l'entorn del 15 d'agost. La vigília, Correfoc i concert de música. El dia 15 al matí, missa solemne cantada per la coral parroquial i Ofrena Floral a la “Durmició” ( tots el nens i nenes que porten un ramet reben un bonic record del retaule). A continuació Sardanes, animació i a la tarda i nit, Balls d'orquestra.\nFestes majors a Vilallobent, Aj. Puigcerdà (Cerdanya) - les festes majors d'aquest poble se celebren entre el 15 d'agost i el 7 de setembre, segons els anys. Hi participen els gegants del poble, hi ha àpats populars, missa i sardanes. La festa acaba amb una gran xocolatada, com la que es fa a Palau de Cerdanya.\nFesta Major a Tamariu, Aj. de Palafrugell (el Baix Empordà) - pels volts del 15 d'agost. Les primeres dades documentals de la festa major són del 1884. Hi participen sobretot els estiuejants que aquests dies són al poble. S'hi fa engalanament de carrers, jocs al mar, campionats esportius a la platja, sardanes, ball de nit, etc. És costum que els nens i nenes vagin per les cases a recaptar fons per fer front a les despeses que genera la festa.\nFestes Patronals al Port de Sagunt, Aj. de Sagunt (el Camp de Morvedre) - se celebren a la dàrsena del port amb motiu de la festivitat de la Mare de Déu de Begonya amb competicions esportives, actuacions musicals, bous, exposicions, "dansà" al port i “cordà" de vigília, etc. El dia 15 d'agost hi ha cucanyes marítimes: travessia nedant, agafada de banderes en pal engreixat, dipòsit i arreplegada d'ànecs, i llançament de pilotes per ser canviades per premis. Al vespre, missa, processó en honor a la Begonya i castell de focs d'artifici.\nFestes de Sa Marina, Aj. de Valldemossa (Serra de Tramuntana) - del 13 al 15 d’agost. Comencen a principis d'agost, una setmana després de les festes de "sa Beata". El dia 15 missa en honor de la Mare de Déu d’Agost a la capella de Sa Marina i festa infantil amb carreres de joies, jocs aquàtics i travessa d’enginys flotants des de la platja fins als escars. També s'hi celebra un Concurs de Pesca i el Concurs d’Arròs de Peix, una sardinada popular i cantada d'havaneres el dia de la vigília.\nFestes Majors a Les Cases d’Alcanar, Aj. d'Alcanar (el Montsià) - pels volts del 15 d'agost. Festa en honor a la Mare de Déu d'Agost, que ja se celebra almenys des del 1886. Durant més d'una setmana es fan un gran ventall d'activitats esportives i culturals per a totes les edats. Destaquen els bous a la mar o correbous, un conjunt d'actes protagonitzats per aquests animals que cada any omplen de gom a gom l'esplanada portuària, on es concentren la majoria d'actes festius. El fet que se celebri en plena temporada turística fa que aquestes festes siguin considerades unes de les més populars de la zona.\nFestes patronals i Xicolatada a Palau de Cerdanya (Alta Cerdanya) - són les festes patronals d'aquest petit poble de la Cerdanya occitana i se celebren entre el 13 i el 16 d'agost. Comencen el 13 d'agost amb la Festa del Pa, un repartiment i benedicció municipal de pa que s'acompanya amb una fira de productors locals i artesans dels voltants. El dia 15 és festa local i se celebra amb una missa amb música de cobla, una ballada de sardanes i un espectacle musical i ball. El dia 16 se celebra la tradicional Xicolatada, un repartiment popular de xocolata que elaboren els «Mestres Xicolaters» de Palau de Cerdanya dins uns grans perols i que cada any atrau més de 4.000 persones vingudes d'arreu per gaudir d'aquest costum que té més de 350 anys d'història.


Coneix els dies que se celebrarà la Fira del Libre de València\nLa Fira del Llibre de València se celebrarà del 22 d'octubre a l'1 de novembre\nEnguany té lloc la 55e edició\ndimecres, 25 de març 2020 - 16:30h\nCartell de la 55a edició de la Fira del Llibre | Europa Press\nLa 55a edició de la Fira del Llibre de València se celebrarà del 22 d'octubre a l'1 de novembre de 2020 en els Jardins de Vivers, «esperant que la situació d'excepcionalitat torne a la normalitat en la tardor». La cita estava programada del 30 d'abril al 10 de maig, però va ser ajornada per la crisi sanitària mundial causada pel Covid-19.\nEl Patronat de la Fundació Fira del Llibre de València ha triat les noves dates amb l'objectiu de no solapar-se amb la campanya del llibre de text, ni amb altres actes culturals de la ciutat, i treballa, de nou, «amb il·lusió en la preparació de la cita més important, al voltant de llibre, de la nostra comunitat», han indicat en un comunicat.\nLa passada edició de la Fira va tindre un volum de vendes estimades en 1.100.000 euros i més de mig milió de visitants, a demés de 122 presentacions de llibres, 700 sessions de signatures d'exemplars, 23 taules redones i debats, 14 tallers de lectura, 11 concerts, 6 lliuraments de premis, 6 recitals, 5 espectacles teatrals i de dansa, 5 exposicions, diferents homenatges, 4 trobades professionals, 3 trobades de clubs de lectura i 91 activitats infantils dirigides, en la seua majoria, als 4.300 escolars que van passar pel recinte de Vivers.\nEl sector del llibre, precaritzat pel coronavirus\nLa situació «excepcional que estem vivint a causa de l'emergència sanitària ha deixat al sector del llibre, ja de per si mateix precaritzat, en una situació de gran feblesa». L'ajornament de fires nacionals com València, Madrid o Sevilla, i del Sant Jordi-Dia del Llibre-, suposa «la reducció del 20-30% dels ingressos anuals de moltes llibreries».\nA esta situació s'unix la prohibició del Reial decret 463/2020, pel que «es declara l'estat d'alarma, que establix el tancament de totes les llibreries al públic, en considerar que els llibres no són productes de primera necessitat». El sector del llibre en Espanya estima pèrdues de, al voltant de 1.000 milions d'euros, l'equivalent a un terç de la seua facturació.\n«Són moments difícils per a les llibreries i tots els professionals que componen el sector. Ara més que mai, es necessita la unió tots els agents que formen part de la creació i producció del llibre que, en estos moments treballa amb l'administració en solucions que beneficien al sector per complet», ha indicat.\n"Última hora: Ajornades les oposicions de Secundària per al 2021" "Suspensió del pagament del lloguer de locals públics per als autònoms"


