Projectes Àsia - Fundación Torres\nEs va col·laborar amb Shanghai Baby Home, centre de suport a l'atenció mèdica per als nens procedents d'orfenats a la Xina.\nDurant el 2017 es va col·laborar amb Shanghai Baby Home, centre de suport a l'atenció mèdica per als nens procedents d'orfenats a la Xina. Aquells que requereixen tractament mèdic especial són enviats des de diferents indrets de la Xina a Xangai per rebre el millor tractament possible. SBH aconsegueix fons per operar i brinda una segona llar que satisfà les necessitats físiques, emocionals i de desenvolupament dels nens durant la seva estada a l'hospital.\nAmb l'aportació de la Fundació Família Torres es van realitzar operacions a 3 infants.\nConstrucció d'una escola i un centre de formació professional per a més de 100 dones de la regió de Kadiri\nDurant els anys 2006 i 2008, la Fundació Família Torres va col·laborar amb la Fundació Vicente Ferrer en la construcció d'una escola i un centre de formació professional per a més de 100 dones de la regió de Kadiri. L'objectiu era facilitar a les comunitats "dàlits" (intocables) l'accés a una educació de qualitat per als seus fills de 6 a 16 anys.\nConstrucció d’aules escolars\nConstrucció de cinc aules a l'Escola Elemental Santa Anna, a Sant Pau.\nEl febrer de 2003 es va inaugurar l'Escola Elemental Santa Anna a la ciutat de Sant Pau a Filipines. La Fundació Família Torres va contribuir econòmicament en la construcció de cinc aules en aquesta institució que acull a nens i nenes orfes.


Pobla de Lillet: Salt o Font del Bisbe – Berguedà Experiences\nAquest és un dels molts indrets fantàstics i amagats que tenim a la nostra comarca del Berguedà. Gràcies a que no és molt conegut i que no és fàcil de trobar, l’entorn que l’envolta està molt ben conservat i no hi ha massificació. M’encantaria que després de publicar aquesta entrada al blog, se segueixi preservant l’entorn com fins ara.\nEs tracta de la Font o Salt del Bisbe situada dins el terme municipal de la Pobla de Lillet, encara que per accedir-hi cal agafar la carretera que va de la Pobla de Lillet fins a Sant Jaume de Frontanyà. És una carretera rural i, tot i que està asfaltada i poc transitada, cal anar en compte ja que és molt estreta i ens hi trobarem algun que altre pas innundable i segons quina època de l’any plaques de gel i/o gebre. Per tal d’agafar aquesta carretera, cal que creuem tot el poble de la Pobla de Lillet i continuar tot recte per la carretera B-402 direcció Ripoll. Uns quilòmetres més endavant trobarem el desviament cap a Sant Jaume de Frontanyà. Seguim per la carretera i passarem pel costat de l’àrea recreativa de la Pineda, però cal que continuem uns quilòmetres més endavant per tal de trobar una petita plana que ens permet estacionar-hi el cotxe.\nCOMPTE! La ubicació de la Font del Bisbe no està indicada ni té cap tipus de senyalització. Vam recórrer la carretera 3 vegades fins que vam veure unes roques que marcaven el camí i per on s’hi accedia. Deixem el cotxe al costat de la carretera (la plana per deixar-hi el cotxe es troba en sentit la Pobla de Lillet) i baixem a peu pel corriol que finalment vam aconseguir trobar gràcies a les roques que he comentat abans que indicaven el camí (aquestes roques estan situades al bell mig del camí per tal que els cotxes no hi aparquin). A pocs metres d’on tenim el cotxe aparcat ja comencem a veure la majestuosa bauma. Fem una roda de reconeixement pels voltants i veiem que per sobre la bauma hi ha un torrent, crec que s’anomena de Solls i que és el que cau per la bauma, i en crea el seu saltant d’aigua (tot i que en l’època de l’any que la vam visitar no hi havia gaire bé gens d’aigua, però l’indret en si ja tenia una bellesa particular i ja valia la pena haver vingut). Un detall que ens crida l’atenció la seva mega estalagmita. Es diu que antigament aquesta font la van construir per recollir l’aigua que degotava de la bauma, però que només era una espècie de plataforma i amb el pas del temps, aquesta ha anat agafant la forma de l’estalagmita que avui en dia veiem i sembla que estigui aguantant el sostre de la bauma. Si ens acostem a aquesta curiosa estalagmita veiem que hi ha un petit regueró per on brolla un petit fil d’aigua (escassa en aquest cas) suposadament per on s’agafava l’aigua de la font. Un cop hem vist en detall l’estalagmita ens aventurem a travessar per sota la bauma d’una punta a l’altra. Sota la bauna s’hi està molt fresc, però cal anar amb molt de compte amb el seu terra, ja que està ple de fang i és molt fàcil patir alguna relliscada. Des de sota la bauma veiem que l’aigua que cau del salt d’aigua continua torrent avall (el torrent de Solls és un petit afluent del riu Arija i també desemboca al Llobregat).\nAbandonem aquest bonic indret tot capturant-ne el seu preciós paisatge i aquí us en deixo un bonic recull:\nLes roques que ens prohibeixen estacionar el cotxe\nCamí per on s’accedeix a la Font del Bisbe\nCorriol que ens porta fins a la Font del Bisbe\nEspessa vegetació que no ens deixa veure la bauma\nArribant al sostre de la bauma\nL’entorn on ens trobem és molt verd\nLa bauma s’amaga entre la vegetació\nLa Font o Salt del Bisbe vista des de darrere la vegetació que l’envolta\nEl torrent de Solls per sobre la bauma\nTorrent de Solls\nL’aigua del torrent baixa escassa per sobre la bauma\nPoca aigua al torrent de Solls\nEl bassal de la bauma\nPetits fils d’aigua a la Font del Bisbe\nLa gran estalagmita\nCaminet per sota la bauma\nUn bonic perfil de l’estalagmita\nL’estalagmita, el bassal i la bauma\nFilets d’aigua molt escassos\nEl regueró de l’estalagmita\nAigua dins el regueró\nPoqueta aigua al sostre de la bauma\nLa poca aigua que baixava encara forma un bonic bassal\nEl bassal amb aigua força neta\nAigua que continua baixant per sobre la bauma\nL’estalagmita vista des de l’altra banda de la bauma\nPreciós paisatge des de sota la bauma\nDes de sota la bauma hi ha un caminet que puja cap a sobre d’aquesta\nL’aigua vista des de sota la bauma\nDes de sota la bauma contemplem el bonic indret\nLes roques curioses que hi ha sota la bauma\nEl torrent de Solls que segueix direcció la Pobla de Lillet\nPart frontal del Salt del Bisbe\nEl Salt del Bisbe vista general\nTorrent de Solls en direcció a la Pobla de Lillet\nEl corriol per on hem vingut\nAigua del torrent de Solls\nEtiquetat Berguedà, font del bisbe, Pobla de Lillet, salt del bisbePer queraltcardona2 comentaris\n2 pensaments sobre “Pobla de Lillet: Salt o Font del Bisbe”\n25 Desembre, 2019 a les 9:23 pm\nUn indret com dius ben amagat, meravellós. La llegenda diu que l’estalagmita que sembla aguantar el sostre es va formar pel pal d’un pastor que se’l va descuidar en aquest lloc. Aquest pastor es veia amb una jove de Sant Jaume de Frontanyà en aquest indret i un dia tot esperant-la es va deixar el pal i amb el temps s’anà omplint de la calç precipitada.\n26 Desembre, 2019 a les 9:13 am\nMoltes gràcies per tota aquesta informació Jordi! No coneixia aquesta llegenda. Molt agraïda per la teva aportació😊\n← Festa dels Templers de Puig-reig: Trobada Instagrammer\nPobla de Lillet: Ruta pel Catllaràs →


