Ramón Santacana>>D’ençà que el món és món existeix el canvi i la historia no és més que un intent d’explicar-lo i donar-ne raó. No obstant, el pas de la història no és quelcom lineal i sempre predictible. Hi ha alguns esdeveniments que actuen de catalitzadors de grans canvis socials i històrics. William Ogburn i altres sociòlegs de EUA que han estudiat com els avenços tecnològics influeixen en els canvis socials, contemplen quatre estadis en aquesta relació: invenció, acumulació, difusió i ajust. Encara que Ogburn sostingui que la tecnologia és el principal motor dels canvis socials, no s’inclina per un determinisme tecnològic en el sentit que les noves tecnologies determinen indefectiblement l’organització social, sinó que la resposta social que té lloc a la fase d’ajust pot ser activa, original i no té perquè ser merament de recepció passiva.\nSegons Klaus Schwab som als inicis d’una nova revolució tecnològica, la quarta revolució industrial, el desenvolupament de la qual es farà d’una manera tan ràpida que les etapes del seu desenvolupament se superposaran unes a les altres.\nSi considerem les relativament recents tecnologies de la informació i comunicació (IT o ICT per les seves sigles en anglès), la seva invenció va ser cap a la meitat del segle XX i la fase d’acumulació en les dècades següents. En els anys noranta va tenir lloc la difusió i a principis d’aquest segle la fase d’ajust social. En l’actualitat, a pesar del canvis que ocorren degut a la difusió de les IT i internet, hom té una certa sensació que ja hem arribat en aquests canvis, el que queda ara és la difusió de processos socials que, de fet, ja estan aquí. En aquest sentit es pot tenir una sensació de seguretat, ja que per forts que puguin ser els canvis socials deguts a la introducció d’internet i les IT, ara ja sabem de què es tracta. Els telèfons intel·ligents ja són a l’abast de la majoria i ara l’únic que ens falta és la difusió a les regions més endarrerides i la utilització de les noves aplicacions.\nD’això, precisament, Klaus Schwab està intentant prevenir-nos. Segons ell, encara que efectivament ens trobem al final de l’etapa de revolució digital que defineix com la tercera revolució industrial, no és el moment de baixar la guàrdia ja que a la vegada som als inicis d’una nova revolució tecnològica, la quarta revolució industrial, el desenvolupament de la qual es farà d’una manera tan ràpida que les etapes del seu desenvolupament se superposaran unes a les altres. Schwab no és un professor que està en un racó d’una universitat anglosaxona de solera treballant entre muntanyes de llibres, sinó que és un personatge molt actiu en les esferes del lideratge mundial, és el fundador i president executiu del «World Economic Forum», institució coneguda per ser l’organitzadora d’una influent trobada anual de líders mundials a la ciutat suïssa de Davos. Aquestes trobades, que inicialment ho eren per líders empresarials, són actualment, cada mes de gener, cita obligada per tothom que vulgui copsar de primera mà l’ambient econòmic i geopolític global.\nPer ell, aquesta nova revolució industrial es diferencia de les anteriors en tres aspectes principals: velocitat, multidisciplinarietat i que el canvi té lloc en sistemes complets.\nVelocitat. Mentre que les revolucions industrials anteriors van trigar anys a desenvolupar-se, aquesta en canvi ens està arribant «com un tsunami».\nMultidisciplinarietat. El canvi tecnològic no està relacionat amb una sola àrea, sinó que seran moltes les àrees que donaran salts simultanis i que interactuaran entre elles: sectors como la nanotecnologia, la robòtica, la intel·ligència artificial, la impressió 3D, nous materials, la informàtica i les xarxes entre d’altres. A més, aquestes tecnologies complexes es difondran i es faran assequibles més ràpidament.\nSistemes complets. Aquesta revolució no presenta la innovació d’un producte o un servei, sinó la innovació de sistemes complets. Pensem, per exemple, en les conseqüències d’introduir plataformes com la de Uber: provoca una nova forma d’intercanvi (economia compartida) on la separació entre producció i consum es difumina i les relacions entre empleat i empresari es transformen en simples parts contractants les responsabilitats dels quals, a manca de més regulació, són només les establertes en el contracte.\nLa quarta revolució industrial exercirà la seva influència en tots els aspectes de la societat(1). Les petites empreses, que són més flexibles, podran adoptar els canvis de manera més ràpida, per això és d’esperar que les més àgils devorin les més grans abans que aquestes puguin reaccionar. En el mercat de treball la robotització substituirà molts treballs propis d’empleats de classe mitjana. Pensem en jutges, advocats, comptables, financers, metges, mestres, policies, cuidadors, etc., que establiran processos automatitzats i que podran actuar de manera autònoma(2). Els governs també hauran d’adaptar-se al ritme de canvi i a un canvi en el model d’interacció amb els ciutadans; els legisladors també constantment hauran de posar al dia els seus coneixements per revisar lleis i reglaments.\nLa quarta revolució industrial exercirà la seva influència en tots els aspectes de la societat.\nL’emergència de robots amb capacitat de decisió canviarà la manera de relacionar-nos. Els més pessimistes vaticinen, tal com ja reflecteixen algunes obres cinematogràfiques de l’últim lustre, un xoc entre humans i robots(3).\nSchwab, en un article formula aquesta pregunta com a titular «¿podrà la quarta revolució industrial tenir un cor humà?» La seva previsió és que sí, que és possible posar la tecnologia al servei dels més nobles valors humans, o més específicament, crear robots que ens millorin i col·laborin a la felicitat humana(4). Possible sí que ho és, però no vol dir que hagi de passar. Hem de treballar i posar les nostres potències per liderar un canvi que s’aproxima. És per això que ell i la seva institució van decidir que la quarta revolució industrial fos el tema de les trobades de Davos d’aquest any. Per suposat que hi haurà una motivació empresarial i econòmica, però també humanitària, ja que ambdues no tenen perquè estar renyides. I serà la conjunció de motivacions empresarials i humanitàries la millor manera de liderar el canvi. Convindrà seguir el procés d’aquesta trobada del mes de gener.\n1) Es pot consultar l’article de Schwab, The Four Industrial Revolution: What it Means and How to respond publicat a ForeignAffairs.com 12 de desembre de 2015 i en el web del World Economic Forum 12 de gener de 2016. Enllaç:\n2) Un nou exercici mental que proposa Schwab per saber si un està més o menys obert a l’onada tecnològica, és preguntar-se si, en el suposat cas de tenir una malaltia greu el tractament del qual per part d’un metge humà fos diferent del recomanat pel metge robotitzat, ¿quin triaria?\n3) Bill Gates, el físic Stephen Hawking i altres científics, han expressat la seva preocupació per la possibilitat de que la intel·ligència artificial es pogués desenvolupar fins al punt que els éssers humans no poguessin controlar-lo, cosa que podria «significar el final de la raça humana».\n4) Interesant és el l’aportació de Jake Schreier amb la seva pel·lícula Robot and Frank (2012) eTotes les entradesn la que un robot cuidador d’un ancià es converteix en el seu millor amic i còmplice d’aventures.\nRamón Santacana és Economista i professor universitari


barcelona Archives - CATALUNYA CULTURAL\nArt modernista i un reflex de l'estil de vida de la burgesia barcelonina. Visita teatralitzada a la Casa Lléo Morera En un ambient ja nadalenc, els...\nEn els viatges culturals passegem, fem turisme i aprenen d’una nova cultura i història. O obstant, de vegades no parem suficient atenció a la...\nLa Sagrada Família i els seus misteris\nUn no pot viatjar a Barcelona i no visitar la Sagrada Família. Aquest edifici religiós ha sigut la imatge de la nostra estimada ciutat des de fa...\nL’església de la Mercè i la història de Catalunya\nL’església de la Mare de Déu Mercè està dedicada a la Mare de Déu de la Mercè i és una de les esglésies més representatives de la...\nEn el Parc de la Ciutadella podem trobar multitud de racons amb cultura, art i història. Avuí parlarem sobre la Cascada, un dels llocs més...\nCom cada mes de desembre, la nostra tradició cultural i el Nadal són els protagonistes. Tanmateix, abans de ser celebrada com una festa religiosa,...\nBarcelona cultural: els panots\nQui no ha passejat per Barcelona mirant el terra, intentant esbrinar quants panots diferents hi ha a la ciutat? Potser en algun viatge cultural a...\nLa Rambla i la nit del 1835\nBarcelona ciutat on turistes i locals conviuen a diari a un ritme frenètic i que sempre té racons per descobrir. A través dels seus carrers,...


Viatges forçats | Lleida.com\nInici La Columna Viatges forçats\nNo sé si és massa agosarat dir que la persona des de sempre ha tingut una especial tendència a sortir del lloc habitual de residència per anar a altres contrades. En un primer moment històric es pot parlar del passat nòmada de la humanitat: un cop acabats els recursos d’un determinat lloc calia desplaçar-se per trobar nous mitjans de subsistència. El temps no ha passat en va i avui la l’ésser humà continua anant d’un lloc a un altre del planeta, si bé les motivacions actuals són ben diferents.\nDe manera molt evident cada estiu veiem com els aeroports s’omplen d’un gran nombre de viatgers i a més cada any sembla que s’incrementa. L’estímul per viatjar és diferent per cada persona: a uns la feina els porta a anar d’un lloc a l’altre, per altres és simplement les ganes de veure coses noves que els empeny a deixar la zona de confort personal per afrontar situacions diferents i/o resoldre inconvenients més o menys consistents a més d’haver de conviure amb altres maneres de fer, altres convencions socials i fins i tot altres valors.\nDe tots els viatgers, segurament és el col·lectiu de gent jove, amb un equipatge no massa feixuc, el que inicia la descoberta d’altres cultures. Les experiències i vivències que puguin arreplegar en el temps de viatge és una riquesa intel·lectual i personal que serà útil durant tota la seva vida. Des de la meva consideració, en la complexa situació social, el fet de sortir de la comoditat domèstica és gairebé una necessitat formativa. En els països nòrdics els joves, abans d’entrar a la universitat, poden destinar un any a viatjar, a contrastar experiències, a consolidar l’elecció d’estudis o a descobrir noves vies de futur.\nCertament el nivell socioeconòmic d’aquests països permet facilitar als joves aquestes oportunitats però, una vegada més, aquesta situació es converteix en inconvenient per a tots aquells joves que ni les seves famílies, ni el sistema social els permet tenir aquesta experiència. I un altre cop es constata que les diferències econòmiques condicionen de manera profunda el futur dels joves al privar-los d’experiències vitals.\nHe volgut parlar del viatge i de la incidència que pot tenir en el futur dels joves, però no me’n puc estar d’esmentar el viatge que a dia d’avui molts joves emprenen, no ja per les ànsies de veure món i conèixer altres cultures, sinó buscant un futur millor per a ells i també per a les seves famílies. Aquests s’arrisquen a emprendre un viatge ple de perills per poder arribar al lloc on creuen que es materialitzaran els seus somnis de millora vital. Però massa sovint a l’arribada a aquesta Ítaca, es troben amb un nombre tan gran de dificultats i de poques ajudes que els empenyen a situacions marginals que sovint es cronifiquen i, una vegada més, els nois s’han d’enfrontar a una situació tant o més difícil de la que fugen.\nNo cal aprofundir en l’explicació de la situació d’aquests adolescents, la premsa ens en dona notícia molt sovint. La nostra societat actual es veu desbordada pel gran nombre de menors no acompanyats que arriben a casa nostra. Els recursos són limitats i a la vegada insuficients per poder resoldre un problema d’aquesta magnitud, però les autoritats competents haurien de començar a analitzar les veritables causes de l’assumpte. Segurament es tracta més d’una intervenció per ajudar el desenvolupament dels països d’origen dels xicots que no pas de destinar recursos sense un horitzó de solució en el nostre país. A més s’ha de tenir present que els països d’origen queden mancats del jovent que ben segur podrien treballar pel benestar del seu país, per no parlar dels drames personals que amaguen aquestes circumstàncies.\nDavant d’aquesta situació i el meu discurs sobre les bondats del viatge, veig com aquestes queden certament diluïdes.


