PxC - Lluita contra la pobresa energètica\n12/12/2015 - L'Hospitalet de Llobregat\nPxC condiciona el seu suport a les pistes de gel a que els beneficis que se n'extreguin es destinin a fins socials per a famílies autòctones\nL'Hospitalet acollirà dues pistes de gel aquestes festes, una que ja está en marxa a La Farga, l'anomenada BarGELona, y altra que obrirà properament a la Rambla Marina. Aquestes pistes de gel han obert un gran debat a la població i dures crítiques per la despesa que faran y perquè els beneficis no se saben on aniran.\nAlgunes d'aquestes queixes provenen dels comerciants, als que l'ajuntament els va assegurar que els beneficiaria y ara ho qüestionen, doncs no veuen relació entre les seves botigues y les pistes de patinatge, ja sigui per llunyania amb les zones comercials, perquè pensen que els usuaris d'aquestes romandran al centre comercial adjacent o "s'aniran des d'allà cap a casa" com ens comenten alguns comerciants. En un comunicat de l'associació Grup de Botiguers del Centre - Sant Josep pensen que solsament podria beneficiar a alguns restaurants de l'Avinguda Carrilet posant en dubte el benefici pels seus negocis.\nAltres queixes vénen donades per la gran despesa de llum que aquestes requereixen, quan el govern local ha incomplert, en gran part, el seu programa envers la pobresa energètica, i que mentre n'hi ha persones que pateixen talls d'electricitat i agua a les seves llars per no arribar a fi de mes, l'ajuntament malbarateix aquests béns.\nDesde la delegació de Plataforma per Catalunya a L'Hospitalet estem d'acord amb aquestes activitats lúdiques, sempre que els beneficis siguin per a petites empreses i emprenedors autòctons, així com per la gent de casa que estigui sota el llindar de la pobresa, que són més de 30.000 persones a la nostra ciutat i pels que l'alcaldesa i equip de govern no fan pràcticament res.\nAltrament, desde PxC traslladem el nostre més sincer repudi y ens posicionem en contra de tots aquells anuncis electoralistes i falses promeses com el realitzat en portes de les eleccions municipals contra la pobresa energètica, com també el realitzat últimament vers els comerços. La política tradicional y podrida sempre estarà a favor de la gran empresa, i en aquest cas, beneficiant al centre comercial.


Torna la programació d’estiu als museus i monuments de la Generalitat de Catalunya | Patrimoni Cultural. Generalitat de Catalunya\nTorna la programació d’estiu als museus i monuments de la Generalitat de Catalunya\nEl programa d'activitats 2021 estrena noves visites guiades i teatralitzades i recupera clàssics com la Shubertíada o les Nits d’estiu del Museu d’Història de Catalunya 02.07.2021\nDonem el tret de sortida a la programació d’activitats “Aquest estiu Viu el Patrimoni”, que se celebra als museus, monuments i jaciments arqueològics de la Generalitat de Catalunya. Amb aquest programa, es recupera una de les apostes més importants de dinamització i socialització del patrimoni de l’Agència Catalana del Patrimoni Cultural. Les activitats culturals, organitzades conjuntament amb els diversos agents públics i privats del territori, es duran a terme amb totes les precaucions i mesures sanitàries necessàries, amb grups reduïts i aforament limitat adaptats a les necessitats de l’activitat i de l’espai.\nEntre les novetats d’aquesta edició, destaquem el programa de visites familiars i intergeneracionals que s’han organitzat a diversos monuments, les dinàmiques i el contingut de les quals permet adaptar-se a les edats de les persones participants. A la Cartoixa d’Escaladei s’estrena la visita “Darrere els passos dels cartoixans. Històries i llegendes”; al Castell de Miravet, el joc de pistes “Un tresor, 3 cultures”, basat en l’enginy i la recerca; a la canònica de Santa Maria de Vilabertran, l’activitat “la canònica en un sarró”, que submergirà als infants en el món medieval a través de música, dansa, llegendes i titelles i, finalment, al Conjunt monumental de Sant Pere de Rodes, “Del cim al monestir”, una excursió i pícnic que resseguirà l’antiga ruta dels guaites del castell fins al monestir tot descobrint històries i llegendes.\nPel que fa a la resta de programació, es tornen a programar les clàssiques visites teatralitzades a monuments i jaciments de les comarques de Girona i Tarragona i es recuperen els Festivals de Schubertíada a Vilabertran, Portalblau a Empúries, música clàssica a Sant Pere de Rodes i el cicle de concerts de la Pedra Parla al Reial Monestir de Santa Maria de Vallbona, aquest últim un cicle de petit format, eclèctic i d’altíssima qualitat artística que comptarà enguany amb l’òpera “Dido i Enees”, de Purcell. També tornen les Nits d’Estiu del Museu d’Història de Catalunya amb un nou passeig musical per veus femenines de la Mediterrània, i el cicle de cinema a la fresca del Museu Nacional de la Ciència i la Tècnica de Terrassa.\nConsulta tota la programació d'estiu 2021 a patrimoni.gencat.cat/estiu, hi trobaràs també propostes de rutes i escapades de cap de setmana i diverses promocions per viure un estiu ple de patrimoni.


Per Quim Curbet dijous, d’agost 14, 2008\nUn llibre és un objecte de molta utilitat, sobretot a l’estiu. Les migdiades no serien el que són sense un bon llibre sobre el pit per espantar les mosques, o per tapar-te la cara. El llibre, a més, és part indispensable del kit de platja, juntament amb la tovallola, la crema solar i les xancletes.\nLa literatura que contenen aquests estris meravellosos no importa gaire, perquè després de dos o tres pàgines de lectura, les lletres comencen a moure’s amb la mateixa cadència que les onades que arriben a la platja; amb l’escalfor de la sorra les històries acaben per estovar-se i allò que en un inici semblava ser Guerra i Pau acaba per convertir-se en Sin tetas no hay paraíso.\nN’hi ha que ja d’entrada prefereixen la literatura de xancleta, o sigui una mena de llibres que només floreixen en els súpers de platja. Són llibres de tapa tova i de paper reciclat que generalment porten alguna il·lustració explícita en la portada. Vull dir que mirant la foto del noi que fa un petó a la noia ja n’hi ha prou per saber de què va la cosa.\nDiguem quin llibre portes a la platja i et diré qui ets. I si tot i així no ho arrib0 a esbrinar, tant li fa, perquè a la platja si va a parar el sol i a perdre el temps, un temps que tant si vols com si no se t’enganxa entre els dits dels peus i la tovallola. Un temps que se t’escola entre els dits.\nL’estiu passa de pressa, les xancletes es desgasten i s’embruten, els diners que tant t’havien costat guanyar, finalment acaben en la butxaca de l’amo del xiringuito o en l’agència de viatges, i només ens queda un llibre a mig llegir. Però... ja l’acabarem l’estiu vinent.


Llorenç Guasch 08-10-2018 10:51 Lectures 1415\nImatge del programa “Tot es Mou” del 27 de setembre. Eix\nEl dijous 27 de setembre TV-3 va tractar el tema de les pensions. Primer a “Els Matins”, a la tarda a “Tot es Mou”. Els vaig enregistrar tots dos per poder-los revisar, i ho vaig fer.\nAbans d’analitzar les intervencions dels components de la taula, voldria fixar-me en les imatges que TV-3 va utilitzar per a il·lustrar les explicacions. El representant de la Marea Pensionista planteja la poca consistència i fiabilitat de les promeses, tant del PP com de PSOE, en el terreny de les pensions i la creixent implicació que la Marea ha tingut a l’hora d’impulsar el moviment pensionista. Curiosament les imatges que es veien eren majoritàriament de CCOO i, moltes menys, de l'UGT. De manifestacions de la Marea Pensionista, pràcticament cap.\n*Es volia donar la imatge que eren aquests sindicats els que sostenien les reivindicacions pensionistes?\n*No sabien, o no volien saber, que estan situats dins dels Pactes de Toledo i que han estat més de dos anys en una situació de total inoperància?\n*Ignoren que s’han mogut quan han vist que la Marea els prenia el terreny?\nÉs evident que la unitat d’acció és important, però d’acció; ni d’inacció ni de discurs. Hi ha molt a dir de l’actuació dels sindicats majoritaris...\nÉs cert que, deixant de banda el representant de la Marea Pensionista, hi va haver opinions favorables al seu plantejament:\nCristina Puig es va mostrar molt d’acord amb la Marea, tot i que no va argumentar gaire.\nEn el cas de l’economista Gay de Liébana es va donar força més relleu i amb un tractament més favorable a les opinions discrepants amb la Marea que no pas a les coincidents.\n*Es vol emmordassar la veu dels economistes que discrepen del discurs oficial?\n*Hi ha por davant la possibilitat que s’expliqui amb detall i concreció que cada any entre els diners que es perden pels beneficis fiscals a les pensions privades (uns 3.000 milions) i els que es perden pels topalls a la cotització dels sous alts (uns 7.000 milions) no hi hauria cap problema per actualitzar les pensions segons l’IPC i atendre les pagues extraordinàries?\n*O no volen que s’expliqui que els diners que l’estat fa arribar per a satisfer les pagues extraordinàries es fa via préstec i no per transferència, com és habitual entre departaments de l’estat?\n*Es vol ocultar que la via préstec genera uns interessos que llastren els pressupostos de les Pensions?\n*Algú tem que parlem dels milions d’euros que preveuen ingressar les asseguradores privades i la banca, si les pensions públiques s’ensorressin?\n*Es vol silenciar que el tema de les pensions no és un tema de jubilats sinó que té un caràcter transversal i que afecta a tothom, i encara amb més contundència, als futurs pensionistes?\n*Es vol mantenir el fals enfrontament entre joves que busquen feina i els jubilats, facilitant que sembli un pols d’interessos contraposats?\n*Volen que joves i jubilats ens barallem per les molles que cauen perquè els fa por que units puguem qüestionar el què passa a la taula del neoliberalisme?\nEl programa, bàsicament, va subratllar unes idees:\n- Les pensions públiques, tal com les coneixem, no poden aguantar més de deu anys (fa deu anys ja deien que el sistema no aguantaria més de cinc anys). La qüestió és fer por per afavorir la privatització de les pensions.\n- El millor sistema per garantir la pervivència de les pensions públiques és convertir-lo, en part, en un sistema de capitalització. Això ho va explicar detalladament, i va quedar clar que era un pas endavant cap a la privatització parcial de les pensions públiques. Les objeccions del representant de la Marea reberen una resposta evasiva, superficial i gens concreta.\n- El sistema de pensions té unes càrregues que no li corresponen, però no les explica ni les quantifica. Tampoc recull cap de les objeccions que hi planteja el representant de la Marea.\n- El Pacte de Toledo fa dos anys i mig que mostra una quasi total incompetència, però no es va qüestionar ni la vigència ni la validesa d’aquest organisme.\nEl paper que va fer la presentadora no va facilitar l’exposició dels arguments del representant de la Marea i fins i tot, en els moments finals, la va entorpir.\nQuan aquest representant va pressionar amb els seus arguments, el va tallar l’economista, i quan intenta reprendre la paraula, és la presentadora qui el talla per tornar-la a donar a l’economista, que explica que a Rússia ho han resolt ràpid: es jubilen quasi quan ja moren, i així no hi ha problema. Una banalització...\nEl programa es tanca amb un comentari d’un emprenedor, Roger Muntañola, que planteja que aquests temes s’han d’enfrontar amb seriositat i no amb populisme. I el darrer és, evidentment, Gay de Liébana, que remarca que la pensió mitjana està per sobre del sou mig.\n- Què es vol remarcar amb aquest final?\nQue demanar el que diu la mateixa Constitució és populisme?\nQue és populisme impulsar la defensa dels drets individuals i socials?\nQue és poc solidari demanar més diners per pensions quan els sou són inferiors?\nSegur que el que cal no és dignificar sous i pensions en lloc de prioritzar els beneficis?\nSi de veritat TV-3 vol parlar seriosament del tema de les pensions, per què no deixa que la Marea Pensionista, dins d’un programa d’anàlisi, pugui disposar del temps necessari perquè els seus economistes expliquin les seves opinions, raonar-les i debatre amb altres economistes que tinguin un criteri diferent? És demanar massa? No interessa a algú? Nosaltres, la Marea Pensionista, estem a punt.\nAdjuntem l’enllaç del programa “Tot es Mou” del 27 de setembre.\nhttp://www.ccma.cat/tv3/alacarta/tot-es-mou/tot-es-mou-27092018/video/5788487/ a partir de 1h 32m 34seg


