Revitalitzar la mirada és possible 🧡 Tractaments per a rejovenir la mirada\nCom revitalitzar la mirada?\nQue la teva mirada no li posi anys de més al teu rostre\nCom revitalitzar la mirada? https://serviestetic.com/wp-content/uploads/2018/04/revitalizar-la-mirada.jpg 800 533 ServiEstètic ServiEstètic https://secure.gravatar.com/avatar/3478e4cf43b6d670c26b078967dd7cd7?s=96&d=mm&r=g 12/02/2021 05/01/2021\nSi és cert que els ulls són el mirall de l’ànima, tenim la important tasca d’aconseguir que la teva mirada no li posi anys de més al teu rostre. Proposem tractaments per revitalitzar la mirada i que la pell que envolta els ulls no confessi més edat de la que tens.\nLa zona de contorn dels ulls envelleix molt abans que la de la resta de la cara. El motiu és que la pell és un 40 per cent més fina, molt menys elàstica i suporta el moviment muscular dels 10.000 parpelleigs que realitzem cada dia.\nA més, aquesta zona facial perd fins a un 50% més d’humitat que la resta del cos i posseeix la meitat de glàndules sebàcies i sudorípares, el que fa que la deshidratació converteixi la pell tirant i s’enfonsi la zona de les ulleres.\nCom rejovenir la mirada?\nHi ha moltes fórmules per aconseguir rejovenir i revitalitzar la mirada, però per començar hem de prendre nota de dos consells bàsics:\nModera l’ús de les pantalles. La llum blava que emeten les pantalles que utilitzem diàriament, ordinador, telèfon mòbil, tablet… produeix danys en la composició cel·lular de la pell, incrementa les arrugues, bosses i ulleres i provoca fatiga de la pell, que es desequilibra i satura els mecanismes cel·lulars.\nTria els productes de cura més adequats i aplica’ls de forma correcta. Hi ha quatre zones a tractar: ulleres, potes de gall, parpelles i la zona al voltant del lacrimal.\nLa nostra mirada ho diu tot de nosaltres i les anomenades “potes de gall” (aquestes línies d’expressió que creen una xarxa d’arrugues des de les cantonades exteriors de l’ull) poden arribar a convertir-se en profundes i difícils de reparar.\nPer suavitzar-les i que no apareguin tan marcades, necessitem que la pell d’aquesta zona s’hidrati en profunditat i estimular la formació de col·lagen i elastina per reduir la flacciditat de la pell, en definitiva un tractament de rejoveniment cutani com la mesoteràpia, que consisteix a l’aplicació de microinjeccions amb components de vitamines, minerals i àcid hialurònic.\nHi ha una altra característica especial i molt important que presenta la zona dels ulls: la circulació sanguínia i limfàtica en tota aquesta àrea passa per un entramat complex de microvasos que s’atrofien amb molta facilitat i tendeixen a bloquejar-se, el que provoca una retenció de líquids i la conseqüent inflor sota els ulls i en les parpelles, les anomenades “bosses”.\nHabitualment, aquestes bosses tenen el seu origen en una acumulació de greix en els lòbuls sota els ulls i en la relaxació de la membrana que els sosté, el septum. Això retreu i envelleix especialment la zona i apaga la mirada.\nLa solució per a corregir-ho és realitzar una intervenció de cirurgia estètica anomenada blefaroplàstia que consisteix en l’eliminació de l’excés de greix i pell i que es forma per sobre i per sota dels ulls, que donen a la cara un aspecte cansat, trist i envellit. És una cirurgia breu, ben tolerada pels pacients i de resultats duradors.\nTractaments Estètics Facials sense cirurgia


S'ha mort l'artista arenyenc Joan Casanovas a 73 anys\ndilluns, 27 de juny de 2022, 07:15\nS'ha mort l'artista arenyenc Joan Casanovas a 73 anys\nVa treballar diverses disciplines artístiques i el seu treball més conegut és la imatge de 'Girona m'enamora'\nArxivat a: Societat · Obituaris · Joan Casanovas\nRedacció | divendres, 5 de febrer de 2021, 14:59\nEl pintor, dissenyador, ceramista, escultor i activista cultural, Joan Casanovas i Romaguera va morir ahir dijous, 4 de febrer, a 73 anys, a la seva casa d'Ordis, a l'Alt Empordà, després d'una llarga malaltia. Casanovas havia nascut a Arenys de Mar el 1947. A nou anys va ser deixeble de l'escultor i dibuixant arenyenc Joan Barrera, qui li va ensenyar a dibuixar al carbó. Posteriorment, la seva família es va traslladar a Manresa i el 1964 va arribar a Girona.\nJoan Casanovas a la seva casa d'Ordis. Foto: Pau Ladano - El Punt Avui.\nVa començar a treballar a la gironina Papelería Española, on li van encarregar els dibuixos per als segells de goma i, més tard, quan el propietari va ampliar el negoci, va començar a fer rètols, plaques de carrers i cartells lluminosos. Va ser, juntament amb altres, un dels impulsors de l'Assemblea Democràtica d'Artistes de Girona, un dels grans revulsius culturals de la ciutat durant la Transició. Després, es va establir a Ordis juntament amb Maria Crehuet, on va seguir creant i preparant exposicions o cursos.\nL'eslògan "Girona m'enamora" va tenir molt d'èxit a l'inici de la democràcia.\nCom a dissenyador gràfic, la seva obra pública més coneguda és la imatge de l'eslògan "Girona m'enamora", emblema d'una voluntat col·lectiva d'esborrar la foscor de la vella ciutat grisa i negra del poeta Josep Carner, que va caracteritzar la Girona democràtica, de l'alcalde Joaquim Nadal. Diverses personalitats han tingut un record per a Casanovas a través de les xarxes socials, com l'exalcalde de Girona i exconseller, Joaquim Nadal, o l'exconsellera de Cultura, Mariàngela Vilallonga.


Publicat per GMV a 2:02 Cap comentari:\nPRESENTACIÓ DEL LLIBRE LA RIQUESA BOTÀNICA DE LA SERRA DE QUATRETONDA\nLa Regidoria de Cultura, Turisme i Patrimoni i la Biblioteca Municipal conviden a tot el poble a la presentació del llibre de La riquesa botànica de la Serra de Quatretonda a càrrec de Josep Enric Oltra Benavent, que tindrà lloc el dissabte 16 de desembre a les 18h en la Biblioteca Pública.\nJosep E. Oltra, ha participat amb el GMV en el disseny de la primera ruta Botànica homologada a tot el País Valencià.\nRUTA BOTÀNICA DELS SURARS\nPublicat per GMV a 9:18 Cap comentari:\nSETMANA CULTURAL QUATRETONDA\nEl GMV col·labora amb els Amics del Buscarró i l'Ajuntament de Quatretonda en la Setmana Cultural. 14ª Senda Nocturna que es realitza a la Serra de Quatretonda. Durant dos dies el membres de GMV han participat en el\nMercat Medieval, on informaven als visitants sobre el Paratge Natural de la Serra de Quatretonda aixì com de la Vall d'Albaida\n14 ª Senda Nocturna\nOrganitza: Amics del Buscarró amb la col·laboració de la Regidoria de Medi Ambient de l'Ajuntament de Quatretonda i el GMValldigna.\nData i Hora: 26 d'agost, a les 19:30\nLloc d'inici: Poliesportiu Municipal La Pau.\n* La volta consistirà en anar pel Pou de Jesusito, Cucons de Senent, Barranc dels Conills fins la Casa de la Bastida i tornar pel Camí de la Serra (11 km). El sopar serà en la Casa de la Bastida.\n** Cal dur calçat i roba adequada, entrepà i llanterna.Tots aquells que vullguen realitzar-la han de passar a apuntar-se per la biblioteca amb nom complet i DNI fins al 23 d'agost per a poder fer l'assegurança de l'activitat.\nPublicat per GMV a 23:13 Cap comentari:\nEL PARATGE NATURAL DE LA SERRA DE QUATRETONDA I EL REFUGI DE LA BASTIDA EN ESTIU\nEl Refugi de la Bastida, es converteix tambe en l'estiu d'un lloc immillorable per passar uns dies amb un ambient natural, dins del Paratge Natural Municipal de la Serra de Quatretonda.\nPublicat per GMV a 9:24 Cap comentari:\nPROGRAMACIÓ FEBRER 2017 QUATRETONDA\nPublicat per GMV a 5:44 Cap comentari:\nPRESENTACIÓ DEL LLIBRE LA RIQUESA BOTÀNICA DE LA S...\nEL PARATGE NATURAL DE LA SERRA DE QUATRETONDA I EL...


Neix Hiroshima, una nova sala de teatre i concerts al Poble-sec - Butaques i somnis\nElisa Díez 16:37 Gastón Core, Noticias, Sala Hiroshima\nFont: Laura Serra (ara.cat) |Foto: Cèlia Atset\nAmb un nom tan violent com atractiu, el dia 17 d’abril obrirà les portes al barri barceloní del Poble-sec un nou espai dedicat a les arts escèniques: la sala Hiroshima. Situada al carrer Vilà i Vilà, a tocar de la sala Apolo, el seu acollidor bar de disseny vintage donarà la benvinguda als espectadors que busquin una proposta alternativa i radicalment contemporània. Un exballarí i actor d’origen argentí format a Barcelona, Gastón Core, és qui ha dirigit durant els últims dos anys les obres als baixos d’un edifici del 1910 que havia sigut una antiga siderúrgia i fàbrica d’ascensors. Al darrere hi té una mecenes -una exballarina del Ballet Experimental de l’Eixample de Barcelona, companyia fundada als anys 70- que finança el projecte des de l’àmbit privat. El cost de les obres no s’ha fet públic, ni tampoc el pressupost anual, però sí que han rebut una subvenció de l’ICUB de 54.000 €.\nHiroshima té una sala per a representacions escèniques amb grades mòbils i un aforament de 130 persones, i un segon espai per a concerts que pot arribar als 230 espectadors. La programació musical, però, no s’encetarà fins al 2016. L’equip de gestió és de només quatre persones i no volen precipitar-se. Una de les curiositats de l’espai és que el camerino està situat dins del refugi antiaeri de la Guerra Civil que hi havia als fonaments l’edifici.\nTrencador i independent\nMés enllà del continent, el contingut d’Hiroshima fa gala del seu caràcter independent i trencador. Segons Core, apostaran per la nova creació escènica, buscaran espectacles que mesclin disciplines diferents, sempre de llenguatges contemporanis, amb un alt nivell de risc i que, tot i així, estiguin pensats “per a un públic ampli i heterogeni”. La seva aspiració és omplir la sala de dimecres a diumenge amb una setantena d’espectadors -la mitjana barcelonina de les sales de mitjà format, asseguren-, i compten que l’oferta gastronòmica i més endavant els concerts facin rendible el teatre.\nEl cartell per als tres pròxims mesos demostra que les noves tecnologies, el moviment, la performance i el circ hi tindran protagonisme, una línia que es pot identificar amb l’ADN d’espais com l’Antic Teatre. L’artista de Singapur Choy Ka Fai donarà el tret de sortida a la programació amb un muntatge en el qual instal·la implants musculars digitals a una ballarina (a Barcelona serà Sonia Gómez) a qui fa ballar peces icòniques de la història de la dansa. La contorsionista Cherepaka i Animal Religion són la quota de circ, i intèrprets com Sònia Barba, Regina Fiz i la jove Núria Guiu hi presentaran espectacles plàstics inclassificables. Companyies de llarga trajectòria com Ernest Collado i Piero Steiner, Erre que Erre i Colectivo 96º també passaran per aquest espai fins al juny. Al juliol acollirà propostes del festival Fire i del Grec.\nTags # Gastón Core # Noticias\nEtiquetas: Gastón Core, Noticias, Sala Hiroshima