Si vostès entren pel primer cantó... - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nSi vostès entren pel primer cantó...\nObra:València. Guia particular (p. 99-101)\nIndret:Falla de la Plaça del Pilar\nSi vostès entren pel primer cantó, tornant de l'ermita de Santa Llúcia pel carrer de l'Hospital, arriben de seguida a la plaça del Pilar. L'església, amb decoració d'un barroc lleuger de primers del XVIII, fa un efecte deslligat i estrany, privada i separada de l'antic convent i hospital d'infecciosos, després caserna i després solar per al negoci de la construcció. L'absència, per al barri de Velluters, d'un destí millor que l'abandonament i l'enderroc, es fa visible per aquests voltants. I tanmateix, aquesta placeta, almenys una setmana l'any, és un dels centres d'atracció i de pelegrinatge més forts de la ciutat. ¿És casual que les dues falles més monumentals, famoses i premiades dels darrers anys, siguen la de la plaça del Pilar i la de Na Jordana, que representen els dos barris més destrossats i pobres del nucli urbà? ¿Quin esforç d'organització, de mobilització i de captació de recursos ha de fer aquesta gent?\nPerquè una falla com aquestes, de primer premi, costa cada any molts milions. I no la paga cap soci capitalista ni cap subvenció oficial: se l'han de pagar ells, els membres de la comissió, les rifes, les botigues del barri i els amics i veïns que cotitzen.\nPer mi, les falles del Pilar i de Na Jordana són exemples perfectes de la cosa que més m'mpressiona de tot el fenomen faller: aquesta increïble capacitat de mobilització i d'organització de què participa la ciutat sencera, barris populars i burgesos, antics i nous, centrals i perifërics. Els valencians estan molt pagats -cada any els diaris ho publiquen amb admirada satisfacció- del volum total de la festa, en xifres: tres-centes o quatre-centes falles grans i potser altres tantes de petites o infantils, el mateix nombre de comissions i de corts d'honor, dues-centes o tres-centes bandes de música circulant pels carrers, incalculable nombre de mascletades i de castells de foc, els milers de milions de pessetes que costa tot plegat, les desenes de milers de persones que hi participen activament. I així, un any i un altre any i un altre. En una ciutat on és fama que habita un poble inconstant i poc propens a l'esforç continuat. La festa es prepara metòdicament durant la major part de l'any, i tot ha d'estar previst, calculat i ordenat, pressupostat i programat. Ací, on és fama que tot s'improvisa i que el lema és «pensat i fet». I el potencial organitzatiu es multiplica en innombrables comissions, delegacions, càrrecs, seccions, assemblees i eleccions. A València, on tothom sap que la gent és incapaç de qualsevol forma coherent d'organització col·lectiva. Qui sap si el que passa és que els valencians fan, en les falles, una inversió tan gran de constància, de previsió i capacitat organitzativa, que ja no els en queda per invertir en negocis de més pes.\nLa festa de les falles, que sembla tan arcaica i tradicional i que desplega tan gran exhibició de llauradors i llauradores, és una festa essencialment moderna i urbana. El seu origen cal buscar-lo en les festes gremials i de barri quan, en la segona meitat del XVIII, es desenvolupa la diversió de cremar ninots en una foguera. Durant el segle XIX, algunes d'aquestes fogueres amb ninots es converteixen en petits cadafals amb escenes satíriques, i només durant el segle XX van agafant a poc a poc la forma que ara tenen. L'organització definitiva, l'expansió general (molt irregularment distribuïda, fora de la capital), i les desﬁlades i altres activitats complementàries, són cosa dels darrers cinquanta anys. El fet, tanmateix, és que a València li ha tocat el destí d'aquelles ciutats que són identiﬁcades a través d'una festa, com Venècia i el carnaval, Sevilla i la ﬁra d'abril, o Munic i la festa de la cervesa. Alguns pensen que és una gran fortuna i privilegi. Però altres pensem que és més aviat una desgràcia: no solament perquè moltíssims valencians no suporten les falles i no en volen saber res, ni únicament perquè tota reducció d'aquesta mena és epidèrmica i falsa, sinó sobretot perquè la identiﬁcació es fa a través de la falla mateixa, de la seua estètica del grotesc i de l'espectacular, a través dels ninots i de la classe d'humor i d'ideologia que representen. Potser sí, que les falles estan carregades d'aquell «feroz barroquismo» que Fuster atribueix als valencians, però fora de les falles ¿on es troba a València, i en què? Potser, també, que les falles exhibeixen el suposat caràcter acre, mordaç, càustic, «jocundo y chocarrero» que seria propi d'aquesta ciutat. Però fora de les falles ¿apareix realment així, de manera pròpia i distintiva, el caracter especíﬁc dels valencians? Tinc els meus dubtes molt sòlids.


Triodos, la banca de la mala consciència capitalista – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > Triodos, la banca de la mala consciència capitalista\n«Dichosa edad y siglos dichosos aquellos a quien los antiguos pusieron nombre de dorados, y no porque en ellos el oro, que en esta nuestra edad de hierro tanto se estima, se alcanzase en aquella venturosa sin fatiga alguna, sino porque entonces los que en ella vivían ignoraban estas dos palabras de "tuyo" y "mío"». (Miguel de Cervantes, Don Quijote de la Mancha)\nEl creixent descrèdit del sistema financer i de l'economia monetària han provocat la promoció de la banca ètica entre els mitjans de comunicació.\nDestaca el cas de Triodos Bank que, amb un discurs ple de bones intencions, ha guanyat clientela a l'Estat espanyol de manera exponencial. Aquesta entitat es presenta com el referent europeu en banca ètica i sostenible. Parla de transparència en les seves activitats: «Un banco donde nuestros clientes saben qué hacemos con su dinero». Més enllà de la propaganda, és important de conèixer la veritable naturalesa d'aquest banc.\nA l'any 2009 Triodos va guanyar el premi al banc més sostenible del món. Perquè segons afirmen en la seva pàgina web: «incorpora criterios de sostenibilidad, impacto social y medioambiental positivo en toda su actividad financiera». Aquest guardó li va concedir el diari econòmic Financial Times —reconegut portaveu de l'oligarquia financera— i la Corporació Financera Internacional (CFI) —organisme que forma part del Grup del Banc Mundial (BM).\nL'apropiació del terme «sostenibilitat» crea situacions enganyoses. Per al lector que no estigui avisat recordem que el Tribunal Permanent dels Pobles acusa reiteradament el Fons Monetari Internacional i el Banc Mundial de practicar polítiques homicides contra la humanitat. Encara que el prescrit fundacional del BM és el combat contra la pobresa, en realitat la seva actuació significa la irrupció dels interessos del gran capital en els països que sol·liciten els crèdits per al desenvolupament. Aquesta intervenció obliga a privatitzar els sistemes públics de sanitat i educació. A més a més, el suport del BM a projectes hidroelèctrics i agroindustrials de grans proporcions accelera la destrucció del medi ambient que, alhora, expulsa milions de persones.\nTriodos Bank España inverteix especialment en les energies renovables. Aquestes energies tenen en potència la capacitat de socialitzar l'accés a l'energia. Però els interessos dels grups de pressió de l'electricitat anul·len aquesta potencialitat descentralitzadora i democratitzadora. Així es perpetuen les infraestructrures basades en la generació a gran escala i en la necessitat de grans línies de transport, estacions transformadores, etc. Triodos no discrimina entre el suport a les petites i mitjanes empreses que promouen la microgeneració deslocalitzada i les empreses com Gamesa, paradigma del foment dels grans parcs eòlics. Pel que fa a les inversions en instal·lacions solars fotovoltàiques, Triodos financia un parc solar de 4,3 MW a Granada. La propietat és d'AES Corporation i Riverstone Holdings, totes dues originàries dels Estats Units i amb interessos a tot el món en la generació i distribució d'energia. Triodos, doncs, participa del negoci verd que signifiquen els grans fluxos de capital invertits en energies renovables, que integrades al model energètic centralitzat esdevenen un nou jaciment de profit privat.\nTriodos informa que el 2010 va obtenir un 20% més de benefici net que en l'exercici anterior. Com aconsegueix tants de guanys? Recomanem que visiteu la web original de l'entitat www.triodos.com per trobar algunes respostes. Fent gala de transparència, només en aquesta pàgina en anglès, llegireu la informació sobre les inversions que li permeten obtenir els rèdits esmentats. A l'apartat "Institutional Investors" i, concretament, a la separata "Portfolio Triodos Sustainable Bond Fund" es detallen els grups d'inversió en què participa. Podeu comprovar que Triodos aposta per valors fiables que garanteixen rendabilitat i risc mínim. Empreses transnacionals, bancs o deute públic d'estats europeus que, amb el qualificatiu "Best in class" (líder en la seva especialitat), són dignes de la confiança de Triodos. Així mostra què entén per «empresas e iniciativas que ayudan a mejorar la calidad de vida de las personas y respetan el medio ambiente».\nFins al febrer del 2011 Triodos ha invertit en empreses tan sostenibles com Abertis, promotora de la mobilitat responsable segons la seva publicitat, i en realitat símbol del creixement econòmic basat en les grans infraestructures; o les automobilístiques Volkswagen, BMW i Renault, perpetuadores del model de transport que se sustenta en el petroli. Tan responsables socialment com l'esclavista Inditex o la rapaç Telefónica, que no dubta d'acomiadar milers de treballadors malgrat els immensos beneficis que obté. O Repsol YPF, que amb la seva gestió mediambiental positiva converteix l'Amazònia en una claveguera i cuida la qualitat de vida dels pobles indígenes. A l'apartat de comerç just cal assenyalar les inversions en la transnacional Carrefour, emblema del model comercial de gran superfície empès pel neoliberalisme; o bé Diageo, propietària de les marques Johnnie Walker, Gordon's o Smirnoff que, com sabem tots, tenen un impacte molt positiu en el desenvolupament personal i l'harmonia social. Pel que fa a la construcció sostenible, s'ha de mencionar la subministradora Lafargue, la més gran productora mundial de ciment; juntament amb bancs especialitzats en hipoteques. També són encomiables les inversions a Tele5, projecte cultural de primera. I la llista continua amb transnacionals com la química Henkel, la franquícia grega de Coca-Cola, Nokia, Enagas, Rabobank, Vodafone,...\nTotes les empreses escollides per Triodos tenen fundacions o pràctiques que desenrotllen programes socials, culturals o iniciatives de caràcter «ecològic». Així milloren la seva imatge i aconsegueixen exempcions i desgravacions fiscals. Per legitimar les seves inversions la suposada banca ètica al·lega que aquestes companyies promouen campanyes per prevenir la SIDA, per estalviar energia, per consumir tabac i alcohol de manera responsable, que donen suport a investigacions per minimitzar les emissions de CO2, posseeixen certificats de qualitat i respecte ambiental, etcètera.\nTambé ha invertit en deute públic dels estats neoliberals d'Holanda, Àustria i Alemanya. Per justificar aquesta decisió Triodos apel·la al correcte funcionament democràtic d'aquests països, al respecte dels tractats i convencions internacionals i al fet que no estan subjectes a sancions. Una manera de maquillar democràcies vigilades pels mercats, que tenen un deute públic sòlid i marquen la pauta de l'escenari capitalista europeu.\nFins aquí arriba la línia de Triodos, homologable a l'oferta d'inversions ètiques de la banca convencional.\nLes alternatives reals a la usura han de renegar d'alguns dels paràmetres del neoliberalisme (especulació, propietat privada, lògica acumulativa i expansionista, beneficis a curt termini, priorització de la major rendabilitat del capital per sobre de la creació de feina). Aquestes alternatives només es poden donar entre sistemes econòmics amb capacitats tecnològiques relativament pròximes o entre grups i comunitats amb actituds realment solidàries. Entenent la solidaritat com un procés de suport mutu entre iguals, més enllà del paternalisme caritatiu que avui dia dilueix el sentit combatiu que va tenir aquesta paraula en d'altres temps.\nA Catalunya existeixen alguns exemples de pràctiques financeres ètiques, projectes sorgits del país mateix que no fan ostentació d'oficines de luxe situades en edificis emblemàtics, ni practiquen l'imperialisme lingüístic privilegiant el castellà per sobre de la resta de llengües minoritzades de l'estat. En aquest aspecte cal destacar l'article "Triodos o Díodos? La pota no ètica d'un banc que no complia la llei" de Josep Maria Canyelles. En el bloc responsabilitatglobal.blogspot.com podreu llegir de quina manera Triodos vulnera la llei de normalització lingüística.\nParaules com ètica, sostenibilitat, responsabilitat social, democràcia, solidaritat, etc., han estat buidades de contingut. Queda lluny l'època daurada de la humanitat en què, com diu l'enginyós hidalgo «no había la fraude, el engaño ni la malicia mezclándose con la verdad y la llaneza». Així doncs, hem de distingir entre publicitat i realitat.\n* Pasqual Aguilar és membre de la plataforma No a la MAT de les comarques gironines.