Crítica de Riddle Figure de Valet Parn (2011) - Satan Arise\nValet Parn - Riddle Figure (2011)\n1. Fabel 02:23\n2. Morpheus Fever 03:40\n3. Riddle Figure 03:55\n4. Dark Room Conjuror 03:39\n5. Fear The Bullet 03:38\n6. Neverland 04:18\n7. Till We Rise 04:08\n8. Blindfall 04:15\n9. Vletine's Night 03:46\nVeus: Steve Venardo\nGuitarra: George Emmanuel\nGuitarra: Jimmy Haursen\nBaix: Stathis Ridis\nBateria: George Canavari\nValet Parn és una banda grega que acaba de llançar el seu primer treball sense el suport de cap segell. La masterització es va produir als estudis Fredman (Opeth, In Flames, At The Gates, Arch Enemy ...). Aquest fet ja ens indica el convençuts que estan aquests nois en el seu treball.\nEl realitzar una crítica d'un disc que no pertany al teu estil sempre és una mica delicat perquè no saps si vas a poder captar la seva essència i detalls i alhora intentes fer-ho de la manera més objectiva possible i això sempre suposa un nou repte. Anem allà ...\nEn veure la portada la primera impressió és que es tracta d'un grup de metall progressiu, però Valet Parn no és un grup que s'hagi encasellar en una sola etiqueta, trash, groove, progressive ... totes serien correctes. El disc comença amb una intro que prepara el camí per al primer tema, Morpheus Fever, potser el més Trash del disc, un tema molt directe, agressiu, riffs i bateria contundents en contraposició amb una veu contundent però que ni segueix l'estereotip del Trash i és que Valet Parn no és tampoc un grup estrictament Trash. En els següents talls es va perdent l'essència trashera dels vells temps i el so és més modern, enriquit amb pinzellades progressives.\nUn detall a remarcar és la diferència d'estil de totes les pistes del disc, unes dures i contundents com Morpheus Fever o Riddle Figure, altres més relaxades com Till We Rise o Neverland i altres més tècniques i plenes de canvis com Valentines Night. Això fa d'aquest Riddle Figure un disc elaborat i ple de qualitat. El so i la producció són excel · lents.\nSorprèn que un grup capaç de treure un disc d'aquesta qualitat no vingui de la mà de cap segell discogràfic, però no crec que triguin a aconseguir-ho. Sigui quin sigui el teu estil Riddle Figure és un disc molt recomanable.