No s'ho pot creure: Ocupen la casa d'una periodista de Telecinco\nOcupen la casa d'una periodista de Telecinco\nSusana Ramos va fer una crida desesperada després que ocupessin el seu habitatge habitual\nper Júlia Navarro dimecres, 26 d’agost 2020 - 08:00h | Actualitzat a 26/08/2020 16:18h\nSusana Ramos va fer una crida desesperada després que ocupessin el seu habitatge habitual | Telecinco\nSusanna Ramos, una periodista de 'Informativos Telecinco' ha viscut en primera persona un succés de les que tantes vegades en fan ressò els mitjans de comunicació: l'okupació. La periodista havia estat víctima d'una okupació a casa seva, unes persones han entrat en el seu primer habitatge, i ara l'estaven extorsionant, demanant-li 1.500 euros per marxar.\n1.500 euros a canvi de marxar de l'habitatge\nEls okupes no es van mostrar gens conciliadors, i li van exigir que, o els donava 1.500 euros — quantitat que, segons ells, havien pagat a algú per accedir a l'habitatge — o es quedarien allà esperant els dos anys que pot durar un procés judicial d'aquesta mena.\nI és que, segons la llei, quan es produeix una okupació il·legal d'una casa, la policia té 48 hores per desnonar a l'inquilí il·legal. Si transcorre aquest termini i no ha passat això, s'entraria en un procés judicial que es pot allargar durant molt de temps.\nCrida desesperada a la televisió per rebre ajuda policial\nÉs per aquest motiu que, desesperada, Susana Ramos va fer una crida al programa de Cristina Pardo, 'El programa del verano', perquè la policia actués com més aviat millor abans que acabés el termini de temps estipulat.\n«Demano a la policia que actuï perquè s'ha comès un delicte flagrant. És casa nostra, el nostre habitatge habitual. Anàvem a fer reformes, i la necessito. Tinc un nadó de 9 mesos i visc en un apartament, necessito aquest espai», va denunciar molt preocupada.\nFinalment, la seva crida va tenir efecte, i diverses dotacions de la Policia Nacional van anar a l'habitatge per a desnonar-la. Encara que en un principi van intentar parlar amb l'okupa perquè sortís pel seu propi peu, es va negar. Per aquest motiu, els agents van acabar rebentant la porta a cops de maça, i es van trobar a una dona al seu interior, la qual va acabar detinguda. D'aquesta manera, la periodista va poder recuperar el seu habitatge i respirar tranquil·la després d'un ensurt que gairebé la deixa sense casa per un temps indefinit.


Els implants dentals són una peça de titani que substitueix l’arrel natural de la dent. Aquesta peça s’integra de forma natural en el teixit ossi (osteointegració), fent de suport de la nova dent.\n¿Quan són necessaris?\nQuan falta una sola dent. Es col·loca un implant independent que no fa mal les dents adjacents sanes (a diferència d’antigues solucions com els ponts).\nQuan falten diverses peces. Es col·loca un pont suportat per implants. Això evita l’ús de pròtesis, les quals se subjecten a les dents veïnes, es desgasten i afavoreixen la formació de càries.\nQuan falten totes les peces. Es fixa una pròtesi sencera sobre un determinat nombre d’implants i es garanteix la comoditat i la seguretat de l’usuari a l’hora de mastegar, parlar i somriure.\nProcediment per la col·locació dels implants dentales:\nL’implant dental es col·loca mitjançant una intervenció quirúrgica simple i indolora que permet la reposició en forma natural de peces dentàries absents o en mal estat. La intervenció d’un implant simple dura aproximadament 20 minuts, i aquest mateix dia es medica al pacient amb antibiòtics i analgèsics per evitar molèsties post-operatòries.\n¿Es pot aplicar a la dent de forma immediata?\nNomés l’especialista pot dir si és possible col·locar la pròtesi de forma immediata o en una segona fase (de 8 a 24 setmanes). Dependrà del tipus d’os de cada pacient, del procediment quirúrgic, etc.\n¿És segura la fixació?\nEls implants són la millor solució, perquè s’integren directament a l’os.\nCom em trobaré durant el temps de cicatrització?\nLa recuperació és immediata o molt breu. El pacient es pot reincorporar a la seva vida normal en un curt espai de temps (1 o 2 dies). Només notarà les petites molèsties de la cicatriu.\nCom m’he de cuidar?\nÉs fonamental que es faci una higiene dental completa de manera sistemàtica i que es mantinguin les visites periòdiques al l’ especialista.\nPuc tenir rebuig?\nÉs molt improbable. Els implants dentals estan fabricats amb titani quirúrgic, un material biocompatible, inert i estable. Cada any es col·loquen milions d’implants i els resultats són excel·lents, amb un percentatge d’èxit pràcticament total.\nLes corones col·locades sobre els implants imiten la forma i funció de les dents naturals.\nPermet la reposició de dents individuals sense fer mal a les peces dentàries veïnes.\nPermet confeccionar pròtesis fixes sense la necessitat de la seva remoció per higienitzar-les.\nPermet fixar pròtesis removibles en maxil·lars amb poca estructura òssia.


Espanya: 'too big to fail' - Josep M. Colomer\nEspanya: 'too big to fail'\nPedro Sánchez i Angela Merkel en una imatge anterior a la pandèmia de covid-19. Getty\nIntentant entendre l'actual esperpent polític espanyol en el seu context, l'únic que se m'acut és allò tan suat que un món nou està començant a sorgir i el vell encara és aquí. El món nou: després de la pandèmia veurem si el que domina és la interdependència mundial, la ciència, l'economia digital, la Unió Europea i les organitzacions internacionals... i noves pandèmies de les quals continuarem aprenent. El món vell: la política nacional. La d'Espanya, certament patètica. Enmig d'una enorme crisi sanitària i econòmica, els polítics espanyols es dediquen a jugar a cromos amb mocions de censura, trànsfugues, eleccions anticipades, persecució crua de càrrecs, suspensió indefinida una altra vegada de la renovació del poder judicial, demagògia, personalismes, ineptitud i menyspreu general dels interessos de la societat.\nPot sonar una mica exagerat perquè el canvi no es consumarà a curt termini i la transició es pot fer molt llarga i angoixant. Mentrestant, he vist aquests dies diverses cites de la famosa humorada de Bismarck: Espanya és el país més fort del món perquè porta diversos segles intentant destruir-se a si mateix i no ho aconsegueix. Si ara no ho aconsegueix és gràcies a la Unió Europea. Espanya té el 10% de la població de la UE i aquesta li vol donar o prestar un 20% del total de l'ajuda a la recuperació que emetrà. Espanya és, com es deia d'alguns bancs en la crisi de fa deu anys, too big to fail. Europa no es pot permetre que Espanya s'enfonsi perquè és massa gran i interdependent i els efectes restrictius sobre el comerç internacional, la retirada d'inversions estrangeres i el creixement de l'emigració a altres països serien massa pertorbadors.\nA Espanya podria haver-hi també un Mario Monti o un Mario Draghi, però els politicastres que remenen l'olla no ho permetrien\nPerò encara no està clar. Del rescat que Espanya va rebre de la troica durant la Gran Recessió, se'n va gastar menys de la meitat, en gran part per falta de projectes seriosos i gestió competent. Ara la Comissió Europea posa condicions més severes: cal presentar projectes de despesa i inversió a favor de l'economia mediambiental i digital, amb resultats que es puguin avaluar, i fer reformes pendents que millorin l'estabilitat laboral, la viabilitat de les pensions i l'eficiència de les empreses. La vicepresidenta Nadia Calviño, que deu ser de les poques competents i fiables, ja n'ha fet un esborrany, però encara no està aprovat per Brussel·les. Si la crisi política s'amplia, els governants espanyols podrien no complir les condicions, rebre menys o tornar a gastar-ne només una part per sortir del pas i anar tirant. Perquè saben que en últim extrem la UE vindria a ajudar per evitar un mal major.\nEs podria dir alguna cosa semblant d'Itàlia, però allà han optat per un govern d'unitat nacional amb els més competents, com ja van fer fa uns anys gràcies a l'inoblidable president Giorgio Napolitano. A Espanya podria haver-hi també un Mario Monti o un Mario Draghi, però els politicastres que remenen l'olla no li permetrien que els prengués les cadires.\nJosep M. Colomer és politòleg.\nfons europeus Unió Europea


L'obertura del dia 2 està ara pendent de que l'ambaixador francès confirmi que podran venir esquiadors - Poble Andorrà\nL’obertura del dia 2 està ara pendent de que l’ambaixador francès confirmi que podran venir esquiadors\nLes estacions han demanat a Govern que l'estat veí asseguri que els seus nacionals podran desplaçar-se a les pistes andorranes sense haver-se de fer una PCR per tornar\nControl policial dels gendarmes a la sortida del túnel de Somport.\nGovern va pactar amb l’executiu francès de Jean Castex que les pistes andorranes es podrien obrir el 2 de gener, tenint en compte que hi ha un decret que impedeix anar a esquiar a l’estranger però que no inclou Andorra. Quan França va aprovar el decret només va incloure Espanya i Suïssa que eren els dos únics països limítrofs amb l’Hexàgon que tenien les pistes obertes. Les estacions estan d’acord en obrir el 2 de gener sempre i quan l’ambaixador francès confirmi a Govern que els seus nacionals podran venir a esquiar a partir d’aquesta data. És a dir, que França no canviarà el decret actual per incloure els països als quals es prohibeix anar a esquiar i per tant es demana una PCR a la tornada. En cas de no tenir-ne es decreta un confinament d’una setmana. La Gendarmerie ha fet un desplegament en punts fronterers d’accés a pistes com el túnel de Somport per controlar si es retorna d’una estació d’esquí.\nLa decisió sobre l’obertura encara no s’ha pres perquè l’ambaixador francès, segons fonts properes al cas, encara no ha contestat sobre si es permetrà o no la lliure circulació d’esquiadors amb Andorra. Cal tenir en compte que el Govern francès va apaivagar les queixes de les seves pròpies estacions perquè va establir els controls per evitar l’esquí a l’estranger. Els dubtes dels camps de neu d’Andorra arriben per la possibilitat que les queixes de les estacions franceses, o la voluntat de l’executiu francès d’evitar-les abans que es produeixin, derivessin en que s’inclogui Andorra en els territoris on el decret prohibeix anar a esquiar.\nLes pistes no volen córrer el risc de trobar-se amb que no tenen ni esquiadors catalans ni francesos i per tant només amb la clientela local. La decisió no és només si s’obre el dia 2 o s’espera a passat Reis, sinó també de quina forma s’obre. Serà molt diferent segons la clientela potencial. Pal-Arinsal, per exemple, amb poc francès normalment era especialment reticent perquè sense mercat català i tampoc de destinacions llunyanes té poca possibilitat de tenir una xifra de negoci mínima que justifiqui l’obertura.\nS’espera que demà pugui ser el dia clau perquè l’executiu confirmi quin serà el posicionament francès.\nGovern, el comú i els Mallol demanden els Cachafeiro per l'esllavissada del Punt de Trobada\nIgual que Espanya !\ncarles rusiñol says:\nAustria te estacions obertes.\nAustria no té frontera amb frança…\nQuins pebrots. Ara manen les estacions sobre Govern? Govern ha d’autoritzar, ja van avisar a França i aquests van donar el vistiplau. Prou conya ja, si les estacions no volen obrir que no obrin, però que no demanin ajudes i compensin a tots aquells que ja han pagat pels serveis. Ja està bé la conya.