Treballem Picasso | DIARI DE CURS\nArxiu de la categoria: Treballem Picasso\nAl llarg de tot el curs treballarem Pau Picasso .La seva vida i la seva obra.A finals de maig visitarem el Museu a Barcelona.\n26 maig 2012 c5001436\tDeixa un comentari\nEl dia 23 vam visitar el Museu Picasso.El dijous ,a l’ hora de plàstica, vam aplicar el que ens van ensenyar al taller del museu.Alguns alumnes van aplicar els colors càlids i altres els freds . També els fons puntejats amb barreja de colors.\nExcursió a Barcelona-Visita al Museu Picasso.\n24 maig 2012 c5001436\tDeixa un comentari\nDesprés de visitar el port, l’ autobús ens va portar al barri gòtic de Barcelona. A la tarda vam visitar el Museu Picasso . Primer vam dinar i ales 13:30 vam anr cap al Museu Picasso on ens esperaven els monitors per fer la visita al Museu i per fer un taller.Ens van repartir en tres grups per cursos i vam començar la visita. Després ens van fer dibuixar intentant aplicar el què havíem vist de Picasso.\nSi voleu veure les fotografies de l’ activitat cliqueu AQUÍ\nInterpretació de las Meninas de Picasso\n21 maig 2012 c5001436\tDeixa un comentari\nA l’ última etapa de la seva vida Picasso va fer una interpretació personal d’ alguns quadres d’ artistes importants. Un des quadres que va fer moltes interpretcions van ser les Menines de Velázquez. A partir d’ aquest quadre el pintor , mitjançant figures esquemàtiques, va fer la seva interpretació.En alguna d’ aquestes interpretacions hi falten algun dels personatges que hi ha al quadre de Velázquez.\nEls alumnes a partir del quadre de Picasso han fet, també , les seves pròpies interpretacions.\nInterpretació de l' Isidre\nInterpretació de l' Oscar\nInterpretació de la Zaira\nAquesta setmana a la classe de plàstica hem treballat els elements del Guernica per separat.Els alumnes s’ han posat davant del quadre que vam pintar la passada sessió i cadascú ha dibuixat un dels elements, el que li ha agradat més, del quadre.\nCavall i ocell\n10 maig 2012 c5001436\tDeixa un comentari\nEl dia 23 de maig després de ,treballar al llarg del curs la figura de Pau Picasso visitarem el Museu a Barcelona. Dins del museu hi ha una sala dedicada al qui va ser el seu primer promotor, Jaume Sabartés,secretari personal i amic de Picasso.Una de les obres més destacades d’ aquest espai és el retrat que Picasso li va fer amb gorgera, l’ any 1939.\nEls alumnes amb la imatge de model han fet les seves interpretacions.\nEl colom de la pau de Picasso\nAvui hem pintat el colom de la pau. Cada alumne ha pintat el seu colom del color que ha volgut. Una vegada pintats i retallats els penjarem a la finestres.\nTambé hem acabat de pintat el ” Guernica.El quadre que va pintar en Picasso quan va saber el bombardeig de Guernica per les tropes franquistes.\nEls colomins – Pau Picasso\n3 maig 2012 c5001436\tDeixa un comentari\nEls alumnes han treballat el quadre de Picasso: Els colomins.\nEl colomí és una de les figures que surt sovint a l’ obra de Picassso. Cal recordar el seu colomí de la pau.\nEls colomins - Pawel 1er\nEls colomins - Pau 1er\nEls colomins- Oscar 3er\nEls colomins - Montse 1er\nCertàmen literari 2- Picasso\n2 maig 2012 c5001436\tDeixa un comentari\nArlequí de Barcelona- Oscar Pietrasco- 3er\nDona- Peróde blau- Zaira- 5è\nRetrat de Jaqueline- Pawel Wiecec- 1er\nCavall blau- Isidre Roma- 3er\nJaqueline- Pau Bosch - 1er\nJaqueline- Montse Roma- 1er\nCertàmen literari- Picasso\nEls allumnes han triat dos dels seus treballs realitzats durant el curs.\nArlequins - Pau Bosch--1er\nArlequins - Isidre Roma- 3er Curs\nDona - Zaira- 5è\nAutorretrat- Oscar Pietrasco- 3er\nDona verda- Pawel Wiecek- 1er Curs\nDona verda- Montse Roma -1er Curs\n26 abril 2012 c5001436\tDeixa un comentari\nAvui, 26 d’ abril , fa 75 anys del bombardeig del poble basc de Guernica per part de l’ aviació alemanya ,la Legió Cóndor, aliada de Franco.Aquest fet de la Guerra Civil espanyola va impactar tant a Picasso, en aquells moments a París, que va decidir fer aquest grandiós quadre.\nDins dels nostres treballs sobre la figura de Picasso avui hem treballat el Guernica.L’ hem montat per peces i l’ hem penjat a la pissarra. Després els alumnes amb el color negre i gris ,l’ hem començat a pintar.\nAl final els alumnes han intentat identificar les figures del quadre.\nEl proper dia l’ acabaren de pintar i analitzarem les seves figures.


Oltra: ‘Sentim vergonya, com tots els valencians, de la situació de Barberá i del partit que la tapa’ - Diari La Veu\nEscriba el número 134884\nLa vicepresidenta i portaveu del Consell, Mónica Oltra, ha assegurat aquest divendres que senten “vergonya, com tots els valencians, de la situació de la senyora Barberá i del partit que la tapa”, perquè “el problema no és que ara estiga aferrant-se a la butaca, és que no havia d'haver arribat al Senat” proposada pel PPCV.\nAixí s'ha pronunciat Oltra en la roda de premsa posterior al ple del Govern valencià en ser preguntada per la situació de l’exalcaldessa de València i senadora, Rita Barberá, que ha deixat el PP però manté la seua acta després que el Tribunal Suprem decidira obrir causa a Barberá per un suposat finançament il·legal en el grup municipal popular en l'Ajuntament de València.\n“El PP no havia d'haver-la proposat en les Corts com a senadora territorial, perquè ja havia esclatat el cas Taula, ja estaven imputats els regidors de l'Ajuntament de València, ja havíem sentit el tema del ‘pitufeo’, ja se sabia el que havia passat”, ha subratllat Oltra, que també s'ha referit a 'Ritaleaks' per a assenyalar que havia transcendit que “en Alcaldia es gastaven els diners en habitacions de luxe, en taronges, escopinyes de primera qualitat i rom Cacique”.\nSegons la vicepresidenta, “la línia de la decència pública no la poden marcar els tribunals” sinó “l'ètica pública, el que està bé o el que està malament” i en el cas de Barberá el que feia “està lleig” i, “siga imputada o no, una persona que no sap ponderar que els diners públics no estan per al plaer personal, no té lloc en la vida pública”, independentment del que diguen els tribunals.\nEn ser qüestionada sobre el fet que la situació de Barberá haja pogut tapar d'alguna manera el contingut del Debat de Política General que s'ha celebrat aquests dies en les Corts, Oltra ha assenyalat que aquesta retrospectiva sobre el treball del Consell ha sigut “molt satisfactòria” i la labor feta és “molt difícil de tapar”.\nHa posat com a exemple que Barberá “no pot tapar” que el curs ha començat “amb els llibres damunt de la taula” en els col·legis, la compensació del copagament que fa que la gent no haja de triar “entre menjar i medicar-se” o les 15.000 persones que han entrat al sistema de dependència.\n“La portada de Barberá no pot tapar ni amargar aqueixa qualitat de vida. La gent, en la seua vida, ha millorat i queda moltíssim per fer, però a aquestes persones, més d'un milió, la senyora Barberá no els amargarà les decisions d'aquest Consell que han fet que li millore la qualitat de vida i açò és una satisfacció”, ha recalcat. Així, ha conclòs: "Estem satisfets del treball fet, però som conscients de tot el treball gegant que queda per fer".\nEscriba el número 132397


Txell Costa - L'aposta de CUPRA per les emocions\nLa conferenciant fa un viatge pel paradigma empresarial actual\ni reflexiona sobre com ha canviat el món dels negocis. Inspiració, experiència\ni coneixement de la mà de Txell Costa, que identifica CUPRA amb la llibertat\nde ser un mateix. Així descriu les seves sensacions al volant del CUPRA Ateca.\nEm servia per tot,\nem quedava bé sempre.\nQuè necessita la gent, saber escoltar\ni generar una empatia.


Model d’Entitat / Línies estratègiques/Igualtat | Associació per la vida independent -AVI-\nModel d’Entitat / Línies estratègiques/Igualtat\nCOMPROMÍS AMB LA DEMOCRÀCIA\nEn relació a la perspectiva de gènere. La junta Directiva de l’entitat està composada per 2 dones i 3 homes. La gerència i la direcció assistencial l’exerceixen dones. Una de les prioritats d’aquesta direcció és la treballar per la igualtat d’oportunitats entre dones i homes en relació a equiparació de sous, la conciliació de la vida personal amb la professional, Igualtat de drets, ….Les reunions i les activitats s’organitzen en horaris que permeten l’assistència i participació de les dones. No es permeten conductes masclistes tant en la junta directiva com en la mateixa associació i en el desenvolupament de totes les activitats que es fan. A l’hora d’organitzar activitats i projectes es tenen en compte les necessitats, interessos i propostes de les dones.


La Cambra dels Lords examina avui l'apel·lació de la defensa\nEuropa Press | 15 desembre 1998\nCinc jutges de la Cambra dels Lords, davant la qual els advocats d'Augusto Pinochet han presentat un recurs d'apel·lació, examinaran avui la decisió que ha obert la via a l'extradició a Espanya de l'exdictador xilè.\nPresentada inicialment pel gabinet de Kingsley Napley, que defensa a Londres el general, l'apel·lació es va veure reforçada a primera hora de la tarda d'ahir amb la presentació d'un recurs del govern xilè, segons ha informat el senador conservador xilè, Ignacio Pérez Walter.\nSumant-se a les accions ja empreses, els advocats de Pinochet varen confirmar, sense precisar la data, que presentaran un recurs contra l'aprovació del ministre britànic d'Interior, Jack Straw, al procediment d'extradició de l'exdictador.\nAvui matí els advocats de l'exdictador intentaran davant el Comitè d'Apel·lació de la Cambra dels Lords obtenir l'anul·lació de la decisió dels cinc lords que, el passat 25 de novembre, varen rebutjar la immunitat sobirana del general Pinochet.\nDavant els cinc jutges (lord Brone Wilkinson, lord Goff de Chieveley, lord Nolan, lord Hope de Craighead i lord Hutton) denunciaran «un conflicte d'interessos» recordant que lord Hoffman, un dels tres jutges que es varen pronunciar contra la immunitat de Pinochet, està vinculat a una organització depenent d'Amnistia Internacional, l'organització de defensa dels drets humans que encapçala la lluita per jutjar l'exdictador.


Agents rurals troben un forn d'oli de ginebre a Riba-roja d'Ebre - Imagina Ràdio\nAgents rurals troben un forn d’oli de ginebre a Riba-roja d’Ebre\nAquests forns estan declarats com a Bé Cultural d'Interès Local i estan protegits\nFran R.- Els Agents Rural informe que han trobat un forn d’oli de ginebre al terme municipal de Riba-roja d’Ebre. Amb aquest descobriment, els agents documentaran la troballa per la seva inclusió en l’inventari dedicat a aquest tipius de construccions.\nAquests forns estan declarats com a Bé Cultural d’Interès Local i estan protegits.\nA Catalunya, n’hi ha a La Fatarella i a Flix, però a Riba-roja és on més forns d’aquest tipus es poden trobar. S’especula, que el terne de Riba-roja, es carregaven els animals per anar a vendre l’oli al Pirineu, a la fira de Salàs del Pallars, per exemple.\nL’oli de ginebre és un oli que surt d’una planta que es troba en matollars i boscos clars. Aquest oli té moltes propietats conegudes com, per exemple, que és antisèptic, astringent, diürètic, calmant del dolor de músculs i articulacions i, fins i tot, es deia que era anticonceptiu. També es feia servir en abundància per al bestiar, sobretot per tractar-ne afeccions de la pell. S’obtenia escalfant la part llenyosa del ginebre a molta temperatura fins que supurava un líquid espès, fosc i amarg. Aquesta pràctica va suposar la construcció d’uns forns que eren una espècie d’infraestructures efímeres amb petites canalitzacions excavades per on es recollia el líquid.\n📝Documentem, pel seu posterior inventari, un forn d’#oli de ginebre. Aquests forns han estat declarats #BCIL a Riba-roja d’Ebre.\n👉L’oli q s’obtenia tenia propietats medicinals d’aplicació a les persones i al bestiar. @patrimonigencat #RiberaEbre pic.twitter.com/tyzOX5bJDP\n— Agents Rurals (@agentsruralscat) 6 de mayo de 2019\nforn d'oli ginebre riba-roja d'ebre


mira enlaire!: Post 333: quan plou fang\nPublicado por albert en 13:40 Etiquetas: méteo, post\nL'altre dia em preguntaven: com és possible que en ple mes de maig pugui ploure fang a Madrid? Desenes de ciutadans s'han hagut d'anar als centres de rentat per a netejar els seus cotxes i moltes vivendes llueixen cristalls tenyits de vermell ataronjat per la terra que arrossegaven les últimes tormentes que van caure el divendres i el dissabte passat. El fenòmen té una explicació: la borrasca que descargà sobre la Comunitat de Madrid arrossegava pols procedent del desert, que va caure sobre la regió amb l'aigua dels núvols.\nAmb d'altres paraules, aquests últims dies la inestabilidad atmosfèrica augmentà a l'interior de la Península. Això va donar lloc a que predominessin les baixes pressions relatives, que tal i com fou avançant la setmana es van fer més acusades, al reforçar-se degut a la pressència d'aire relativament fred en altura.\nAixò va provocar un augment de les tormentes, que es va traduír en ruixats irregulars. A tot plegat se li va unir una entrada d'aire en altura, procedent del sud-sudest, que portava en suspensió pols del desert.\nFins aquí la part tècnica. La conseqüència pràctica que ha tingut que patir els madrilenys es que les precipitacions han vingut tenyides de vermell, és a dir, s'ha produït l'efecte pluja de fang.\nAquesta situació desapareixé al llarg dels pròxims dies, ja que les altes pressions dominaren l'atmosfera i tornarà el bon temps.\nLes tormentes no només van arribar carregades de terra. Les que es van produïr el divendres van estar carregades, a més a més, de gran aparell elèctric. L'Agència Estatal de Meteorología arribà a registrar fins a 133 llamps en el cel de Madrid. I les precipitaciones també foren abundants.\nL'observatori del Retiro registrà més de 19 litres d'aigua per metre quadrat, mentre que a la Ciutat Universitària es va reduír a 14 litres. Això és va traduïr en bona feina per als bombers de la Comunitat i de l'Ajuntament de Madrid, que van tenir que fer més de 160 sortides durant la matinada del dissabte per caigudes d'arbres i bufades de façanes.