Les famílies anoienques que fan l’escola a casa expliquen la seva experiència\nDivendres, 29 juliol 2016. 03:00. Francesc Vilaprinyó i Albareda.\nEl 'homeschooling' és més que una moda. És una opció que han triat moltes famílies de Catalunya i també a l'Anoia. Fa temps que cerquen el reconeixement de la Generalitat. Famílies com les de Pau Boada ho han viscut en diferents generacions; altres, com Enric Bayà i Helena Fernández, ho han triat amb naturalitat i no se'n penedeixen.\n"Per què no?". És la reflexió que han fet diverses famílies de la nostra comarca en relació al 'homeschooling', altrament dit, l'escola a casa. Almenys mitja dotzena d'unitats familiars de l'Anoia han optat els darrers anys per escolaritzar els seus fills a casa. És el cas de Pau Boada, que ja com a nen va viure-ho i que ho ha repetit amb els seus fills fins aquest any; també és el cas de la família d'Enric Bayà, tousencs, que van decidir optar per aquest camí. A Catalunya, mig miler de famílies han optat per aquest sistema, que compta amb una coordinadora.\n"No recordo quin moment concret vam decidir escolaritzar els nostres infants a casa", explica Bayà, "de fet, la meva forma de pensar era que després de tenir un fill, és que estigués amb nosaltres. L'escola era una opció, però no vam veure que fos el camí". En la seva experiència personal, molt abans de ser pare, ja s'havia interessat pel 'homeschooling' i havia conegut una altra família "a Pinedes" que ho veien com a opció però que ho van desestimar per motius logístics (En realitat fins avui dia segueixen fent escola a casa, però al setembre comencen a escola "alternativa". Tenen 8 i 5 anys). El tousenc comenta que "hi ha més famílies que ho han fet, però no es donen a conèixer", mentre que al Bages hi ha més casos.\nA casa dels Boada, pierencs, ja havien viscut el 'homeschooling' de petits, amb els seus germans. "Ja ho havia viscut a casa i estàvem junt i a gust" i a més, "a l'escola costa molt més mantenir els interessos de cada nen; en canvi, a casa tractes cadascú com ho necessita". El Pau confessa que "ens hi hem anat trobant, però no havíem tingut de manera clara la idea de fer-ho. Preferíem reduir les hores de feina i estar més estona amb ells a casa i quan el gran podria haver començat primària, vam decidir fer 'homeschooling'". Ara, amb el gran, en Jan d'11 anys, han decidit fer un tomb: "els cridava l'atenció l'escola i han començat a anar-hi. El centre no hi ha posat cap problema". Va ser el desembre passat i "no hi ha hagut cap interferència en l'adaptació".\nDe fet "no ha suspès cap assignatura: en algunes té les notes més altes i altres més baixes" tot i que assegura que "no donem massa importància les notes que tregui, valorem més la integració. Tant el gran com les nenes -més petites- ho han portat molt bé i els tutors estan contents".\nPau Boada apunta que "hi ha mil maneres de fer l'escola a casa" i "fèiem una barreja de tot. Allò més bàsic és cercar el que motivi més al nen i treballar en base a projectes. També hi ha moltes sortides amb finalitat educativa" i, com a guia, "seguíem el currículum oficial de la Generalitat". Formen part de la Coordinadora Catalana que hi ha de 'homeschooling' i d'aquesta en sorgeixen moltes trobades, visites guiades a llocs -una de les darreres, a l'accelerador de partícules a Bellaterra- i diverses reunions cada any.\nAquestes trobades "creen llaços i amistats. Són freqüents, hi ha un moviment constant, és una manera de conèixer altres experiències, ens ajuden molt". A l'Anoia, "no s'ha fet mai una trobada. Com a molt hi ha hagut mitja dotzena de famílies. Per amistats, a més, hem tingut més afinitat amb gent que fa 'homeschooling' a altres comarques".\nEls fills de l'Enric i la seva parella, Helena, tenen 7, 5 i 1 anys, cosa que significa que el gran està en edat de primària ja. La manera que es desenvolupen les matèries i s'imparteixen "és molt diferent en cada casa que fa 'homeschooling'". En el seu cas, adapten també principis de la corrent de l''unschooling', que consisteix en "seguir els interessos dels nens i saber què els motiva". Apostar íntegrament per l''unschooling' "és arriscat i nosaltres preferim un model mixte". L''unschooling' "és sobretot no mirar de reproduir a casa el que has vist a l'escola".\nEl model de l'Enric i l'Helena és molt diferent. I hi creuen: "en una hora d’escola a casa, amb la feina ben feta, pots avançar l'equivalent a una setmana al centre educatiu. Ets tu i el teu fill o filla i s'hi està interessat en la matèria, ho assimila en un obrir i tancar d'ulls".\nEl seu mètode intenta ser "molt vivencial". Sobre la seva pròpia formació Enric es considera "autodidacta". Treballa d'informàtic, mentre que la seva parella és terapeuta, amb un grau superior de traducció i interpretació i llengua de signes. Els fonaments per a educar als seus infants no han estat a la babalà. "Hem preguntat molt i explorat molt, per qualsevol pas a fer, per qualsevol cosa, hem cercat referents i intentat trobar recolzament". Les famílies que fan 'homeschooling' també volen destacar els "falsos mites" sobre el mètode i sobre el perfil de les famílies. Bayà subratlla que "ni som gent rica, ni yuppies, res d'aquest estil", sobre l’estatus socioecònomic que tenen: "som famílies normals, la majoria no nedem en l'abundància".\nLa socialització dels nens i nenes també és una qüestió de les que hi ha sobre la taula i que ha tingut molt de relleu en algunes de les crítiques a l’escola a casa. "És una preocupació comprensible. Per la nostra part, en primer lloc, els nens no deixen de sortir. Ens trobem amb altres famílies al parc de Tous cada tarda" detalla Bayà. La socialització pot ser "una preocupació comprensible. Ara mateix, la directora de la coordinadora d'escoles a casa de Catalunya ha enllestit un estudi sobre com es duu a terme la socialització. Les conclusions són que no és una socialització només horitzontal amb nanos de les seves respectives edats, sinó que en aquests casos de 'homeschooling' és multigeneracional", és a dir, "no es focalitza en una classe i no es creen rols de grup. Normalment, el nano educat a casa parla amb persones de diferents generacions sense recances , no només amb nens i nenes de la seva aula i edat. Això ho veiem cada dia que anem al parc".\nA nivell familiar, els Bayà-Fernández tenen quinze cosins i cosines , "s'hi porten molt bé". Se socialitzen també amb activitats extraescolars i trobades amb altre gent que educa a casa. De fet, l'Enric comenta que "hi ha tres professors a la meva família pròxima i t'has d'estar explicant sovint perquè ho fas, però no hi ha hagut un rebuig frontal. Els meus pares, per exemple, els ha acabat agradant".\nPau Boada entén que "podem tibar molt d'activitats com les corals o en esports, que són altres espais de socialització". Els seus tres fills "han anat provant coses diferents. No a música, però sí a bàsquet, les corals...". La diferència entre el 'homeschooling' de fa 25 anys, el que va viure com a nen, i el d'ara és que "ara el contacte amb altres famílies és més natural, ara no hi ha tantes reserves per dir-ho, tot i que algunes famílies encara temen que se sàpiga".\nL'escola a casa està en una situació d'al·legalitat. Boada assegura que "jo mateix vaig parlar amb l'anterior consellera, perquè volem que regulin l'escola a casa com una opció normal d'ensenyar. Molt estranys són els casos de famílies que acaben a judici per educar a les llars, però Enric Bayà comenta que "no li agradem gaire a la fiscalia de menors". La qüestió és que el 'homeschooling' es va estar a punt de regular amb una esmena a la llei d'educació de l'època del Tripartit, però en un darrer moment es va canviar per educació "no presencial". "Ens vam quedar amb un pam de nas" recorda Boada. Caldrà esperar.\nQuatre estudiants de l'EEI, convidats a la xinesa Universitat de Sichuan\nEnsenyament engega una nova fase de les millores a l'INS Joan Mercader\nMés de 100 nens i nenes han participat a l'Escola d'estiu del col·legi Jesús Maria\n29 de juliol 2016.21:06h\nEstic totalment d’acord en el que diu el Jordi I penso que realment hauríem de fer una gran reflexió.\n1 d'agost 2016.11:55h\nDoncs no, no existeix una paraula en català que expressi exactament el que significa Homeschooling, i aquest es el cas en que s accepta usar un neologisme.\n29 de juliol 2016.10:03h\nHola Jordi, comprenc el teu comentari, i ha sigut un tema de llarga discussió en el nostre col.lectiu.\nHo anomenem així, ja que per tradició (en països de parla anglesa és habitual i comú... Llegir més educar a casa) aquesta etiqueta engloba el fet d’efucar a casa incloent totes les seves vessants i opcions.\nEn català, i per motius culturals, cada nomenclatura és molt concisa respecte al col.lectiu que engloba, i n’exclou automàticament d’altres (hi ha tantes opcions com famílies...).\nAdoptant el mot anglès ’homeschoolling’ establíem un marc més integratiu.\nEspero haver-me explicat prou bé.\n29 de juliol 2016.17:20h\nEXCUSES DE MAL PAGADOR!!!!!\nLO VOSTRE NO TE NOM...... BLA,BLA, BLA I BLA.\nJordi Nadal Muset\n29 de juliol 2016.08:24h\nNo hi ha cap paraula en català per descriure això?. Ho sento, però no m’agrada que tant catalanes com som, possem noms amb Anglès a totes les coses noves.\nAvui en dia si algú diu berberechos... Llegir més en comptes d’escopinyes tothom es possa les mans al cap i en canvi...