La recollida selectiva visita més de 2.000 llars de Sant Vicenç de Montalt | Diari Maresme\nLa recollida selectiva visita més de 2.000 llars de Sant Vicenç de Montalt\nPer Redacció , a Societat 21 d'ag. de 2008\nde Sant Vicenç de Montalt, a través de la Regidoria de Medi Ambient, ha impulsat\nuna campanya per fomentar la recollida selectiva al municipi. Els agents\nambientals han visitat, del 4 de juliol a l’1 d’agost, 2.028\nhabitatges de la vila.\nuna campanya per a fomentar la recollida selectiva al municipi. Els agents\nprincipal objectiu de les visites porta a porta, ha estat el d´informar i\nconscienciar a la població sobre la necessitat de separar en origen la matèria\norgànica i la resta de fraccions. La campanya també ha facilitat als veïns\ndel municipi informació sobre altres temes relacionats amb la gestió dels\nresidus, entre altres, la deixalleria, la recollida de voluminosos i la\nmés, els agents han aprofitat les visites per a realitzar 424 enquestes\nd’opinió, les quals han donat una acurada informació dels coneixements de la\npoblació sobre la recollida selectiva.\nTambé, els agents\nhan lliurat als veïns un tríptic informatiu sobre el reciclatge de residus,\nun paquet de bosses compostables i un conjunt de tres bosses de ràfia de colors\nper a facilitar la separació del paper-cartró, vidre i envasos. Segons la\nRegidoria, amb aquesta campanya s´espera fomentar la separació de les diferents\nfraccions i mantenir l´hàbit en aquelles famílies que ja ho duen a terme.


Juan Carlos Romera: Després de la gran depressió - Revista Cambrils\nDesprés de la gran depressió\nCambrils té una economia clarament orientada al turisme i hem de treballar tots a l’una pensant en el curt, mitjà i llarg termini d'aquest sector vital\nPublicat el Dijous, 23 d'abril de 2020 12:04h\nEn una situació sense precedents, tots els partits amb sentit d’Estat han d'arribar a grans acords: en matèria d'educació, per enfortir el sistema públic de salut i de pensions, per fer l'administració pública més eficaç i en moltes altres qüestions. I els acords s'han de prendre en tots els nivells de l'administració, també als ajuntaments.\nCambrils té una economia clarament orientada al turisme i hem de treballar tots a l’una pensant en el curt, mitjà i llarg termini d'aquest sector vital. Des de Ciutadans Cambrils insistim a estrènyer llaços amb propietaris i visitants de la resta d'Espanya, que, no oblidem, són el nostre principal turista. I després de la tornada a l'activitat, haurem d'apostar clarament per una campanya de crida a la germanor i per dedicar recursos amb l'objectiu clar de recuperar i atraure al turisme de proximitat. Però els mecanismes de suport a l'economia local han d'anar més enllà. Considerem imprescindible millorar les ràtios de pagament a proveïdors, ja que veníem de xifres realment altes. És una cadena: si els proveïdors del consistori no cobren a temps, difícilment podran atendre les seves obligacions.\nAquests són només dos exemples de mesures concretes de suport a l'economia local, sense necessitat d'esperar decisions d'instàncies superiors, que ni hi són ni se les espera. Per això, des de Cs Cambrils proposem taules de treball multisectorials on s'estableixin prioritats. L'aposta clara ha de ser el suport a les famílies i als empresaris locals i, per aconseguir-ho, caldrà garantir els recursos suficients. Vam fer una crida perquè el govern renunciés a la compra de l'edifici de la cooperativa, ja que així es podrien destinar aquests recursos a ajudar famílies, autònoms i pimes. Des del primer moment Ciutadans ha estès la mà a l'equip de govern de Cambrils per treballar a favor del nostre municipi. Proposem que, abans d'acabar l'exercici, adoptem mesures com una rebaixa d'impostos i taxes, ja que això permetria reduir la càrrega impositiva a famílies, pimes i autònoms, i facilitaria la recuperació. Aquest seria el pas previ a la modificació i projecció d'uns nous pressupostos que estem disposats a posar en valor sempre que l'executiu tingui voluntat sincera de treball conjunt.


Disseny comercial a l'engròs de fàbrica de la Xina Disseny comercial d'alumini de colors vintage Cadira de metall clàssic retro Bistro apilable Set de taula de menjador de fàbrica i proveïdors | Sun Master\nCorda Pati SwingHot venda calenta gronxadora balancí Chai ...\nVenda a l'engròs de mobles d'exterior barats moderns Twist Wicke ...\nRestaurant Oci AluminiumBulk Disseny modern ...\nSofà teixit modern de corda de jardí exterior per a jardins ...\nCadira d'alumini amb recobriment de pols de marc d'acer de 4 peces ...\nCadires de 4 peces de mobles personalitzats a l’aire lliure de fàbrica ...\nFabricant de mobles per a exteriors amb rotllana de venda calenta Wi ...\nVenda a l'engròs de fàbrica Disseny comercial de colors vintage ...\nDisseny comercial a l'engròs de fàbrica Disseny de marc d'alumini vintage de colors Clàssic de metall Retro Bistro apilable Conjunt de taula de menjador Cadira de casament\nModel: WA － 1123\nMarca: SUN MASTER\nCapacitat de càrrega: 855pcs / 40′HQ\nColor: igual que el catàleg segons la sol·licitud del comprador\nModel núm. WA-1123\nMarca SOL MESTRE Capacitat de càrrega 855pcs / 40'HQ\nMaterial principal Tub d'alumini Dia.28xT1.5mmAcabat antic amb acabat de recobriment en pols\ncoixinets de plàstic negre\nEmbalatge 1. Embalatge estàndard d’exportació Sun Mast.\n2. Segons la sol·licitud específica del comprador.\nMOQ 50 unitats.\nContenidor de 1x20 ', ordre mixt acceptable\ncomanda de mostra disponible\nColor el mateix que el catàleg segons la sol·licitud del comprador\nAplicació restaurant, hotel, jardí, complex turístic, cafeteria, balcó, pati, piscina\nFunció Producte ecològic, ecològic, resistent als ultraviolats, resistent als colors, repel·lent a l'aigua, fàcil d'emmagatzemar i transportar\n1. Cadira d'alumini complet, acabat antic amb revestiment de pols a l'exterior. El disseny vintage fet a mà proporciona un estil diferent per a restaurants, hotels, cibercafers, pati i sala d'estar.\nLa soldadura i l’esmalt perfectes fan que sigui preciós al sol. La cadira exterior d'alumini és lleugera i resistent. Com ja sabem, el metall pot quedar rovellat si està exposat a la humitat. El recobriment en pols és la millor manera de ser durador per a la superfície i es pot utilitzar durant 15 anys sense problemes.\nAnti-oxidació, amb materials lleugers i protecció del medi ambient. Durada de vida útil, pot suportar fins a 100 kg.\n2. Producte verd: no tòxic, durador i de fàcil manteniment, resistent al color, rentable, lleuger i fàcil de moure.\n3. Es pot utilitzar en interiors i exteriors.\nJardí, Pati, Esdeveniment, Casament, Lloguer, Festa, Pub, Bistrot, Restaurant,\nMenjador, sala d'estar, hotel, club, bar, contract, públic, cafè, comercial,\nBanquet, Hostaleria, Cuina, Quadrat, Rodó, Bufet, Menjador, Banc, Menjar ràpid,\nMobiliari escolar, etc.\n4. La mida i el color es poden personalitzar, disseny atractiu, preu competitiu, còmode, elegant i durador. L’empresa proporciona productes personalitzats i servei d’OEM. Cada mes surten diverses col·leccions i dissenys nous amb els estils i teixits actuals. La fàbrica és la propietària de la màquina habilitada i actualitzada.\nSun Master no només és una fàbrica OEM i ODM amb més de 20 anys d’experiència professional en mobles d’exterior, sinó que una fàbrica innovadora continua llançant nous models cada temporada. Hem guanyat BSCI i la norma ISO9001: 2015. Els nostres mercats d'exportació són principalment els Estats Units i els països europeus durant 20 anys.\nEls nostres mobles d’exterior tenen les següents característiques:\n1) una selecció estricta de la matèria primera com l'alumini i l'acer inoxidable per garantir la millor qualitat des del principi\n2) a prova d'aigua, resistència a la neu, a prova d'humitat\n3) Tapisseria protegida UV amb teixits d'alta densitat d'assecat ràpid\n4) Disseny i material respectuós amb el medi ambient\n5) Personalitzable per al logotip de mida de color i altres requisits específics\nTenim molts negocis socis a tot el món durant anys consecutius. Som proveïdors de mobles dels 500 primers.\nTots els nostres mobles d’exterior estan qualificats per la prova SGS. Tenim un procés de selecció molt estricte cap al nostre proveïdor de matèries primeres, per tal d’assegurar al principi els materials de la millor qualitat i respectuosos amb el medi ambient.\nBenvolgut amic, si voleu la mostra gratuïta, catàleg amb la llista de preus de l'últim disseny. No dubti en contactar amb nosaltres per correu electrònic:terry@sunmaster.cn susan@sunmaster.cn Estem més que encantats d’oferir ajuda.\nAnterior: Chaise Lounge Mobles exteriors de metall Pati sintètic Cordó de vímet teixit reclinable amb otomà per a jardí Platja al costat de la piscina\nPròxim: Conjunt modern de sofà de teixit de corda exterior, cadira de conversa de pati d'alumini amb estructura de fosa amb coixins per a un espai versàtil a la sala d'estar\nMobles de pati estables resistents i lleugers ...\nVenda a l'engròs de fàbrica de disseny comercial colorit ...\nFabricant de fàbrica disseny modern apilable Ra ...\nAlçada exterior regulable Totes les imatges de fusta d'alumini ...\nTamboret d'alumini Bar retro Instal·lacions d'oci ...