Cafès científics. Sabadell, 2021 – Ecologistes de Catalunya\nPenjat el 22 de febrer de 2021\nPenjat el 22 de febrer de 2021, per Adenc\nAquest dimarts arrenca una nova edició de ‘Cafès Científics’ a Sabadell, una iniciativa organitzada per vuit entitats de la ciutat que es dediquen a la recerca i a la seva divulgació i que té com a objectiu posar en contacte al gran públic amb experts de diferents àmbits de la ciència.\nEn aquesta novena edició, el dolor crònic, la vida en el Sistema Solar o la importància de la cooperació en l’agricultura social seran alguns dels temes que abordarà aquest cicle al llarg de l’any i que conclourà al novembre. A causa de la situació sanitària, les xerrades es faran amb reducció d’aforament i es retransmetran de forma telemàtica.\nSabadell, 22 de febrer de 2021.- L’Institut Català de Paleontologia Miquel Crusafont (ICP), l’Associació per la Defensa i l’Estudi de la Natura (ADENC), l’Agrupació Astronòmica de Sabadell, la Fundació Bosch i Cardellach, la Corporació Sanitària Parc Taulí, La Ruda amics de Can Deu per a l’agricultura ecològica i la Unió Excursionista de Sabadell (UES) i l’Acadèmia de Ciències Mèdiques inicien la novena edició del programa de Cafès Científics a Sabadell.\nConsulta el programa dels Cafès científics 2021 i la nota de premsa completa.\nDemà dimarts 23 de febrer les companyes de la UES – Unió Excursionista de Sabadell organitza el primer cafè científic.\nEl futur de l’energia: els anys decisius.\nA càrrec de Antonio Turiel, llicenciat en Física i Matemàtiques, doctor en Física Teòrica i investigador a l’Institut de Ciències del Mar del CSIC.\nCap a un món sense petroli. Què passarà amb els combustibles fòssils i l’urani? Com impactarà en la nostra societat? Quin paper hi tindran les renovables? El nostre sistema de vida actual sempre ha estat insostenible, però ara s’ha tornat inestable i amenaça de col·lapsar, un perill que fa necessària una reforma radical de la societat.\nPer raó de la pandèmia, el Cafè s’haurà de fer telemàticament. Hi podeu participar clicant aquest enllaç:\nConvocatòria de l’Assemblea General Ordinària de Socis 2021 de Limnos el dissabte 20 de febrer a les 18h


Kantugansu: DESIRÈ AL CAVALL BERNAT\nEi Isidre!! Per fi una via que ja he fet i que no cal que m'apunti com a pendent!! Si de cas, pendent a repetir, per què la vaig disfrutar molt i molt!!\nLlegir el teu article ha estat reviure una bona escalada amb molt bon gust de boca!! Tal i com tu bé dius, ideal per apurar amb lliure i gaudir de bona roca i bon ambient!\nRaquel, si és guapa la via. Per cert vas a fer la Corbeau? Ja m'explicaràs l'offwitch (o com es digui) a disfrutar. Allò és màgic...\nQuè va Isidre!!! Al final sembla que realment hauré de deixar Montrebei per la primavera!!! Snif!! Hi havíem d'anar aquest dissabte vinent, però masses poques hores de llum, massa fred i cordada de tres!\nAl final anirem a fer "El Cràpula" de Tarradets (paret Amanita) aquest dissabte. Bé, això és el que hem quedat... però essent dilluns i havent quedat amb en Miquel i en Roger... ves a saber on acabarem!! Je, je... l'aventura comença quan comencem a concretar hora i lloc de quedar!! Sort que sempre acabem escalant i rient, que si no... je, je!!\nHola Isidre, jo també la vaig repetir aquest any. Bastants parabolts li van posar a la Desirée. Però jo recordo que ja tenia bastants burils originals. Crec que va ser reequipament xapa vella-xapa nova. Ni més ni menys. Potser si que tant parabolt li treu una mica el romanticisme. Ara, suposo que els burils deurien estar molt malament perquè quan la vaig fer el 27-8-87 (fa 20 anys!)ja n'hi havia algun de petat a l'artifo.\nNo he tingut el plaer de fer aquesta via però pels comentaris crec que l'hauré de ficar com a pendent. Jo he fet la Punsola-Reniu just a la dreta de la Desiree, no és el mateix però l'ambient també es increíble, també recomanable per iniciar-se a Montserrat.\nUep Sergi,jo no sóc escaladora encara que la meva parella li agrada bastant aquest món ( no al teu nivell..), en fi que fa uns 11 anys vaig fer els meus pinets i una de les escalades que vaig fer en Montserrat va esser el Gorro Frigio, no se si ho he escrit bé..\nSi trobo fotos, que hauria d'escanejar-les, les penjo..\nPer cert, tu segur que has vingut per Mallorca, Fraguel, Sa Comuna, Les Perches, Cala Boquer, Cala Magraner, Castell d' Alaro..??\nJoder Kantu... hi ha confi no? A vore quin dia et dignes a portar els teus amics de tapes a una sortida d'escalada. Ja que no et curres el bar com a mínim treballa't una excursió.No? Tampoc et passis amb el nivell que la resta de mortals no passem d'un 4a+ (es diu així?).\nSalutacions i tranquil que a Andorra obriran un nou rocodrom... Paraula d'un ex-Creu Roja.\ncarinyu!!!!anem a la no t'ho perdis abans de que et plantegis fer-la en solitari...\nEstimat flipadits. Tu dius lo dia !!!!\nJo secundu lo del Miki,un 4a+ al sortir de les tapetes (a vista eh).