Suport a la vaga de fam al CIE de Sapadors. PDaD – Kaos en la red\nSuport a la vaga de fam al CIE de Sapadors. PDaD\nPor Autor de Old Kaos\t Publicado el 21 Abr, 2014\nSón constantment aturades pel carrer, només pel seu aspecte o pel color de la seua pell. Si aconsegueixen treball és en règim de total explotació, sense cap dret reconegut, amb horaris d’esclavatge i salaris de misèria. Finalment, poden ser empresonades indefinidament, sense haver comés cap delicte, i poden ser expulsades sota enganys, sense rebre el tracte que mereixen com a persones.\nSón com les persones que pateixen els desnonaments, com les que són permanentment amenaçades per a acceptar reduccions de salari i pèrdues de drets laborals, com les que es queden sense recursos ni accés a cap prestació pública, com els xiquets i xiquetes que pateixen fam. No són culpables, són víctimes i en cap cas han d’estar tancades a una presó.\nLa gent de la PDaD volem construir un país on, entre totes i tots, fem front a aquestes injustícies. Per això, donem el nostre suport a la gent tancada al CIE en vaga de fam i reiterem el nostre suport a la campanya CIEs NO.


NOSALTRES - gimave NOSALTRES - gimave\nGIMAVE es el resultat de l’evolució i l’esforç de les famílies Girbau i Martí\nGIRBAU MARTÍ MATADERO DE AVES, S.A. neix el 1983 fruit de la unió de dos escorxadors familiars Girbau i Martí.\nL’embrió de GIMAVE es troba a les primeres incursions en el sector portats a terme pels pares i avis d’alguns dels que avui en dia formem part de l’empresa. L’esperit familiar de l’empresa s’ha mantingut fins al dia d’avui i es nodreix de la il•lusió i energia aportades per les noves generacions amb la finalitat de que el projecte continuï evolucionant.\nLlista de preus de l’any 36 (Rosa Barcons àvia de Joan Martí Balaguer)\nAmb vincles en el sector avícola des dels anys 30\nJoan Martí Corominas a la primera cadena de producció (inici dècada dels 70)\nJosep Girbau Casajuana i Joan Martí Balaguer, fundadors de GIMAVE, juntament amb en Joan Martí Coromines (que va morir el 3 de novembre de 2010), són els caps visibles d’un projecte que ja conta amb més de 25 anys d’història, que dona servei a més de 250 clients i que té els seus fonaments en quatre pilars: l’experiència, l’esforç, la constància i la professionalitat.\nAmb relació a la nostra situació envers el mercat, actualment ocupem una posició destacada a la província de Barcelona y som un dels productors de carn de pollastre a tindre en compte a nivell nacional. Prenent com a referència el volum de producció, a l’any 2003 la revista Alimarket ens va situar a la 19ª posició a nivell nacional, amb una producció de 15.000 tones a l’any.\nEl perfil dels nostres clients és molt divers, anant des de la tenda tradicional, fins als majoristes, passant per les sales de d’especejament, els supermercats o les grans superfícies.\nDegut a això els nostres clients configuren un teixit comercial molt variat, amb diferents necessitats als que abastim mitjançant diferents rutes eficaçment dissenyades a través de les quals la nostra flota de vehicles entrega diàriament la el gènere a les hores convingudes amb els clients.\nSi vols saber més sobre algun aspecte en concret


Aprovat el pressupost de Rafelbunyol amb 7.355.000 € per al 2018\nEn el ple celebrat ahir, l’Ajuntament de Rafelbunyol va aprovar els seus comptes per al 2018 amb un pressupost que ascendeix a 7.355.000 €, amb els vots favorables de l’Equip de Govern i del grup Independents Rafelbunyol.\nUns pressupostos que reflecteixen un augment de 477 mil € respecte a l’any anterior. Pujada que ha sigut possible, sense incrementar els impostos directes als veïns i veïnes del municipi , gràcies a la integració en el pressupost dels ingressos procedents del Fons de Cooperació Municipal sustentats per la Generalitat Valenciana i la Diputació, així com per l’increment del nombre de places públiques de la Residència a càrrec de la GVA.\n“Hem elaborat uns pressupostos en els quals preval el benestar de la ciutadania, equilibrats i d’acord a la realitat del nostre municipi. Per açò, es preveuen augmentar els serveis, millorar les instal·lacions i fomentar la sostenibilitat de la localitat sense incrementar la pressió fiscal de les famílies que resideixen en el nostre municipi” afirma Fran López, alcalde de Rafelbunyol.\nUna de les principals novetats resideix en el capítol d’inversions amb una dotació de 610.000 €, 158.500 d’ells procedents de fons propis més les ajudes de Diputació i PPOS, destinada a les obres de finalització del poliesportiu municipal en el qual es contempla la construcció d’una pista poliesportiva, la creació d’un local social, un camp de futbol 7 i així com la coberta de l’existent camp de futbol.\nTambé s’ha creat una partida de 180.000 € per a la construcció de la nova retén de policia i una altra de 50.000 € destinat al “Plan Fuentes” d’estalvi energètic, partida que ha sigut possible gràcies a l’estalvi aconseguit pel descens de la despesa l’enllumenat públic durant el 2017.\nEs manté una partida per a prestacions socials situada en 167.400 €, incloent les despeses de Mancomunitat, que ha permès l’atenció mensual de 54 famílies de la localitat en risc d’exclusió social.\nA més s’augmenten les partides de Cultura i Esports amb l’objectiu d’oferir a la ciutadania una programació estable i variada, concorde a tots els públics i sectors. D’igual manera, s’incrementa la partida d’Educació, i es rebaixen les taxes de l’Escola d’Adults amb l’objectiu de fer que l’Educació siga Universal i es fomente el seu fàcil accés a qualsevol edat.\nAprovat el pressupost municipal per al 2018 amb el suport de cinc grups polítics i el rebuig de dos\nUn total de 15.416.683 euros contempla en ingressos i en gastos este pressupost equilibrat que, segons l'alcaldessa Lola Sánchez, «complix amb la normativa legal vigent, respecta l'estabilitat pressupostària i la sostenibilitat financera, s'ajusta a la regla del gasto i és…\nRafelbunyol aposta per l'accessibilitat\nRafelbunyol concedeix la primera llicència acollida a la nova Ordenança Municipal de Rehabilitació d'Edificis perquè una finca fora d'ordenació instal·le un ascensor prioritzant l'accessibilitat i la protecció als col·lectius més vulnerables enfront de l'antiga Llei d'Ordenació de l'Edificació. El passat…\nRafelbunyol celebra el 9 d'Octubre amb multitud d'actes\nRafelbunyol es vestirà de festa per la commemoració del "Dia de la Comunitat Valenciana" amb multitud d’actes culturals i festius organitzats per l'Ajuntament. La programació començarà el divendres, 7 d'octubre, a les 17 hores amb una animació lectora a la…\nEtiquetas: pressupost Rafelbunyol\nLos familiares no quieren la retirada de la ‘cruz de los caídos’ de Rafelbunyol\nEl pla de transparència de Rafelbunyol, el millor valorat d’entitats locals entre 5.000 i 10.000 habitants\nEn la convocatòria de subvencions de la Generalitat\nPresentació del poemari «L’efímer i l’etern» a Rafelbunyol


Cova de la Mare de Déu de Tagamanent – Patrimoni Existencial\nCova de la Mare de Déu de Tagamanent\nPublicat el 26 Desembre 2011 by Francesc Roma Casanovas\nEs tracta d’una balma que es troba al peu de la cinglera, prop del camí que puja a dalt del turó de Tagamanent, a uns cent metres del collet de Sant Martí (41º 44′ 853 – 002º 17′ 778 – 1010).\nLa cavitat té unes dimensions aproximades d’ 1’40 m d’alçada i uns 4’2 cm d’alçada fins les estructures conservades. Hi queden les restes de la capella, dues parets que separen la cavitat de l’estructura construïda. L’edifici, de planta rectangular de 3,5 x 3 metrees, tenia una cobertura en volta de canó d’una amplada de 60 cm. La tècnica constructiva es basa en carreus de pedra local més o ménys ben escairada i lligats amb argamassa.\nSegons Anna Gómez, al mateix temps que es pujava en processó al santuari de Santa Maria de Tagamanent, es visitava la Cova on se suposava que havia estat trobada la imatge de la Verge.\nHi ha una anècdota relacionada amb les obres d’aquesta capella, datada d’inicis del segle XVII; es diu que va ser en motiu d’aquestes obres que el Reverend Doctor Damià Bolló, rector de Centelles, el 14 de gener 1620, va pujar a l’indret a fer-hi unes pregàries i en el moment que resava l’antífona “Alma Redemptoris Mater…succurre cadenti…”al temps que baixava, s’esllevissà una gran roca caient a trossos sobre el cap, i quan tots creiem que l’hauria deixat mort o estabornit, ni li causà cap dany ni li feu altra impressió que si li hagués caigut un serro d’estopa, conforme declarà ell mateix.” Aquests fets van ser presenciats i meravellats pel Reverend Pere Vendrell, rector de Tagamanent, Pere Joan Vilar, obrer de la parròquia i “vàries persones que es trobaven allí reunides“, i estigueren tots convençuts de que la Verge havia obrat un miracle. Molta gent ho va considerar designi diví i encara va augmentar més l’afluència de visitants tant al Turó com a la Cova de la Verge.\nDetall dels estucs de la capella de la Mare de Déu de Tagamanent (fotografia feta l'any 2011)\nLes notícies històriques sobre la Cova de la Verge i la construcció d’una capella dedicada al seu culte daten del segle XVII. Aquesta construcció va lligada a la llegenda del descobriment de la Mare de Déu de Tagamanent, per part d’un bou del Bellver, en una balma del Turó. Es desconeix, però, el moment exacte en que s’inicià la construcció d’aquesta capella tot i que es tenen notícies d’inicis del XVII. Concretament es recollí anècdota del Reverend Doctor Damià Bolló, Rector de Centelles, que al 14 de gener 1620 feia unes pregàries i la llegenda diu que li succeí un miracle que quedà escrit en un pergamí “posant-lo en un quadre i a la vista de tothom en la mateixa capella de la cova“.\nEls anys i els diferents conflictes bèl·lics van oblidar el seu culte; i es creu que fou durant la guerra civil espanyola que es va destruir la imatge mariana. Al peu de la capella s’hi troba ceràmica vidriada: blava catalana i melats que li donen una cronologia d’època moderna.\nSegons Joan Amades (Imatges de la Mare de Déu trobades a Catalunya), la imatge va ser trobada per un pastor mentre guardava el bestiar. Li va dir al rector i aquest la va anar a buscar en processó, acompanyat de tots els feligresos. Després dugueren la imatge a l’església de Santa Maria de Barcelona.\nEn tornar a la muntanya, la feligresia es va trobar que tots els arbres s’havien assecat, les fonts eixugat i els conreus cremat. Els més vells del lloc varen dir que devia ser un càstig de la Mare de Déu, que preferia viure a la muntanya entre boscos i rocs. Arran d’això, tres veïns varen anar a Barcelona i van portar la imatge de nou a la seva muntanya. Només fer-hi cap, tota la natura va enriolar-se i tos els conreus varen prendre vida enmig d’un gran cantar d’ocells.\nEn podeu veure uns goigs aquí.\nEntrada prèvia Pou de glaç de la Fontmolsa\nEntrada següent "Gentes sin creencias, naturales del reino vecino"