El Campus Virtual del CETT és una eina imprescindible per a la comunitat que permet la gestió de diferents informacions en línia a més de les pròpies aplicacions que la defineixen com a Campus Virtual, des de l'actualització dels continguts dels diferents llocs web del Grup CETT a la consulta i sol · licitud d'ofertes laborals a la Borsa Laboral o de Pràctiques de l'Espai Escola Empresa (E3).\nAquest Entorn Virtual d'Aprenentatge està dissenyat de cara a cobrir una sèrie de necessitats per donar suport a la formació ja sigui de modalitat presencial, semipresencial o a distància. Entre les eines disponibles destaquem les següents:\nAl marge superior:\nCORREU: és l'eina de missatgeria personal i disponible per a tots els integrants de la comunitat CETT. El seu funcionament és similar a altres missatgeries: amb opció a adjuntar fitxers, gestionar els missatges en carpetes, controlar si els missatges enviats han estat llegits, esborrar missatges no llegits pel destinatari de la seva bústia, rebre un avís de missatges nous a una adreça de correu externa al campus, entre d'altres.\nAGENDA que permet portar el control de les activitats personals o d'aquelles que ens marquin els professors, els gestors acadèmics o notificació d'esdeveniments del centre.\nAl marge esquerre:\nAULA VIRTUAL independent per a cada assignatura és un espai compartit pels professors que la imparteixen i els alumnes participants. S'organitza en sis espais:\n· Programa: Accés a la programació de l'assignatura on es detalla la metodologia, temari i avaluació a seguir, entre d'altres.\n· Continguts: espai pensat per a la publicació del material de suport a l'aprenentatge dels alumnes. El material pot ser divers d'entre les modalitats en línia: documents en diferents formats (text, presentacions, ...), vídeos, àudios o enllaços a llocs web externs. També es presenten els enunciats de les activitats i en ells, es troba el canal per lliurar.\n· Comunicació: accés a eines de comunicació com xat de l'aula i fòrums.\n· Avaluació: Consulta de les notes d'avaluació continua.\n· Espai col · laboratiu: Espai concebut per al treball col · laboratiu dels estudiants. El professor és qui gestiona els grups perquè disposin d'un entorn privat per compartir material, crear i gestionar fòrums i comunicar-se més ràpidament entre els integrants del grup. Els alumnes es converteixen en gestors del seu propi espai\n· Participants: Llista de professors i alumnes participants en l'assignatura. Des d'aquest espai també s'accedeix a un enllaç directe al correu del campus de les persones de la llista, o la possibilitat de fer un xat amb aquelles connectades.\nESPAI DE L'ESTUDIANT: des d'on es permet consultar informació relativa a la gestió acadèmica: calendari, horaris, pla docent... L'estructura és variable segons el pla formatiu de què es tracti.\nCONTACTES: Permet crear grups de persones per a enviar correus independentment dels formalitzats des de la pròpia eina de correu.\nAltres aspectes a destacar són la possibilitat de presentar els materials en diversos idiomes, la personalització dels continguts de la pàgina d'inici segons pla d'estudis, accés al fons bibliogràfic del centre de recursos, consulta de la borsa de pràctiques i laboral i algunes aplicacions de secretaria virtual.\nTrobaràs informació addicional en l'apartat "Àrea TIC" al bloc "Serveis" (marge esquerre del campus).


VOPAK TERQUIMSA CELEBRA EL 50 ANIVERSARI A TARRAGONA\nVopak Terquimsa ha commemorat avui els cinquanta anys des de la seva posada en marxa al Port de Tarragona. La companyia logística líder al Mediterrani Occidental, propietat del Grup CLH i de Royal Vopak, ha dut a terme un acte de celebració de l'efemèride sota un estricte protocol de seguretat per a la prevenció de la Covid-19. Presencialment Eduardo Sañudo, director general de Vopak Terquimsa, juntament amb Josep Maria Cruset, president del Port de Tarragona i Pau Ricomà, alcalde de Tarragona, tots dos de manera telemàtica, han presidit l'esdeveniment. «La història de Vopak Terquimsa és una història d'èxit» ha subratllat el director general, assenyalant particularment que «arribar a fer cinquanta anys és sinònim d'haver fet moltes coses bé i també d'haver entès les necessitats dels nostres clients des del primer moment». En un 2020 tan extraordinari per la pandèmia, Eduardo Sañudo ha destacat «la dedicació, el compromís i la motivació dia rere dia són el nostre factor diferencial». El màxim responsable de Vopak Terquimsa ha volgut ressaltar «l'equip humà de Vopak Terquimsa ha donat el millor de si una vegada més en unes condicions difícilment imaginables».\nEn un any tan significatiu per a la capital tarragonina, on es compleixen vint anys de la declaració com a ciutat Patrimoni de la Humanitat per part de la UNESCO, Eduardo Sañudo ha afirmat que «com a organització hem demostrat la capacitat d'adaptar-nos a una Tarragona i a un entorn que ha canviat enormement durant aquests anys. Vam començar amb 9 empleats fa cinc dècades i ara som més de 110 i sis-cents quaranta mil metres cúbics de capacitat. El port i la indústria petroquímica de Tarragona han evolucionat molt aquests anys i hem pogut contribuir a això. Gràcies Tarragona».\nEduardo Sañudo ha mirat cap al futur «creiem que la recuperació econòmica vindrà de la mà de la innovació i la sostenibilitat. Innovació per millorar la seguretat i l'eficiència de les nostres instal·lacions, per a adaptar-nos a la immediatesa que es requereix en tots els àmbits i per millorar la seguretat de les persones. Sostenibilitat entesa en primer lloc com a obsessió per la seguretat, però també com a preocupació per reduir l'impacte en el nostre entorn, alineant les nostres iniciatives als objectius de desenvolupament sostenible (ODS) i l'objectiu de descarbonització de 2030» i ha afegit «creiem fermament que la transició energètica i l'economia circular són el futur i hem començat a construir-lo des d'avui».\nEl president del Port de Tarragona, Josep Maria Cruset, ha volgut transmetre l'enhorabona a la companyia destacant que «en un dia tan especial, felicitem a Vopak Terquimsa pels seus 50 anys i us agraïm l'aposta per Tarragona, per compartir objectius comuns amb l'Autoritat Portuària de Tarragona i per mantenir-vos sempre en primera línia en innovació i inversió». Un 2020 significatiu per al Port de Tarragona ja que aquest mes de novembre finalitza la celebració del 150 aniversari de la comunitat portuària. Josep Maria Cruset s'ha reafirmat en què «per al Port de Tarragona és un orgull veure com Vopak Terquimsa ha arrelat i ha crescut en les nostres instal·lacions i ara, a més, mira amb força cap al futur».\nPer la seva part l’alcalde de Tarragona, Pau Ricomà, ha volgut felicitar públicament a Vopak Terquimsa «50 anys d'implicació en el teixit industrial de Tarragona és sens dubte una cosa molt important». L'alcalde tarragoní ha transmès els seus millors desitjos «la manera d'arribar a aquest 50 aniversari també és molt destacable. Vopak Terquimsa ho ha aconseguit mitjançant l'excel·lència, fent les coses bé i respectant el medi ambient».\nPer a celebrar l'inici de l'aniversari de Vopak Terquimsa, que s'estendrà fins a novembre de 2021, s'ha hissat una lona commemorativa a la terminal situada en el Moll de la Química amb la imatge del 50 aniversari de la companyia i el lema ‘50 anys emmagatzemant productes essencials’.


R11-RG1-R2: A partir del 21/9, modificació d'horaris per obres de renovació de via entre Maçanet-Massanes i Caldes de Malavella. Rodalies de Catalunya\nR11-RG1-R2: A partir del 21/9, ...\nR11-RG1-R2: A partir del 21/9, modificació d'horaris per obres de renovació de via entre Maçanet-Massanes i Caldes de Malavella\nDes del 21 de setembre i fins el mes de març de l’any vinent es portaran a terme els treballs de renovació de travesses i balast en el marc del projecte de renovació integral de la via en aquest trajecte\nAdif executarà entre el proper 21 de setembre i fins el mes de març de l’any vinent dues noves fases del projecte de renovació integral de via en el tram Maçanet-Caldes de Malavella, a la línia d’ample convencional Barcelona-Girona- Portbou.\nAdif està realitzant un gran esforç de planificació per compatibilitzar l’execució d’aquests treballs amb l’explotació ferroviària, garantint en tot moment la circulació de trens per tal de reduir al màxim les afeccions als serveis comercials de viatgers. Per aquest motiu s’han programat diferents períodes per dur a terme les obres d’aquestes dues fases, actuant primer en una de las dues vies generals de circulació per a, posteriorment, realitzar-les a l’altra via.\nDonada la necessitat d’actuar en l’àmbit de la plataforma ferroviària i d’implantar limitacions temporals de velocitat per garantir la seguretat del trànsit de trens i de les obres, l’execució dels treballs comportaran una limitació de la capacitat a la infraestructura en aquest tram, generant una modificació dels horaris de les línies R11 i RG1 de Rodalies de Catalunya amb un increment del temps de viatge de 8 minuts respecte el servei habitual. Malgrat els canvis a les condicions de circulació es manté l’oferta actual en ambdues línies, excepte els diumenges i festius que deixarà de circular un tren per sentit a la relació Barcelona – Girona.\nRenovació integral de via\nAquest projecte, que representa una inversió superior als 17 milions d’euros, té com a objectiu optimitzar l’estat de les instal·lacions ferroviàries, augmentant la seva qualitat, disponibilitat i solidesa. D’aquesta forma, es contribuirà a incrementar el confort, seguretat i regularitat de la circulació de trens en un tram que registra una elevada densitat de trànsit, contribuint a més a reduir els temps de viatge i les necessitats de manteniment.\nAquestes obres, iniciades la passada primavera, han permès fins la data renovar 16.100 m de carril a les dues vies generals de circulació, així com la superestructura de via (carril, balast i travesses) en 830 m i 620 m, respectivament, de les vies secundàries de les estacions de Maçanet-Massanes i de Caldes de Malavella.\nEn les dues properes fases, es durà a terme la renovació de 28 quilòmetres de carril de les dues vies generals, la col·locació de 23.000 travesses, i la depuració i millora de la capa de balast que sustenta la via amb l’aportació de 24.000 m3 d’aquest material en una longitud de 22 quilòmetres.\nPer dur a terme aquestes operacions, s’utilitzarà maquinària especialitzada i pesada de grans dimensions i a més es contempla la realització de les operacions per a garantir els òptims paràmetres geomètrics de les noves instal·lacions de via.\nHoraris R11 del 21/09/18 al 05/03/19\nHoraris RG1 del 21/09/18 al 05/03/19\nHoraris R2 del 21/09/18 al 05/03/19