Borja-Villel proposa que el Reina Sofia no depengui del ministeri\nCANVIS EN ELS ESTATUTS DEL MUSEU\nEl nou director planteja que el cine i la fotografia hi guanyin protagonisme\n"El centre, igual que Ronaldinho, travessa una crisi de confiança", sosté\nDilluns, 24/12/2007 | Actualitzada 19/10/2017 - 21:22\nEl Museu Nacional Centre d'Art Reina Sofia s'ha definit, des del seu naixement el 1988, com un organisme au- tònom dependent del Ministeri de Cultura. Aquesta és una de les clàusules que vol canviar Manuel de Borja-Villel, el seu nou director, que ahir va comparèixer davant la premsa no a Madrid sinó al Macba (Museu d'Art Contemporani de Barcelona), des d'on ha impulsat la memòria crítica sobre l'art de la segona meitat del segle XX.\nLa seva voluntat és que canviïn els estatuts del Reina Sofia. "Que no depengui directament de l'Administració. Per a això, es transformarà en agència o en fundació". Segons Borja-Villel, el canvi jurídic aportarà avantatges en l'organigrama i en l'execució dels projectes. No obstant, abans ha de posar fi a la crisi que ha envoltat el museu aquests últims anys amb la dimissió encadenada dels directors Juan Manuel Bonet i Ana Martínez de Aguilar: "És el punt més feble, perquè, igual que passa amb Ronaldinho, és una crisi de confiança".\nEl Reina Sofia, com a entitat pública, promou l'accés del públic a l'art modern i contemporani. "El problema és redefinir la seva identitat. ¿Per què aquesta obsessió a ser el centre? No hi ha un centre i una perifèria, sinó molts centres", va assenyalar ahir. La segona pregunta és si és un museu o un centre d'art: "Sempre s'ha demanat que el Reina Sofia fos la Tate Gallery, el centre Pompidou o el Moma, i no té sentit. A un novel.lista no li demanaràs mai que escrigui el que ja ha fet un altre escriptor".\nLa col.lecció és, segons el seu parer, massa canònica. "S'ha de reordenar. No reflecteix la diversitat del\nterritori". Un altre problema és conceptual: "S'ha de pensar quina obra se selecciona de cada pintor. Per exemple, de Tàpies interessen els seus quadros històrics, els de la biennal Hispanoamericana o els de la biennal de Venècia, aquells que tant han influït en altres pintors". Al ser un museu modern i contemporani, el cine i la fotografia hi haurien de tenir més importància, mentre que en l'actualitat encara està pensat "en clau pictòrica". En aquest apartat, ahir va destacar els tres períodes que haurien de ser claus per al centre: l'avantguarda dels anys 20, la crisi dels 60-70 i el període actual.\nLa distribució dels espais és un altre tema a resoldre. "Falten obertures. Tot és el mateix. No hi ha una jerarquia. El recorregut no és l'idoni. Les fases de contemplació, passeig i discussió estan absents".


Aviat serà 5 d'Octubre | anton's weblog\nAviat serà 5 d'Octubre\nPosted by antonae on Agost 26, 2010 · Feu un comentari\n[Listening: Moby – Beautiful]\nAviat serà 5 d’octubre. I és que el temps passa volant. Aquest dos últims anys se m’estan passat sense que me n’adoni. L’altre dia hi pensava, mirava enrere i me n’adonava que coses que mentalment les col·locava a l’ahir conceptual, resulta que en el temps ‘universal’, el real, van quedar força enrere. Com amb l’iphone. Recordo perfectament quan el tio de movistar em va trucar oferint-me passar-me amb ells a canvi de l’iphone. Era a casa de la Rosa, ajudant-la en alguna cosa de bricolatge. I em vaig passar a movistar, deixant als de vodafone. Recordo com si fos ahir pensar que un any i mig de permanència era força temps, i recordo com si fos ahir estar al jardí de l’observatori intentant aguantar la cobertura del telèfon per posar una reclamació a vodafone, i també, més tard, per recordar-los la reclamació i exigir que em deixèssin d’empaitar amb l’impagament.\nRecordo perfectament els neguits de no saber, a starlab, on aníriem. Les mítiques juguesques d’on seria ‘el nou lloc’ màgic. Pq, durant un temps, ‘el nou lloc’ havia de ser la terra promesa: bona cal·lefacció, ben comunicat, bona comunicació tecnològica, etc… Recordo perfectament quan ens van dir on anàvem, i el desencís al saber que no era al 22@ (desencís personal, i no compartit a starlab. tothom encantat amb la nova ubicació). Recordo cada detall dels dies previs al trasllat, i de divendres sencer muntant la nova xarxa a roviralta. I els dies previs, quan el georgios venia lloant la bellesa de la nova seu. O el dia q vam baixar tots caminant des de l’observatori fins a roviralta i vam fer el picnic. Recordo perfectament els dies de l’observatori. Tinc la sensació que hi anava cada dia fins ahir. M’ha passat tant ràpid el temps a roviralta, q els records que en tinc acumulats no donen per tenir la sensació que hi porto més de dos mesos, com a màxim. I són força més.\nÉs clar que durant aquest temps he superat la lesió del genoll. I això sí q se m’ha fet llarg, molt llarg. O també he hagut d’aguantar la pressió dels de vodafone reclamant l’inreclamable. Una i una altra trucada, una i una altra carta. I aquí sí que sembla que ha esta etern. La memòria té aquestes coses curioses, és sorprenentment incongruent.\nRecordo que aviat serà 5 d’octubre pq ara tornant en bicicleta per la ciutat me n’he recordat com m’encanta passejar per la metropoli de nit. I crec que m’he adonat que, si em posa de tant i tant bon humor, és probablement per culpa del 5 d’octubre.\nAviat serà 5 d’octubre. Però si us plau, a qui pertoqui prego: que d’aquí a llavors se’m passi ben i ben lent, que sigui el més intens possible. Pq és justament el temps de vacances que podré gaudir enguany. I realment em fan falta, les necessito. Molt més del que esperava que em passés.\n[Listening: Moby – Lift me up]\n← Al Palau, des de l'iphone\nTurquia (I) →