Un chat botté: REGGIO EMILIA a la base de tot plegat\nREGGIO EMILIA a la base de tot plegat\nAmistats properes, coneixedores del món de l'ensenyament, com la Rosa o l'Encarna, ens en podrien dir moltes coses dels inicis de les Escoles bressol, fa més de 4o anys, a la zona italiana de Reggio Emilia.\nEscoles que parteixen de la idea que l'infant és "una persona amb un gran potencial, que aprèn i creix a través de la relació amb la resta del món i desenvolupant tots els seus llenguatges: expressius, comunicatius, simbòlics, cognitius, ètics, metafòrics, lògics, imaginatius i relacionals, a través de tallers amb objectes, pintures, etc."\nLa Berta Bocado ha anat coneixent el món de les escoles bressol a través del projecte Nascuts per llegir, però pel poc que sap d'aquest període tan important de l'educació dels infants, li agrada pensar que la concepció de l'ENTORN EDUCATIU d'aquests centres és molt propera a la que s'ha buscat sempre a l'àrea infantil de la Biblioteca.\n"Diguem només que l'ENTORN és un element constitutiu de tota recerca teòrica i política sobre l'educació. [...]\nAlgú ha escrit que l'entorn ha de ser una mena d'aquari on es reflecteixin les idees, la moralitat, les actituds i les cultures de les persones que hi viuen. "\nSi us interessa el tema, a través de Rosa Sensat podeu trobar molta informació... totes les cites són tretes del catàleg de l'exposició "Els cent llenguatges dels infants" que al 2005 es va fer a l'Escola d'Estiu.\nAquest poema és el que donava títol a l'exposició:\ncent mons per inventar\nLi diuen: que pensi sense mans\nque estimi i se soprengui\nli'n roben noranta-nou.\nPublicat per Berta Bocado a 10:09\nEtiquetes de comentaris: BIBLIOTECA, EDUCACIÓ