Anne Hidalgo: una candidata a l’Elisi amb arrels republicanes espanyoles\nCita electoral a França el 2022\nLa candidata del Partit Socialista a la presidència francesa, filla d’emigrants espanyols, planteja revaloritzar els salaris\n12 de de setembre del 2021. 14:02\nVa néixer com Ana María, després va ser Anne, i ara aspira a convertir-se en la primera dona presidenta de França. L’alcaldessa de París, Anne Hidalgo, liderarà la candidatura del Partit Socialista (PS) en les eleccions franceses d’abril del 2022. Ho ha anunciat aquest diumenge a Rouen. ¿Les seves principals banderes ideològiques? El republicanisme, el treball i l’ecologisme.\nHidalgo, de 62 anys, va heretar la seva defensa dels valors republicans del seu pare Antonio, que treballava en una drassana gaditana i que va emigrar a França per fugir de la fam del franquisme. Nascuda a San Fernando (Cadis) el 1959, la seva família va creuar el Pirineu a principis dels seixanta. El seu avi matern ja s’havia exiliat a França al final de la Guerra Civil i al tornar a Espanya havia sigut empresonat i condemnat a mort per la seva militància republicana, tot i que la pena no es va executar. Aquestes arrels espanyoles han marcat la seva biografia personal i política.\n«Vaig néixer a Espanya, vaig arribar a França quan tenia dos anys i mig i vaig créixer a Lió», afirma la candidata socialista en una entrevista publicada aquesta setmana al setmanari Le Point. Contra l’estigma d’encarnar la «baronessa de París», una ciutat en què les classes mitjanes i superiors resulten predominants i els obrers gairebé van desaparèixer, Hidalgo reivindica els seus orígens modestos. «Quan el meu pare o el meu oncle, que eren paletes, em mostraven les cases que havien construït, se’n mostraven orgullosos», afirma l’alcaldessa, que vol fer una avaluació millor dels salaris i de la feina un dels puntals del seu projecte nacional.\nJospin, un dels seus referents\nTot i que va aprovar les oposicions d’inspectora laboral, Hidalgo va desenvolupar bona part de la seva carrera als despatxos de les institucions i del Partit Socialista. A mitjans dels noranta va formar part dels gabinets de diversos ministeris durant el Govern socialdemòcrata de Lionel Jospin, un dels seus referents. Des del 2002, es va convertir en la mà dreta de l’alcalde parisenc Bertrand Delanoë, que una dècada després la va designar com la seva successora. La seva victòria en les municipals del 2014 la va convertir en la primera dona en dirigir l’Ajuntament de París. Però els seus inicis com a alcaldessa van estar marcats pels dubtes que suscitava la seva condició d’«hereva».\nSi els adversaris d’Hidalgo van cometre un error, va ser el de subestimar-la. El seu primer mandat com a alcaldessa va resultar convuls. Els atemptats del 2015, la revolta dels armilles grogues, el declivi dels socialistes després del decebedor mandat d’Hollande... Això no va impedir que el juny del 2020 sortís reelegida de manera imponent, amb prop del 50% dels vots i més de deu punts de diferència respecte als seus rivals.\nL’alcaldessa de París llança ‘Idees en comú’ per unificar les esquerres per a les presidencials\nUna de les claus d’aquesta victòria van ser les seves polítiques valentes en matèria d’ecologia. Va prohibir la circulació de vehicles dièsel a partir del 2024, va convertir en zona de vianants els marges del Sena i recentment va reduir a 30 quilòmetres la velocitat màxima en la majoria de carrers de la capital. La promoció de l’ús de la bicicleta ha comportat que París s’assembli cada vegada més a una nova Amsterdam.\nAmb aquest balanç, la candidata socialista aspira a llançar una OPA a l’electorat verd en uns comicis en què el debat sobre la urgència climàtica tindrà gran rellevància. Fins i tot espera aconseguir el recolzament de dirigents ecologistes, una cosa poc probable. L’esquerra gal·la afronta les presidencials del 2022 amb profundes divisions. I això llasta les possibilitats d’Hidalgo.


Manual d'instruccions per a futurs espectadors de la Mostra de Teatre Reclam - Castellonplaza\nManual d'instruccions per a futurs espectadors de la Mostra de Teatre Reclam\nCASTELLÓN. Com si fóra una ona expansiva, el teatre tocarà d'extrem a extrem la província amb la ja tradicional mostra Reclam. Un mes, del 2 de novembre al 2 de desembre, serà el temps suficient per a acollir 62 representacions, de quaranta companyies, que recalaran així en diferents espais culturals. Xicotets municipis com Vilafranca, Orpesa o Betxí, gaudiran d'aquesta 25a cita de les arts escèniques, al mateix temps que ho faran Almassora, Benicarló, Benicàssim, Borriana, Castelló de Plana, la Vall d'Uixó, Vila-real o Vinaròs. En aquest sentit, no pareix estrany que una de les seus màximes siga- tal com assenyala la regidora de Cultura, Verònica Ruiz- "vertebrar la província culturalment", alhora que apostar pel teatre local. Una idea que comparteixen la vicerectora de Cultura, Carmen Lázaro; el diputat provincial de Cultura, Vicent Sales, i el coordinador la Mostra, Antoni Valesa; tots eixos vertebradors de Reclam.\nLa cita que aglutina -a més de teatre- dansa, circ, performance i música; es configura per profunditzar en "la complexitat del món que ens envolta". Així, encara que l'humor i la fantasia marcaran molts dels espectacles, també ho faran serioses qüestions que ens envolten com són la migració, la desigualtat de gènere o els problemes entre infants.\nIgualment, aquesta edició -el cartell de la qual ha sigut encarregat a Mar Casanovas- destaca pel seu homenatge al músic vinarossenc, Carles Santos. I és que diferents alumnes de l'Aula d'Arts Escèniques Carles Pons de l'UJI participaran en un taller creatiu que derivarà en un espectacle representat el pròxim 13 de novembre. També, serà la mateixa universitat la que inaugurarà la Mostra al Paranimf amb Emportants, un show de la Trócola Circ que combinarà acrobàcia, malabars, música i treball amb objectes (portes). D'altra banda, la cloenda quedarà a càrrec del teatre de Benicàssim amb la representació de Óscar, el niño dormido, de la companyia El Espejo Negro. La història versa sobre un xiquet que va quedar atrapat en un coma durant nous mesos. Els pares, per afrontar aquesta dura situació, dediquen el seu temps a llegir-li contes que li havien ensenyat de molt xicotet.\nDe ciutat a ciutat o de poble en poble, pareix que la tardor és el temps del teatre.\nOn: Vilafranca i Vila-real\nQuè: Mari, Palante!\nQui: Reyes Ruiz i Teatreliana\nQuan: 11 i 30 de novembre, respectivament\nLa història versa sobre Mari, una sevillana de mitjana edat, que tractarà d'assenyalar els temors que tenen la majoria de les dones en l'actualitat. Tot fent-se servir d'històries, consells, i cançons, i a través d'un discurs tendre.\nOn: Benicarló, Benicàssim, Orpesa i Almassora\nQuè: Xiquetes que no tenim ni puta idea\nQui: Els Indecents\nQuan: 14, 15, 18 i 19 de novembre, respectivament\nQuantes voltes s'ha vist una arbrita de futbol? La protagonista d'aquesta obra durà a terme un monòleg -a meitat escala entre la tragèdia i la comèdia- sobre les seues vivències personals en l'esport per excel·lència. Des de com va començar a professionalitzar-se, quins obstacles es va topetar pel camí i quin són els que encara troba després de nombrosos anys com a esportista.\nQuè: Escandall XX\nQui: Paula Escamilla\nAquesta és una representació sobre l'assetjament, la violència i la utilització de la dona. En ella, la seua autora Paula Escamilla, juntament amb Vicent Martí, reflexiona sobre la lluita constant que es viu per tal d'assolir una paritat i per fer desaparèixer la desigualtat.\nTeatre de memòria\nQuè: Ligeros de equipaje\nQuan: 1 de desembre\nL'autor i director Jesús Arbués recupera les vivències de més de mig milió de persones que en 1939 van haver de travessar a través dels Pirineus la frontera francesa. Es tracta dels refugiats espanyols. Xiquets, dones, població civil i militants republicans que van deixar arrere totes les seues pertinències per, més tard, morir de fred o acabar en camps de concentració francesos.\nOn: UJI i Betxí\nQuè: Instruccions per a no tenir por si ve la Pastora\nQui: La Ravalera\nQuan: 6 i 7 de novembre (UJI), 18 de novembre (Betxí)\nLa companyia castellonenca porta als escenaris una obra documental que parla de Teresa Pla Meseguer (La Pastora), alhora que de totes aquelles persones que, per uns motius o altres, no estan als llibres d'història, havent contribuït notablement a la societat.\nTeatre sobre les persones refugiades\nQuè: Los Invitados\nQui: Colectivo Fracasadas\nAcí veiem una peça escènica sobre les migracions viscudes a la zona de l'illa de Lesbos i el treball humanitari que els seus espectadors varen fer amb refugiats. Es tracta a més d'un documental teatralitzat, ja que el mateix col·lectiu va viatjar a l'illa per conéixer de primera mà el seu relat.\nQuè: De traca\nQui: Pepa Cases\nA través de la dansa, la ballarina vila-realenca reflexionarà sobre la situació de les persones refugiades i de com la societat ens posicionem enfront d'aquesta problemàtica "de traca".\nTeatre més social\nOn: Teatre Principal de Castelló\nQuè: Sopa de pollastre amb ordi\nLa "sopa de pollastre" no ens podia situar en un altre lloc que no fora el d'una família de classe obrera. L'obra reflexa com en aquesta societat fictícia es viu una progressiva pèrdua de conviccions, somnis i ideals polítics que du a instaurar una passivitat, generalitzada, davant les injustícies.\nQuè: Joc de Xiquetes\nEl dramaturg valencià Adrián Novella abordarà en aquest cas els temors que acompanyen a molts pares a l’hora de deixar els seus fills a escola. Així com la part que viuen aquests per no encaixar amb els seus companys. Es tracta d'una representació sobre com la sobreprotecció pot repercutir en problemes de relació.