El cap de setmana arriba amb temperatures màximes - Diari de Girona\nEl cap de setmana arriba amb temperatures màximes\nEl termòmetre s'enlairarà fins als 32 graus a molts punts de les comarques gironines\ngirona | ddg 06.07.2013 | 09:13\nL'apropament d'una massa d'aire càlid que afectarà sobretot el Nord d'Africa afavorirà l'augment de la temperatura durant el cap de setmana, amb previsions d'arribar fins els 32 graus a l'interior de les comarques gironines entre avui i demà, mentre que al litoral no pujaran tant a causa de la marinada, i es mouran entre els 25 i 30 graus.\nLa primera setmana de juliol ha arribat amb les temperatures màximes del que va d'estiu. Si fins ara molts patien per les previsions de viure un "estiu sense estiu", aquest cap de setmana es trobaran amb les temperatures més altes de la temporada estiuenca. Des del Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) van informar ahir que la predicció per Catalunya indica que els valor màxims previstos per avui i demà al centre del dia a les comarques de Ponent estaran entre els 33 i 36 graus, i localment podran arribar a fregar els 37 o 38 graus en algun punt. Pel que fa les comarques gironines i la resta de l'interior les màximes estaran entre 29 i 33 graus, mentre que al litoral no pujaran. A la ciutat de Girona, per exemple, la predicció de l'SMC marca que les temperatures arribaran fins als 32 graus durant la jornada d'avui, mentre que per demà les previsions situen el sostre del termòmetre en els 31 graus.\nA causa d'aquesta predicció el Servei Meteorològic de Catalunya va emetre ahir un avís de Situació Meteorològica de Perill de grau 1 per calor. El cap de setmana es preveu assolellat arreu, tot i que a les tardes creixeran algunes nuvolades a les zones de muntanya, que fins i tot podrien deixar algun ruixat aïllat al Pirineu. Malgrat que la calor encara serà acusada, a partir de dilluns es començarà a retirar la massa d'aire càlid i la temperatura tendirà a davallar progressivament.\nDes del Departament de Protecció Civil van recomanar ahir controlar la temperatura dins de casa i, al carrer, evitar el sol directe. També van remarcar que s'eviti fer activitats físiques d'esforç a l'aire lliure durant les hores centrals del dia i protegir als col·lectius més vulnerables.\nAixí mateix, Protecció Civil també va recomanar als municipis que reforcin les mesures de prevenció pel que fa al risc d'incendi forestal. L'alerta s'accentua a les comarques de Ponent, ja que a partir del migdia les temperatures es podran situar al voltant dels 38 graus.


Sabem diferenciar entre fets i opinions? - Report.cat\nPer Francesc Ponsael 25/09/2018 25/09/2018\nObservar sempre com a clara la distinció entre fets i opinions per evitar la confusió és un dels punts essencials del Codi Deontològic de la professió periodística. No obstant això, el lector no sempre és capaç de realitzar aquesta diferenciació de forma adequada. Un estudi recent del Pew Research Center mostra com els lectors sovint confonen aquests termes a l’hora d’assimilar una informació.\nEn l’entorn d’informació ràpida i complexa d’avui dia (internet, les xarxes socials, canals de notícies de 24h, etc ) els consumidors han de formular judicis ràpids sobre com assimilar les declaracions relacionades amb les notícies; declaracions que sovint es difonen fragmentades i en peces que proporcionen poc context. Un estudi del Pew Research Center titulat Distinguishing Between Factual and Opinion Statements in the News s’ha centrat en examinar un pas bàsic en aquest procés: si els lectors poden reconèixer les notícies com a fets (informació que es pot provar o refutar amb evidència objectiva) o com una opinió (informació que reflecteix les creences i valors de qui l’expressa).\nLes conclusions de l’estudi, que es basa en una enquesta realitzada entre el 22 de febrer i el 8 de març de 2018 a un total de 5.035 adults nord-americans, revelen que fins i tot aquesta tasca bàsica de diferenciar entre informació objectiva i subjectiva representa un desafiament amb resultats divergents.\nLa part principal de l’estudi -que va mesurar la capacitat dels lectors per distingir entre cinc fets i cinc opinions-, va mostrar que la majoria dels nord-americans van identificar correctament almenys tres de les cinc declaracions en cadascun dels grups (fets i opinions). Tanmateix, aquest resultat és només una mica millor que les possibilitats d’encert si s’hagués contestat de forma aleatòria. Van ser una minoria els nord-americans que van identificar correctament les cinc declaracions (un 26% va identificar els 5 fets; i un 35%, les 5 opinions). Per contra, aproximadament, una quarta part dels enquestats només va saber-ne identificar dos, una o cap de manera correcta. I, per tant, es confonien al separar opinió i informació.\nLectors més capacitats\nEncara més revelador és que certes persones diferencien molt millor aquest contingut que altres. Aquells lectors amb una gran consciència política, amb coneixements digitals i interessats en l’actualitat estan més capacitats a l’hora d’identificar amb exactitud els fets i les opinions d’una notícia.\nPer exemple, el 36% dels nord-americans amb alts nivells de consciència política (aquells que tenen coneixements sobre política i consumeixen regularment notícies polítiques) identifiquen correctament les cinc declaracions referents a fets, en comparació amb prop de la meitat (17%) d’aquells que tenen poca consciència política.\nDe la mateixa manera, el 44% dels usuaris amb coneixements digitals (els que fan un ús extensiu de dispositius digitals) identifiquen correctament els cinc estats d’opinió enfront del 21% dels que no són tan competents tecnològicament.\nLa confiança en les fonts també determinen com s’interpreta una informació. Gairebé quatre-cents nord-americans que tenen molta confiança en la informació de les agències nacionals de notícies (39%) van identificar correctament les cincdeclaracions fàctiques, en comparació amb el 18% dels que no tenen gaire o cap confiança.