Com millorar la falta d'atenció en els nens? Barcelona - PsicoInfancia.com\n¿Quién Soy? @ca\nCom millorar la falta d’atenció en els nens? Barcelona\nby Psicoinfancia | Mar 9, 2021 | Uncategorized | 0 comments\nEl més inútil que pot fer un adult (pare, mestre) per a desenvolupar l’atenció d’un nen és renyar-lo per falta d’atenció i instar-lo que estigui més atent, per descomptat, si li crida a un nen amb força, llavors es mobilitzarà per un curt temps i estarà més atent. Un nen per a estar més atent en principi, ha de desenvolupar una funció mental especial: “L’atenció”\nLa psicòloga Infantil a Barcelona, ens diu;\nL’atenció, com tota la resta, es desenvolupa mitjançant l’entrenament, és necessari organitzar les activitats de tal manera que es demandi activament l’atenció, després es desenvoluparà i creixerà. Si desitja que el seu fill estigui atent, ha d’intentar organitzar esdeveniments especials en els quals la seva atenció funcioni activament.\nCom més petit sigui el nen, més fàcil serà desenvolupar la seva atenció, en alguns casos, amb nens a partir dels 10 anys, els pares a penes poden influir en el nivell de la seva atenció, ja que el nen ja ha superat els límits dels pares i no vol interactuar.\nEn l’aprenentatge, l’atenció és generalment una de les necessitats centrals. Els millors estudiants no solen ser els més intel·ligents, però sí els nens observadors, aquells que posseeixen una ment desenvolupada per a poder notar detalls, per a veure la seva totalitat, per a poder observar.\nEn general, com més atent està el nen, més possibilitats té de tenir una vida reeixida. No s’oblida d’anotar la tasca, crida als seus pares quan és necessari, entén el que està succeint al seu voltant i enfront d’ell, sembla estar connectat a la realitat, i això dóna grans bonificacions.\nIdees per a desenvolupar l’atenció\nPer a desenvolupar l’atenció, no necessita jocs, programes, aplicacions especials i altres campanes i xiulades. El millor entrenament de l’atenció ocorre en la vida.\nLes idees proposades no han d’implementar-se amb massa serietat, el component del joc, el plaer i la facilitat del procés són fonamentalment importants per a l’èxit. La majoria dels nens en relacions normals (no meravelloses, sinó només normals) amb els seus pares acudeixen a aquestes pràctiques amb plaer, ja que en realitat és un joc.\nAlgunes pràctiques prenen la forma d’assignacions i quefers, però tampoc s’han d’oferir al nen de manera molt estricta, és important mantenir una certa actitud positiva quan es convida al nen a fer alguna cosa.\nCom captar l’atenció del nen?\nLe hará al niños varias preguntas sobre el espacio que lo rodea, que tendrá que intentar responder. Después de un par de minutos (el tiempo debería aumentar gradualmente), pregúntele al niño sobre lo que estaba a su alrededor, pero no en el campo de visión del niño.\n– Qui estava davant teu en la fila?\n– Què portava posat el metge que estava parlant amb tu?\n– Quina casa passem? Color? Més o menys de 3 cases?\n– De què està feta la porta que acabem de deixar?\n– Quins senyals hi havia en aquest camí?\nLes preguntes han de ser apropiades per a l’edat i el nivell d’atenció del nen, les preguntes molt difícils o massa simples destruiran el joc, el nen s’avorrirà o es frustrarà i no voldrà jugar, a més, el nen voldrà fer-li aquestes preguntes també a vostè.\nUna versió més difícil d’aquest joc són les descripcions d’objectes. Demani que descrigui amb més detall els llocs, objectes o persones que han estat enfront dels ulls del nen durant molt de temps. Per exemple, demani-li al nen que descrigui amb el major detall possible l’estació de metro en la qual es trobava, l’interior de la cafeteria o qualsevol altre espai.\nTotes les tasques d’orientació aguditzen l’atenció del nen, li ensenyen a mantenir l’atenció durant molt de temps i a comprendre millor el món que l’envolta. Llavors posi en pràctica les següents activitats:\nEstudiï amb el nen\nEstudiï amb el seu fill els noms i les formes dels carrers per les quals es mou amb regularitat. Sol·liciti una caminada virtual, faci que el seu fill el guiï mentalment al llarg de la ruta, nomenant carrers, interseccions i girs.\nCada tasca també es pot realitzar en una imatge de mirall, és a dir, vostè lidera la ruta i el nen el revisa (pot usar un mapa per primera vegada).\nPractiqui l’observació juntament amb el nen:\nObservar els patrons d’exhibició de productes en els grans supermercats. Estudiï aquesta pregunta i observi patrons amb el nen en diferents botigues. També és útil explicar-li per què el x producte està en aquest passadís X i no al començament de la seva ruta per l’àrea de vendes.\nAnimi al seu fill a verificar si els patrons d’exhibició són consistents a les botigues i en els diferents llocs quan viatja.\n“Totes les tasques d’orientació són molt útils perquè entrena l’atenció.”\nTasques per al nen\nComplint amb les tasques assignades en la llar, el nen ha de ser capaç de comprendre què és beneficiós i entendre clarament que la seva acció és necessària per a la família íntegrament. El treball domèstic desenvolupa bé l’atenció plena.\nAssigni-li al nen diferents tasques\n– Per exemple, demani-li que compri pa, i en el camí digui-li que passi per la botiga a veure si ha sortit un nou número de tal o tal altra revista i compri la revista, només si l’exemplar és nou.\n-Indiqui al nen que miri les dates de venciment dels productes o la seva composició, i sobre aquesta base porti o no els productes en el carret familiar de la botiga.\n– Donar tasques que requereixin atenció a llarg termini, com regar flors. Sintonitzi el fet que al principi el nen no tindrà èxit, però es pot plantejar la capacitat de seguir regularment alguna cosa.\nAltres maneres de desenvolupar l’atenció del nen\nObservar els Elements en el seu conjunt\nEn estar en espais pensats (museus, metre, bells interiors), cridi l’atenció del nen sobre com es combinen els elements del conjunt. Per exemple, la forma del llum coincideix amb el patró de les parets i el color dels mobles coincideix amb el color de les cortines.\nEls elements del conjunt es poden trobar en habitacions, arquitectura, pintures, disseny de llibres, vestits antics i moderns, etc.\nTotes les pràctiques proposades tenen una cosa en comú: requereixen i demanden l’atenció del nen i l’esforç d’un adult.\nSi desitja que el nen s’esforci i estigui més atent, haurà d’esforçar-se també, aquest és un element necessari de la fórmula per a l’èxit.\nPossibles causes d’insomni en els nens\nPer què els nens són desordenats?


Els teixits del futur\nEs podrà visitar fins al 2 d'abril al Museu Marítim de Barcelona\nEl 'Silenus' de Max Streicher, els refugis d'urgència d'Haití i uns llençols afrodisíacs s'exposen a la mostra 'Futurotextiles'\n2 min. Barcelona 15/02/2011 13:43\n260x366 'Sleep suit', de Forrest Jesee, a 'Futurotextiles' / ACN Pau Cortina 'Sleep suit', de Forrest Jesee, a 'Futurotextiles' / ACN Pau Cortina\nContemplar la seda d'aranya, una motxilla lluminosa o un vestit per dormir la migdiada. L'exposició Futurotextiles 3: Surprising textiles, design and art apropa al món del tèxtil i les seves múltiples aplicacions, des de peces artístiques fins a prototips relacionats amb la medicina i la tecnologia, elaborats per empreses internacionals, europees i també catalanes.\nSilenus, els herois abatuts de Max Streicher realitzats amb tela de microfibres de Spi; el vestit fet amb cintes de casset d'Alyce Santoro, que quan entra en contacte amb un magnetòfon produeix sons; o l' Intimacy, una peça tàctil de Studio Roosegaarde que es torna transparent a mesura que algú s'hi apropa, conviuen amb els vestits de protecció –antifoc, antifred i antixoc– i la innovació aplicada a l'esport, com una bicicleta de compòsit de fibres de lli –de Johan Museeuw– o el veler RS100, fet a base de fibres de carboni.\nPerò la innovació també és aplicable a l'arquitectura i la llar. Un teixit imputrescible, impermeable i ignífug va fer possibles els refugis d'urgència com el de la regió Nord-Pas de Calais, a Haití, mentre que Tokujin Toshioka ha treballat amb les possibilitats de l'elastòmer translúcid termoformable. El seu pane chair és una butaca que es transforma amb l'escalfor.\nL'exposició dedica un àmbit a les aplicacions mèdiques i els cosmetotèxtils, com les peces amb sensors que comuniquen les constants del pacient directament al metge o diferents productes que treballen amb la microencapsulació, com el coixí que ajuda a reduir les impureses de la cara o els llençols afrodisíacs. A la cambra fosca, un vestit de núvia fotoluminiscent i una peça feta amb fibra òptica es converteixen en protagonistes.\nFuturotextiles 3 vol ser una mostra didàctica que convida a la interactivitat i permet descobrir els diferents tipus de teixits i els seus derivats i jugar amb les fibres innovadores. La mostra, que itinerarà a Còrdova, Prato (Itàlia) i Ronse (Bèlgica), es podrà veure al Museu Marítim fins al 2 d'abril.


En la situació actual, disposar d'accés a les xarxes és important especialment per a infants, que poden seguir una part dels curs a través de mitjans telemàtics. Per aquest motiu l'Ajuntament de Manresa anima tothom a compartir les xarxes d'Internet, sempre que sigui possible, amb famílies veïnes que no hi tinguin accés.\nCompartir la xarxa d'internet amb els veïns que no i tenen accés. Foto: AJM\nArran de la crisi del coronavirus i el confinament de les famílies a casa, tenir accés a les xarxes és un element bàsic que ajuda a mantenir l'activitat en molts camps: feina, estudis, oci... Algunes persones no hi tenen accés per qüestions econòmiques i per tant no poden gaudir de tots aquests avantatges.\nLa majoria de centres escolars també mantenen, en diversos graus, l'activitat dels alumnes a través de la xarxa. Per això, els que no hi tenen accés queden exclosos d'aquesta possibilitat. L'Ajuntament de Manresa fa una crida a les persones que disposin de connexió que, si tenen famílies veïnes sense possibilitat de connectar-s'hi, els facilitin l'accés (sempre que tècnicament sigui possible). Seria un gest solidari a favor de la inclusió i de la igualtat d'oportunitats.\nArxivat a: XARXES D'INTERNET MANRESA


El Ple de l’Ajuntament ha aprovat aquesta setmana desafectar la finca de Can Fàbregas del paper com a pas previ a la cessió dels terrenys a la Generalitat per construir el nou edifici de l’escola Angeleta Ferrer. Els terrenys canvien la seva qualificació de bé de domini públic -que no es pot vendre ni cedir- a bé patrimonial. El canvi serà efectiu quan finalitzi el termini d’informació pública de l’expedient.\nLa finca, de propietat municipal, està situada entre els carrers de Lepant i de Cosme Churruca. Té una superfície de 6.775 metres quadrats que inclou la nau principal i la xemeneia de vapor de l’antiga fàbrica de Can Fàbregas, elements catalogats del Pla Especial del Patrimoni Arquitectònic de Mataró. En concret, la fàbrica té el nivell de protecció A referit a façanes, volumetria i estructura general, i la xemeneia el nivell C de conservació.\nEl passat mes d’octubre la Generalitat va comunicar a l’Ajuntament que havia iniciat l’expedient d’adjudicació per elaborar el projecte executiu de les obres de la nova escola Angeleta Ferrer, que s’ubicarà a l’antiga fàbrica de Can Fàbregas del paper.