Antoni Civis més enllà de la reducció policial - elCugatenc\nDissabte, 1 de juliol de 2017 - 08:30h\nÉs el protagonista del vídeo que s’ha viralitzat aquesta darrera setmana. És l’home que és reduït per un agent de la Policia Local al davant del mercat de Torreblanca en una gravació de poc més d’un minut, en la qual no apareixen els moviments precedents que podrien justificar o demostrar l’abús de l’actuació. Diversos mitjans nacionals i estatals s’han fet ressò de la notícia mentre l’Ajuntament ha dit que investigarà el fet i interposarà al ciutadà una multa per haver aparcat en una zona de càrrega i descàrrega i un expedient sancionador per manca de respecte a l’autoritat. Mentre les xarxes trinen en contra de la Policia Local, alguns testimonis diuen que Antoni Civis es va extralimitar pegant una empenta i escopint l’agent. El consistori es limita a la investigació mentre ell accepta parlar per donar la seva versió dels fets.\nEm cita a les 10 del matí a una fleca a prop de casa seva. Em diu que sóc el primer periodista que ha parlat amb ell després del succés del mercat tot i que la notícia ja havia arribat a les grans televisions d’abast nacional –el que, d’altra banda, diu molt del periodisme actual–. Ja abans de tancar la trobada es lamenta per telèfon que els mitjans han dit moltes mentides sobre el cas. Quan arribo a la fleca, Civis m’espera amb un dossier assegut a una taula just al costat de la finestra. Es demana un poliol i comença a explicar:\n– Ara hi ha un debat sobre si cal més policia o no. D’entrada jo no vull ni un puto policia a Sant Cugat. Vull més agents cívics. Però policies, pistoles i mossos xulos no en fan falta.\n– I què va passar? Al vídeo no es veu què porta a la reducció.\n– El culpable de tot és això –diu mentre mostra una mena de clau amb un xip–. Vaig anar a fer un duplicat perquè em va caure el dia anterior. Tenia pressa perquè després havia d’anar al metge.\nCivis explica que, després de passar per un parell de ferreteries, va anar al mercat i va deixar el cotxe mal estacionat per entrar a preguntar si allà li podien fer un duplicat. A dins de la botiga va haver d’esperar que el dependent acabés d’atendre el client del davant, tot i que, diu, va demanar passar davant. Quan va sortir un moment per mirar el cotxe va veure que un policia estava posant-li una multa. Li va dir que no li la posés perquè només portava, assegura, un minut mal estacionat però l’agent no va cedir.\n– Li vaig dir “ves a la merda” i vaig anar cap a dins. La meva pretensió era que em fes moure el cotxe sense posar-me la multa, però no va ser així. Quan surto sense poder tenir la còpia de la clau, vaig cap al cotxe per marxar corrent al CAP. Per a la meva sorpresa, m’esperava demanant-me el carnet d’identitat. “Ja m’has fotut la multa, no?, doncs oblida’t de mi!” És llavors quan comença la filmació. Obro la porta del cotxe per marxar però ell m’agafa pel coll i em fot a terra.\n– I la gent que diu que el vas agredir?\n– Res. No han pogut veure això perquè no va passar.\nMentre el govern defensa que l’agent en qüestió no ha tingut cap taca a l’historial en els seus 30 anys de dedicació, Civis reflexiona que en el fons hi ha un problema més ampli de concepció de la ciutat. Diu que ell és una persona que pressiona els polítics davant problemes que detecta al seu barri, el que li ha fet guanyar l’etiqueta de “torracollons”. Si bé, la majoria de les seves intervencions a les Audiències públiques mensuals són sobre el seu fill petit, que viu amb una altra persona tutelat per la Direcció General d’Atenció a la Infància i l’Adolescència (DGAIA). La seva gran lluita –i per això porta diversos documents sobre l’assumpte a la trobada– és aconseguir que el seu fill torni a viure amb ell.\nRepeteix diversos cops que tot ha estat un muntatge de benestar social que, amb la DGAIA, ha creat “un sistema de compravenda de nens”. Està convençut que si “la veritat” sortís a la llum, haurien de dimitir molts funcionaris perquè, diu, es van assabentar del cas perquè ell va demanar ajut amb una carta a benestar social. Alhora, explica que coneix bé el funcionament d’aquestes institucions perquè dos dels tres fills de la seva primera dona també van ser atesos tot i que amb circumstàncies diferents.\n– Però no et poden treure un nen així com així. M’ha arribat que tens antecedents per violència domèstica. És així?\n– En un moment la meva ex té tres bessons i jo me’n faig càrrec. Quan se separa de mi, tinc un historial que t’hi pots morir –diu després de repassar altres conflictes amb l’autoritat per participar en l’Assemblea de Catalunya a finals del franquisme.\nExplica que quan ella es va quedar embarassada, ell encara no la coneixia. Després es van ajuntar i es va fer càrrec dels tres nens que fins el moment estaven atesos pels serveis socials. Fins que es van divorciar.\n– En un moment determinat ella es queda als nanos, jo me n’he de fer càrrec i hi ha històries judicials. Fins que un dia determinat ella, vivint amb un altre tio, es fot per un balcó i es mata. Llavors, pringo amb todo lo demás i els nanos.\nAbans que la conversa prengui un biaix excessivament personal –tot i que ja s’havia desviat massa del tema central per voluntat de l’entrevistat–, reconduïm la conversa. Però abans de tornar a parlar de la policia, insisteix amb el cas del seu fill petit. M’explica que viu amb una família d’acollida de la qual desconfia i amb la qual el nen, diu, corre perill. Em mostra fins i tot una fotografia de la casa on viu tot imputant a la família conductes possiblement delictives de les quals no en té cap prova. Just en el moment que la conversa es posa tensa, entra a la fleca una veïna de Civis i, en veure’l, ens interromp:\n– Caballero, quin susto ens va donar, eh?\nEns passem una estona comentant el succés del mercat i la resposta que ha donat l’Ajuntament. La dona diu que ha trucat al consistori per criticar l’actuació, que per a ella és pròpia de la detenció d’un jihadista. De fet, és la visió més extensa. El dia abans vaig passar per un altre bar en què a la terrassa hi havia un grup de gent que també criticava l’acció de l’agent. Si bé, fonts properes al cos m’expliquen que, a nivell quatre d’alerta antiterrorista, un policia no hauria d’anar sol. Alhora, diuen que la manca d’efectius provoca problemes perquè davant d’un atac o han de reduir la persona i demanar reforços o fugir si en són més.\nDe fet, a mesura que han passat les hores, més gent s’ha posicionat al costat de l’agent. El PP ha estat el primer partit a fer-ho a nivell local. La tinenta d’alcalde de Seguretat, Cristina Paraira, atenent als mitjans va dir que la Policia Local vetlla per la seguretat de la ciutadania. El Sindicat de Policies Locals, el Sindicat de Funcionaris de Policia i l’Associació de Caps i Comandants de Policies Locals de Catalunya també s’han posicionat a la banda de l’agent. Fins i tot, l’articulista de Nació Digital Joan Foguet ha fet un article posant en dubte la versió estesa als mitjans i dient que “diverses fonts asseguren que no és el vell venerable i desvalgut que ens volen fer creure”.\nQuan la dona marxa de la fleca, tornem a la conversa i Civis acaba entregant-me un informe signat per tres tècniques d’atenció social en què s’explica que ell i la mare utilitzaven la força física contra el nen, que discutien davant d’ell, no l’alimentaven correctament, el lligaven al carret i que la situació en general va anar empitjorant. El text conclou que el nen es trobava en risc. El pare, però, diu que tot és un muntatge amb mentides, informació descontextualitzada i tendenciosa. És, bàsicament, el que portava dient ja a les Audiències públiques per demanar l’acció dels polítics municipals.\nLlavors comença a ensenyar-me fotos del fill. A explicar-me detalls que s’escapen massa del sentit d’aquest article –i probablement de qualsevol altre– perquè traspassen la fina línia entre una reivindicació personal que ha fet pública, la de voler que el fill visqui amb ell, amb detalls molt més íntims. I tota la seva història personal m’obre un dubte:\n– L’historial judicial que m’has explicat, creus que té alguna cosa a veure amb l’actitud del policia?\n– No. Té a veure amb com se m’ha desatès des de l’Ajuntament i com els polítics estan a un món de disbarats.


TAC12 TV - Els alcaldes de Salou i Vila-seca esperen portar la proposta ferroviària al govern espanyol abans de les municipals\nEls alcaldes de Salou i Vila-seca esperen portar la proposta ferroviària al govern espanyol abans de les municipals\nDimecres, 20 Febrer 2019 15:13\nEls alcaldes de Salou, Vila-seca i Cambrils esperen ultimar la proposta ferroviària per presentar al Govern espanyol abans de les eleccions municipals. L'alcalde de Salou, Pere Granados, es pregunta perquè encara no s'ha posat en funcionament el tram ja acabat del Corredor del Mediterrani entre Vandellós i l'estació del Camp de Tarragona.\nLa resposta no la tenen els alcaldes. Granados, a més, lamenta que reiteradament els Pressupostos Generals de l'Estat no incloguin les partides necessàries pels projectes vinculats al Corredor del Mediterrani i a les seves poblacions, com el desmantellament de les vies de la costa o la nova estació de Salou-Port Aventura. Coincidint amb una compareixença conjunta dels alcaldes de Salou, Vila-seca i Cambrils per la presentació de les activitats juvenils del 2019, les reivindicacions ferroviàries han tornat a aflorar, poques setmanes abans de la tanda d'eleccions. I seguiran treballant, ha dit Josep Poblet. L'alcalde de Vila-seca ha assegurat que abans de les municipals traslladaran junt amb la Generalitat, la proposta de futur ferroviari al Govern espanyol.\nPoblet assegura que l'acord amb Generalitat i el Pacte Ferroviari del Camp de Tarragona es manté intactes, i que només falta ultimar alguns detalls de la proposta. L'actualitat però, ha assegurat Poblet, està obstaculitzant les reunions que han d'ultimar la unificació del criteri amb el Govern per presentar-se a Madrid. La convocatòria d'eleccions generals, a més, no ho posarà fàcil.\nMés en aquesta secció: « L'ENIGMA DE LA SETMANA: la policia i la plastilina Seguiment desigual de la vaga als consistoris del Camp de Tarragona »