\nEl factor ideològic\nA més de la consciència política, la identificació del partit juga un paper important en la manera com els nord-americans distingeixen entre fets i opinions. Tant republicans com demòcrates mostren una propensió a ser influïts pels seus respectius partits polítics. Per això, els lectors de cada partit polític tenen més probabilitats d’etiquetar declaracions fàctiques i d’opinió com a fets quan més apel·len a les seves idees polítiques.\nPer exemple, en relació a l’afirmació objectiva “El president Barack Obama va néixer als Estats Units”, el 89% dels demòcrates la van identificar correctament com a declaració fàctica, en comparació amb el 63% dels republicans.\nD’altra banda, el 37% dels demòcrates van classificar incorrectament l’opinió més d’esquerres “Augmentar el salari mínim federal a 15$ per hora és essencial per a la salut de l’economia nord-americana” com a factual, en comparació amb la meitat la quantitat de republicans (17%).\nD’acord amb això, els republicans tenen una mica més de probabilitats que els demòcrates de classificar amb precisió declaracions fàctiques quan aquestes provenen de Fox News. En canvi, les declaracions provinents del USA Today i del New York Times no comporten diferències entre demòcrates i republicans. Per tant, responen de forma similar, el que permet concloure que, en aquest cas, els mitjans de comunicació no són determinants.\nCom distingir fets i opinions?\nPer ajudar al lector a diferenciar una informació objectiva d’una de subjectiva, aquest ha de tenir clar que un fet és una informació contrastable que existeix independentment de si algú en té una opinió positiva o negativa. És una peça d’informació que es presenta com una realitat objectiva.\nPer la seva part, l’opinió es defineix com un punt de vista, una creença o un judici de valor que s’ha creat en relació a alguna cosa. Depenent de la font d’on provingui pot arribar a ser molt fiable (per exemple, un expert).\nQuan ens referim a temes que tenen un consens predeterminat (per exemple, dos per dos fan quatre), la distinció entre fets i opinions no és conflictiva. En canvi, el problema sorgeix quan es tracten temes que comporten càrregues morals, politiques, filosòfiques o religioses. Per exemple, quan s’afirma que avui dia a l’Estat espanyol existeixen presos polítics en relació a la presó preventiva de determinats líders polítics catalans.\nDistingir les diferències entre un fet i una opinió és fonamental, doncs, per a classificar la informació que rebem a cada moment. Ras i curt: els fets només existeixen, mentre que les opinions es creen.\nCom pot ajudar el periodista?\nCharles Prestwich Scott, editor del Manchester Guardian, l’actual The Guardian, va encunyar al 1921 una frase que ha fet fortuna en els annals del periodisme: “´Les opinions són lliures, els fets són sagrats”. Segons la teoria liberal de la llibertat de premsa, el periodisme ha d’explicar els fets de la forma més fidedigna i neutra possible perquè els ciutadans es formin opinions lliures.\nLa teoria és molt clara, però la realitat és una altra. “La confusió de fets i opinions diu bastant de la salut del periodisme que es fa en una democràcia i, per tant, finalment el tipus de democràcia que tenim. El populisme polític, en auge des de la caiguda del Mur de Berlín i la fi del comunisme com a ideologia alternativa al capitalisme, viu i beu de la confusió de fets i opinions. És la propaganda que sempre ha existit tant en les dictadures com en les democràcies però que ara li diem fake news o fets alternatius, segons l’expressió del trumpisme”, afirma Jaume Risquete, periodista i doctor en comunicació política a la facultat de Comunicació Blanquerna de la Universitat Ramon Llull.\nLes xarxes socials ―i el periodisme dels social media― han contribuït a la pèrdua de la hegemonia del periodista com a creador d’opinió pública i l’erosió de la seva autoritat a l’hora de seleccionar i jerarquitzar la realitat social. “Cada vegada es fa un periodisme més de ‘trinxera’, de ‘camiseta’ en la línia del periodisme esportiu, sobretot el de futbol. Els periodistes actuen amb parcialitat, subjectivitat fins i tot sent-ne conscients en tot moment”, afegeix Risquete.\nEn un article a La Marea, Mercedes del Hoyo, professora titular de periodisme de la Universidad Rey Juan Carlos, assegurava que la producció periodística ha de respectar dues normes: distingir publicitat i notícies, i separar informació i opinió, perquè els espais destinats a la publicitat, a la informació o a l’opinió compleixen funcions diferents i els lectors satisfan en elles diferents necessitats.\nDel Hoyo defensa que “el periodista està obligat a oferir al lector una selecció de notícies, de dades, a més d’ajudar a entendre el seu sentit. Però el sentit es forma quan la notícia es contextualitza, s’aporten antecedents i fonts expertes que mesurin l’abast; no li donem sentit per la drecera de donar la nostra opinió o la interpretació que ens sembla millor, sobretot si la presentem com l’única possible”.\nHannah Arendt assegurava que la confusió entre fets i opinions és una de les agressions més elementals a la raó. En alguns casos, les dinàmiques del periodisme han afavorit aquesta confusió. L’estudi del Pew Research Center apunta les característiques del lector més capacitat per dur a terme aquesta distinció de manera satisfactòria: consciència política, competència digital i interès per l’actualitat. Tanmateix, tot això es pot resumir en un dels ideals humans que es desprenen de la Il·lustració: l’esperit crític. Si l’abandonem, el lector perd.\nAquest article està publicat a la secció Reportatge amb les etiquetes fake news, informació, opinió, pew research center, premsa digital, premsa escrita, reportatges. Si t'interessa pots guardar o copiar l'enllaç permanent.\nMireia Biel/ 28/09/2018 28/09/2018\nRedacció/ 21/09/2018 25/09/2018\nFa pocs anys les newsletters estaven condemnades a mort. L’auge de les xarxes socials, que prometien infinites possibilitats a l’hora de captar usuaris, predeien l’aniquilació d’aquells...