El diari de Tavernes: Com sancionar-se a ú mateix\nCom sancionar-se a ú mateix\nNo sabriem com qualificar el que s'ha pogut vore este cap de setmana a la platja de Tavernes. Té alguns tints còmics i altres maquiavèlics.\nDe segur que anant per l'Avinguda algú s'ha donat compte que hi havia un cotxe de l'ajuntament amb una denúncia a la lluna.\nEns han enviat unes imatges que demostra el que vos comentem.\nDoncs no sabriem que afegir a estes imatges. Al cap de cadascú ja correran comentaris inclús algun acudit. I de segur que algú més intueix els aspectes més obscurs d'esta acció.\nNosaltres des del Diari li recomanem al sr Jordi que aprofite el descompte per pronte pagament, si vol estalviar-se fins al 50% de l'import.\nEtiquetes de comentaris: No pot ser però és, Vergonyes\nAnònim 29 de juliol de 2014 a les 10:30\nVoldría jo vore el justificant del pagament.\ntambe saber qui ha segut l'iluminat de l'agent que la feta.\nDeu meu en quines mans estem......\nAnònim 29 de juliol de 2014 a les 18:30\nAnonim de les 10;30. Per si no ho saps. Un agent de policía, a més de la titulació per accedir a la funció pública, deu estudiar, entre altres, el Reglament de Circulació. Tant de bo creus, que aquesta persona no sapiga fer la seua feïna?\nAnònim 29 de juliol de 2014 a les 12:42\nPerò es suposa que eixe vehícle està autoritzat per a estacionar ahí ja que es de l'ajuntament. En que pensaría l'agent?\nAnònim 29 de juliol de 2014 a les 14:08\nPero no digau destrellats,\nA vore el cotxe municipal el condueix un treballador del ajuntament, si aquest treballador fa una infraccio ha de ser aquest treballador el que pague la denuncia perque es ell el que ha fet la cosa mal.\nUn 10 per al municipal que ho ha fet, mes com aquest hi hauria que haver.\nI jo ficari a este mateix municipal al semafor del la carretera pasant el hotel, perque ahi els senyors municipals per la nit no fan cas del semafor en roig, i algun que altre municipal amb el tot terreny quan va ell tot sol se atreveix a nar comunicant se amb el movil.\nUn poc de serietat.\nAnònim 29 de juliol de 2014 a les 15:52\nTeniu raó, mes Agents de Policía Local, com aquestos hi haurían d´ haver.\nAltra cosa, Srs. Anonims. Els funcionaris policials, normalment cumpleixen el que marca la Llei, i els que poden dir de més amunt.\nPer cert. jo també soc anonim.\nAnònim 29 de juliol de 2014 a les 21:34\nEl conductor que no s'escape de pagar la denuncia i que algú explique qui utiliza eixe cotxe i perquè està tots els dies a la platja.\nAnònim 30 de juliol de 2014 a les 8:55\nEl cotxe en cap moment estava mal estacionat. En la senyal posa cotxes autoritzats que és el que deu ser un cotxe rotulat amb l'escut oficial. El policia sols compleix ordres "de més amunt". Diuen que un regidor/a va anar a aparcar i es va trobar que no hi havia lloc i la va pagar este vehicle perquè els altres eren de regidors que es veu que si que són oficials. El món a l'inrevés!!\nPer al que pregunta que fa eixe cotxe ahi el treballador que normalment l'utilitza tenia ordre d'aparcar-lo ahí en cap de setmana fins dilluns de matí\nAnònim 30 de juliol de 2014 a les 9:26\nMolt be per la policia. Ara que demostren que el infractor ha pagat la multa.\nMés policies com estos fan falta.\nEl que la fa que la pague.\nAnònim 31 de juliol de 2014 a les 1:39\nEl que gasta el cotxe com a taxi que la pague.molt bonic bon jornal, cotxe de la empresa i lloc per aparcar vaja cuadrilla!!!


març 2009 - Montserrat Peñarroya\nArxiu per al mes: març2009\nEts aquí: Inici1 / Bloc de Montse Peñarroya2 / proves3 / 20094 / març\nVídeo mostrant la tecnologia del futur, segons Microsoft\n24 març2009 /0 Comentaris/a Ciència Ficció, Ciència i Tecnologia /per Montserrat Peñarroya\nFa un parell de mesos Microsoft va publicar aquest vídeo en què es mostren alguns dels avenços tecnològics en els quals estan treballant i que creuen poder tenir desenvolupats en un futur immediat.\nDe tot el que ens mostra el vídeo, destacaria el següent:\nEspectacular "paper" digital de diari que és tipus pantalla de plasma però flexible i lleuger.\nDispositius mòbils que són una evolució de les PDA i dels telèfons, i que són capaços d'interactuar amb qualsevol altre dispotiu amb el qual es trobin.\nGrans vidrieres transparents, de presència ubiqua, que són pantalles tàctils tipus Minority Report (aquestes ja existeixen ... però no d'aquesta mida).\nTargetes de visita i targetes de crèdit de "paper" però completament interactives.\nEn fi ... tot un desplegament de nous dispositius que prometen que els propers 10 anys seran molt interessants a nivell d'interacció entre ordinadors i humans.\nhttps://www.montsepenarroya.com/wp-content/uploads/2017/09/MP-Logo-Web-1.png 0 0 Montserrat Peñarroya https://www.montsepenarroya.com/wp-content/uploads/2017/09/MP-Logo-Web-1.png Montserrat Peñarroya2009-03-24 09:48:152010-05-15 01:07:32Vídeo mostrant la tecnologia del futur, segons Microsoft\nEls "Rules of Acquisition" dels Ferengi i la vida real\n10 març2009 /0 Comentaris/a Ciència Ficció /per Montserrat Peñarroya\nLa setmana passada vaig tenir una "experiència revival"Relacionada amb una de les meves aficions preferides dins del que és la Ciència Ficció: l'univers de Star Trek.\nEstava tranquil · lament llegint els twits de la gent a la que segueixo, quan vaig amb uns quants twits publicats per siguin Donahoe que eren clavaditos als Regles d'Adquisició dels Ferengis: Que si "benefici"Per aquí ... que si"benefici"Per allà ... fins i tot em vaig prendre la llibertat de contactar-i preguntar-li si alguna vegada havia llegit els Regles d'Adquisició. Em va dir que sí però que no s'havia adonat que els seus consells s'assemblaven tant a la regla.\nEls Ferengi (o Ferenghi) són una espècie humanoide, amb origen al planeta Fenginar, que físicament es caracteritzen per les seves grans orelles, dents punteagudos i lòbuls frontals prominents. A nivell sociocultural, els Ferengi són una espècie molt interessant que manté una cultura basada en el comerç i segueixen un codi de conducta anomenat "Regles d'Adquisició"(Ho sento, no sabria traduir donant-li el sentit que té en Anglès).\nAl principi de veure Star Trek (D'això fa ja moooooolt de temps) cada vegada que un ferengi citava una regla, me la apuntava en una llibreta ... Algunes d'elles són boníssimes i molt útils a l'hora de fer negocis. Altres no és així tant, però almenys aconsegueixen que somriguis.\nJustament una de les primeres regles que vaig sentir i vaig anotar, és una de les que més procuro utilitzar quan treball (a manera de mantra) ...:\n"Oportunitat més instint és igual a guanys".\nAlgunes regles d'or Ferengi que poden ser aplicades a qualsevol negoci:\n- Els bons clients són tan rars com el Latinum, valorar.\n- Com més gran sigui el somriure, més afilat el ganivet.\n- De tant en tant declaren la pau. Es confon l'infern fora dels seus enemics.\n- No preguntis què poden fer els teus guanys per tu, pregunta què pots fer pels seus beneficis.\nEn total hi ha unes 280 regles. Totes divertísimas ... i algunes, com les esmentades anteriorment, molt útils en la vida real.\nA Internet, el web que les recull totes i indica qui i on va recitar la regla per primera vegada és: Regles d'Adquisició\nhttps://www.montsepenarroya.com/wp-content/uploads/2013/09/Ferengi_Rules_of_Acquisition_False_profits.jpg 385 457 Montserrat Peñarroya https://www.montsepenarroya.com/wp-content/uploads/2017/09/MP-Logo-Web-1.png Montserrat Peñarroya2009-03-10 17:58:082010-05-15 01:28:03Els "Rules of Acquisition" dels Ferengi i la vida real\n9 març2009 /0 Comentaris/a Ciència Ficció, Ressenyes de llibres d'altres autors /per Montserrat Peñarroya\nDesprés de llegir la penúltima seqüela de El Joc d'Ender, Em vaig prometre a mi mateixa no llegir res més d' Orson Scott Card. Quan des Nova publicar l'última seqüela, no la vaig comprar, tot i que he comprat tots els llibres que publica aquesta col·lecció. I no és que tingui res contra Orson Scott Card (el vaig conèixer personalment a la Hispacon de Mataró al 97 i he llegit gairebé tot el que ha publicat d'ell Nova d'Ediciones B). Però ja estava farta de seqüeles d'Ender i de llibres orientats a un públic cada vegada més infantil i sense cap tipus de gràcia o d'orientació cap a la Ciència Ficció.\nQuan vaig veure que Nova publicava tractament Invasor, Vaig estar temptada de no comprar-tampoc, però llegint la contraportada vaig veure que no estava ambientat en l'univers de Ender i que potser podria donar-li una altra oportunitat a OSC. M'alegro d'haver-li donat ... encara que no estic molt segura que aquest llibre pugui atribuir-se a OSC. M'explico:\nTal com indica el mateix OSC i com fa Miquel Barceló en el seu pròleg, el llibre ha estat escrit per Aaron Johnston a partir d'una narració de OSC publicada a Analog el 1976. Així que tot i que els personatges són típics de OSC, la resta del llibre no ho és.\nNo ens enganyem, el llibre està escrit per Aaron Joshnston no per OSC. Tot i que la mà d'OSC es deixa veure en l'argument i l'ambientació.\nLa trama ens narra la història de diversos personatges i d'uns misteriosos "curadors" que estan biològicament millorats. Aquests curadors disposen d'un virus que s'adapta a la genètica de l'individu per al qual ha estat creat, i permeten curar de qualsevol malaltia genètica a la persona a qui li ho inoculen. Així que en teoria, disposen de la cura per a un gran nombre de malalties fins avui mortals. El dolent d'aquest virus, és que durant uns dies, és mortal per a la resta d'humans que estan a prop dels malalts, cosa que el fa extremadament perillós. I el pitjor dels curadors és que creuen en un nou culte religiós inventat pel seu líder, que els promet un "món feliç"I sobretot, més sa.\nCal agrair que fins i tot malgrat que hi ha un protagonista clar, tots els personatges es tracten amb profunditat i adquireixen la dimensió que aconsegueix que empatices amb uns i odiïs als altres. Això és una cosa que OSC sol fer bé en els seus llibres i en aquest, segurament ha vetllat perquè així sigui també.\nEn general, el llibre està ben escrit, es deixa llegir bé, enganxa, té ritme i en definitiva, és un llibre que et fa pensar. Així que el meu veredicte, sigui un llibre d'Orson Scott Card o sigui de Aaron Joshnston, és que és 100% recomanable.\nhttps://www.montsepenarroya.com/wp-content/uploads/2017/09/MP-Logo-Web-1.png 0 0 Montserrat Peñarroya https://www.montsepenarroya.com/wp-content/uploads/2017/09/MP-Logo-Web-1.png Montserrat Peñarroya2009-03-09 09:36:352010-05-15 01:41:44Ressenya de "TRACTAMENT INVASOR" d'Orson Scott Card i Aaron Johnston - Nova\nSaltant al buit des del pont més alt del món\n8 març2009 /0 Comentaris/a mercadeig, SMM (Social Media Marketing), Turisme 2.0 /per Montserrat Peñarroya\nNo acostumo a escriure sobre temes personals, però aquesta vegada faré una excepció.\nAquest és el vídeo del meu fill Jaume fent "puenting". Jaume està realitzant un stage d'un any a Cape Town, Sud-àfrica i de tant en tant fa escapades per conèixer millor el país.\nLa setmana passada, ell i alguns companys de classe, van fer una excursió seguint la ruta anomenada "ruta jardí". Una de les parades era al pont més alt del món (que no tinc ni idea de com es diu), però on tenen muntada una atracció de turisme d'aventura que consisteix a tirar-se del pont lligat a una goma elàstica.\nDes del punt de vista d'activitat turística, és interessant constatar com l'empresa que gestiona l'activitat, a més filma i edita el vídeo que permet després recrear l'experiència. Aconseguint d'aquesta manera que els usuaris ho pengin a Youtube, L'incloguin en el seu blog i que les mares dels usuaris ho incloguin també al seu bloc, cosa que contribueix a donar difusió viral a l'activitat turística.\nEl vídeo el lliuren a la mateixa atracció (previ pagament [no sé quants Rands va pagar el meu fill, ja li preguntaré]). Així que aquest vídeo és alhora una font d'ingressos i una eina de Màrqueting ... un bon exemple d'acció promocional de Turisme 2.0\nhttps://www.montsepenarroya.com/wp-content/uploads/2017/09/MP-Logo-Web-1.png 0 0 Montserrat Peñarroya https://www.montsepenarroya.com/wp-content/uploads/2017/09/MP-Logo-Web-1.png Montserrat Peñarroya2009-03-08 14:22:192010-05-15 01:44:24Saltant al buit des del pont més alt del món