Per camins de Maite Carranza 13.10.16\nImagineu-vos que aquesta família va mal calçada per ascendir en ple hivern per les valls i saltar colls de la serralada de més de 2000 metres d'alçada. Imagineu-vos que entre els membres d’aquesta família hi ha un nadó de mesos i una àvia de més de setanta anys i que mai han trepitjat la muntanya, que gairebé no poden ni saben posar un peu davant de l'altre. I, a més, caminen de nit, amb la por a la cara de ser descoberts pels alemanys. I tot plegat per anar a la recerca d’una vida allunyada de la bogeria que un homenet de bigoti eixut ha decidit que no mereix que existeixi, que els jueus, comunistes, homosexuals, gitanos o discapacitats no tenen dret a gaudir-la. És per això que aquesta família s’ha traslladat des de l’Alta Saxònia fins a un petit poblet francès on, després de molt regatejar, seran passats a l’Espanya franquista. Un camí poc conegut que, durant els anys de la Segona Guerra Mundial van fer més de 80.000 estrangers.\nMoltes d’aquestes persones van ser perseguits, alguns capturats i deportats a camps de concentració i d’altres, sortosament, traspassaren exitosament la serralada i la frontera i van aconseguir refugi en tercers països, com els Estats Units o Portugal, no sense abans haver passat per la petita presó del poble lleidatà de Sort o empresonats en alguna presó infecta del règim franquista. A la dreta es veu la reixa de la presó de Sort\nMontgarri, punt de pas d'alguns refugiats Aquests fets històrics a poc a poc van veient la llum i, fins i tot, recentment s’ha estrenat una ruta a peu pels Pirineus que rememora aquells fets històrics: Muntanyes de Llibertat. Una ruta que permet traspassar la serralada Pirinenca resseguint els camins i saltant els colls que aquells milers d'europeus van haver de traspassar per salvar la vida. Jueus, aviadors anglesos, comunistes, joves que volien allistar-se a l'exèrcit aliat situat al Marroc, etc., van ser alguns dels milers i milers de persones que, posant en perill la seva vida, van anar a la recerca de la llibertat que els hi era manllevada. Però els autèntics herois, homes i dones de totes les edats que es jugaren la pell, van ser els anomenats “passadors”. Aquests van ser individus, molt coneixedors de l’entorn per on trescaven els camins, que ajudaren a passar famílies senceres fins a l’Espanya franquista amb esforç i exposant-se a ser afusellats si eren descoberts. I Maite Carranza (Barcelona, 1958) s'ha calçat les botes i ha ascendit literàriament –no sé si també físicament– als colls que separen la Vall d'Aran i l'Alta Ribagorça del país veí. I tot això ens ho dóna a conèixer amb Camins de llibertat (Barcelona: Edebé, 2016), una novel·la per a nois i noies, plena d'amors adolescents, però que també ret un merescut homenatge a aquells herois anònims que van salvar tantes vides.\nTot comença quan l'Alèxia, una noia dels escoltes del barri, és cridada pel David a fer d'intendent als campaments d'estiu. Ella només té ulls pel David, i és per això que accepta immediatament. Tot comença a embolicar-se quan l'àvia de l'Alèxia la repta a trobar alguna pista del besavi Miquel, que, misteriosament, va desaparèixer deixant quatre filles a l'estacada. Un seguit de pistes –unes baldufes i un cavall de fusta–, així com la recerca d'alguns testimonis de l'època, permeten a l'Alèxia indagar entorn d'Alós d'Isil, un petit poble dels Pirineus on faran els campaments. Tot i això hi ha un tercer en discòrdia: en Kilian, que complicarà la feina a l'Alèxia. Carranza ens ofereix una novel·la molt ben travada, amb tots els elements necessaris per encaterinar els joves lectors, els agradi o no la història, s'emocionin o no per l'amor adolescent. Una narració completa, rodona i de molt bon passar. Pena, però, que la fotografia de la coberta no correspon a cap dels indrets dels Pirineus -per no correspondre no és ni d'aquesta serralada- per on se succeeixen les històries de l'Alèxia, però aquest negociat no és responsabilitat de l'autora. Posted in: 2n 2a


EnigmàTIC | Un recull i una proposta de treball sobre enigmes\nUn recull i una proposta de treball sobre enigmes\nEnigmàTIC és un lloc web on es presenten diferents enigmes per treballar amb l’alumnat de primària. Aquest espai té com a objectiu l’estimulació del pensament lògic dels alumnes, dividit en tres nivell de dificultat (inicial, mitjà i avançat). Amb un component lúdic, busquem millorar la capacitat dels infants per entendre els enunciats, alhora que posen en marxa el seu pensament reflexiu i lògic per descobrir-ne les solucions.\nEls enigmes d’aquest bloc estan dividits en tres nivells, des dels més senzills fins als més avançats. Estan pensats per les diferents cicles de primària:\nInicial: per a cicle inicial\nMitjà: per a cicle mitjà\nAvançat: per a cicle superior\nSom conscients, però, que a l’aula hi ha una gran diversitat d’alumnat i que aquesta és una proposta d’utilització. Serà el mateix mestre qui hagi d’adaptar aquestes activitats a les necessitats del seu propi alumnat.\nPel que fa la tipologia dels enigmes, en presentem tres:\nLògics, dirigida a reforçar l’estructura lògica i reflexiva del pensament.\nNumèrics, per analitzar i comprendre el llenguatge matemàtic amb jocs de relació entre xifres i enunciats.\nGràfics, pensat per l’ensinistrament dels alumnes en la localització i reconeixements dels espais gràfics.\nAixí, un cop l’educador hagi decidit de quina manera durà a terme l’activitat i com presentarà els enigmes, podrà fer accedir als alumnes via web, a partir del bloc o, per altra banda, imprimint els documents que trobarà en format PDF al mateix bloc.\nCom ha sorgit?\nDes del CRP creiem convenient l’estimulació del pensament dels alumnes i educadors a partir d’activitats actives i atractives. EnigmàTIC és una proposta realitzada per Mario Sosa, un estudiant de tercer de pedagogia de la Universitat de Girona, per treballar i millorar les capacitats del raonament lògic dels estudiants de primària. És una aportació de projecte final on queda plasmat una part de l’aprenentatge assolit durant la seva estada al CRP del Gironès com a centre responsable del seu pràcticum.\nAquí et pots descarregar en format PDF els enigmes proposats agrupats per categories i nivells:\nSolucions dels enigmes de nivell avançat\nAquí et pots descarregar en format PDF les solucions dels enigmes de nivell avançat


04/28/18 ~ Esport del VO\n17:27 Xavi Mas Aleví A CF les Franqueses , CRONIQUETES , Esther Mas , Futbol , Susana Serrano Cap comentari\nL'aleví A del CF Les Franqueses va fer un altre pas endavant en la lluita per aconseguir el títol en vèncer al camp de l'UE Sant Celoni C per 0 gols a 6 i aprofitar així l'ensopegada del CF Vall d'en Bas, que va empatar a 3 al camp de l'EC Granollers C. A l'equip li va costar imposar la seva eficiència ofensiva però al final ho va aconseguir i, a més, va mantenir la porteria imbatuda.\nEl porter del Sant Celoni arriba abans que l'Àlex després de rebre una passada en profunditat (Fotografia: SUSANA SERRANO)\nL'equip d'en Diego va començar dominant, intentant arribar a l'àrea rival tant amb passades llargues com amb jugades de combinació però no va estar afortunat en la definició. El porter Damien va desviar la primera ocasió de gol, a peus de l'Àlex i va arribar abans que el jugador de Les Franqueses en una altra bona assistència de l'Ibra, pel mig, que el tornava a deixar sol dins l'àrea. En Fassoun també va tenir un moment de lluïment desviant l'ocasió més clara dels celonins.\nEn José, a punt d'aturar el xut de falta de l'Elies al segon quart (Fotografia: SUSANA SERRANO)\nLa manca de precisió es va mantenir a l'inici del segon quart, amb l'equip jugant amb més intensitat i creant noves ocasions de gol. La primera va arribar en un fora de banda que en Pau va servir cap a l'Íker. Aquest la va fer arribar a l'Ibra, que va provar de superar per dalt al porter celoní. El seu xut però, va sortir massa alt. La segona la va tenir l'Íker però el porter li va aturar el xut. L'Ibra i en Miki en van tenir dues més, sense èxit, mentre el Sant Celoni creava perill en un ràpid contraatac i en un xut de falta que va aturar en José. I al final, va arribar el gol; en Pau va recuperar una pilota i va pujar per la banda. Va passar la pilota a l'Ibra i aquest va marcar el 0-1. Just després novament en Pau la va recuperar en defensa i, en aquest cas, va provar sort ell mateix després de desfer-se de dos contraris. I fruit d'una nova recuperació -aquest cop de l'Ibra- va arribar el 0-2, obra d'en Miki. L'últim de provar sort abans del descans va ser l'Èric després d'una nova recuperació de pilota. La defensa del Sant Celoni va refusar a córner el seu xut.\nEn tornar dels vestidors els nois d'en Diego encara van dominar més el partit, tocant-la més i deixant menys opcions al rival, que en va tenir una al contraatac que va resoldre bé en José. Després de provar-ho en diverses ocasions tant l'Àlex com l'Ibra, el 0-3 va arribar en un xut de falta llunyà d'en Pau i el 0-4 en un gran xut des de gairebé mig camp de l'Àlex.\nEn Pau en el moment de xutar la falta que va suposar el 0-3 (Fotografia: SUSANA SERRANO)\nL'Àlex va tenir dues ocasions de gol abans de marcar el 0-5 després de rebre una bona passada de l'Íker i el mateix Àlex va arrodonir la golejada amb un altre gol després de controlar una passada llarga en un refús d'un córner del Sant Celoni. En l'últim minut del partit els nois d'en Diego haguessin pogut marcar el setè, en un córner ben assajat, però el xut final va sortir fregant el pal de la porteria celonina.


Publicado 28/07/2021 19:02CET\nLa portaveu del Grup Popular a Les Corts, Eva Ortiz, ha sol·licitat que l'anunciada celebració d'un Consell de Política Fiscal exclusiu per a tractar el tema del finançament abans de finalització d'any siga real perquè "porten prometent el mateix des de fa tres anys", mentre els valencians "no poden esperar més".\nAixí s'ha pronunciat Ortiz després del CPFF i ha demanat incloure en l'ordre del dia de la conferència de presidents un punt específic per a abordar aquest canvi de sistema.\nEva Ortiz ha assenyalat que "hui el conseller Soler no ha plantejat cap canvi en el finançament al Consell de Política Fiscal i Financera". "És vergonyós que Puig anuncie que el divendres farà una referència al finançament en la Conferència de presidents després del clamorós silenci hui de Soler. Estem davant un engany més de Puig a qui, ara com ara, ningú creu. Hauria d'haver exigit que el canvi de model de finançament estiguera en l'ordre del dia".\nPer a la síndica popular, "la submissió de Puig davant Sánchez és una vergonya que ens costa als valencians milions d'euros cada any per l'infrafinançament". "Puig abandona els interessos dels valencians al no posar la reforma del finançament sobre la taula ni del Consell de Política Fiscal ni de la Conferència de Presidents", ha agregat.\nLa síndica ha indicat que "la reforma del sistema no és un tema important per al Govern de Sánchez". "Tant Sánchez com la ministra Montero han deixat clar que no mouran un dit per a canviar l'actual sistema de finançament. Hui en el CPFF han obligat a callar a les comunitats autònomes, imposant un ordre del dia sense votacions respecte al sostre de despesa i el dèficit de les comunitats autònomes. Un fet inaudit", ha agregat.\nEva Ortiz ha demanat "transparència" al conseller Soler i que "done a conéixer les quantitats que percebrà la Comunitat Valenciana i quant ens correspon del repartiment del fons extraordinari".


Però, si parlem de referents cinematogràfics, a mi, particularment, l'escenificació m'ha fet recordar una cèlebre escena d'un dels lliuraments de la sèrie Indiana Jones, crec que a A la recerca de l'arca perduda. Segur que la teniu al pensament. Encapçala aquest apunt. Després que la massa l'obri pas, un temible guerrer àrab hi apareix vestit de negre, amenaçador, enarborant un immens sabre. L'espectador queda corprès per l'alçada de l'amenaça. Glups. Què farem ara? Quan Indiana, en enretirar-se la gent, queda davant per davant, la seva primera reacció és de sorpresa confiada. Només se seca la suor del front mentre pensa: una altra vegada? El sabre descriu en l'aire moviments tallants, ràpids. L'arqueòleg se'n aparta lleugerament, treu la seva pistola i abat l'amenaça sense immutar-se. Tot seguit és gira com dient: i què més? És exactament el que faran Espanya i el PP quan la primavera de l'any vinent els arribi el projecte de pacte fiscal català. L'únic dubte és si finalment reconeixerem que ha estat un homicidi o farem veure que ens va caure malament el sopar.\nArnau Estanyol 30 de març de 2011 a les 15:47\nHem costa molt imaginar-me en Rajoy fent el paper de bo de la pel·licula. En aquest cas d'Indiana Jones. I tambe em costa molt escriure en aquest bloc. Cada cop mes. Tot va desesperadament lent. Es en l'únic lloc d'Internet que em passa. Lletra a lletra. Uns cinc minuts per escriure això.\nGranollacs 30 de març de 2011 a les 16:37\nEp, gràcies per l'avís. Intentaré arreglar-ho!\nNúria 30 de març de 2011 a les 17:04\nL'escena és memorable, molt ben trobada! Això si, em fa molta, molta pena estar en el bàndol de l'aborígen idiota.\nAquests dies ens manté la il·lusió de la concentració de dissabte. Desitjem que sigui un altre pas endavant!