Inici » Actualitat » Notícies » Lluís Mijoler: "És al Prat on el nostre país dirimeix i decidirà com aborda el repte de l’emergència climàtica"\nTEMES: Lluís Mijoler L'Alcalde\n"Defensar el Delta del Llobregat és la forma pratenca de defensar el planeta", sosté l'alcalde del Prat en l'acte institucional de commemoració de la Diada Nacional de Catalunya d'aquest 2021. Aquí podeu recuperar el seu discurs.\nDiada Nacional de Catalunya 2021. Discurs de l'alcalde Lluís Mijoler\nVideo of Diada Nacional de Catalunya 2021. Discurs de l'alcalde Lluís Mijoler\nA continuació podeu llegir el discurs institucional que l'alcalde, Lluís Mijoler, va pronunciar a l'acte institucional amb què la ciutat del Prat va commemorar el passat divendres 10 de setembre del 2021 a la tarda la Diada Nacional de Catalunya:\nPratencs, pratenques, bona tarda.\nEl discurs de l’alcalde amb motiu de la commemoració a la nostra ciutat de la Diada Nacional de Catalunya hauria de començar donant-vos la benvinguda, com cada any, en aquesta plaça. Enguany no pot començar així, i això el fa especial.\nPerquè l’any passat no ens hi vam poder trobar, en aquesta plaça. Fa un any estàvem fent un ingent exercici de solidaritat col·lectiva per vèncer la maleïda pandèmia de la covid. I era imperatiu evitar actes com aquest, que vam haver de substituir per un missatge televisat.\nPer això aquest 2021 començo compartint amb vosaltres la meva alegria per poder-nos trobar de nou. Una alegria agredolça. Perquè ens falten 188 pratencs i pratenques: les víctimes de la pandèmia des que aquesta va esclatar. No vull deixar de tenir per elles un record. Ens acompanyaran sempre en la memòria col·lectiva de la ciutat.\nUna ciutat que reprèn el pols. Que pot fer allò que la covid ens va robar i que és característic de la vida ciutadana: la possibilitat de trobar-nos, de dialogar, a les places i carrers, a l’àgora. Ho podem fer gràcies a la ciència, gràcies a la feina de milers de científiques d’arreu del món que estan desenvolupant, en temps rècord, remeis contra la malaltia. Una proesa de la recerca, de la cooperació entre tanta gent de tants indrets, que ens va sentir amb plenitud aquella frase de Pau Casals que protagonitza el cartell institucional de la Generalitat amb motiu d’aquesta Diada: “som fulles d’un mateix arbre, i l’arbre és la humanitat”.\nEls remeis contra la covid encara són precaris i encara cal prudència, però poc a poc podem recuperar la vida ciutadana: podem aplegar-nos a les places, com farem ben aviat a propòsit de la Festa Major i com ens agrada fer avui amb motiu de la Diada, per enfortir la nostra comunitat i pensar en el seu futur.\nFa dos anys aquestes reflexions estaven marcades per la greu crisi nacional que patíem. Un conflicte que, vaig dir, calia superar i es podia superar des dels nostres pobles i ciutats. Reivindicant, deia, “un catalanisme municipalista que ens permeti superar el processisme que tants perjudicis ha portat”. “Els municipis, les nostres ciutats”, vaig afirmar el setembre del 2019, “poden tornar a ser la clau de volta per reconstruir el país i reprendre la lluita per una Catalunya més pròspera, més justa, més lliure i també més sorora i fraterna amb altres pobles de l’Estat i d’arreu”. Un país que necessitava urgentment superar l’atzucac en què es trobava per abordar reptes clau, com la defensa de la cohesió social, la transformació econòmica en l’època de la revolució digital o la resposta a l’emergència climàtica.\nDos anys després, sembla que podem centrar-nos en debatre i afrontar aquests reptes. I davant d’ells, torno a reivindicar el municipalisme: la convicció que des dels nostres pobles i ciutats podem formular algunes propostes i solucions vàlides.\nI encara diré més. És a la nostra ciutat, al Prat, on el nostre país dirimeix i decidirà com aborda un d’aquests reptes clau: el de l’emergència climàtica. Aquest és el fons últim del conflicte entorn dels plans de destruir espais naturals del Delta per ampliar l’aeroport. I davant d’aquest conflicte, nosaltres reivindiquem el Prat.\nDavant dels lobbies i dels seus obscurs interessos, nosaltres reivindiquem el Prat i la Ricarda. La Ricarda com un tresor natural, cultural, i agrícola. Però també com un llegat: un llegat que ens parla d’innovació i modernitat, de transformació econòmica i de generació de riquesa i d’oportunitats.\nLa Ricarda, com tants llocs del delta, era un paratge erm i inhòspit fins al segle XIX. Només el talent de persones com Manuel Bertrand i el seu fill Eusebi Bertrand i Serra i el treball de tanta gent anònima, la gent del fang, la gent del Prat, va permetre impulsar-hi l’agricultura i el desenvolupament.\nUna burgesia innovadora, que no s’acomodava en l’economia de les rendes i el pelotazo com massa sovint fan les actuals oligarquies de l’IBEX, i uns i unes treballadores incansables van convertir aquest espai en un referent, amb iniciatives com la granja de la Ricarda, que va jugar un paper clau en la modernització del sector agrícola català important dels països més avançats formes innovadores de produir llet, o la primera central telegràfica de Catalunya, construïda per Puig i Cadafalch.\nAquest és el llegat dels Bertrand, i de gent anònima del nostre delta que van aixecar la Ricarda.\nLa revista Eix, del Museu Nacional de la Ciència i la Tècnica de Catalunya, ho resumia així:\n“El procés de transformació d’un paisatge erm al paisatge agrari que encara és avui, excepcional en l’Europa urbana del segle XXI, fou una obra de titans, de famílies pageses anònimes, treballadores incansables i valentes.”\nDavant de la voracitat d’unes oligarquies acostumades a acumular sempre més i més a costa de l’explotació del treball i dels territoris, nosaltres reivindiquem l’orgull del nostre lloc al món. D’una ciutat que des de fa dècades està assetjada per terra, mar i aire per aquells no comprenen la plana deltaica més que com un espai en blanc, sense identitat, on projectar els seus somnis faraònics. D’una ciutat que, malgrat tot, ha sabut conquerir i defensar un equilibri, una sostenibilitat territorial sorprenent i cada cop més apreciada dins i fora del Prat. No permetrem que ens toquin el nostre lloc al món.\nReivindiquem que només sortirem de la crisi social i econòmica de la covid a través de la innovació i de la creació de nous àmbits d’activitat, com el de les renovables. I treballem perquè el Prat no sigui només una ciutat referent en innovacions com la transició energètica. Sinó per aprofitar aquesta necessària transició per generar llocs de feina i guanyar independència d’unes elèctriques que saquegen cada cop amb més desvergonyiment les famílies treballadores.\nPerquè, com ens diuen personatges com Greta Thunberg, si volem llegar als nostres fills un planeta on viure, cal actuar ja.\nI no val només posar-se un pin dels objectius de desenvolupament sostenible a la solapa. O no val limitar-se a dir que els canvis individuals són importants. Obligar la classe treballadora a renunciar als seus vells cotxes o a pagar un impost al carboni i alhora promoure que les més benestants puguin agafar cada cop més avions no és només cínic: és profundament injust.\nPer això vull reivindicar que defensar la Ricarda, defensar el Delta, és la forma pratenca que defensar el planeta, és la forma pratenca de lluitar contra el vell desarrollisme i d’ajudar a que s’obri pas un nou país. I ho fem unides, totes les entitats, tots el partits polítics, totes a una per preservar el Delta. I això ens obligarà també a pensar millor quin futur mereix l’aeroport, el nostre aeroport, l’aeroport on han treballat i treballen tanta gent del Prat. Ens ajudarà a formular propostes per a aquesta infraestructura a l’alçada del context d’emergència climàtica que patim. Ens ajudarà a concretar quin model aeroportuari volem per a una Catalunya equilibrada i enxarxada.\nDes del Prat, posem el nostre granet de sorra per una Catalunya més verda, més sostenible, que es prengui seriosament el repte climàtic i impulsi no només mesures cosmètiques o simbòliques per fer-hi front. És imperiosa una transformació d’arrel. Una transformació que, com defensa la Unió Europea amb el seu Green New Deal, ha de ser font de riquesa i de noves oportunitats.\nEl vell desarrollisme ens ha fet perdre massa trens. No volem que ens faci perdre també aquest.\nDefensem el Delta. Defensem el nostre lloc al món. I defensem, així, una Catalunya més verda, més equilibrada, rica i plena. Una Catalunya, en definitiva, més lliure.


La LOMCE, la llei alliçonadora - VilaWeb\nDimecres 30.10.2013 18:35\nAutor/s: Vicent Xavier Vila, secretari comarcal Bloc-Compromís Vall d'Albaida\nDes que estem en democràcia, ja hem passat per massa lleis i reformes educatives: de la LGE del 1970, herència de l'última etapa del franquisme, a la LOECE de la UCD al 1980. Més tard, ens va portar al 1985 la LODE i al 1990 la LOGSE, amb la intenció de corregir errors del passat en segregació, llengua i oportunitats en general, així com la LOCE al 2002 i la que encara està en vigor, al 2006, la LOE de mans de ZP. Ara, al 2013 ens aplega la LOMCE, un projecte del PP, sense cap mena de dubte amb intencions clarament alliçonadores.\nEl 10 d'octubre passat, el govern espanyol va aprovar al Congrés la Llei Orgànica per a la Millora de la Qualitat Educativa (LOMCE). La nova norma, que no té el suport de la comunitat educativa i tampoc de quasi cap dels grups parlamentaris, tret de l’abstenció d’UPyD, començarà a implantar-se de forma clarament precipitada, amb la resistència de pares, professors i estudiants, al curs 2014-2015.\nLa Llei Wert ha resultat polèmica en molts aspectes, molts dels quals relacionats amb la reorganització del currículum i la modificació dels continguts educatius. Alguns dels punts més destacats son:\n1.- Més hores lectives de Matemàtiques, Llengua i Literatura, Llengua estrangera, i Ciències Socials i Naturals. Relegant així el valencià i la resta de llengües mal dites 'cooficials', ja que totes les llengües, inclosa la castellana, son 'cooficials' a l’Estat espanyol i s’haurien de respectar i potenciar amb la mateixa intensitat.\n2.- El foment de l'ús de les noves tecnologies en l'educació, a més de la presència en Secundària i Batxillerat de les assignatures de Tecnologia i TIC. Que no sé com ho faran, ja que açò, ja estava contemplat a la LOE i el problema sempre ha sigut la inversió feta en pressupostos i la falta de formació del professorat, a més de les contínues retallades que sembla que no ajuden massa.\n3.- La religió, amb la seua alternativa Valors Socials i Cívics, serà obligatòria. El currículum elimina l'assignatura d'Educació per a la Ciutadania, en contra de les directrius d’Europa i estableix Religió com a matèria específica obligatòria, obviant que l’Estat espanyol és laic i aconfessional i que en qualsevol cas hauria de dir-se 'religión católica' ja que la resta de doctrines no les contempla.\n4.- En 3r d’ESO ja hi haurà dos tipus de Matemàtiques: Matemàtiques orientades als ensenyaments acadèmics, per als alumnes que vulguen cursar Batxillerat; i Matemàtiques orientades als ensenyaments aplicats, per als estudiants interessats en la Formació Professional. O siga, que ja separem els suposats babaus dels més llestos…\n5.- Per tal d’assegurar-se, el Ministeri d'Educació exercirà més control sobre les direccions dels centres i els continguts de les assignatures. Fixarà els continguts de les matèries troncals i en les específiques, establirà objectius i criteris d'avaluació. A més, s'eliminaran assignatures considerades no instrumentals (de segona), com ara Ciències per al món contemporani o Filosofia.\nEn definitiva, aquesta llei alliçonadora estableix quin tipus de persones vol aquest govern del PP per al futur, persones sense formació, sense capacitat de crítica i amb por, exactament tot el contrari de les que té ara mateix al carrer, manifestant-se en contra de les seues contínues barbaritats imposades.


el meu gos i jo: El Projecte Innovador\nPublicado por s sr los 17:39\nBenvolgut amic, tens una prodigiosa clarividència. Et pots preguntar també, perquè tenint un consorci de turisme al Maresme ara hem de gastar diners amb altres collonades. Què fem? paguem dues vegades? . Tot sense cap mena de coordinació. El Consorci gasta per aquí i aquests per allà. Tot plegat per justificar la tonteria d'haver impulsat un centre Innova que val una pasta gansa i que ara no saben com fer bullir l'olla i s'han d'inventar projectes per anar tirant.\nLes magnífiques solucions que aporta el tripartit en la lluita per superar el mal tràngol econòmic que patim semblen inspirades en el professor Franz de Copenhague. Mireu sinó de com són capaços de llençar 700.000 € directament al reciclatge els sostenibles ecopijos d'ICv.\nPer altre part, amb tants i tants projectes desats a l'armari d'aquest nostre sagaç ajuntament, aviat caldrà pensar en la compra d'un altre armari, espero que els hi quedin diners per fer-ho.\nsempre et falta una part de l'informacio..... ja diuen que la llengua no te.....