Disseny per viure. 99 projectes per al món real - Bridging Learning Experiences\nTaller Talentum Schools al Mobile World Centre\nInici de la segona fase dels projectes BLE\nDisseny per viure. 99 projectes per al món real\nEl Museu del Disseny de Barcelona presenta la primera exposició temporal dedicada als objectes que ens milloren la vida. El propòsit de l’exposició és mostrar el paper clau que pot tenir el disseny a l’hora de cercar solucions a problemes quotidians i socials de diversa índole, per exemple, millorant el benestar dels ciutadans tant en el nostre context immediat com en àmbits geogràfics més llunyans.\nL’exposició està estructurada en sis àmbits: Disseny per connectar, Disseny per educar, Disseny per curar, Disseny accessible, Disseny sostenible i Disseny per protegir. Les peces estan presentades en taules baixes i per tant són visibles des d’una cadira de rodes, van acompanyades d’audiovisuals i estan ordenades seguint una línia de vida, des de l’etapa pre-natal fins a l’urna funerària.\nData: del 19 de febrer al 17 maig 2015.\nHorari: de dimarts a diumenge, de 10 a 20 h.\nPreu: 4,40 € (reduïda 3 €)\nLloc: Museu del Disseny de Barcelona. Pl. De les Glòries Catalanes, 37-38.\neducadors estudiants i famílies investigadors tots els nivells totes les matèries Comunitat


Francesc d'Este - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n1r novembre 1516\n22 febrer 1578 (61 anys)\nMarfisa d'Este (en) , Bradamante d'Este (en)\nHèrcules II d'Este, Alfons d'Este, Alessandro d'Este, Hipòlit II d'Este, Elionor d'Este, Isabel Maria d'Este i Roderic d'Aragó\nEscut d'armes de la Casa d'Este.\nFrancesc d'Este (Ferrara, Ducat de Ferrara 1516 - íd. 1578) fou un membre de la Casa d'Este que va esdevenir marquès de Massalombarda.\nVa néixer l'1 de novembre de 1516 a la ciutat de Ferrara essent el quart fill del duc Alfons I d'Este i la seva segona esposa, Lucrècia Borja. Fou net per línia paterna d'Hèrcules I d'Este i Elionor de Nàpols; i per línia materna del Roderic de Borja, futur papa Alexandre VI, i la seva amistançada Vannozza Cattanei. Fou germà, entre d'altres, del duc Hèrcules II d'Este, Alfons d'Este i Hipòlit d'Este.\nEs va casar el 1536 amb Maria de Cardona, marquesa vídua de Pàdua. D'aquesta unió no tingué descendència.\nD'una relació extramatrimonial tingué:\nMarfisa d'Este (1554-1608), casada el 1578 amb el seu cosí Alfonsino d'Este i el 1580 amb Alderano Cyho, príncep de Carrara.\nBradamente d'Este (?-1597), casada el 1575 amb Hèrcules de Bevilacqua.\nIniciat en la carrera militar, fou nomenat capità de cavalleria lleugera i fou enviat pel seu germà Hiòlit d'Este a l'ajuda de Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic el maig de 1536 a la Llombardia.\nEl 1547 li fou concedit el permís, per part de Carles V, de realitzar una fira a la ciutat d'Avellino i posteriorment fou nomenat per part del papa Pau III marquès de Massalombarda, amb el dret d'emetre moneda i transferir el títol als seus hereus.\nMorí el 22 de febrer de 1578 a la ciutat de Ferrara.\nSarah Bradford, Lucrezia Borgia, Edizioni Mondadori, Milano, 2005, ISBN 88-04-55627-7\n(anglès) ascendència i descendència\nISNI: 0000 0000 3793 2507\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Francesc_d%27Este&oldid=27847383»\nPrínceps de Mòdena\nPrínceps de Ferrara\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 jul 2021 a les 16:26.


Antonio Urbiztondo - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nJuan Antonio de Urbiztondo y Eguía, Marquès de la Solana (Sant Sebastià, 7 de gener de 1803 - Madrid, 26 d'abril de 1857) fou un mariscal de camp carlí conqueridor de l'arxipèlag de Joló. En conseqüència, Joló i les seves dependències es van integrar en les illes Filipines sota la sobirania d'Espanya.\n7 de gener de 1803\n26 de gener de 1857(1857-01-26) (als 54 anys)\n29 de juliol de 1850 – 20 de desembre de 1853\n← Antonio María Blanco\n12 d'octubre de 1856 – 16 de desembre de 1856\nFrancesc de Paula de Figueras i Caminals →\nEn 1814 va ingressar com a cavaller patge en l'exèrcit, va combatre contra el govern del Trienni Liberal i després va ser inspector dels Voluntaris Reialistes.\n1 Participació en la Primera Guerra Carlina\n2 Governador de les Filipines\nParticipació en la Primera Guerra CarlinaModifica\nEn 1833 va ser fet presoner a Mèrida per la seva vinculació a la causa carlista, però va aconseguir escapar i va passar a Portugal, on es trobava el sèguici de Carles Maria Isidre de Borbó. Va acompanyar-lo fins a Anglaterra amb la intenció de passar després a l'exèrcit del Nord, però va ser capturat, fet presoner i deportat a Puerto Rico. De nou va poder escapar i tornar a Espanya on es va incorporar en les tropes carlistes amb el càrrec de brigadier el 1836.\nVa ocupar el lloc de segon cap d'Estat Major i en juny de 1837 va ser nomenat comandant general de l'Exèrcit del Principat de Catalunya. Va tenir una destacada gestió, signant amb Ramon de Meer i Kindelán el Conveni d'Elliot i participant en accions de guerra a Berga, Gironella i Ripoll, fins que va ser obligat a retirar-se a França el 1839 pel general liberal de Meer. Es traslladà després al País Basc. Va ser present a la signatura del Conveni de Bergara. Aleshores va rebre el comandament dels antics batallons de Castella carlistes que es van integrar a l'exèrcit d'Espartero que va combatre Ramon Cabrera.\nVa tenir una participació activa en el fracassat pronunciament de 1841 que va intentar acabar amb la Regència d'Espartero.\nGovernador de les FilipinesModifica\nTinent General amb diverses creus per accions de guerra, va ser nomenat Capità General Governador de Filipines sense la Superintendència i en va prendre possessió el 29 de juliol de 1850. Urbiztondo s'ocupà d'augmentar els regiments i d'organitzar partides de Seguretat Pública. Va promoure diversos reglaments: un per al reemplaçament de l'Exèrcit, mitjançant la celebració del sorteig de quintes; un altre per al Resguard i un altre per la Sanitat Militar.\nVa recordar les disposicions sobre cementiris, va crear alguns pobles amb gent d'uns altres, va fer el jardí de la plaça de Palacio de Manila, i va permetre una petita Plaça de toros a Arroceros. Durant el seu mandat es va produir el retorn dels Pares Jesuïtes. Va cessar com a capità general el 20 de desembre de 1853. El Mariscal de Camp Ramón Montero Blandino, militar antic que estava de segon va substituir-lo, entrant a l'acompliment interí d'aquest càrrec.