El crèdit al consum es dispara\nLa banca hi veu un nínxol de creixement i facilita els préstecs relaxant els criteris de concessió\n4 min. Barcelona 07/09/2015 00:00\n651x413 l'evolució del crèdit l'evolució del crèdit\nLes vendes de cotxes ja fa dos anys seguits que creixen, segons les dades de la patronal dels fabricants, l’Anfac. I l’Institut Nacional d’Estadística (INE) certifica que les vendes minoristes també van a l’alça. De fet, el consum s’ha convertit en el principal motor del creixement del producte interior brut (PIB) espanyol i també català. Segons les dades de la comptabilitat de l’Estat, el consum de les llars al segon trimestre d’aquest any ha disparat el seu creixement anual fins al 3,5%.\nPerò perquè el motor del consum tiri cal gasolina, i en aquest cas només hi ha dues fonts: els ingressos de les persones via salaris, que tot i créixer perquè hi ha menys atur perden força perquè les remuneracions baixen, i el crèdit al consum, que segons les dades del Banc d’Espanya augmenta a bon ritme tot i el procés de desendeutament de les famílies durant la crisi.\nSegons les últimes dades del Banc d’Espanya, el crèdit a les famílies no dedicat a l’habitatge va créixer al juliol per primer cop en quatre anys, i va assolir una xifra de 161.447 milions d’euros. És només una lleugera pujada del 0,1% respecte al mes anterior, però l’impuls ve en gran part pel finançament de la compra de béns duradors. Per contra, el crèdit per a l’habitatge (bàsicament hipoteques) continua caient. Al juliol va baixar un 3,6%, fins als 571.791 milions d’euros, la caiguda més forta des del mes de febrer.\nPerò si el crèdit que no va a l’habitatge creix és especialment pel que es dedica al consum. Les dades del Banc d’Espanya no són tan recents, es queden en el primer trimestre d’aquest any, però marquen un clar canvi de tendència (vegeu el gràfic). Segons aquestes dades, el volum del crèdit al consum el primer trimestre d’aquest any va pujar a 28.225 milions, una mica per sota del quart trimestre de l’any passat, però més del 19% per sobre del primer trimestre del 2014.\nPer tant, és lògic que les entitats bancàries reforcin la seva aposta per quedar-se un tros d’aquest pastís. És el cas de CaixaBank. L’entitat catalana acaba d’anunciar una reestructuració de la seva filial de crèdits al consum, Finconsum. De fet, aquest tipus de crèdit és un dels cinc pilars de creixement que preveu el banc en el seu pla estratègic. Actualment té una penetració al mercat del 17,1%. L’entitat vol concedir en préstecs fins a 1.200 milions aquest any a través de grans cadenes de distribució, comerços i concessionaris d’automòbils. La intenció és fer créixer el negoci un 14%.\nPerò, tot i l’aposta que fan les grans entitats bancàries, i també altres entitats especialitzades en el crèdit al consum, per captar el màxim de clients i augmentar la inversió creditícia, no tothom té clar si el ritme d’increments del consum podrà mantenir-se. El catedràtic Joan Tugores es pregunta si l’augment del consum podrà continuar els pròxims trimestres o els alts creixements dels últims mesos responen a “un rebot per la síndrome d’abstinència” després dels anys de crisi. Segons Tugores, això ha passat en altres crisi als Estats Units i a Europa, quan les famílies, després d’un temps de contenció, es llancen a comprar, però després el consum perd força.\nEl mateix Banc d’Espanya, en la seva Enquesta sobre Préstecs Bancaris (EPB), reconeix que el segon trimestre de l’any ha augmentat la demanda de crèdit al consum, alhora que les entitats han “relaxat lleugerament” els criteris per concedir aquest tipus de préstecs, bàsicament per l’augment de la competència entre entitats i la millora de les expectatives sobre l’activitat econòmica general.\nPer contra, en el cas del crèdit per a l’habitatge, l’organisme emissor indica en aquesta enquesta que la demanda és estable. I tot i l’abaratiment hipotecari amb millors ofertes dels bancs -el tipus mitjà baixa al 2,29%-, les condicions continuen sent molt restrictives pel que fa a la concessió.\n1. PER QUÈ LES FAMÍLIES DEMANEN MÉS CRÈDIT?\nBàsicament perquè hi ha més confiança. Durant la part més forta de la crisi, fins i tot persones que no havien vist afectats els seus ingressos van rebaixar el consum per por.\n2. PER QUÈ ELS BANCS DONEN MÉS PRÉSTECS?\nPerquè són entitats el negoci bàsic de les quals és deixar diners i guanyar un marge. Si el crèdit hipotecari no creix s’aboquen a altres segments, com les empreses o el consum. I relaxen les condicions per la millora de l’economia.\n3. PER QUÈ CREIX AMB TANTA FORÇA EL CONSUM?\nHi ha ganes després d’anys de contenció. Les famílies han de renovar articles que durant la crisi s’han envellit. El cas més clar és el del cotxe, però també hi ha altres articles, com els electrodomèstics.


Recordant el present: Com volen que no hi hagi desafecció?\nEn plena crisi econòmica la setmana parlamentària destaca per dues situacions que no ajuden en absolut a que la ciutadania s'apropi a la política.\nPrimer en el temps, i potser més anecdòtic, les crítiques sense tenir res a veure sobre el nivell de català del President. Puig, que ja vaig dir que era un dels elements perillosos dels partits, un destraler de la política, s'equivoca. El president ha de millorar encara més, però no és menys cert que el comentari és desafortunat. És poc pragmàtic, no deixa de ser una provocació en pura regla perquè d'un temps ençà Montilla ha millorar. I a sobre, tal com diu Carod, no dóna un missatge correcte als que intenten parlar en català. Els polítics han de ser conscients d'on arriben aquests comentaris.\nEl segon, el lamentable incident d'ahir amb Joan Ferran, que està molt nerviós, dient xenòfob (diuen que de cognom "de merda") a Oriol Pujol després de criticar fortament la política lingüística de la Generalitat.\nInoportunistes, destralers i/o xenòfobs, el que pensa la ciutadania és que els polítics no són de fiar, i sentint això molts polítics han de veure picats en l'orgull.\nEtiquetes de comentaris: classe política\nno tinc cap opinió respecte el felip puig ni tampoc he vist les declaracions que va fer, però en tot cas, en una conferència a la upf el tenia assegut al darrera, i davant d'una pregunta d'un senyor gran diguem-ne etnicista, el felip puig no parava de remugar dient coses del tipus 'però què diu, tots som igual de catalans' (no és la frase exacte evidentment, però era això). I no hi havia càmeres...\nnomés com a anècdota.\n18 de juliol de 2008 a les 12:31:00 CEST\nCent per cent d'acord. Felip Puig és un polític intel·ligent però alhora perillós doncs sovint perd l'oremus. Per cert, gràcies pel comentari que m’has deixat al meu blog, comentari que ja he contestat.\n18 de juliol de 2008 a les 13:56:00 CEST\nLes paraules de Puig estan fora de lloc, perquè poden fer que alguns siguin refractaris de parlar català per por a "cagar-la". No obstant, sí que té rao en demanar un català exquisit a tot un president de la Generalitat, donat, a més, que a tot funcionari se li demana un nivell C de català.\n21 de juliol de 2008 a les 18:41:00 CEST