ALEGO: CARTA ALS DIARIS DE LA FAMILIA DE MÓRA LA NOVA QUE HA REBUT AMENACES DE MORT\nCARTA ALS DIARIS DE LA FAMILIA DE MÓRA LA NOVA QUE HA REBUT AMENACES DE MORT\n"AGRAÏMENT AL POBLE DE MÓRA LA NOVA"\nLa família Morata-Carranza, que la nit de divendres a dissabte dia 2, va rebre la visita de la ràncunia i dels artistes de l' spray, amenaçant-los de mort, vol agrair a tots els ciutadans de Móra la Nova les seves mostres de suport i de preocupació davant d' aquest fet llastimós. Ara bé, no podem incloure en aquest agraïment a l' actual equip de govern de l' Ajuntament que no ha tingut ni la delicadesa d' una simple trucada telefònica per interessar-se per la família. Això és sens dubte, que hi ha dues classes de ciutadans: els que juguen a primera divisió i els de segona. Si s' han cregut que ja n' hi ha prou amb un breu i torpe comunicat de comdemna dels fets, que a més afegeixen els del dia 3, que va passar el dia 3 ?, s' han equivocat. Davant de fets tan greus com aquests els bons democràtes s' adrecen a les famílies afectades i els hi donen tot el seu recolzament, inclús es personen a la denùncia i no les deixen abandonades. Un Ajuntament té el deure de vetllar per la pau social, té el deure de protegir als seus vilatans, té el deure, en els casos que s' atenta o s' amenaça a les persones a implicar-se activament en la defensa dels afectats sigui quin sigui el seu pensament polític. Si no es capaç de fer això, si s' eludeixen aquestes responsabilitats, el millor que pot fer és plegar. Encara és més greu aquesta actitud de l' equip municipal perquè en el seu " Manifest davant la convocatòria de la coordinadora anticementeri nuclear " en el punt 7 diu " El poble de Móra la Nova i el seu ajuntament no estan disposats a rebre ni tolerar més agressions foranes que només pretenen el descrèdit i l' enfrontament entre pobles i territoris". Hem d' entendre que això no és una agressió ?, ara no toca ?, qué hem d' entendre ?.\nSi rectificar és de savis, encara hi són a temps, sinó bon vent i barca nova que nosaltres i moltes altres persones trauran les seves conclusions.\nD'on no n'hi ha, no en pot rajar!\nDe ben segur, que aquesta carta no sortirà publicada al Butlletí d'Informació Municipal( BIM)que paguem entre tots.\nMolt bé Cisco, estic amb tú, i contra la conducta llastimosa de l'equip de govern.\nBé, només donar anims i suport davant d'aquest fet miserable\nMolt bé Morata, algú té que dir les coses pel seu nom en aquest poble on la gent calla per por.\nPara toda la familia mi apoyo. La historia se repite. Es evidente que gente fascinerosa y cobarde,incapaz de cualquier diálogo que no sea el de crear miedo y terror, la tenemos bien cerca.\nq coi hi té a veure ciu en tot això? crec q marxeu de l´olla..\nAl poble,aquest cap de setmana,l' única formació política que ha perdut els papers ha estat la mateixa que precisament ha fet bullir l'olla. Aconseguint amb els seus selectes ingredients un caldo que es tardarà en pair.\nEn una situació com la que hi ha, cal recordar a Bertolt Brecht:\n"PRIMER S’ENDUGUEREN ELS NEGRES,\nAra se m’enduen a mi… però ja es massa tard"\nSURT A LICITACIÓ EL POLÍGON INDUSTRIAL DEL MOLLO\nEl Diari Oficial de la Generalitat d’avui 6 de febrer publica l’anunci que fa l’INCASÒL (PTOP) de licitació pel termini d’un mes, de l’obra d’Urbanització del Sector d’Activitats Industrials del Molló, per un import de 5.549.505.39 € i un termini d’execució de 12 mesos.\nAquesta publicació era esperada des de fa temps pels ajuntaments implicats i pel mateix Consorci de Promoció Industrial del Molló (Ens integrat pels ajuntaments de Rasquera, Ginestar, Tivissa, Móra la Nova i Garcia, la Cambra de Comerç de Reus i el mateix INCASÒL).\nCal recordar que la tramitació urbanística del projecte ha estat llarga i dificultosa, degut a l’envergadura de l’obra i la seva influencia sobre l’enllaç de l’Eix de l’Ebre amb la C-44, els entrebancs econòmics d’ENDESA i tot el seguit de prospeccions que s’han hagut de fer per descartar qualsevol afectació al patrimoni arqueològic.\nEl President del Consorci del Molló i Alcalde de Móra la Nova, ha expressat la seva satisfacció per l’anunci, que situa el projecte en una altra fase, ja que s’espera que les obres es puguin començar a finals de març o començaments d’abril, segons li han comunicat des de l’INCASÒL, amb la qual cosa “podrem donar resposta i transmetre confiança als industrials que ens han manifestat el seu interès per ubicar-se al Molló” ha manifestat el Sr. Joan Sabanza.\nL’Alcalde ha comentat també que la noticia arriba en un moment molt oportú, tot just a l’entrada d’una etapa de recessió econòmica que es pot veure alleugerida per la posada en funcionament d’aquest estratègic polígon industrial i el potencial de creació de llocs de treball que comporta.\nque dolents que són els del tripartit que sempre van contra naltres.\nDubto molt que el comunicat que presenta el meu Ajuntament a una gent del meu poble pugui ser aquest,prefereixo creure que és una manipulació.Perque si és veritat,una altra vegada os votarà Rita la cantaora.\nEl cubano Silvio Rodriguez,al que no sé si destacar más como músico o como poeta,en una canción del disco "Te doy una canción ",maravilloso de verdad,dice: " Y digo que el que se presta como peón del veneno,/ese es doble tonto y no quiero.../ser bailarín de su fiesta "/.Me da la impresión que aquí hay demasiada gente que baila sin ton ni son,que tienen muy mal oido musical.\nOstres, quina casualitat que el Sr. Sabanza,en el "Diari de Tarragona " del dia 7 de febrer faci servir la frase en una declaració pròpia quan parla de ciutadans de segona .\nTot el nostre soport a aquesta familia del poble.Em llegit la carta i dius la veritat.\nTot el meu apreci a la família Morata-Carranza.


Lambda et convida a assistir a la nova edició del Humans Fest | LambdaValencia\nLambda et convida a assistir a la nova edició del Humans Fest\nLambda, coorganitzadora del Festival Internacional de Cinema i Drets Humans de València, que se celebrarà del 9 al 19 de febrer de 2018, et convida a assistir a aquesta nova edició del festival de referència del cinema documental en la capital del Túria.\nLa novena edició del Humans Fest ofereix dues categories en les quals participar. La categoria de llargmetratges cinema documental i de curtmetratges Dret Asil i Persones Refugiades.\nEl festival serà inaugurat, en la filmoteca de València, per la dramaturga i directora escènica Mage Arnal que, aqueix mateix dia, serà l’encarregada de lliurar el premi Pau i Justícia a l’actriu, directora de cinema i teatre catalana Silvia Munt. Seguit, es projectarà el llargmetratge ‘Pretextos’ de Munt.\nEn les següents jornades es realitzaran projeccions en diferents espais de la ciutat de València: la filmoteca de València, el Col·legi Major Rector Peset, La Nau, el local Radie City i el MUVIM.\nPots consultar la programació de Hummans Fest punxant ací.


Científics i artistes debatran sobre el Mart real des de la NASA i el Mart literari des del CCCB al Kosmopolis 13\nLa Festa de la Lectura Amplificada –que se celebra del 14 al 16 de març– s'inspira en l'aterratge de la nau 'Curiosity' al planeta vermell i en el possible descobriment del bosó de Higgs\n2 min. Barcelona 12/03/2013 12:18\n260x366 Imatge promocional de Kosmopolis Imatge promocional de Kosmopolis\nLa setena edició del Kosmopolis reprèn les relacions entre la ciència i la ciència-ficció. Escriptors, científics i artistes debatran sobre el Mart real des de la NASA i el Mart literari des del CCCB en una edició de la Festa de la Literatura Amplificada inspirada en el recent aterratge de la nau 'Curiosity' al planeta vermell i en el possible descobriment del bosó de Higgs. Kosmopolis 13 se celebrarà del 14 al 16 de març al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB). Kosmopolis 13 s'inaugurarà dijous 14 de març al vespre amb una conversa entre l'autor de 'Jo confesso', Jaume Cabré, i el crític literari Xavier Pla.\nEn l'edició del 2013 de la Festa de la Lectura Amplificada també es donarà un tractament especial a l'humor com a medicina necessària i que subverteix la realitat i la desemmascara. Entre d'altres, Andreu Buenafuente i Juan José Millàs protagonitzaran una tertúlia on es parlarà de l'humor amb humor.\nCoincidint amb el Kosmopolis, el CCCB presenta l'exposició Arxiu Bolaño, 1777-2003. Per aquest motiu, la festa literària organitza un homenatge a Roberto Bolaño, que inclou un recital, un debat, una lectura dramatitzada amb Àlex Rigola i l'estrena de la pel·lícula 'El futuro', d'Alicia Scherson, inspirada en 'Una novela Iumpen', de l'escriptor xilè i presentada a Sundance.\nProgramació especial per a nens\nEl Kosmopolis 13 també ofereix una programació especial dedicada al públic infantil i juvenil, que inclou un taller de física quàntica, un concert de cançons de ciència ficció, un programa de projeccions i quatre itineraris sobre la lectura, els llibres i l'edició a Barcelona.\nLa literatura inundarà els espais del CCCB mentre duri el festival, amb exposicions, projeccions del Canal Alfa, tertúlies del Cafè Europa i una trobada de revistes literàries digitals Bookamp III i molt més, entre d'altres. El final de festa anirà a càrrec de David Carabén, que interpretarà un seguit de cançons sobre l'amor i el desamor en un recital creat especialment per a Kosmopolis.


Raonament motivat - Coca de recapte\nEs tracta de buscar la informació que interessa, llegir-la com convé, de manera que sostingui allò del que hom està convençut a l’avançada. La política n’està plena d’aquesta forma de fer.\nAllò que diuen o fan els “nostres” és bo i si no és perfecte, immaculat, s’hi acosta molt. El que fan o diuen els “altres”, llevat d’excepcions, és tot el contrari. Sempre es troben proves, reals o imaginades, que ho avalen. No només en la política. En la vida social, en general, també succeeix quelcom similar.\nTrobo especialment preocupant que els diaris i revistes vagin plens d’aquesta forma de fer, perquè configuren, hi contribueixen almenys, una opinió pública poc informada i molt esbiaixada. Exemples a tocar: des de l’actuació dels Mossos a la voluntat de molts catalans de decidir si volen o no que Catalunya sigui un Estat.\nI així només s’aconsegueix que la separació del cos social augmenti de manera poc sensata. O és blanc o és negre, o amb mi o contra mi. Els grisos van camí de desaparèixer, els pontífexs són escassos i els separadors fan l’agost tot l’any.\nHo podem pagar car.