Ipomea Espai: Taller Reflexió del TDAH\nAportaré la meva visió del nomenat TDA/H, des d’una perspectiva\ndinàmica i gestàltica.\nAlhora es tracta d’un taller vivencial on obrirem un espai per veure\nquè ens passa com a pares, mares i mestres, davant la impulsivitat,\nhiperactivitat i dificultat d’atenció. Per apropar-nos des d’aquí al\nque cada fill/a i alumne ens està dient, amb les seves dificultats en\nl’escola i família.\nEl taller es portarà a terme el sábado 6 d'abril de 11h a 12h del matí.\nPer assistir s'ha de reservar plaça, ja que són limitades, enviant-nos un email a:\nTerapeuta Gestalt d'Infància i Adolescència


La Massana modifica el pla urbanístic perquè es pugui ampliar un aparcament privat al centre - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLa Massana modifica el pla urbanístic perquè es pugui ampliar un aparcament privat al centre\nEl comú destinarà 192.000 euros per millorar les captacions d’aigua potable dels Hortons, que abasteix el poble de Sispony\n17/08/2020 (11:26 CET)\nL'aparcament que es voldria ampliar. Toni Solanelles\nEl comú de la Massana ha aprovat la divuitena modificació del pla d’urbanisme per facilitar que un propietari privat pugui ampliar un petit aparcament ja existent en l’actualitat a tocar de l’avinguda de Sant Antoni, a la carretera general, just a l’altura de l’hotel Marco Polo. El projecte encara és embrionari i la corporació ha fet els canvis oportuns perquè el particular pugui disposa del terreny necessari per impulsar el pàrquing.\nLa cònsol major, Olga Molné, que s’ha abstingut en la votació per la proximitat que l’uneix als propietaris, ha explicat que si finalment es tira endavant el projecte es guanyaran unes places d’aparcament al centre de la parròquia que sempre són benvingudes atès que n’hi ha necessitat. No obstant això, però, no està ara clar que la iniciativa vagi endavant. Des del punt de vista comunal, això sí, s’han fet els passos necessaris per tal que pugui ser possible.\nTècnicament, en una sessió de consell de comú de tràmit aquest matí, s’ha donat llum verda a l’aprovació definitiva de dues modificacions del pla d’urbanisme per rectificar límits entre unitats. I també s’ha aprovat una modificació entre dues unitats del mateix propietari per poder disposar de més terreny en una d’elles. Aquí és on s’hi hauria de fer l’aparcament. O ampliar-lo, vaja. Fins que no hi hagi el projecte damunt la taula, però, no es pot assegurar quantes places de més s’oferirien.\nEn la sessió també s’han aprovat un parell de suplements de crèdit per tal de poder adjudicar dues obres. Especialment significativa és la inversió de 192.000 euros que es preveu fer per millorar la captació d’aigua potable dels Hortons, que abasteix el poble de Sispony. Els serveis, com ha indicat la cònsol menor, Eva Sansa, han quedat obsolets i s’han d’anar fent actuacions de millora arreu. De fet, durant tot el mandat es preveu invertir més de mig milió d’euros per millorar les captacions. Fa poc ja es va donar llum verd a una actuació a la Caubella.\nEn el cas dels Hortons, les obres es preveu que comencin a finals d’aquest mes d’agost. Es tracta de la reforma de quatre captacions que proveeix el dipòsit de Fenerols, recentment reformat, que abasteix, com s’ha dit, el poble de Sispony. Els treballs haurien d’estar enllestits l’octubre.


Marc-Etienne, international brand coordinatior - Anglais\nEstem asseguts a la terrassa, a l’agència, a l’ombra per no desfer-nos sota el sufocant sol de juliol. L’estiu ja és aquí i comença a fer olor de vacances, així que no ens ve de gust parlar de feina o projectes, comencem a parlar de viatges, vacances i paisatges exòtics.\nAquest any, Marc-Etienne – aka Marco – se’n va a Bali. Platges de sorra negra, marisc de Jimbaran, camps d’arròs prop d’Ubudu… Tots els detalls del viatge estan curosament preparats. Li encanta planificar, segurament com a conseqüència de la seva feina ;). A en Marco li agrada saber on va.\nÉs el seu desè any celebrant l’aniversari de Logic Design. Quan era un estudiant, en Marco solia somiar en reinventar el logotip de Danone i els seus packagings. Uns quants anys més tard, quasi per casualitat, es va unir al Team Creatif com a becari. Ell no sabia res del sector, però l’entorn de l’agència, ple de reptes, el va seduir instantàniament. Es va quedar 5 anys en aquesta primera agència, treballant amb grans clients, incloent-hi Danone!\nQuan el seu excap el va trucar per convidar-lo a treballar a Logic Design, es va unir a l’agència. Va treballar durant 10 anys amb Nestlé. “És cert que estar 10 anys treballant amb el mateix client pot sonar com a molt de temps, però va ser molt enriquidor: vam desenvolupar marques, vam afrontar reptes, tant estratègics com creatius, i vam millorar els nostres mètodes de treball”.\nL’any passat, en Marco va deixar l’equip de Nestlé per començar a treballar en la marca de Logic Design, els mètodes de treball i el mètode Open Pilot. La nova manera amb què treballem fomenta l’open-mindedness, l’empatia i la co-construcció. El client, el consumidor i l’agència es converteixen en socis reals. Si en Marco ha treballat durant tant de temps a Logic Design és probablement perquè, com l’agència, creu en el col·lectiu i en el treball en equip. “Treballant com un equip som més forts, anem més lluny. Podem fer canvis reals”.\n#foodaddict : creativity and food