Luis Enrique renuncia al càrrec de seleccionador espanyol\nEl barceloní Robert Moreno passa a ser responsable de la selecció\nLuis Enrique Martínez deixa el càrrec de seleccionador espanyol després d'onze mesos a causa d'un greu problema familiar que l'ha portat a presentar la seva renúncia a la Reial Federació Espanyola de Futbol (RFEF), que aposta pel que fins al moment era el seu segon, Robert Moreno.\nEl president de la RFEF, Luis Rubiales, i el director esportiu José Francisco Molina, van comunicar la renúncia de Luis Enrique per la greu situació que va provocar que marxés de Malta el dia d'un partit de classificació a l'Eurocopa 2020, i que Robert Moreno ja dirigís els dos últims davant Illes Fèroe i Suècia amb ple de triomfs.\nLuis Enrique va arribar al càrrec de seleccionador el 9 de juliol de 2018, ocupant el buit deixat per Fernando Hierro, aposta provisional al Mundial de Rússia després de l'acomiadament de Julen Lopetegui a dos dies de debutar.\nEs marxa havent dirigit set partits, cinc oficials i dos amistosos, amb cinc triomfs i dues derrotes, i ja a la distància pel greu problema familiar que pateix des de finals de març els tres últims. No va aconseguir ficar a Espanya a la fase final de la Lliga de les Nacions, després de caure davant Anglaterra i Croàcia, seleccions abans les que va aconseguir al seu torn els seus triomfs més importants, conquerint Wembley el dia de la seva estrena (1-2) i estomacant a la subcampiona del món (6-0).\nLa intenció de la RFEF presidida per Luis Rubiales va ser en tot moment aguantar el retorn de Luis Enrique, un cop es solucionés el tema personal que l'ha apartat del dia a dia i ha provocat que se centri en la seva família. Així l'hi van comunicar en persona el maig passat en l'últim partit, en la visita a Barcelona, quan la idea del tècnic asturià era mantenir la situació actual.\nEn els últims dies i després dels dos partits dirigits amb victòria per Robert Moreno, davant Illes Fèroe i Suècia, l'opinió de Luis Enrique ha canviat i va comunicar la seva renúncia. La Federació, com va reconèixer el seu director esportiu, en cap moment es va plantejar una altra opció que mantenir l'actual equip de treball i donar el càrrec de seleccionador al qual era segon tècnic.\n"Ha estat l'única possibilitat que hem contemplat. Fa un any vam començar un projecte esportiu amb Luis Enrique que va d'una manera estupenda i volíem que seguís aquest projecte", ha manifestat Molina.\nAmb màxim respecte per la decisió adoptada per Luis Enrique i mostrant tot el seu suport en el dur moment pel qual travessa, la Federació elogia la figura del tècnic asturià i el deixa obertes les portes de la qual ha estat casa seva durant gairebé un any.\n"Luis Enrique no seguirà com a seleccionador i li he de donar les gràcies. És un tio que s'ha portat de manera 10 amb la Federació. No tenim cap retret, al contrari, seguim estant molt units amb ell. Li he transmès que sempre tindrà les portes de la selecció obertes ", va dir Rubiales.\nRobert Moreno es converteix en el seleccionador espanyol nombre 56. En els tres partits que ha dirigit ha conquistat als internacionals espanyols, que destaquen els seus amplis coneixements tàctics i d'estratègia units a una manera de dirigir sincera en el cara a cara que ha agradat. La seva primera decisió important va ser seure a David de Gea en el partit entre favorits del grup, enfront de Suècia al Santiago Bernabéu.\nAquesta capacitat de lideratge i la gestió del grup han estat els seus avals perquè la Federació de continuïtat al projecte iniciat per Luis Enrique, mantingui el mateix equip de treball i sigui la seva aposta per la recerca de la glòria a l'Eurocopa 2020.\nRobert Moreno s'estrenarà en el càrrec com a seleccionador amb caràcter general el proper mes de setembre a Bucarest, en el duel davant Romania. El 8 del mateix mes es mesurarà a Gijón, en un duel que era especial per a Luis Enrique, a les Illes Fèroe.\nLuis Enrique s'acomiada agraït pel respecte a la seva situació\nLuis Enrique Martínez s'ha acomiadat per carta, agraït pel respecte que es manté al seu greu problema familiar que ha provocat la seva renúncia al càrrec de seleccionador, després de comunicar la seva decisió a la Reial Federació Espanyola de Futbol (RFEF).\n"A causa de que els motius que em van impedir desenvolupar amb normalitat les meves funcions com a seleccionador des del passat mes de març continuen a dia d'avui, he decidit deixar aquest càrrec", inicia el seu escrit Luis Enrique.\n"Tot el meu agraïment als responsables de la RFEF per la confiança i la comprensió mostrada. Agrair especialment a totes les persones que formen part de l'staff i els jugadors per la seva professionalitat. Sense oblidar-me dels mitjans de comunicació per la vostra discreció i respecte per la situació. Gràcies de tot cor "., ha afegit.\nRobert Moreno: "Sento molta tristesa i responsabilitat alhora"\nEl preparador català Robert Moreno, nou seleccionador espanyol de futbol, passa al seu amic Luis Enrique Martínez en el càrrec amb una sensació de "molta tristesa", per la greu situació familiar que força la seva renúncia, i de "responsabilitat alhora".\n"Dono les gràcies a la Federació per la seva confiança. És un dia agredolç, més agre que dolç. Sempre vaig pensar arribar a ser primer entrenador algun dia, però no d'aquesta manera", va confessar en les seves primeres paraules com a seleccionador.\nConvençut que els resultats marcaran l'èxit o el fracàs de l'aposta de la Federació per un entrenador que mai va ser primer, Robert se sent preparat per al repte.\n"Porto molts anys en el futbol, ??sempre vaig pensar des dels 14 que anava a ser entrenador al màxim nivell. Per acceptar-ho, m'ha animat que Luis Enrique estava d'acord. Ens ha donat suport i ens ha dit que endavant. És el més important . Han valorat el treball i la professionalitat de tot l' 'staff' ", va dir.


El possible retorn d’Aznar. | ..: MadeByMiki :..\nEl possible retorn d’Aznar.\nEl senyor del bigoti, aquell que fa temps va aparèixer dient “quien te ha dicho a ti que quiero que conduzcas por mi”, animant així a tots aquells que veien missatges electrònics proclamant la prudència al llarg de les carrateres de l’Estat a ignorar qualsevol d’aquests missatges de precaució. L’expresident del Govern d’Espanya i l’encara pilar bàsic del partit conservador que va liderar durant anys (malgrat que està teòricament retirat…), José María Aznar, pot tornar al món de la política.\nDe fet, mai ha deixat d’estar immers en la vida política espanyola des de que va ‘plegar’. Quan diem que ‘pot tornar’, volem dir que, ja des de fa algunes setmanes, m’ha arribat a les orelles (la majoria de vegades per ràdio) que J.M.Aznar s’està replantejant l’opció de tornar a exercir activament. Tan de bo només sigui un rumor, tan de bo sigui només una broma d’algun periodista que s’avorria amb la monotonía d’una negociació eterna per un nou finançament que per fi ha arribat (gairebé un any després del que estava previst), aplaudit per uns -PSOE i ERC-, insultat per uns altres -PP- i insuficient (perquè no compleix l’Estatut) per uns altres -CiU-. Per cert, que el PP ja ha dit que si torna a governar canviarà de dalt a baix el model de finançament per Catalunya. Així doncs, qui sap: potser serà Aznar (que, em sembla que si torna a la vida política, serà per ser de nou president espanyol…) el que en la propera legislatura esfondrarà un model de finançament que, com a mínim, és un pèl més just amb Catalunya. Insisteixo: un pèl més just, que no vol dir que “un català valgui [amb el nou finançament] el que valen dos madrilenys”, com han dit alguns personatges del PP durant les darreres hores.\nAquest partit (el PP), precisament, va ser el que es va abstindre fa uns dies en la votació, a Tarragona, per retirar la medalla d’or de la ciutat que s’havia concedit al Caudillo el 1952. El portaveu popular tarragoní, Alejandro Fernández Álvarez, va dir que el seu partit es va abstindre de la votació perquè aquesta mateixa medalla d’or havia estat atorgada a altres personatges amb comportaments “dubtosos”, com ara, segons el seu parer, el president Companys.\nEl problema, doncs, potser no és el retorn d’Aznar, sinó que aquest partit segueix oferint una actitut desmesuradament franquista, que els permet comparar i ficar en el mateix sac a Franco i a Companys; dos personatges que, com molt bé recorda el fenomenal historiador i extraordinari escriptor J.B.Culla en un article en premsa, són ben diferents: bàsicament, el primer fou “un dictador que va cometre molts crims”, el segon “un governant democràticament elegit que va cometre errors”. Gràcies a en Culla que, amb aquestes afirmacions, posa les coses al seu lloc.\n19 Juliol 2009 a 8:39 pm\n« EEEBUNTU 3.0, la versió d’ubuntu 9.04 per a mini-ordinadors.\nGràcies microsoft!! »\nDéu nos en guard!!!!!! I això que sóc ateu!\nEl Rajoy no és cap germaneta de la caritat, però al menys té un altre estil.\n20 Juliol 2009 at 4:55 pm\nSi Aznar torna a la política tenim majoria absoluta del PSOE fins i tot a Àvila!\n21 Juliol 2009 at 5:23 pm\nJo vaig llegir la notícia el dia que va sortir publicada a la premsa, i sort que estava asseguda o hagués caigut al terra automàticament. Jo cada cop estic més desenganada de política i polítics però no crec q els del PSOE ho estiguin fent massa millor que els anteriors i el camí que duen darrerament m’està provocant autèntic terror com al seu moment amb els del PP :S\n26 Juliol 2009 at 6:03 pm\nEstic d’acord, Caterina.\nA mi també em costa cada cop més trobar diferències entre el ‘modus operandi’ de socialistes i populars. Tinc la sensació que això de ‘dretes i esquerres’ està perdent tot el sentit.\nTot i això, m’esgarrifa pensar en el retorn del crit “España va bien”.\n27 Juliol 2009 at 2:07 pm\nesquerres i dretes?\ntansebal, pocs politics queden a espanya que sels pugui mirar\nsi es que en queden…\n6 Agost 2009 at 12:31 pm


els ciclistes s’ofereixen voluntaris per donar passejos per la natura a la cadira de rodes - xarxa de bones notícies - Totes Les Novetats\nPer a persones grans o amb discapacitat limitades a cadires de rodes, pot ser impossible gaudir dels avantatges per a la salut que comporta la bicicleta.\nPerò ara amb el Passejades curatives programa, se’ls dóna la mateixa alegria de fer bicicleta que qualsevol altra persona.\nEl programa emparella pedalers voluntaris amb hostes amb mobilitat limitada per a passejades per la natura a través de Constitution Trail, un camí de ferrocarril de 36,4 milles a Illinois. Els ciclistes utilitzen bicicletes especials en cadira de rodes anomenades Duet Bike Chairs que permeten al passatger circular per la part davantera de l’armament, en lloc de deixar-lo endarrere.\nRELACIONATS: El pare crea disfresses de Halloween al voltant de les cadires de rodes com a organització sense ànim de lucre\nMés de 150 participants s’han beneficiat mental i físicament de l’activitat a l’aire lliure, inclosa la fundadora de Healing Rides, Barbara Brown. Barbara es va dedicar a la bicicleta després de la seva batalla contra el càncer el 2014. Després d’haver experimentat les seves increïbles qualitats terapèutiques, va llançar Healing Rides el 2015.\n'Sé de primera mà com és ser tan feble pel tractament, que sortir a l'aire lliure i prendre el sol sembla un esdeveniment impossible', diu Barbara. “Des de llavors, he conegut la Duet Bike Chair. Aquesta cadira per a bicicletes, juntament amb conductors voluntaris de gran cor, pot ajudar els altres a sentir-se part del món de nou sentint la calor del sol a la cara i l’aire fresc als pulmons ”.\nPedaleja aquesta història als teus amics (Foto de Barbara Brown)\nAconsegueix el 'Squat perfecte' amb aquesta aplicació de fitness per al seguiment del moviment AI\n10 publicacions a Instagram de Ben Platt cantant que et fonen el cor\n15 treballadors de les companyies aèries comparteixen els seus secrets més sucosos (confessions de Reddit)