04.12.2015 | 07:23\nLa CUP i el PP€\nel PP i la CUP\nDiu una dita popular, amb tota la raó, per cert, que «els extrems es toquen» (per darrere, és clar) i això ho podem constatar darrerament a Catalunya, amb els comportaments del PP i de la CUP: uns d´extrema dreta, els altres, d´extrema esquerra; però tots dos igualment compromesos que Catalunya perdi la seva personalitat i, sobretot, a fer-nos avergonyir els catalans. És evident que si busquéssim semblances entre els dos grups€ en trobaríem moltes més: tots dos oposats al president de Catalunya; tots dos fent el ridícul més gran; tots dos perdent el respecte als catalans, tots dos amb aquell somriure còmplice de la feina mal feta, etc. etc.\nPuc dir que els del PP –almenys els que conec– tenen un adoctrinament; un fonamentalisme i, fins i tot un «talibanisme» sorprenent: la FAES ha fet «molt bé» el seu treball. De la gent de la CUP que conec, no puc dir el mateix, ja que no els conec a fons i, tampoc, sé si la CUP té la seva «FAES» particular€ Però, al capdavall, el que sí puc dir és que uns i altres, salvant les diferències ideològiques i generacionals, vénen a ésser el mateix: una colla de «fills de papà» consentits i, moltes vegades (massa vegades) autènticament mal educats.\nI tot això, la veritat€ faria riure –faria riure molt– si no fos que, clarament, fa plorar!!!\nLa festa és alegria i l´alcohol desinhibició. Què ho fa que a tantes persones els agradi l´alegria i la desinhibició? A la meva edat gaudeixo de la festa i de l´alcohol dins el límit de la mesura i la consciència. Tanmateix, les disfruto quan em ve de gust i no per costum.\nPer algunes persones, el món de la nit, de la festa i de l´alcohol és una sortida a les preocupacions, problemes personals i fugida a tanta opressió que imposa la societat. És la seva teràpia per excel·lència i la més cara si no ets un crac a manegar-te-les perquè t´ho paguin tot o bé siguis una ànima en pena que invita a tothom per no sentir-te sol.\nAquest món es pot convertir en una droga de la qual no puguis sortir; una addicció que et limiti i t´esclavitzi. És el canal més fàcil per fugir de tu mateix i si ho fas amb freqüència t´hi pots perdre completament fins al punt de quedar al marge de la vida.\nAntisistema radical per la governabilitat\nLes propostes i pretensions de la CUP ens portaran al fracàs més estrepitós que mai ha viscut Catalunya. A qui se li acut arribar a pressionar una possible nova investidura, amb una rotunditat negativa envers a l´Artur Mas? Crec que el partit en qüestió no valora prou el que han representat tant la dedicació com l´enteresa de president en funcions, per haver escoltat la voluntat reivindicativa d´una majoria de ciutadans que confien a poder assolir la nostra sobirania.\nAquest enrocament similar al dels populars no té cap base per justificar-se en negar el que per convicció es mereix. Vivim en un moment totalment desaccelerat, on la tossudesa i criteri molt dispar fa trontollar l´estabilitat de l´autonomia, ja que la posició de les fitxes puntuals a moure s´ha estancat i ha endarrerit la força escaient d´abans del 27-S. Mentre que Madrid, coneixent els perfils carregats de dubtes, s´aprofita de la incertesa actuant sense cap mirament per enderrocar-nos.\nCrec que tots els partits són igual de responsables, i que es permet irònicament la crítica fàcil del desconcert de govern. Caldrà tenir mesura i distingir el que de veritat convé per al poble i deixar de menysprear el líder veritable de la moguda.\nEl radicalisme exigent de la CUP no pot postular, com tampoc raure en voler-se identificar com a peça clau d´exigència. Procurem ser coherents, obrim els ulls a la necessitat escaient i fem possible una governabilitat sota l´empara de la nostra idiosincràsia.\nCarta oberta a l´alcalde de Banyoles, Miquel Noguer (CiU)\nJOSEP MARTí i ARNAU. GIRONA.\nBenvolgut alcalde, m´adreço a vostè, per explicar-li els greus fets que va provocar el tercer tinent d´alcalde Lluís Costabella (CiU), sobre el meu fill de 14 anys. Els fets es varen produir el diumenge 29 de desembre a la vila de Banyoles, al parc de la Draga, on es va fer una cursa de BTT organitzada per ArtSport Club Esportiu. El meu fill hi participava i en Lluís Costabella n´era uns dels àrbitres. Quan el meu fill estava a punt d´entrar a la meta, on estaven els àrbitres per fer el control d´entrada, es va trobar que diversos corredors també arribaven però en sentit equivocat. La reacció de l´àrbitre Lluís Costabella va ser de parar el meu fill i dir-li que s´apartés (de males maneres), que havia de fer el control d´arribada dels que venien en sentit equivocat. El meu fill li va dir que ell era el que arribava pel cantó correcte, ni així va entrar en raó, la qual cosa va provocar que el meu fill s´enfadés molt. La seva mare i més persones estaven intentant tranquil·litzar-lo i en L. Costabella s´apropa al lloc a increpar el meu fill, fet que va provocar encara mes ràbia i que llencés el casc per terra; quan l´obligació d´un àrbitre és callar i si s´escau fer un informe al final, però encara ho va embolicar més quan va xutar el casc i va marxar. Després jo vaig anar a demanar-li de parlar amb ell, i va fer veure que no sabia de què li parlava, al final vaig aconseguir que m´expliqués la seva versió, i el més greu de tot és que em va mentir, va dir que el meu fill li havia tirat el casc per l´esquena i només va apartar el casc amb el peu, quan al lloc dels fets hi havia molts testimonis que ho desmenteixen, això.\nPotser el meu fill, enfadat, va dir coses no correctes, però la diferència d´un a l´altre és que el meu fill és menor d´edat, no és qui es va equivocar primer i com pot comprendre un nen de 14 anys després de fer 10 quilòmetres per la muntanya, les pulsacions li van a 200 per minut. Encara que en L.Costabella no estava al lloc com a tinent d´alcalde el seu comportament no s´escau amb el càrrec que té, la vila de Banyoles no es mereix un representant que va provocar un nen i va mentir per excusar-se. Si volem un país lliure i democràtic ens sobren polítics amb aquests estils cacics.\nEl candidat al Senat per UdC, Pere Maluquer, no és llicenciat en Dret i en Sociologia, com publicàvem ahir a la pàgina 10, sinó que ha cursat estudis d´ambdues disciplines.


Serres de Cardó. Les muntanyes perdudes de les Terres de l'Ebre Serres de Cardó. Les muntanyes perdudes de les Terres de l'Ebre\nPàgina d'inici\tRevista\tSerres de Cardó. Les muntanyes perdudes de les Terres de l'Ebre\nNúmero 216 - Febrer 2016\nDescobrir un territori ple de tresors\tDes de l'any 2000, quan neix aquesta fal.lera als estats units, l'experiencia d'amagar objectes i publicar-ne les coordenades ha esdevingut un joc cada cop mes popular. Avui, un portal web publica diariament nous amagatalls. A hores d'ara n'hi ha 2.746.000 a tot el mon, dels quals 10.400 son A Catalunya. Griselda Guiteras (text) Jordi Folch (fotografia)\nSerres de Cardó\nLa redescoberta del massís invisible\tEl riu, l’Eix de l’Ebre i l’autopista circumden Cardó per totes bandes, però la muntanya sembla invisible, abandonada, protegida per la murallada de l’oblit. Cardó és el paradís vivent d’un món romàntic endèmic que ha sobreviscut miraculosament. Ens ho explica l’escriptor Andreu Carranza. Rafael López-Monné (reportatge fotogràfic)\nLlargarudes i invisibles\nRecorrem de punta a punta els 30 km d'un massís desconegut\tLa serra de Cardó, la serra del Boix i la serra del Coll de l’Alba formen un tot, un massís que és igual de llarg com d’invisible: viu eclipsat pels Ports. Per això, recorrem pam a pam els racons i les fondalades d’aquest territori sorprenent per fer-lo ben visible, com es mereix. Ens hi ajuden els pastors i els caminaires que l’han recorregut. Oriol Gracià (text)\nArrelats a la mateixa soca\nLa vida als pobles que viuen al peu del massís\tBenifallet, Tivenys, el Perelló, Rasquera i Tortosa tenen els seus propis vincles amb les serres de Cardó. L’apicultura, la pagesia, la caça o el pasturatge són alguns dels llaços que han unit els habitants dels pobles amb la muntanya. Algunes d’aquestes activitats ja no existeixen, però els nexes emocionals continuen ben vius. Silvia Berbís (text)\nEl somni del balneari\nVisitem la vall de cardó i hi rememorem l'esplendor del monestir i els banys\tL’antic balneari de Cardó, sotmès a un intens procés de degradació des que va tancar el 1967, espera una nova oportunitat per reobrir al públic i recuperar la dignitat de l’espai, un paratge de muntanya mediterrània d’alt valor patrimonial, històric i natural. Oriol Margalef (text)\n'Amb les cames i amb el cor'\nLes rutes a peu que ens connecten amb la bellesa balsàmica del massís Aquestes muntanyes necessiten cor. Necessiten qui les estimi, qui les vegi com el que són: un gran massís que s’alça al peu del mar, davant el Delta, amb vessants que es banyen en el gran Ebre, amb barrancs d’una salvatgia inusitada i ‘deserts’ de vegetació exuberant. Us proposem quatre rutes a peu per conèixer bé els racons sorprenents de les serres de Cardó. Rafel López-Monné (text)\nLa tòfona salvatge als ports\nAmb l’abandonament de masos i conreus, els senglars furguen les tofoneres que resisteixen a l’expansió del bosc. Ja només queda un tofoner als Ports, però l’ombra d’aquest tubercle està arrapada a les valls i els cingles. Viles com Morella celebren fires i jornades al voltant del diamant negre de la gastronomia de la zona. Descobrim una tradició que s’estén per tots els racons del massís Santi Valldepérez (text) Rafa Pérez (fotografia)\nCaminem pel sostre de Collserola\nFem un recorregut entre dues parades de ferrocarril, perquè no ens calgui agafar el cotxe, i visitem cims, fonts i racons històrics mentre unim els dos vessants de la serra de Collserola. Rafa López (text i fotografia)\nLa plana d’Hostalric, una cruïlla de camins\nDesprés de recórrer el patrimoni d’Hostalric, a la Selva, ens posem a pedalar i descobrim un entorn natural increïble, protagonitzat per la Tordera i la riera d’Arbúcies, que baixa des de les Agudes i el Matagalls. Rafael Vallbona (text i fotografia)\nDe Montblanquet al santuari del Tallat\nEn una zona boscosa de l’Urgell, al terme de Vallbona de les Monges, s’hi amaga Montblanquet. Des d’aquest poblet petit i pintoresc surt un agradable camí de tres quilòmetres que finalitza al capdamunt d’un turó amb vista, on s’emplaça el santuari del Tallat. Cecilia Lorenzo (text i fotografia) Charuca (il·lustració)\nNúmero\t Tria un número\t244\t243\t242\t241\t240\t239\t238\t237\t236\t235\t234\t233\t232\t231\t230\t229\t228\t227\t226\t225\t224\t223\t222\t221\t220\t219\t218\t217\t216\t215\t214\t213\t212\t211\t210\t209\t208\t207\t206\t205\t204\t203\t202\t201\t200\t199\t198\t197\t196\t195\t194\t193\t192\t191\t190\t189\t188\t187\t186\t185\t184\t183\t182\t181\t180\t179\t178\t177\t176\t175\t174\t173\t172\t171\t170\t169\t168\t167\t166\t165\t164\t163\t162\t161\t160\t159\t158\t157\t156\t155\t154\t153\t152\t151\t150\t149\t148\t147\t146\t145\t144\t143\t142\t141\t140\t139\t138\t137\t136\t135\t134\t133\t132\t131\t130\t129\t128\t127\t126\t125\t124\t123\t122\t121\t120\t119\t118\t117\t116\t115\t114\t113\t112\t111\t110\t109\t108\t107\t106\t105\t104\t103\t102\t101\t100\t99\t98\t97\t96\t95\t94\t93\t92\t91\t90\t89\t88\t87\t86\t85\t84\t83\t82\t81\t80\t79\t78\t77\t76\t75\t74\t73\t72\t71\t70\t69\t68\t67\t66\t65\t64\t63\t62\t61\t60\t59\t58\t57\t56\t55\t54\t53\t52\t50\t49\t48\t47\t46\t45\t44\t43\t42\t41\t40\t39\t38\t37\t36\t35\t34\t33\t32\t31\t30\t29\t28\t27\t26\t25\t24\t23\t22\t21\t20\t19\t18\t17\t16\t15\t14\t13\t12\t11\t10\t9\t8\t7\t6\t5\t4\t3\t2\t1