Una dieta de 1500 kcal al dia: un menú aproximat, principis d'alimentació saludable | Notícies digerir\nLa dieta en la majoria de les persones està associada amb un rebuig complet dels plats habituals i una inanició constant. Per descomptat, la majoria de les persones abandonen immediatament aquesta perspectiva. De les persones que s’atreveixen a experimentar tal, la majoria es descomponen els primers dies. Una altra part arriba a la final i perd de forma segura quilos addicionals. Però després tornen en abundància. Una dieta de 1500 kcal al dia permet perdre pes sense molèsties i perjudicar la salut.\nConstrucció de dietes\nEn primer lloc, a molts els interessa el que hi ha a la base, és a dir, per què es va fer la xifra és exactament de 1500 kcal. Aquí tot és força senzill. Si una persona es mou molt, pràcticament no té problemes amb el sobrepès. Una persona sedentària gasta uns 1700 kcal per dia. Per descomptat, la xifra es promedia, i podeu ajustar-la en funció de mesures personals, pesades i valoracions de l’activitat motora.\nUna dieta de 1500 kcal al dia és adequada per a gairebé tothom. Pot semblar que això és molt petit. Però, de fet, si composeu correctament el menú, podeu menjar adequadament i variat. És a dir, pots estrènyer la figura sense fer mal al cos. Aquesta és la mitjana daurada, és a dir, que no menjareu massa, però no haureu de morir de fam.\nEn primer lloc, bon humor. Si teniu confiança en vosaltres mateixos i esteu preparats per a les dificultats i sabeu exactament el que voleu, no apareixerà cap problema a l’èxit. Però cal recordar els principis bàsics de la nutrició:\nEls aliments han de ser fraccionats. Si l’interval entre els àpats és superior a 4 hores, la temptació de menjar més del que realment necessita és massa gran. Cal menjar almenys 4 vegades al dia, mentre que és recomanable afegir un parell de refrigeris més.\nMantingueu a mà aliments que podeu menjar sense perjudicar la vostra figura. Pot ser pastanagues, col fresc, cogombres, fruites, kefir baix en greixos. Tenen poques calories i beneficis tangibles per al cos.\nNo oblideu que la fam a vegades es disfressa de set. Si decidiu desenvolupar una dieta individual de 1500 kcal per dia, no us oblideu del règim de consum de begudes. S’ha de beure almenys 2 litres d’aigua pura al dia. Ajudarà a netejar el cos de toxines i toxines, així com ofegarà la sensació de fam.\nEls condiments picants tenen la gana, per la qual cosa han de ser abandonats. Els aliments frescos no són tan brillants, però la quantitat de BZHU i el valor energètic no canvien a partir d’aquest moment.\nLa part principal de la dieta ha de ser a la primera meitat del dia. Fins i tot un tros de pastís menjat al matí no afectarà la vostra figura. I, al vespre, deixeu productes de llet agra, verdures i fruites\nHi ha davant del televisor, un ordinador, no és impossible llegir un llibre interessant, de manera que podeu menjar una part addicional. I com que el cervell està ocupat a digerir la informació rebuda, no pot enviar cap senyal de saturació. Els aperitius durant el viatge també entren en la mateixa categoria.\nCom podeu veure, la compilació de dietes competents (inclosos 1.500 kcal per dia) és un sistema sencer en què hi ha regles. Si no s’adhereixen a ells, no hauràs de començar a perdre pes. A més, amb un estil de vida sedentari, aquest sistema es pot utilitzar com a estil de vida. El conjunt de productes que es poden encaixar en aquests marcs és força ampli, de manera que el cos no patirà una escassetat de certs nutrients.\nDel menú cal excloure els aliments fregits i grassos, tots els dolços. Manteniu la confitura, el sucre lluny perquè no hi hagi temptació. El millor és bullir la carn, no fregir ni coure. Ha de renunciar a menjar ràpid, patates fregides. Per descomptat, no podeu mirar la rebosteria. Si rebutgeu els dolços per sobre de la vostra força, intenteu mimar-vos 1-2 vegades a la setmana. Pot ser un dolç, melmelada o un pastís. En aquest cas, és millor beure te verd sense llet i sucre. Però cal oblidar-se de les begudes carbonatades.\nDe fet, estem parlant d’una nutrició adequada (d’ara endavant – PP). Una dieta de 1500 kcal al dia és un conjunt de productes senzills que es poden comprar fàcilment immediatament durant una setmana. També hi ha regles i restriccions pròpies. Ni tan sols la sopa de verdures o el simple cereal no es pot menjar sense mesura. Per tant, una porció de sopa no hauria de superar els 250 ml, el segon plat, no més de 150 mg. Suc o compota: fins a 200 ml. I l’últim àpat hauria de ser 3-4 hores abans d’anar a dormir. Si aneu al llit a mitjanit, no és del tot necessari tenir l’última vegada a les 18:00. Per contra, simplement no podreu adormir-vos més endavant i heu de menjar.\nNormalment a partir d’aquest dia comencem el camí cap a l’harmonia i passem a PP. També s’escriu una dieta de 1500 kcal al dia segons els dies de la setmana, tot i que no tenen cap enllaç al menú. Podeu canviar dies, començar el dissabte o el dimecres.\nL’àpat més important és l’esmorzar:\nSuc de pastanaga.\nPorridge de mill amb carbassa.\nTé sense sucre.\nS’obtenen un total de 343 kcal, i sou de força i energia per començar a complir els vostres deures. Com a berenar, per esperar tranquilament el sopar, podeu fer-vos un plàtan, un batut amb baies. El contingut en calories d’un refrigeri és de 195 kcal. A més, és molt saborós. Una dieta de 1.500 kcal per dia no és gens avorrida mono-dieta i aviat la veureu.\nEl següent àpat és el dinar. En aquest moment, heu aconseguit passar una mica de fam. Què es pot oferir:\nSopa de verdures amb una petita quantitat de crutons.\nEl fajol bullit a l’aigua.\nGlaixet amb mongetes verdes.\nAmanida de remolatxa cuita.\nCompota de fruita seca.\nEl valor nutritiu d’un dinar és de 440 kcal. Com a refrigeri, en aquesta ocasió, podeu prendre prunes, uns 80 g. Afegeix-hi un got de te i obtens uns 189 kcal.\nPer sopar, necessiteu alguna cosa lleugera, alhora que nutritiva i nutritiva. Per exemple, proveu el conjunt següent:\nPebrots farcits – uns 200 g.\nTé amb mel.\nEl contingut de calories de l’àpat nocturn és de 300 kcal. En total s’obtenen 1.500 kcal per dia. Tanmateix, ningú pot dir que va passar fam. De vegades, al contrari, les nenes diuen que no tenen tant a menjar.\nSi una persona va resistir un dia, tot va una mica més fàcil. Ja entén bé que no hi haurà obstacles infranquejables en forma de vagues de fam en el camí cap a l’harmonia. Passarà una mica més de temps, i començarà a acostumar-se al nou estil de menjar, i aviat no voldrà menjar com fins ara. I seguim considerant una dieta aproximada de 1500 kcal per dia. Així:\nEsmorzar: suc de tomàquet, farina de civada a l’aigua, cafè sense sucre. Un total de 253 kcal.\nSnack: kefir baix en greixos, un parell de kiwi mitjà. Uns 150 kcal.\nDinar Sopa de bolets, mandonguilles de gall dindi amb arròs, vinagreta i compota. Només 540 kcal.\nIogurt i plàtan. 245 kcal.\nSopar Formatge de cottage baix, en greix, amanida de tomàquet i cogombre, te sense sucre. 176 kcal.\nEn total, el segon dia ens permet menjar amb gust i alhora no superar el llindar de 1360 kcal. Per descomptat, no heu de cuinar un, sinó cinc plats alhora. Tot i que són senzilles, per a una dona de casa ocupada això pot convertir-se en un seriós obstacle. L’única opció és comprar productes el cap de setmana i fer preparacions durant una setmana. Poseu una bossa de bolets per a una sopa, congeleu les mandonguilles, bulliu i poseu les verdures en una bossa per a la vinagreta. No tindran res a la nevera. Una dieta per perdre pes de 1.500 kcal al dia pot ser la manera habitual de no només reduir, sinó també mantenir un pes òptim.\nPer cuinar mandonguilles, necessitareu gall d’indi i arròs picat. Bulliu els cereals prèviament, barregeu-ho amb la carn picada (1 part d’arròs a 2 parts de carn picada) i formeu-los trinquets. Es poden coure al vapor o guisar-los en una petita quantitat d’aigua.\nEls dies del PP passen, ningú espera que acabi la setmana per acabar amb el turment. Però perquè els plats no molestin, cal preparar immediatament diverses plantilles. Per tant, és millor fer una dieta aproximada de 1500 kcal al dia durant almenys una setmana. Aleshores, serà possible canviar els plats i ajustar-los.\nEsmorzar: suc de taronja, pastissos de formatge, cereals, te. Total 590 kcal.\nDinar: poma i te. 66 kcal.\nDinar: sopa de peix en conserva Sarrac amb estofat de vedella. Amanida de tomàquet i cogombre, així com un brou de rosassa. 405 kcal.\nSnack: dàtils (70 g) i te. 200 kcal.\nSopar: carbassons farcits, amanida de pastanaga, te. 316 kcal.\nEl contingut calòric de la dieta diària és de 1570 kcal, que també ens convé.\nUna altra selecció d’aliments i plats a 1500 kcal per dia. Les ressenyes recalquen que l’únic negatiu és la necessitat de tornar a la cuina moltes vegades al dia. No tothom té prou temps lliure. La resta no són cap queixa. Saborós, satisfactori i variat.\nEsmorzar: suc de cirera, ou bullit, farinet d’ordi, 30 g de formatge, cacau amb llet sense sucre. Total 465 kcal.\nSnack – pinya i te. 76 kcal.\nDinar: sopa de llenties, gulata de vedella amb blat sarraí, rodanxes de verdures i compota de fruites. 465 kcal.\nSnack: taronges i pastanaga fresca. 83 kcal.\nSopar: puré de patates amb peix bullit, tomàquets i herbes, xicoria. 250 kcal.\nTotal per al quart dia tenim 1339 kcal. Aquest cop no aconseguim una mica la norma. Podeu afegir una altra porció d’amanida de verdures o una poma gran. I, a continuació, no supereu la barra establerta de 1500 kcal per dia.\nLa primera setmana s’acosta i ja podeu veure els primers resultats. Tornem al nostre exemple. Una persona amb baixa activitat física gasta de mitjana 1700 kcal per dia. Creem un dèficit de 200 kcal, que és una condició per a la pèrdua de pes efectiva. La pèrdua de pes serà suau, uns 0,5-1 kg per setmana. És a dir, en un mes acomiadem dos o tres quilos de més. Per tant, perdre pes serà llarg, però el pes perdut no tornarà. Això ho confirmen nombroses ressenyes. Menjar 1500 kcal per dia és fàcil, més aviat al contrari. Aviat no voldreu menjar brossa, aliments fregits.\nTornem al menú següent del dia:\nEsmorzar: suc de poma, farinetes de mill, formatge cottage baix en greixos i cafè amb llet. 395 kcal.\nSnack: préssecs i iogurt. 125 kcal.\nDinar: borsch amb pollastre, cullerot bullit amb pasta, blat de moro en conserva, compota. 630 kcal.\nSnack: un grapat de fruites seques i te. 146 kcal.\nSopar: pit de pollastre amb tomàquet i arròs, amanida de col fresca amb herbes, te amb mel. 310 kcal.\nEls exemples de nutrició per a 1500 kcal per dia, podeu fer-vos vosaltres mateixos. Això requerirà molt poc temps, una taula de calories i una escala de cuina. Al principi sembla difícil pesar cada porció, però al cap d’una setmana sabreu quants grams es treu un tros de pa, mantega o formatge, quanta sopa o farinetes barrejaran en un determinat plat. I llavors tot anirà molt més fàcil.\nVarietat de cap de setmana\nEls principis per crear una dieta continuen sent els mateixos, però podeu relaxar-vos una mica i agradar-vos amb plats més deliciosos. L’elecció és vostra, però a la llista s’hi pot incloure el suc de pomelo i la farina de blat sarrac amb llet, sopa de mandonguilles de peix, col guisat, pollastre amb verdures. Si voleu dolç, afegiu un batut amb baies i mel.\nUn cop a la setmana, es pot permetre el forn. Però si us preocupa seriós per perdre pes, feu més bones galetes de patata. Per fer-ho, feu un puré de patates, afegiu-hi una mica de sal, oli de gira-sol i farina. Enrotlleu els escuradents: les botifarres de la massa i coure-les fins que estiguin rosades. Resulta saborós i no perjudicial. Es recolzen en baies i fruites, tenen poques calories amb els màxims beneficis.\nQuan elaboreu un programa de nutrició per a 1500 kcal diaris, no us oblideu dels motius que han provocat l’augment de l’excés de pes. Molt sovint es tracta de l’abús d’aliments grassos i dolços. Podeu estar segur que mengeu correctament, però si la fletxa de les escales avança cap endavant, heu de prestar més atenció als envasos del producte. Potser tenen molts greixos ocults. Per exemple, llavors i fruits secs. Són molt útils, però només en petites quantitats. Un grapat més al dia es convertirà en una falda ajustada. I tota la gastronomia acabada als supermercats és només un magatzem de greixos barats.\nA partir d’això, formulem normes addicionals. Només necessites menjar a casa, el que has preparat tu mateix. Utilitzem la torrefació al mínim, principalment guisat o cuinar, per cuinar un parell. I com a postres fem servir fruites.


El bloc de la mami: patates confitades amb ceps\nHi ha plats que el nom ja ho diu tot i que a més t'agafen moltes ganes de provar-ho. Promet, no? aquesta combinació? Doncs no us decebrà. Fa molt de temps que tenia ganes de provar de confitar ceps i he pensat que d'aquesta manera quedarien bons. Ara començareu a trobar bolets a les botigues. Atreviu-vos a provar de fer plats amb bolets. Podeu provar de fer: croquetes de ceps, patates farcides de rovellons, tempura de camagrocs o fricandó amb rossinyols.\n2 ceps grossos\nPer netejar els ceps agafem un pinzell i els traiem tota la terra amb compte. Si encara n'hi queda us humitegeu un dit i aneu traient la terra amb compte. No poseu mai els bolets sota un raig d'aigua per netejar-los. Tingueu en compte, però, que s'han de netejar bé, és molt desagradable notar-hi terra quan te'ls menges.\nLaminem els ceps prims.\nPelem les patates i les tallem a làmines de mig centímetre.\nPosem un pot fondo amb oli i anem posant una cap de patates i al damunt una de ceps. Repetim fins esgotar les làmines tallades.\nPosem el pot al foc i veureu que tot es posa a lloc. En aquest moment també podeu posar les làmines de patates que cobreixin les parets. Les traieu de sobre i le poseu per les parets, així no necessitareu tant d'oli. Sobretot ha de quedar tot cobert d'oli. Un cop l'oli s'hagi escalfat força abaixarem el foc al mínim. Per confitar necessitem l'oli a 100º aproximadament, el que vol dir que no fumeja ni fa bombolles. Courà molt lentament tan les patates com els ceps.\nHo deixem 40 minuts al foc i ja està. Comproveu que les patates es punxen amb una forquilla amb facilitat. Això voldrà dir que ja son cuites.\nPer muntar el plat traiem primer del pot les làmines de ceps i patates per tal que s'escorrin una mica de l'oli.\nSi teniu un motlle amb forma de corona el poseu al fons del plat i aneu posant una capa de patates, una mica de sal i pebre, una capa de ceps i un polsim de sal, un tall de pernil i anem repetint.\nFinalment premem una mica amb una cullera perquè ens quedi ben posat i retirem el motlle amb compte. Hi posem el porradell com a decoració.\nPublicat per La Mami Etiquetes de comentaris: bolets, patata\nUnknown 20 de setembre de 2015, a les 22:44\nNúria no aconsegueixo veure la recepta....\nLa Mami 21 de setembre de 2015, a les 10:23\nKari ha estat un error. El dijous la penjo!!! Avui ja n'havia posat una.