\nDesaparegut d'una manera mai prou aclarida, els cronistes de Madrid mantenen que va morir assassinat en una disputa esdevinguda al Palau Reial de Madrid, en la qual es van veure implicats el rei Francesc d'Assís d'Espanya, Ramón María Narváez, a qui adjudiquen ser l'autor de la mort d'Urbiztondo, i Joaquín Osorio y Silva, que va morir assassinat pel mateix Urbiztondo.\n« "...Una nit, a la fi d'abril de 1857, mentre la reina estava tancada a les seves habitacions i en l'avantcambra es trobava Narváez amb el seu ajudant de camp, fill d'un Gran d'Espanya, que portava un conegut títol de Castella (Joaquín Osorio y Silva, marquès de los Arenales), s'hi presentà sobtadament el rei Francesc d'Assís, acompanyat del ministre de la Guerra Urbiztondo, i va donar ordre que es franquegés l'entrada a l'estança, on la reina s'havia recollit per als menesters de la seva vida privada. S'hi va oposar Narváez al fet que s'infringís la consigna que ningú penetrés en l'estada reial i Francesc va voler fer valer els seus drets de cònjuge, que tan rares vegades li preocupaven. Va haver-hi més que paraules, i Urbiztondo, traient l'espasa, va voler ser valedor del seu regi amic. Hi hagué baralla, que va ser sagnant, doncs Narváez va escometre al ministre de la Guerra amb una estocada mortal, quan ja l'ajudant del duc de València acabava de rebre una altra ferida funesta de l'espasa d'Urbiztondo. Madrid va saber d'una estranya epidèmia que s'havia declarat sobtadament a palau i que va causar aquelles dues morts publicades com a naturals ..." »\n— Ana de Sagrera (1990), pàgs. 234-238.\n↑ «Antonio de Urbiztondo y Eguía». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ Reial Cèdula de la reina Isabel II de 19 d'octubre de 1852 per la qual autoritza el retorn dels jesuïtes a Filipines (19 oct) i ordena que totes les missions de Mindanao i Sulú passin a ells.\n↑ Pedro de Répide, cronista oficial de Madrid descriu en la seva obra dedicada a Isabel II d'Espanya el succés:\nPirala y Criado, Antonio. Vindicación del general Maroto y manifiesto razonado de las causas del Convenio de Vergara (en espanyol). Urgoiti editores, 2005. ISBN 84-933398-8-1.\nSagrera, Ana de. Una rusa en España: Sofía, duquesa de Sesto (en espanyol). Espasa-Calpe, 1990. ISBN 84-239-2236-7.\nLeopoldo O'Donnell Ministre de la Guerra\n(octubre-desembre) 1856 Succeït per:\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Antonio_Urbiztondo&oldid=21095821»\nDarrera modificació: 9 maig 2019 a les 19:51


» Typology » 3 habitacions\nEs lloga apartament sobre el mar. Port Verd. Mallorca\nForm ap1 cat\nform ap10 cat\nform ap12 cat\nform ap2 cat\nform ap3 cat\nform ap4 cat\nform ap5 cat\nform ap611 cat\nform ap7 cat\nform ap8 cat\nform ap9 cat\nform duplex cat\nL’habitatge té uns 127 m2, repartits en 2 dormitoris i 2 banys amb banyera (1 en suite) i una espaiosa sala-menjador amb cuina oberta amb unes àmplies finestres amb meravelloses vistes sobre la piscina, el blau del mar i tota la badia.\nDúplex situat a la planta àtic de l’edifici, amb accés tant amb escala com a ascensor, fins i tot des de la planta d’aparcament. L’habitatge té uns 172 m2, repartits en 3 dormitoris i 3 banys amb dutxa (2 en suite) i una espaiosa sala-menjador amb cuina oberta i unes àmplies finestres balcons amb meravelloses vistes sobre el blau de la mar i tota la badia.\nApartament situat a la primera planta de l’edifici, amb accés tant amb escala com a ascensor, fins i tot des de la planta d’aparcament. L’habitatge té uns 135 m2, repartits en 2 dormitoris i 3 banys amb banyera o dutxa (1 en suite) i una espaiosa sala-menjador amb cuina oberta amb unes àmplies finestres balcons amb meravelloses vistes sobre la piscina, el blau del mar i tota la badia.\nApartament situat a la primera planta de l’edifici, amb accés tant amb escala com a ascensor, fins i tot des de la planta d’aparcament. L’habitatge té uns 122 m2, repartits en 2 dormitoris i 2 banys amb banyera o dutxa (1 en suite) i una espaiosa sala-menjador amb cuina oberta amb unes àmplies finestres amb meravelloses vistes sobre el blau de la mar i tota la badia. Té també un fantàstic porxo amb balcó sobre el mar que permet gaudir de la privilegiada situació de l’habitatge i gaudir d’uns magnífics moments de relax durant tot l’any.\nApartament situat a la primera planta de l’edifici, amb accés tant amb escala com a ascensor, fins i tot des de la planta d’aparcament. L’habitatge té uns 100 m2, repartits en 2 dormitoris i 2 banys amb banyera o dutxa (1 en suite) i una espaiosa sala-menjador amb cuina oberta amb unes àmplies finestres amb meravelloses vistes sobre el blau de la mar i tota la badia.\nApartament tríplex situat a la primera planta més de la planta solàrium. L’habitatge té uns 100 m2, repartits en 2 dormitoris i 3 banys amb dutxa (1 en suite), una espaiosa sala-menjador amb cuina oberta i una sala d’usos múltiples. Té una enorme i meravellosa terrassa a la segona planta.\nApartament situat a la primera planta, l’habitatge té uns 150 m2, repartits en 2 dormitoris i 3 banys amb banyera o dutxa (1 en suite), una espaiosa sala-menjador amb cuina oberta i unes meravelloses vistes sobre la piscina i el seu jardí, i, sobretot, sobre el blau del mar.\nApartament situat a la primera planta, l’habitatge té uns 114 m2, repartits en 2 dormitoris i 2 banys amb banyera o dutxa (1 en suite), una espaiosa sala-menjador amb cuina oberta i unes meravelloses vistes sobre la piscina i el seu jardí, i, sobretot, sobre el blau del mar.\nApartament situat a la primera planta, l’habitatge té uns 100m2, repartits en 2 dormitoris i 2 banys amb banyera o dutxa (1 en suite), una espaiosa sala-menjador amb cuina oberta i accés a una fantàstica terrassa privativa d’uns 35 m2, amb una de les millors vistes de la badia, sobre el blau del mar.\nApartament situat a la primera planta, l’habitatge té uns 71m2, repartits en 2 dormitoris i 2 banys amb dutxa (1 en suite), una espaiosa sala-menjador amb cuina oberta i unes assolellades finestres al jardí.\nApartament situat a la primera planta, l’habitatge té uns 64m2, repartits en 1 dormitori i 2 banys amb dutxa (1 en suite), una espaiosa sala-menjador amb cuina oberta i accés a una fantàstica terrassa privada amb una de les millors vistes de la badia, sobre el blau de la mar.\nSOBRE CLUB PORT VERD\nEls Apartaments Club Port Verd estan situats en un edifici d'estil mallorquí, de recent construcció amb materials de primera qualitat, en primera línia de mar, al Port Verd, una urbanització d'habitatges envoltades de jardins just al costat del mar, a poca distància del tradicional port de Cala Bona i la Costa dels Pins.\nApartaments Club Port Verd: Apartaments en lloguer de llarga temporada al Port Verd ( Mallorca ). Apartaments amb piscina comunitària i accés directe al mar i espectaculars vistes al mar.