El comitè d'empresa denuncia grans càrregues de treball i deficiències a l'hora de cobrir les baixes\nEls treballadors de la Xarxa Santa Tecla tallen la Rambla Vella | Caralp Mariné\nUna cinquantena de treballadors de l'Hospital Sant Pau i Santa Tecla han sortit aquest matí al carrer per protestar en contra de les condicions de treball. A les 11.15 del matí han tallat la Rambla Vella de Tarragona provocant cues de cotxes. Els treballadors volen recuperar el que han perdut durant aquests anys de retallades, ja que diuen, que no se'ls ha revertit la situació com si s'ha fet als centres de titularitat pública.\nDenuncien la precarietat laboral\nCharo Lorenzo, presidenta del comitè de treballadors de l'Hospital, ha dit que els treballadors pateixen excés de treball, sobrecàrregues de feina importants i que compten amb plantilles reduïdes que no permeten substituir les baixes o vacances. Per tot això demanen que es recuperi la situació que hi havia abans que el 2010 entressin en vigor les retallades.\nEls treballadors davant de l'Hospital | Caralp Mariné\n«Quan van arribar les retallades se'ns van aplicar igual que al sector públic, però quan el sector públic recupera coses a nosaltres no se'ns aplica», ha denunciat Lorenzo. Assegura que mentre que els centres de l'ICS, és a dir, de titularitat pública, han anat revertint la situació, els centres concertats, com el cas d'aquest hospital, no han millorat la situació i per això reclamen que es reverteixi el problema.\nEn aquest Hospital, segons Lorenzo, hi treballen unes 600 persones i pel que fa al conjunt de la Xarxa Santa Tecla, unes 2.200. Els professionals de l'atenció primària de la Xarxa també fa mesos que protesten per les condicionis amb les quals treballen.\nNegociació del conveni laboral\nUn altre dels motius que ha portat als professionals de la xarxa al carrer és la finalització del conveni laboral que s'ha de tornar a negociar amb la patronal. De fet, tots els centres proveïdors de la Generalitat, que s'agrupen sota el paraigua del SISCAT, han de negociar de forma conjunta el nou conveni amb la patronal.\nLa protesta dels treballadors de l'Hospital Santa Tecla | Caralp Mariné\nSegons Lorenzo no s'ha arribat a cap acord satisfactori pels treballadors i podria ser que es quedessin sense conveni mentre no es firma el nou. Aquesta treballadora ha avançat que seguiran havent-hi més mobilitzacions en aquest sentit a tot Catalunya, ja que al SISCAT hi treballen 44.000 treballadors.


La nova alcaldessa debuta amb la reducció del seu sou en 15.000 euros anuals\nInicio L'Horta Sud Alaquàs La nova alcaldessa debuta amb la reducció del seu sou en 15.000...\nLa nova alcaldessa debuta amb la reducció del seu sou en 15.000 euros anuals\nElvira García, nova alcaldessa d’Alaquàs, ha presidit el dimecres 23 de juliol el primer ple de la Corporació municipal. En la cesio, s’ha aprovat la nova organització municipal designada per la primer edil així com la fixació de les retribucions. En aquest sentit, i dins de la política d’austeritat que ve practicant l’Ajuntament d’Alaquàs davant l’actual situació econòmica, l’alcaldessa ha decidit reduir-se en un 20% el sou estipulat de primer edil, és a dir, 15.000 euros menys al any.\n+ El PP considera la rebaja de sueldo un “lavado de cara” que llega “tarde y mal”\nEl ple també ha acceptat la renúncia de Jorge Alarte com a regidor de l’Ajuntament d’Alaquàs, presentada el passat 13 de juliol per registre d’entrada i s’ha donat a conèixer l’organització municipal designada per la nova alcaldessa, que ha ratificat a tots els regidors i regidores de l’equip de Govern en les seues competències.\nPel que fa a la distribució de les àrees i regidories, l’alcaldessa continuarà tenint al seu càrrec la competència en Educació, Cultura i Benestar Social i assumirà també seguretat ciutadana i la Jefatura de Policia Local. Les regidores Isabel Mondéjar i Eva Martínez assumiran la primera i segona tenència d’Alcaldia respectivament.\nS’amplien, a més, les competències i atribucions de medi ambient que corresponen als regidors Eva Martínez i Vicent Soriano. L’Alcaldessa d’Alaquàs ha anunciat també l’entrada de la regidora Camila Álvarez, que assumirà la Regidoria de la Tercera Edat.\nEn la mateixa sessió s’aprovà també un Pla de Sanejament econòmic proposat per l’Alcaldia de l’Ajuntament que anirà destinat a la xicoteta i mitjana empresa i que permetrà que tots els proveïdors de l’administració puguen cobrar en un termini límit d’un mes. Aquest Pla forma part de les mesures extraordinàries i urgents posades en marxa pel Govern central per facilitar a les entitats locals el sanejament dels deutes pendents de pagament amb empreses i autònoms.\nEn el Ple s’ha presentat també la proposta d’adjudicació provisional del Servei Integral de Recollida de Residus, que permetrà la renovació integral de tota la xarxa de contenidors així com dels camions de recollida de fem, que estaran adaptats a les noves condicions mediambientals. L’empresa adjudicatària s’ha compromès, com a condició exigida per l’Ajuntament d’Alaquàs, a contractar en un 100% a persones inscrites en el Servef d’Alaquàs i a un alt percentatge de dones en situació de risc social.