Ponsatí assumeix la presidència del Consorci d’Educació de Barcelona després del cessament de Lluís Baulenas | VilaWeb\nPonsatí assumeix la presidència del Consorci d’Educació de Barcelona després del cessament de Lluís Baulenas\nEl govern ha destituït el president del Consorci d’Educació de Barcelona, Lluís Baulenas, un organisme clau en l’obertura dels col·legis electorals a la capital catalana per l’1-O, ja que gestiona tots els centres educatius de la ciutat. El càrrec ara l’assumirà la consellera d’Educació, Clara Ponsatí.\nLa consellera ja\nTal com va avançar l’ARA el juliol, aquesta és una de les propostes de l’executiu de Puigdemont planteja per limitar la responsabilitat de l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, davant la consulta. Aquest organisme gestiona tots els centres educatius de la ciutat i podria servir per garantir que els col·legis s’obren l’1-O. El govern d’Ada Colau, simplement, no s’hi hauria d’oposar.\nPonsatí, que ja va ser nomenada consellera per garantir l’1-0 un cop cessada Meritxell Ruiz, assumiria així en primera persona la màxima responsabilitat sobre les accions del Consorci. Fonts sobiranistes reconeixien, però, que si els locals municipals obren Colau s’exposarà igualment a la “deriva antidemocràtica” de l’Estat. Els comuns, de fet, tenen dubtes sobre la solució de la Generalitat perquè la responsabilitat última sobre els edificis recauria igualment sobre Colau.\nBarcelona en Comú (BComú) i representants del Govern estan mantenint converses perquè l’1-O sigui una realitat a la capital catalana. L’objectiu d’aquests contactes, de caràcter informal, és explorar “totes les vies possibles” per poder obrir “el màxim nombre d’espais” per al referèndum. En plena Diada, l’alcaldessa va assegurar que farà “tot el possible” perquè es pogués votar.


Saló dels Penjats - Galeria dels Monstrus: Ho hem d'aprofitar!\nAixí el dilluns puc postejar? Hauran cobrat el dilluns?\n29 de juny de 2007, a les 0:40\nEl jefe del Diari ha tapat les lletres mentre ha durat la concentració, quina tonteria!\n29 de juny de 2007, a les 1:38\nPeriodistes de bona fe, preneu exemple de la vostra companya Núria Bea i col·loqueu-vos a sou de l'administració. Aquesta si que va ser llesta eh!\n29 de juny de 2007, a les 2:19\n29 de juny de 2007, a les 13:36\nAquest últim és el tipus de comentari que hem de censurar. Octavi\n29 de juny de 2007, a les 14:25\nCensurar és una paraula lletja. Se n'hauria de dir suprimir. L'havia vist i estic d'acord. Aneu pel bon camí.\n30 de juny de 2007, a les 10:59\nLa Núria Bea és una bona periodista i si és a l'Ajuntament és perquè al Diari li mancava terreny. Envejosos, al carrer.\n1 de juliol de 2007, a les 22:49\nAixò del Grup 100 no s'ha acabat aquí. El dia 31 de juliol tanca una de les empreses del Cinto Romeu, concretament la que té a Sant Just Desvern i s'acomiada tot el personal. Veient, però, que aquesta gent encara no ha cobrat el mes de maig, ja em puc imaginar com se'ls farà fora: amb una indemnització de merda que no veuran fins d'aquí ves a saber. Aquest tema l'haurem de seguir d'aprop per dir el que calgui dir depenent del tracte que rebin aquests companys. Vergonyós tot plegat!!!\n1 de juliol de 2007, a les 23:07\nAquesta noia te molt bona relació amb carles sala, d'amistat -vull dir-.\n1 de juliol de 2007, a les 23:32\nper què no expliqueu una mica millor com queda tot això del Grup 100?\n2 de juliol de 2007, a les 1:31\nDoncs sembla que han tancat el "Més La Marxa" a Osona. Diuen que tornaran al setembre, però els treballadors no ho tenen gaire clar.\n11 de juliol de 2007, a les 8:28


Moltes socimis però amb poc capital català\nLes noves societats que impulsen la inversió immobiliària canalitzen majoritàriament diners de fons i inversors estrangers\nEl capital estranger s’ha convertit en el gran protagonista de la recuperació de la inversió immobiliària a Catalunya. Els fons d’inversió forans ja van ser els protagonistes de les primeres operacions realitzades durant la recuperació del mercat. Les asseguradores Zurich i Axa es van quedar els principals lots d’edificis que va vendre el Govern. En el seu balanç del 2016, la consultora Aguirre Newman situava en prop del 80% el pes del capital estranger en el mercat d’inversió a Barcelona, i l’any 2017 CBRE afirmava que havia sigut un 70%.\nUn capital estranger que, en un principi, aterrava a través dels fons d’inversió, però que actualment ho fa en gran part a través de les socimi, les societats d’inversió immobiliària cotitzades i amb avantatges fiscals. L’exemple ens el dona la societat d’aquest tipus més gran d’origen català, Colonial -que va traslladar la seu a Madrid després de l’1-O-, que abans de la crisi havia tingut un capital majoritàriament del Principat però que ara canalitza diners d’inversors estrangers. El primer accionista és Finacces, de Mèxic, i el segon el fons sobirà de Qatar, però en el capital hi ha altres fons de fora, com Third Avenue, BlackRock, Amura, Deutsche Bank i Fidelity.\nUna altra immobiliària d’origen català amb recorregut i orígens anteriors a la crisi, Renta Corporación, també està impulsant la seva pròpia socimi, Vivenio. La companyia espera que aquest any faci el salt al mercat alternatiu borsari (MAB) i que en un parell d’anys pugui saltar al continu, segons el seu president, Luis Hernández de Cabanyes. Però a la socimi impulsada i gestionada per Renta Corporación, la companyia catalana hi té una participació molt minoritària. L’accionista majoritari n’és el fons holandès APG. Aquesta socimi ha invertit 76 milions i té en l’horitzó arribar fins als 400 milions. Per fer-ho ha anunciat una ampliació de capital de 253 milions, dels quals APG n’aportarà 250 i Renta Corporación només 3.\nNo és l’únic cas de majoria de capital estranger. Al MAB hi cotitzen 51 socimis, i una desena tenen la seu a Catalunya. Però el capital, en la majoria dels casos, l’aporten inversors estrangers, i els socis catalans s’ocupen de la gestió. Renta Corporación ja ho fa amb Vivenio i espera que la seva gestió de la socimi li aporti fins a un 25% de tots els ingressos del grup.\nEntre els inversors de les socimis del MAB amb seu a Catalunya hi ha fons i vehicles lligats a BlackRock, fons d’inversors d’Israel amb seu a Luxemburg. En la majoria dels casos, la participació catalana és minoritària, com a Optimum Value i Optimum Re Spain, promogudes pel gestor Josep Borrell i amb BlueMountain de principal accionista, o Meridia Real Estate III, promoguda per l’exdirectiu del Barça Javier Faus, on ell només té indirectament el 5% del capital i la resta són majoritàriament inversors estrangers.\nOn és, doncs, el capital català? Els experts indiquen que els inversors catalans no han desaparegut. Patrimonialistes i family offices continuen destinant capital al totxo. No estranya. La rendibilitat és alta, a partir del 4%, mentre que les borses i, sobretot, la renda fixa, són molt menys rendibles.\nEls inversors catalans tenen obstacles. Un d’aquests obstacles, segons la consellera delegada de Savills Aguirre Newman a Barcelona, Anna Gener, és la manca de producte. “Barcelona ha entrat en el radar dels inversors internacionals, és una evidència i és bo, però les famílies no troben producte on invertir”, indica. El director general de Cat Real Estate, Nacho Castella, constata que en les grans operacions immobiliàries a Barcelona els inversors estrangers són molt actius. Per a Castella hi ha “un problema de volum”, perquè en operacions “a partir de 10 milions d’euros els family offices catalans tenen més limitacions”.\nUn altre aspecte que destaca és que els inversors catalans són més discrets en les seves operacions. Normalment no les publiciten i no surten a la premsa, a diferència dels grans fons d’inversió, que solen explicar les seves compres, o les socimis cotitzades, que pel fet de ser a la borsa tenen l’obligació de ser transparents. Això, indica Castella, fa que moltes operacions d’inversors catalans no es coneguin perquè, a més, demanen confidencialitat als intermediaris. “Hem fet operacions realment importants que els clients no autoritzen a publicar”, indica.\nFins i tot en la promoció residencial, on continua havent-hi companyies catalanes força actives com La Llave de Oro o Núñez i Navarro, comencen a aparèixer nous jugadors de capital estranger, com Stoneweg, una gestora de fons immobiliaris internacionals amb seu a Ginebra que té previst construir més de 800 habitatges a Catalunya amb una inversió de 370 milions. Altres nous promotors, com Via Célere, també canalitzen capital estranger, ja que Värde Partners n’és el principal accionista; o com Neinor Homes, que va tenir Lone Star com a primer accionista, tot i que a començament d’aquest any en va sortir, i que té en el capital la gestora israelita Adar Capital Partners i fons com Wellington Management Group, Fidelity, Invesco, Norges Bank o Bank of Montreal.


Treu la Llengua III en Ticket Ib\nCamp de futbol de Bunyola. Pavelló poliesportiu de Bunyola. Veure mapa\n58 Opinions Veure opinions\nBones! El concert feia bona cara, els grups cridaven l'atenció i l'espai gran i a l'aire lliure per tenir les mesures de seguretat corresponents. Però no es va fer una previsió de la quantitat de gen Llegir més que hi aniria. No es deixava entrar menjar ni beure, però a dins no estava preparat per oferir aquest servei. Els numeros de les taules estaven desorganitzats, no hi ha prou llum, i sobretot, no hi havia prou gent per repartir les begudes i menjar. Si haguéssin posat una barra per costat, s'hauria pogut organitzar millor els pocs recursos que hi havia. No només va ser incòmode seient per haver de reservar taula des de les 18h sense menjar i sols una-dues begudes si tenies sort, si no que sap greu per què shagués pogut guanyar molts doblers amb el tema. Tot i que s'hagués contractat a 10-20 persones més, per exemple, hagués sortit a compte, crec. Va ser una llàstima, per que vull seguir assistint a aquests esdeveniments.\nJo venia a veure oques grasses, m'era bastant igual tot el discurs catalanista la veritat. Hem de tenir en conta que som a mallorca, i davall de l'escenari havia una bandera catalana quan hauria d'hav Llegir més r estat una de mallorca, me va pareixer tot molt radical, i va deixar en un segon pla lo qur noltros realment veniem a veure que era OQUES GRASSES. En quant a l'otganitzacio de les taules i de les comandes per el menjar i begudes un servei pessim i mal organitzat tot, he anat a altres concerts i ni punt de comparacio . El principi del concert tambe va ser pessim degut als tecnics de so, ja que el micro fallava. En conclusio, va ser un desastre.\nBones! No puc donar 5 estrelles ja que consider que es podria haver organitzat millor ja que per demanar beguda hi havia poc personal i això feia que anéssin perduts ( que ho entenc). Amb es menjar Llegir més l mateix, la meva taula va demanar hamburgueses abans que les taules properes i no ens van arribar a pesar d'haver-ho recordat varis cops. Al final ens van donar hamburgueses normals i dues persones vegetarianes de la meva taula es van quedar sense sopar teòricament per haver-se'n quedar sense. Després hi va haver gent que em va comentar que al final dels concerts s'estaven regalant hamburgueses (que em sembla genial si han sobrat) però resulta que també en donaven de vegetarianes ( això no se si es cert o no, es el que em van dir). Per un altre banda, si la organització es fan nombrar ecologistes, no vaig acabar d'entendre que es repartissin llaunes de cervesa. Consider que hi ha molts llocs que ja es fa el de donar tassons de plàstic reutilitzable. Llevat tot això, va ser un festival molt bonic on vaig disfrutar molts des concerts! I gràcies a tots es voluntaris/es que van fer tot el que van poder! Tornaria a repetir sens falta\nAmb el títol ja s'entén i crec que no cal dir res més al respecte. Sou conscients del caos que hi va haver a l'hora de servir menjar i beguda i estic segur que ho tindreu en compte en altres ocasions Llegir més ja que hem va parèixer que el treu la llengua va estar organitzat amb moltes ganes i energia. Els grups hem varen parèixer espectaculars, desde la ballada popular amb el Gall de sa Pastera fins a Xarxa. Vaig gaudir moltíssim. Seguiu així amb aquestes ganes, seny i organització. Cap endavant.\nHola, jo volia informar del fet de que les dates del concert es canviessin varen impedir que pogués assistir. Vaig fer el que vaig poder per tornar les entrades, però hi mancava la informació, i a Llegir més més em vaig posar en contacte amb vosaltres i tampoc em va servir d’ajuda. Em sembla que, davant aquesta situació s’hauria d’haver sigut més flexible per a la gent que, com a mi, li va afectar aquest canvi.