Productes i llavors amb CBD\nProductes i llavors de cànnabis amb CBD\nEl cannabidiol o CBD és el segon cannabinoide que es troba en el cànnabis després del THC.\nTot i que el THC és, en gran part, responsable dels efectes psicoactius de la marihuana, el CBD no posseeix efectes psicotròpics, a més sembla limitar de manera important els efectes produït pel THC.\nPer això, el CBD resulta molt interessant per a la utilització de cànnabis medicinal, i nombrosos estudis científics recents van reconèixer importants propietats terapèutiques: analgèsiques (anti dolor), anti inflamatòries, antibacterià, antiepilèptic, ansiolític, antidiabètic ... a més el CBD podria posseir algunes propietats anticancerígenes!\nEl CBD pel cànnabis medicinal.\nAra hi ha al mercat un nou tipus de varietats de cànnabis, dins de les quals algunes plantes tenen un nivell de CBD molt elevat. Així, les plantes que posseeixen tant CBD com THC (ràtio 1:1), i algunes poden produir fins més CBD que THC, arribant a una ràtio de THC: CBD pròxim d'1: 2 o fins i tot d'1: 3.\nAquestes noves genètiques de cànnabis amb un alt nivell de CBD són el resultat l'excel · lent treball realitzat per grans Breeders com Shantibaba amb el CBD Crew, i Jimmy de Reggae Seeds.\nUn gran agraïment per a ells per aquesta enorme aportació a la comunitat dels utilitzadors de cànnabis terapèutic que és cada dia més gran!\nEn aquesta categoria, a part de llavors de marihuana amb un alt percentatge de CBD, hem classificat també altres productes rics en aquest cannabidiol, com ara les càpsules o l'oli vegetal extret de cànem alt en CBD.\nHi ha 206 productes etiquetats com CBD


Apartments Superdom Dnipro Ucraïna - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 273 allotjaments a Dnipro.\nGogolya Street Area, Zhovtnevyi, Dnipro, Ucraïna, 49044 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartments Superdom\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartments Superdom està situat idealment a Dnepropetrovsk; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartments Superdom també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Dnepropetrovsk. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos transport hotel/aeroport, servei de llançadora.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Apartments Superdom és una selecció idònia per a la vostra estada a Dnepropetrovsk.\nCal que informeu el Apartments Superdom de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Dnipro\nDescompte a Apartments Superdom


Rocío Flores es trenca en directe parlant de la seva mare\nRocío Flores s’està obrint als seus companys de ‘Supervivientes 2020’ i ha explicat detalls molt íntims de la seva família. La filla d’Antonio David Flores i Rocío Carrasco ha parlat del casament del seu pare, ha confessat que vol ser mare dins d’un any i ha respost a la pregunta del milió: La relació amb la seva mare és insalvable?\nDurant la convivència, la concursant s’ha deixat anar a l’illa i ha narrat com ha estat la seva vida amb total sinceritat: “Sóc de Madrid. Amb 17 anys vaig anar a viure a Màlaga i ho vaig passar molt malament pel tema del canvi perquè, clar, com que mai havia canviat d’escola no sabia el que era tornar a relacionar-me amb la gent”, ha començat explicant sobre com va ser la seva adaptació després d’anar-se a viure amb el seu pare.\n“Em va costar molt tornar a fer amics, tothom parlava sobre qui era. Em va passar amb una persona de l’institut que em va dir que aniria a ‘Sálvame’ a explicar com era com a alumna. Jo al meu pare no li vaig dir res del que em passava, era incapaç de parlar-ho amb ell perquè no volia que anés a l’escola a parlar i la gent pensés que jo tenia un tracte de favor, perquè no era així”.\nRocío ha explicat que, amb el pas del temps, ha après a confiar més en el suport incondicional del seu pare i, avui dia, li ho explica tot: “És la meva persona. Sempre que he parlat alguna cosa amb ell, ha arribat a bon port. El meu pare em mira i sap què em passa”, ha presumit molt emocionada.\nLa concursant reconeix que és molt “afortunada” per la família que té i assegura que està “súper agraïda” amb la gent que l’envolta. “Al meu xicot no vull ficar-lo aquí per protegir-lo, sé que quan surti ell estarà aquí rebent-me i, si no hi és, em moro”, ha expressat sobre la seva parella, amb la qual porta tres anys i mig de relació.\n“M’agradaria tenir un bebè abans de casar-me, jo vaig estar en el casament del meu pare amb la seva dona i tinc aquest record. M’agradaria que el meu fill em veiés casar-me. No sabeu el que vaig plorar en aquell casament”, ha recordat Rocío sobre el dia que el seu pare es va casar amb Olga. “El meu germà anava vestit igual que el meu pare. Els dos anaven de nuvis. Els dos li van donar en anell a Olga i ella li va posar als dos l’anell. Va ser súper bonic. Si tu li preguntes a David (el seu germà), a Olga la posa per sobre de tot sempre”. A més, Rocío assegura que, per a ella, Olga també és una persona “fonamental” en la seva vida.\nEls problemes amb la seva mare\nEnmig de tantes confessions, Cristian Suescun s’ha atrevit a preguntar-li quant temps porta sense parlar amb la seva mare. Rocío ha preferit no entrar en els detalls però sí ha reconegut que està oberta a la reconciliació. “Algun dia podrà canviar la situació?”, li ha preguntat Cristian. “Clar, per descomptat, tot pot canviar a la vida”, ha respost ella.


Una dona de 101 quilos mata al seu marit en asseure’s damunt d’ell a Rússia\nDona molt grossa\nLes begudes alcohòliques provocaren en la parella una forta discussió el qual va fer que dona russa amb un pes de 224 lliures (101 quilograms) ha asfixiat al seu marit, en asseure’s en la seua cara. S’ha confirmat que l’home ha mort per asfíxia, per la qual cosa s’enfronta ara a una sentència molt severa.\nSegons informació de ‘The Sun’, el mort va arribar a suplicar en reiterades ocasions, però la seua dona, Tatyana O., es va mantenir damunt del seu marit, Aidar.\nLa filla de la parella va ser la que va trobar al seu pare tendit boca avall i sense moure’s. Tot seguit, va acudir a la recerca d’ajuda en algun dels seus veïns en la localitat de Novokuznetsk, ciutat situada a la regió de Kémerovo, Rússia, a la riba del riu Tom.\nCom va ser la mort d’Aidar?\nUna veïna pròxima va acudir ràpidament al domicili després de l’alerta de la filla del matrimoni. Va ser entonces quan va observar que es tractava una discussió de parella, la qual va considerar normal, i va decidir abandonar la casa.\nTatyana O., que pesa 101 quilos i té 45 anys, declarà que es va sentar d’amunt d’Aidar perquè pretenia calmar-lo, ja que els dos estaven borratxos. Esta en veure al seu marit que no reaccionava, es va espantar, va sacsar el cos i va pegar un crit, amb el fi de què reaccionara, però va ser cosa impossible. Ja no hi havia res a fer.\nL’autòpsia ha revelat que Aidar, el marit, va morir per asfíxia després que les seues vies respiratòries foren bloquejades durant diversos minuts. Va tractar d’alliberar-se en repetides ocasions, però les cames de la seua dona van bloquejar els seus moviments.\nTatyana O. acusada de l’assassinat del seu marit\nTatyana O. va estar acusada d’assassinat, però durant el primer judici se li va retirar este càrrec.\nL’assenyalada “va asfixiar al seu marit fins a la mort amb les seues natges després de beure massa alcohol“, així que va ser condemnada per causar una mort per negligència.\nPer estos fets, Tatyana haurà de realitzar 18 mesos de treball comunitari i pagar unes 2 mil lliures esterlines un 56 mil mexicans en “danys morals”.


TRIBUNA BERGUEDANA: QUIN SOROLL FA UN ARBRE...\nL’Ego Sum Pauper, Egus pels amics, és assentat com cada dia a la tauleta del bar restaurant La Tasca. Després que el Marcel; serafí dels cambrers, li ha posat la tassa del cafè en un costat de la taula; quasi tota ella ocupada pel diari amb els fulls desplegats, comença a repassar-lo.\nL’Egus es mulla els dits amb la llengua i va passant full rere full fent un repàs de totes les capçaleres: l’Estat augmenta els impostos, què es pot esperar d’un Govern que incompleix totes les seves promeses; s’aconsegueixen 31 llocs de treball, per a 5 milions de parats; les pensions avall, faltava més; l’exercit al Berguedà, serà per protegir el Pedraforca? Tantes i tantes coses que no vol ni llegir per no pertorbar el seu humor.\nPara un instant, fa un glop de la tassa i mullant-se altre cop els dits passa una nova pàgina. Aquesta vegada, sí, la frase li ha cridat l’atenció i aproximant-se el diari als ulls torna a rellegir-la intentant copsar el seu sentit.\n“Quin soroll fa un arbre quan cau en un bosc buit”. Al costat el nom de l’autor, no aconsegueix recordar ben bé qui és o qui ha estat.\nEs recolza al respatller de la cadira, pren la tassa i acaba la resta del cafè, que ja ha perdut l’aroma inicial i comença a ser fred.\nRecorda la visita que va fer a un poble on feia pocs dies abans s’havia o havien incendiat el bosc. Volem valorar la magnitud de l’incendi va apropar-se a veure’l.\nEl bosc era completament cremat, els arbres caiguts semblaven com soldats que han perdut la guerra. La cendra ho envaïa tot, l’aire que es respirava i entrava al pulmons deixava el seu dolç i pastós gust a la boca. La terra era grisa com qui ha perdut la vida i els somnis de la joventut. La vegetació només era un borrissol grisós que corria portat per una minsa i rastrera brisa.\nA l’alçada de la cara ni un buf d’aire, tot era calm i quiet, les branques no es movien ni mostraven cap petit bri verd de voler rebrotar. La terra i les pedres, tot, lluïa el color fumat d’on havia fugit l’alegria de viure.\nNo es sentia tampoc el més lleu brogit de la font seca, esgotada, envoltada tot ella d’un color encara més negre que la resta del bosc. No havia tampoc cap ocell que alegrés l’oïda amb els seus harmoniosos cants.\nDe sobte, un soroll rere seu el sobresaltà, es girà i veié com un arbre gran i vell, trencant-se quasi de soca-rel, queia doblant-se i regirant-se sobre si mateix. En tocar a terra, no es va aixecar ni tan sols un bri de pols ni de cendra, després de l’espetec inicial al trencar-se, només una breu ranera va sentir-se, com un sospir a l’alleugerir el pes de la vida.\nL’arbre havia resistit el foc, ja què era l’únic que no havia cremat, potser per que simplement era un tronc sense branques, d’una fusta vella, cansada, corcada i sense saba, que ja no cremava. Ara, al cap d’anys de resistir tempestes i nevades, ara, finalment la seva ànima traspassava silenciosament, després del darrer espasme.\nAleshores, entenebrit el pensament per la desolació que recollia la seva mirada, en la buidor de l’espai mort va albirar uns colors que revolant dins el negre paisatge i mostraven la vida, simplement les ales multicolors d’un petit grup de papallones que portades com per un petit buf de vent il·luminaren el bosc cremat.\nSegurament, el principi de que tot no era perdut i renaixia l’esperança de reviure noves il·lusions.\nMentre repassa el fulls, els records han fluid amb lleugeresa dins el seu pensament, i l’Egus després de llegir la contraportada dona per acabat el repàs del diari, el plega i el deixa a la lleixa amb les revistes i altres publicacions, sortint del bar després de l’obligada i cortesa salutació amb el Marcel.\nEn sortir al carrer respira fortament i dins seu nota de nou el regust dolç de la cendra. Un raig de sol que penetra, com un estilet daurat, entremig els núvols d’un cel encapotat, llueix damunt les grises voreres mullades i enmig del carrer les llombardes brillen encara més negres.\nAriadna 25 de novembre de 2013 a les 12:44\nQuina tristor fa un bosc després de passar-hi el foc i aquest pobre arbre que va resistir, per acabar, sense saba, caient com els altres. L'esperança, però, mai s'ha de `perdre, vindran pluges i portaran aviat nous brots verds en l'espai ara gris.\nMiquel Pujol Mur 27 de novembre de 2013 a les 9:10\nTal com dius l'esperança no s'ha de perdre mai tan pels boscos com a la vida