Conte d'en Santi - "3, 2, 1 i a ballar!" - Fundació el Maresme\nConte d’en Santi – “3, 2, 1 i a ballar!”\nAmb els contes d’en Santi es pretén treballar el respecte a la diferència i a la diversitat, així com les dificultats que podem tenir totes i tots. Els textos són senzills i propers. El fil conductor és en Santi, un personatge que es presenta abans d’iniciar el conte.\nA cada conte d’aquesta col·lecció es planteja una dificultat amb què es pot trobar en Santi o un/a company/a seu i diferents estratègies per poder-hi reflexionar. Són situacions d’escola properes i quotidianes, que ens apropen a diferents discapacitats o diversitats.\nquantitat de Conte d'en Santi - "3, 2, 1 i a ballar!"\nCategoria: Contes Etiqueta: contes d'en Santi\nConte d’en Santi – “Com t’ho puc dir?”\nConte d’en Santi – “Ens podem equivocar”\nConte d’en Santi – “Pluja de colors”\nConte d’en Santi – “Pati i… acció”\nConte d’en Santi – “Ens podem equivocar” Conte d’en Santi – “Com t’ho puc dir?”


Centenars de taxistes tornen a sortir al carrer per reclamar una pujada de les tarifes\nCentenars de taxistes han paralitzat la Via Laietana i els accesos a la plaça Sant Jaume per demanar una pujada de les tarifes. El Grup de Taxistes Independents ha mostrat el seu desacord amb l'increment de tarifes d'un 3,6% que ja s'aplica des de la segona quinzena del mes de desembre. Aquest col·lectiu considera insuficient la pujada i proposen un increment tarifari del 24,68%. Segons diuen els convocants, amb l'últim augment establert per l'Institut Metropolità del Taxi han de doblar jornades per poder tenir un sou digne.\nLa manifestació, que no ha comptat amb el suport de la resta d'associacions de taxistes de Barcelona, han provocat un col·lapse circulatori a tot el centre de la ciutat des de quarts de dotze del migdia i fins passada la una, quan s'ha desconvocat. Els vehicles s'han concentrat al carrer Pau Claris des de la Gran Via fins a l'edifici de Correus i han ocupat tota la Via Laietana en sentit de baixada. Aquest col·lectiu, que ja es va manifestar el 10 de desembre, considera insuficient la pujada marcada per l'Institut Metropolità del Taxi i proposa un increment tarifari progressiu anual fins al 24,68%. El Grup de taxistes Independents acusa l'Institut de no voler negociar aquest augment i ha demanat la dimissió del seu president, Francesc Narváez. Des de l'Institut Metropolità del Taxi es consideren injustificades aquestes demandes atès que les tarifes s'han apujat més d'un 20% els últims anys, mentre que l'IPC ha estat del 14,3%. José María Soto, president del col·lectiu de Taxistes Independents, ha mantingut una reunió amb el el sotspresident de Tansports Metropolitans de Barcelona (TMB) i segon tinent d'alcalde, Jordi Portabella, que es reunirà amb el col·lectiu del 5 al 15 de gener per arribar a un acord. Els taxistes tenien previst iniciar noves concentracions el 8 i el 15 de gener, però s'han compromès a desconvocar-les si s'arriba a un acord.\nAnar amb taxi és ja un 3,6% més car, un augment que no satisfà ni taxistes ni consumidors\nCentenars de taxistes col·lapsen el centre de Barcelona en protesta per les noves tarifes


Consum va rebre 1.206 queixes i 155 denúncies a Lleida el 2017\nBALANÇ AGÈNCIA CATALANA\nEn va resoldre 658 per la via de mediació\n© Usuaris de telefonia mòbil.\nL’Agència Catalana de consum va atendre el 2017 a la demarcació de Lleida un total de 4.336 consultes i 1.206 reclamacions, la qual cosa implica un descens del 8,72 i del 18,46 per cent, respectivament, en relació amb el 2016. De les queixes que van acceptar, 658 es van resoldre per mediació, un 35,3% menys que el 2016, i 175 per la via de l’arbitratge, un 65,09% més.\nEls serveis de telecomunicacions i internet (32%) i d’electricitat, gas i aigua (23,1%) van encapçalar les reclamacions ateses. D’altra banda, va rebre 155 denúncies per pràctiques irregulars, set més que l’any 2016, la majoria per serveis d’electricitat, gas i aigua. Així mateix, en va tancar amb sanció onze amb multes que van sumar 34.400 euros.