Tripliquen la capacitat d'un centre de cria del tritó del Montseny - Diari de Girona\nLa nova sala de 70 metres quadrats té 240 aquaris nous. gencat\nEl Centre de Fauna de Torreferrussa de Santa Perpètua de Mogoda (Vallès Occidental), ha triplicat la capacitat de les instal·lacions de cria en captivitat del tritó del Montseny. Es tracta de l'únic vertebrat endèmic de Catalunya i que es troba en «perill crític d'extinció». Els nous equipaments han suposat una inversió de 100.000 euros i incorporen una nova sala de 70 metres quadrats, amb 240 nous aquaris, que se sumen als 100 que ja existien. L'acció s'emmarca en el projecte Life Tritó del Montseny que pretén millorar l'estat de conservació de l'amfibi i el seu hàbitat i assegurar la preservació de l'espècie.\nEn aquesta línia està previst que al llarg d'aquest mes de juny també s'inauguri l'ampliació dels espais de recuperació del Zoo de Barcelona i el Pont de Suert, amb l'objectiu d'assolir una producció de 400 nous exemplars anuals entre els tres centres.\nFins ara, només s'ha fet una reintroducció d'exemplars en l'entorn salvatge. Va ser l'any 2015 quan s'hi van alliberar prop de 600 exemplars fruit del programa de criança en captivitat de Torreferrussa. D'aquests en va sobreviure un 20%. L'objectiu és poder repetir aquesta experiència en els propers anys.


Roses de Sant Jordi - ECOMAÜS\n3 de novembre de 2020 / 654\nAquest Sant Jordi, les roses menja-te-les. Us portem una recepta molt senzilla però de ben segur sorprendrà la persona a qui vulguis regalar aquestes roses comestibles.\nIngredients per fer 6 roses:\n2 pomes EcoMaüs ecològiques\n250g de melmelada de poma EcoMaüs\nMantega per cobrir el motlle\nEl primer que farem és tallar les pomes a làmines molt fines, si no volem que aquestes s’enfosqueixin, podem esprémer un parell de gotes de suc de llimona per sobre. Un cop tallades, dividirem la pasta de full en porcions horitzontals i estendrem per damunt de cada una d’elles, una capa de melmelada de poma. A continuació, posarem les pomes laminades, a la part superior de la pasta de full, fent que sobresurtin una mica, quan hàgem acabat, la doblegarem per la meitat. Agafarem la pasta de full, per un extrem i l’enrotllarem en si mateixa, fins al final. I ja tenim la rosa! Veieu que ha sigut molt senzill?\nAra toca estendre la mantega pel motlle i anar-hi posant les roses. L’introduirem al forn, que prèviament haurem escalfat a 180 i esperarem uns 40 minuts. Mentrestant, moldrem sucre, per aconseguir sucre glaç que afegirem a les roses quan ja estiguin cuites. Ja veurem que estan boníssimes i les podeu utilitzar com un detall diferent per celebrar el Sant Jordi.\nAquí teniu un vídeo del procediment i algunes fotografies del resultat final. Esperem que hàgeu gaudit fent-les i sobretot menjant-les.\nEtiquetes: Anglesola, EcoMaüs, poma, receptes, roses, Sant Joan


Gala Patinatge Artístic Pre-Mundial 2018 - InfoAldaia\nGala Patinatge Artístic Pre-Mundial 2018\nEl proper mes d'octubre es celebrarà el Campionat del Món de patinatge artístic, sobre rodes, en les diferents modalitats, a la localitat de Mouilleron Le Captiff (França).\nEl Club Patí l'Aldea, aquest any, ha assolit els seus objectius amb escreix, tal i com ha estat els darrers anys, és un dels clars candidats a pujar dalt del podi tant en l'àmbit Nacional, com Internacional.\nEl CP l' Aldea, ha estat Campió en la modalitat de Grup Show Petit, al Campionat Territorial, al de Catalunya, al Nacional i ha estat Sots-Campió d'Europa.\nEn la modalitat individual, participaran de la mà del Club Patí l'Aldea, juntament amb el seu entrenador i coreògraf, Manel Villarroya, les patinadores Andrea Silva, Sots-Campiona d'Espanya en la categoria Júnior, i Mònica Gimeno què ha estat Sots-Campiona del món en la categoria Sènior.\nTambé contarem amb la participació d'Anouk Vizcarro, en la categoria Cadet femení, que aquest any ha estat bronze en el Campionat de Catalunya, i d'Espanya, classificant-se per al Campionat d'Europa, que es va celebrar aquest mes de setembre a la Isla de Sant Miquel a les Azores (Portugal), on va obtenir el sisè lloc d'Europa.\nEl Club Patí l'Aldea, farà una Gala Pre-Mundial, el proper dia 30 de Setembre, a les 18 hores al pavelló esportiu de l'Aldea.\nNo podeu perdre l'ocasió de gaudir d'aquests patinadors internacionals de les Terres de l'Ebre, col·laborant amb 5€ per entrada destinats a cobrir les despeses que suposen aquestes competicions internacionals.\nPublicat per InfoAldaia a dimarts, de setembre 25, 2018