Els protocols anti-covid de Renfe per viatjar amb garanties\nLa Fiscalia de Barcelona arxiva la denúncia presentada per la plataforma Xnet el passat mes de novembre contra Renfe i altres organismes i institucions\nper Redacció VIA Empresa Barcelona. 14 de gener de 2021 11:20\nEl nou pont ferroviari sobre la Tordera amb un dels primers trens de Rodalies circulant-hi | ACN\nLa Fiscalia provincial de Barcelona ha arxivat la denúncia presentada per la plataforma Xnet el passat mes de novembre contra Renfe i altres organismes i institucions. Segons ha pogut saber VIA Empresa, així ho ha confirmat la mateixa Fiscalia a la companyia, que recorda que des que va esclatar la pandèmia han pres diverses mesures "per garantir la seguretat dels nostres clients a l'hora d'utilitzar els nostres serveis de Rodalies". De fet, Renfe ha obtingut el certificat AENOR enfront de la covid-19 per al transport de viatgers, una vegada avaluats els protocols implantats per l'operadora en els seus serveis públics de Rodalies.\nAquests protocols, expliquen, "contemplen tots els moments en què un viatger entra en contacte amb els serveis de la companyia abans, durant i una vegada finalitzat el seu viatge" i, justament per això, inclouen processos com la distribució dels passatgers, la neteja i desinfecció de l'interior dels trens, així com les mesures de protecció de viatgers i empleats, entre altres.\nDe fet, el procés de certificació AENOR enfront del contagi de covid-19 s'enquadra en el marc del programa Objectiu Tren Segur dissenyat per Renfe, per a garantir que els seus serveis són operats amb les majors garanties higienicosanitàries.\nEntre aquests protocols, hi destaquen l'adaptació de l’oferta durant l’estat d’alarma, les mesures especials de neteja, les campanyes informatives per totes les vies possibles, les actuacions en accessos, vestíbuls en estacions i punts de venda i el reforç de personal de seguretat en les estacions.\nRenfe, l'empresa de transport de passatgers més responsable\nRenfe engega la seva plataforma de mobilitat integral


Lloguer de cotxes Muriae - Llogar un cotxe a Muriae\nLloguer de cotxes Muriae\nLloguer de cotxes a Muriae\nLloguer cotxes en Muriae\nEl lloguer de cotxes a Muriae és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Muriae i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Muriae, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Muriae - Lloguer de cotxes Brasil Aeroport\nA Brasil, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Muriae, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Muriae, Brasil no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Brasil de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Muriae o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Brasil en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Aracajú, Belem, Belo Horizonte, Campinas, Campo Grande, Cuiaba, Curitiba, Florianópolis, Fortaleza, Goiana, Ilheus, Joao Pessoa, Juazeiro do Norte, Londrina, Maceio, Manaus, Natal, Navegantes, Petrolina, Porto Alegre, Porto Velho, Recife, Salvador, Sao Luis, Sao Paulo, Vitoria.


La incidència acumulada dels últims catorze dies és superior als 400 casos i hi ha 121 contagis actius en aquests moments en la localitat\nL'Ajuntament de Xirivella mantindrà precintades les zones públiques de joc infantil durant dues setmanes més, fins a les 23.59 hores del dijous 3 de desembre. El decret d'Alcaldia, que ha entrat en vigor aquesta mitjanit, prorroga també el tancament de les sales de fitness, aeròbic i musculació, i prolonga la suspensió de les activitats municipals per a la tercera edat en espais interiors. L'Auditori Municipal continuarà tancat per igual període.\nEl decret renova la crida a la població a “cancel·lar o posposar qualsevol activitat familiar o social que no siga considerada imprescindible” i a limitar les visites als centres d'atenció i informació municipals, aconsellant la via telefònica o telemàtica.\n121 casos actius i incidència superior als 400 casos\nSegons les últimes dades facilitades per la Conselleria de Sanitat, Xirivella té en aquests moments 121 casos actius. Des que va esclatar la pandèmia, la localitat ha registrat 720 casos de coronavirus i deu defuncions.\n“Amb una incidència acumulada en els últims 14 dies superior a 400 casos per cada 100.000 habitants, no ens queda una altra opció: hem de continuar aplicant mesures restrictives i insistir en la responsabilitat individual que totes i tots tenim enfront del virus”, declara l'alcalde Michel Montaner.\n“És cert que en les últimes actualitzacions observem una lleugera millora, però estem encara molt lluny de nivells acceptables”, sosté l'edil. Montaner ha informat els grups polítics representats en el consistori de la renovació de les mesures especials enfront de la pandèmia, i l'Ajuntament les ha difoses en els seus perfils socials per a coneixement de la població.\nLes restriccions municipals adoptades són compatibles i complementàries a les adoptades per la Generalitat en matèria d'aforaments, tancaments perimetrals i mobilitat.


La 66a Fira d’Espàrrecs de Gavà tanca amb més de 30.000 visitants\nPOLÍTICA: El Delegat del Govern a Barcelona visita La Palma de Cervelló i Sant Climent de Llobregat - 15 Octubre 2019\nLa Mostra Agrícola i GastroGavà van ser els principals atractius del certamen\nLa seixanta-sisena de la Fira d’Espàrrecs de Gavà s’ha tancat amb més de 30.000 visitants. Una xifra que l’alcaldessa de Gavà, Raquel Sánchez ha valorat de forma molt positiva. Sánchez s’ha mostrat satisfeta pel desenvolupament del certamen tot manifestat que “un any més els ciutadans tant de Gavà com d’altres localitats ha respost visitant la Fira i consolidant així un certamen que és un reflex de l’activitat econòmica del municipi tot mantenint la seva tradició agrícola”. En aquest sentit Sánchez ha reiterat el seu compromís de “seguir acompanyat a la pagesia gavanenca per celebrar aquest esdeveniment però sobretot en el seu dia a dia. El treball de pagès és molt dur, necessitem més suport i, en aquest sentit des de l’Ajuntament continuarem contribuint a fer que això sigui possible.”\nAquest any, el certamen ha tornat a la plaça Francesc Macià que, sota una carpa, ha acollit la Mostra Agrícola amb els lots d’espàrrecs i les paneres. Aquest canvi d’emplaçament ha estat motivat per la celebració de les eleccions general en què l’escola Jacme March ha estat seu electoral. A més, i també com a novetat en l’espai de la Mostra Agrícola s’han inclòs les paneres que infants de tres escoles de Gavà ha elaborat després de rebre la visita de pagesos de la ciutat.\nEl recinte firal ha comptat amb una superfície de 20.000 metres quadrats distribuïts en tres grans espais. A més de la plaça Francesc Macià, s’han afegit la zona de l’avinguda Diagonal i la plaça Jaume Balmes. Aquest darrer emplaçament ha acollit la 6a edició de GastroGavà on la restauració local ha mostrat la seva oferta gastronòmica.\nEnguany la Fira, ha comptat amb altres propostes amb l’objectiu de promoure la participació ciutadana. És el cas del nou espai didàctic de PRESEC, on l’empresa municipal ha ofert tallers familiars i una mostra de vehicles més sostenibles per a la neteja, la jardineria i la recollida de residus. Així mateix, en el marc del certamen s’ha celebrat la Festa del Comerç.\nAltres propostes han estat actuacions musicals, tallers i jocs familiars, espectacles, l’exposició dels vehicles d’època, i la instal·lació tres photocalls a diferents punts del recinte firal, on els visitants s’han pogut fer fotos en un entorn decorat amb jardineria i tractors.\nUn any més, les famílies pageses s’han bolcat per ser presents a la Fira. Un total de 74 participants han elaborat les tradicionals paneres en les seves diferents modalitats. En concret: 18 en la categoria de lots d’espàrrecs, 8 en paneres de verdures, 15 paneres artístiques de verd i 33 en paneres de llavors.\nDe la seva banda, el Mercat de Pagès ha comptat amb quatre expositors de venda directa que han venut un total de 1.060 quilos de verdura i 1.120 manats d’espàrrecs entre verds i blancs.\nEl president de la Cooperativa Agropecuària de Gavà, Josep Pañella, ha agraït la participació dels pagesos a la Mostra. Pañella s’ha mostrat satisfet per la participació aconseguida “ha estat una gran Fira tenint en compte la poca pagesia que quedem. Hem d’agrair l’esforç de les famílies pageses que s’han implicat en mantenir viva aquesta tradició.”\nEn l’apartat de lots d’espàrrecs, el primer premi ha estat per a Maria Asunción Sannicolás, el segon per Maximiliano Marruedo i el tercer premi per Ma Carmen Verges. En paneres de qualitat de verdura fresca, el vencedor d’aquest 2019 ha estat la família Purset Tarrida. El segon classificat ha estat la família Vives Rosa i el tercer ha estat Andreu Margarit.\nPel que fa a les paneres artístiques de verdura fresca, el primer premi ha estat per Neus Santfeliu amb la reproducció d’un vaixell de grans dimensions. El segon premi l’ha rebut, Maria Pastor amb la composició d’unes mones de Pasqua, mentre que el tercer classificat Montserrat Vives amb una composició que fa referència al cultiu de l’espàrrec. En l’apartat d’artístic de llavors, la panera guanyadora ha estat per a Joan Margarit amb la reproducció d’un paisatge. El segon premi ha estat per Maria Antonio Piñol amb el quadre d’una família recollint espàrrecs. El tercer premi l’ha rebut Narcis Santfeliu amb el quadre d’una dona.\nEn el marc de la 66 edició de la Fira d’Espàrrecs s’ha celebrat la sisena edició de GastroGavà que ha tornat a ser un èxit i consolida la seva oferta gastronòmica. Enguany s’han servit 14.000 tapes, sent diumenge al migdia el torn on més degustacions s’han donat amb un total de 3.900 mentre que en 2018 van ser 2.200.\nGastroGavà ha comptat amb la presència de 18 restaurants de tots els punts de la ciutat que han ofert degustacions de qualitat, amb espàrrecs de Gavà, productes de l’Horta gavanenca i del Parc Agrari del Baix Llobregat com a protagonistes.\nLa mostra gastronòmica ha inclòs la tercera edició de la Mostra de Vins amb la presència de dos cellers de la ciutat que han apropat varietats produïdes en l’entorn del Baix Llobregat. Així mateix, GastroGavà s’ha completat amb un ampli programa d’activitats amb actuacions musicals, tallers infantils, i sessions de showcooking a càrrec de prestigiosos xefs de Gavà.\nTambé en el marc de la Fira s’ha estrenat la proposta gastronòmica: Espàrrecs a la Carta! Fins el proper 1 de maig, diversos restaurants de la ciutat incorporen en la seva carta un plat amb aquest producte autòcton gavanenc.\nLa Fira també ha estat un aparador pels comerços amb la Mostra Comercial, Artesanal i d’Automoció que s’ha distribuït al llarg del carrer de Sant Pere, entre Martí l’Humà i Montflorit. Un total de 65 expositors han mostrat les seves ofertes comercials ocupant un total de 91 espais firals. Així mateix, han tingut presència les associacions comercials com la Unió de Botiguers, l’Illa del Centre i els Mercats Municipals amb l’espai “El Comerç de Gavà”. A més, enguany s’ha incorporat l’espai “La pagesia solidària” on s’han venut productes elaborats per Montserrat Mestres (pionera en l’elaboració de les paneres artístiques de la Fira) amb la col·laboració de la FAGA i l’ONG’D Carumanda.