Neix a Barcelona l'any 1968. Realitza el grau superior de trompa al Conservatori Superior de Música de Barcelona amb Vicent Aguilar. S'inicia en al cant coral a l'Orfeó de Sants, i més tard al Cor Albada de l'Agrupació Cor Madrigal.\nHa rebut classes de direcció de Manuel Cabero, Gaby Baltès, Joan Company, Pierre Cao i Mireia Barrera, i de música de cambra de Liliana Mafiote, Thomas Indermulhe, Wolfgang Meyer i Paul Van Zelm.\nHa estat director de diversos cors, destacant el Cor de Cambra Ars Subtilior (1986-1992), el Cor Albada de l'Agrupació Cor Madrigal (1995-2007), el Cor Diaula (1993-1997), el Cor Jove del CEM de Terrassa (1998-2002) i l'Ensemble Vocal Cambra'16 (1998-2005).\nDes de l'any 2000 fins el 2006 ocupa el càrrec de director assistent del Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana que dirigeix Jordi Casas. Gràcies a aquest càrrec, ha gaudit de l'experiència de treballar al costat de prestigiosos directors com Christopher Hogwood, Nicholas McGeegan, Frans Bruggen, Harry Christophers, Jesús López Cobos i Víctor Pablo Pérez, entre d'altres.\nHa col·laborat ,com a director assistent, amb l'Europäischer Projektchor (Projecte de Cor Jove Europeu fomentat per l'Institut Europeu de Cant Coral i l'Acadèmia Europea d'Otzenhausen) i amb el Cor del Gran Teatre del Liceu. També ha col.laborat com a director amb orquestres com l'Orquestra Barroca Catalana, l'Orquestra de Cambra Terrassa 48 i la Filharmonia de Cambra de St.Petersburg.\nHa realitzat concerts arreu dels Països Catalans, Castella, Euskadi, Portugal, França, Itàlia, Holanda, Bèlgica, Luxemburg, Alemanya, Àustria, República Txeca i Xile; i en festivals i cicles com el Festival de Perelada, Musica Non-stop de París, Festival Théodore Gouvy de Metz, Concerts al Foyer del Gran Teatre del Liceu, i els cicles “Palau 100”, “Cobla, cor i dansa” i “Concerts de Tarda” del Palau de la Música Catalana.\nActualment és director del Cor Jove de L'Orfeó Català, del Cor de la Universitat RamonLlull, membre de l'equip tècnic de Corals Joves de Catalunya i de l'equip directiu de l'Escola Coral de l'Orfeó Català.\nDintre el període 2007-2009, és convidat com a mestre de direcció a la Escuela\nInternacional de la Pontificia Universidad Católica de Chile (11ª i 13ª edicions) i al Curso de Direccion Coral y Repertorio a la Universidad de Lima-Perú.\nAquesta temporada s'ha fet càrrec de la direcció del cor del Messies de Händel participatiu, que cada any organitza “La Caixa”, i que anguany s'ha portat al Gran Teatre del Liceu. També ha realitatzat un projecte anomenat “Haydn 200”- en motiu del 200 aniversari de la mort del compositor- dirigint dos concerts, un a Frankfurt i l'altre a Seligenstadt (Alemanya). El repertori ha estar integrat per la Simfonia no. 45 i la Missa Nelson de Joseph Haydn, amb el Motettenchor Frankfurt, el Cor de la Universitat Ramon Llull i la Rusische Kammerphilharmonie de St. Petersburg.\nEl Juliol de 2009, dirigirà un taller de Nova Cançó a les 44 Jornades de Cant Coral de Barcelona. El grup el formaran un centenar de cantants d'arreu del món i es treballaran obres de Raimon, Llach, Isaac, Pi de la Serra i Serrat.\nNascut a Barcelona, estudia piano amb Carme Agustí, Maria Drets i Miquel Farré al Conservatori Superior Municipal de Música de Barcelona, on obté Matrícula d'Honor amb Menció Honorífica en el Grau Superior. Posteriorment realitza estudis de Postgrau amb Gordon Fergus-Thompson i Roger Vignoles al Royal College of Music de Londres, becat per la Fundació Pedro Pons.\nHa rebut classes magistrals d'Alícia de Larrocha, Paul Badura-Skoda i Joaquín Nín-Culmell, entre d'altres.\nHa estat guardonat amb el Primer Premi del 23è Concurs Joan Massià, el Tercer Premi del 33è Concurs de Joves Intèrprets de Catalunya i el Premi al millor pianista del 22è Premi Ciutat de Berga, en la modalitat de Cambra Vocal - Lied.\nHa actuat com a solista a Londres, Bogotá, Barcelona i San Sebastián, i com a acompanyant per Espanya, França, Portugal, Dinamarca, el Regne Unit i Colòmbia.\nHa participat com a professor en els Barcelona Festival of Song 2006 i 2007, dedicats a la cançó artística hispanoamericana. Els seus enregistraments inclouen un CD de Columna Música amb obres de piano solista i acompanyant la soprano Assumpta Mateu, i un CD de lírica llatinoamericana amb Patricia Caicedo.\nCompagina l'activitat concertística amb la docència als Conservatoris Superiors de Música del Liceu i de Girona. Amb experiència com a pianista repertorista del Cor Madrigal, el Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana, la coral Càrmina i Liedercàmera, entre d'altres.\nActualment és el pianista del Cor de la Universitat Ramon Llull.


Delegacions Linguapax | Linguapax Internacional Delegacions Linguapax – Linguapax Internacional\nD’ençà de la constitució de Linguapax com a entitat jurídica (2001) s’han anat teixint relacions de cooperació regular amb activistes i entitats de diferents regions del món amb els quals s’han signant acords bilaterals de cooperació permanent. Reunits a Barcelona el 21 de febrer de 2006, amb motiu de les commemoracions del Dia Internacional de la Llengua Materna, s’estableix un marc de col·laboració estable al voltant del nom i de la filosofia Linguapax anomenat Xarxa Internacional Linguapax, i integrat per 6 delegacions: Linguapax Àfrica, Linguapax Àsia, Linguapax Euràsia, Linguapax Europa, Linguapax Amèrica Llatina, Linguapax Pacífic. El mes d’abril del 2006, s’afegeix una delegació Linguapax Amèrica del Nord.\nL’objectiu de la xarxa és promoure la col·laboració en els àmbits següents: la revitalització i documentació sobre llengües amenaçades; la investigació sobre educació intercultural i multilingüe; la formació de formadors especialment orientats a l’educació multilingüe; l’elaboració de material pedagògic sobre llengües i cultures no dominants.\nEl tipus d’activitats a realitzar consistirà en la coordinació i presentació de propostes per aconseguir finançament; l’organització de congressos, seminaris i tallers sobre temes de sociolingüística; la producció de publicacions especialitzades i materials pedagògics orientats a la revitalització de llengües; el treball en xarxa amb institucions que comparteixen la filosofia Linguapax (càtedres universitàries, escoles i altres organitzacions governamentals i no governamentals); la recerca en matèria de política i planificació lingüística, amb interès especial per les bones pràctiques en la gestió de la diversitat lingüística.


27/10/2020 - 08:58h\nLes entitats de Sant Fost fan una mostra de la seva tasca a la Fira\n24 entitats de tots els àmbits, cultural, esportiu , de lleure, social, van exposar el passat diumenge al Pavelló II per donar a conèixer la tasca que realitzen durant l'any i alhora trobar-se i relacionar-se entre elles creant vincles i treball en xarxa.\nLes entitats de ball de Sant Fost –Associació Cultural de Balls de Sant Fost, Associació de Danses de Sant Fost, Associació d'Amics del Ball de Saló de Sant Fost, CDB Sant Fost SAN-BA i Agrupació Sardanista Alba del Vallès– van encapçalar les activitats amb sevillanes, balls de saló, balls en línia, rodes i llatins i sardanes.\nEn la vessant esportiva , el Club Patinatge Sant Fost va fer una exhibició de ball a la pista exterior, l'UE Sant Fost CF Veterans el torneig de penals en família i el Club Handbol Sant Fost va organitzar una gimcana.\nL'esplai Petjada també va fer una gimcana pels més petits i el Teatre Segle XX un tast de les seves interpretacions sobre l'escenari.\nADYLA (Associació en Defensa i Llibertat Animal) va organitzar una desfilada de gossos en adopció.\nPer acabar es va fer un dinar de germanor, obert a tothom amb la música i ball a càrrec dels Amics de Balls Sant Fost, l'Associació Cultural de Ball i CBD Sant Fost SAN-BA.\nDarrera modificació: 25-05-18 a les 14:55


La Cambra de Comerç impulsa el 'BacktoEvents' per reactivar els esdeveniments presencials de forma segura - MésEconomia\nEl sector reivindica el pes dels congressos en l'economia i proposen utilitzar tests d'antígens per reduir el contagi\nAsistents a l'esdeveniment BacktoEvents celebrat a la Llotja de Barcelona | EP\nLa Cambra de Comerç de Barcelona i Saez DeCom, amb el suport de Turisme de Barcelona, han presentat aquest dijous el projecte ‘BacktoEvents’, una iniciativa per reactivar els esdeveniments presencials de manera segura. El sector ha subratllat el pes dels congressos a l’economia, amb un impacte de més de 1.700 milions d’euros a Barcelona el 2019, i un efecte multiplicador d’1,8 punts. Diverses entitats i empreses d’esdeveniments han proposat un pla d’acció que preveu realitzar tests d’antígens als assistents amb l’objectiu de tallar les cadenes de contagi i fer un seguiment de les normes de seguretat sanitàries durant els actes. A hores d’ara, el manifest ja compta amb més de 1.500 adherits.\nLes empreses d’esdeveniments s’han presentat com un sector “estratègic” per a l’economia, amb un impacte de 1.761 milions d’euros a Barcelona el 2019. Aquell any, la ciutat va acollir 1.733 congressos i reunions, amb més de 665.000 assistents. “Aquest impacte beneficia a sectors tan diversos com l’hostaleria, els mitjans audiovisuals, el disseny o els transports”, ha explicat el director del Barcelona Convention Bureau, Christoph Tessmar. El sector de l’organització de fires i congressos generava abans de la pandèmia un volum de negoci de prop de 810 milions d’euros a Catalunya i ocupava directament 5.311 persones. Per la seva banda, les activitats organitzades per Fira de Barcelona tenen un impacte econòmic anual de més de 4.700 milions d’euros i generen més de 35.000 llocs de treball i 971 milions d’euros de recaptació fiscal.\nEl director executiu de l’ISE, Mike Blackman, ha subratllat el gran impacte dels esdeveniments en l’economia de la ciutat que els acull. En aquest sentit, ha assegurat que les fires del MWC i l’ISE contribuiran amb més de 400 milions d’euros a l’economia de Barcelona en despesa en hotels, restaurants o taxis, entre altres. El directiu també ha destacat el “lideratge” de la capital catalana en la indústria dels esdeveniments, així com les seves infraestructures, la qualitat dels hotels o la varietat en la gastronomia i els esdeveniments. “El 2022 tornarem millor i més grans”, ha afirmat.\nLa presidenta de la Cambra de Comerç de Barcelona, Mònica Roca, també ha destacat la importància dels esdeveniments, amb un efecte multiplicador d’1,8 punts per a l’economia. És a dir, per cada cent euros produïts pel sector, se’n generen 180 al conjunt de l’economia del país. “Els esdeveniments són necessaris per teixir aliances comercials amb altres països, mantenir-nos al dia de les tendències del mercat, expandir-nos i establir els vincles inicials amb potencials clients”, ha assegurat. Per poder reprendre els actes presencials, les empreses d’esdeveniments, la Cambra de Comerç de Barcelona, Saez DeCom i Turisme de Barcelona han presentat un manifest amb un pla d’acció per garantir la seguretat davant la pandèmia. Aquest pla proposa fer tests d’antígens a tots els assistents abans d’entrar a l’acte i mantenir les mesures de seguretat dins el recinte.\nEl doctor especialitzat en medicina interna i malalties infeccioses, Oriol Mitjà, ha explicat que el contagi de coronavirus depèn de la durada de la trobada, la quantitat de persones, la càrrega viral i la susceptibilitat. Fins ara, les administracions han reduït la durada i les oportunitats de contagi amb els confinaments i les restriccions. Per poder flexibilitzar aquestes mesures, Mitjà ha proposat “atacar” la càrrega viral i la susceptibilitat d’agafar el virus. “Podem reduir la transmissió amb els tests d’antígens”, ha assegurat. El doctor ha afirmat que aquestes proves detecten el 99% de les persones molt contagioses i entre un 80% i un 90% de les persones amb un risc d’infecció moderat. Mitjà ha reconegut que aquests tests perden sensibilitat amb càrregues virals baixes, però ha assegurat que es tracta de persones poc contagioses. L’acte també ha comptat amb la participació del xef d’Estrella Michelin Nandu Jubany i el conseller delegat d’Event Management Institute, Raimond Torrents. A l’esdeveniment, celebrat a la Llotja de Mar, també hi ha assistit l’expresident de la Cambra de Comerç, Joan Canadell.\n“L’esdeveniment més segur del món”\nL’organització ha recreat aquest dijous el protocol proposat per reprendre els esdeveniments de forma segura. En arribar a la Llotja de Mar, s’ha pres la temperatura a tots els assistents i s’han donat mascaretes noves i gel hidroalcohòlic. Un cop dins del recinte, els infermers han fet tests d’antígens en sales separades. Els assistents han esperat els resultats del test a l’aire lliure. Un quart d’hora més tard, han rebut un missatge en el qual es comunicava el resultat de la prova. En cas de ser negatiu, els assistents han hagut d’ensenyar el missatge a dues persones diferents per poder accedir a la sala de l’acte. Dins d’aquest espai, també s’han pres les mesures de seguretat adients, amb un ús obligatori de la mascareta i les cadires respectant la distància de seguretat.\nCodificació territorial: Àmbit metropolità, Catalunya\nCategories: Economia, Àmbit metropolità, Text, Catalunya