Publicat 24/10/2020 19:07CET\nEl tècnic no entén el VAR a Espanya, en un "moment decisiu" del clàssic\nL'entrenador del FC Barcelona, Ronald Koeman, ha qualificat de "moment decisiu" el penal assenyalat sobre Sergio Ramos i que el jugador del Reial Madrid ha convertit per donar avantatge als blancs al Camp Nou, derrota (1-3) en el cinquè partit de lliga d'un Barça que té en contra" al VAR.\n"Per a mi no és penal, he dit a l'àrbitre si algun dia em podrien explicar el tema del VAR a Espanya. Fa cinc jornades que juguem i el VAR només ha entrat en contra del Barça. Mai no ha entrat ni amb Messi contra el Sevilla, ni en les dues faltes que eren vermella contra el Getafe. La meva pregunta a l'àrbitre ha estat per què hi ha VAR només en la nostra contra", ha dit en roda de premsa.\n"El VAR pot ser molt bo, però per a tots els equips", ha afegit el tècnic holandès, que ha assenyalat que la caiguda de Ramos davant Lenglet ha estat desacompassada. El preparador local no ha dubtat a apuntar aquesta acció del 1-2 com a "decisiva". "És normal que els jugadors del Reial Madrid facin tot allò que pugui perquè l'àrbitre els xiuli el penal. L'àrbitre decideix i diuen que és penal, no vull dir res més, però sí era un moment decisiu en el partit", ha lamentat.\nEn l'àmbit esportiu, Koeman ha justificat el seu canvi de posicions en l'onze. "Ha estat el nostre pla per a aquest partit de tenir control, hem canviat la posició de Leo i hem posat a Ansu com a referència per mirar de buscar profunditat i tenir jugadors a banda amb un bon control de la pilota i jugar entre línies. Crec que hem fet un bon partit", ha explicat.\n"Quan anavem perdent hem mirat de millorar amb els jugadors sobre el camp i després hem optat per donar més frescor a la banda amb Dembélé i Trincao, i Griezmann a dalt amb Leo. Al final havíem d'arriscar i no m'importa perdre 1-2 o 1-3", ha afegit.


El tren passa | UCRONIES\n← Neula que llaura el record\nLa poesia és… →\nEl tren passa en estrepitós silenci;\nno s’atura, no cessa mai de passar,\nignorant de les humanes estacions\nque hem disposat en els camins.\nÉs un enfilall de carros antics\ni moderns ple de civilitzacions\ni de llinatges que es donen la mà\n–sembla que diguin «jo vaig passant».\nEl comboi travessa tots els espais,\ncom la carícia inacabable d’un déu;\ndarrere les finestres hi ha pler de gent\nque se m’assembla i em mira.


Com recuperar la forma després de l'estiu | EscolaVitae Cicles Formatius\nHome > Notícies Formació Esportiva > Noticies Educació > Com recuperar la forma després de l’estiu\nCom recuperar la forma després de l’estiu\nL’estiu arriba a la seva fi i amb ell tots els excessos dels quals és sinònim: durant aquesta època tenim notòriament més vida social pel que bevem i mengem més i pitjor, portem una vida més relaxada que acostuma a ser també més sedentària, canviem les nostres rutines d’exercici per estirar-nos al sol o simplement no fer res, també ens privem de menys coses… Tot això està molt bé perquè és important gaudir de les vacances però és probable que en acabar l’estiu, al moment de tornar a les nostres obligacions i rutines de sobte ens trobem en pitjor forma física i per això setembre és com gener, un mes de bons propòsits i intencions, per la qual cosa recuperar la bona forma física pot ser un dels objectius del nou curs.\nSi abans de l’estiu solies practicar exercici de forma regular i durant l’estiu amb prou feines has entrenat és molt important que recuperis l’hàbit de forma gradual, sinó podries lesionar-te, veuràs com abans del que pensis has recuperat el teu fons habitual.\nSi per contra no solies practicar exercici és un bon moment per iniciar-se, apunta’t a un gimnàs o surt a fer running dues o tres vegades per setmana.\nSi estàs molt atrafegat i et costa trobar temps per practicar exercici a l’ús comença per afegir rutines saludables contra la vida sedentària. Pots aixecar-te mitja hora abans i invertir aquest temps en anar amb bicicleta o caminant a la feina. També pots evitar ascensores i fer servir escales.\nOblida’t dels gelats que tant has gaudit a l’estiu i substitueix els teus àpats d’entre hores per fruites de temporada i fruits secs. Si menges a la feina, acostuma’t a portar-te el menjar de casa en un tupper, així podràs controlar millor que i quant menges, millor oblidar-se de menjadors del treball i menús del dia.\nUn altre consell important és que aparquis l’alcohol per als caps de setmana i ocasions especials i procuris no beure refrescs. Si t’avorreix l’aigua pots provar diferents infusions o sucs naturals.\nA més de tot el comentat anteriorment, cal tenir en compre que és molt important evitar l’estrès i dormir unes 8 hores al dia.


Avui en dia, streaming d'àudio està rebent més popularitat. Podeu escoltar àudios corrent por so de podcasts, l'estació de ràdio d'Internet i llocs web de mitjans socials etc.\nNormalment, aquestes àudios corrent no permet vostè descarregar-los directament al seu PC. Però què ha de fer si necessiteu la música de corrent per a ús? Vostè pot convertir streaming d'àudio a MP3 utilitzant una gran streaming d'àudio a MP3 converter — TunesGo.\nEl principi que adopta aquest app elegant és enregistrar el streaming d'àudio mentre es reprodueix a través de targeta de so del seu ordinador. Així aquest streaming d'àudio a MP3 converter pot ajudar a aconseguir el streaming d'àudio a MP3 sense cap pèrdua de qualitat d'àudio. Només té una oportunitat!\nPas 1: Instal·li i marxa corrent a Convertidor de mp3\nPer descarregar aquesta enregistradora d'àudio de corrent, simplement donar l'enllaç sota un èxit. A partir de llavors, ha d'instal·lar TunesGo fent clic doble l'arxiu de .exe. Finalment, introduir la interfície principal amb el llançament de l'Enregistradora d'àudio de corrent.\nPas 2: Començar a gravar mp3 lliure fluir\nAnar a la interfície principal, després que has de fer clic al botó que diu "Recorder" es troba a la part esquerra i superior de la pantalla. Del seu navegador, cerca després reproduir l'àudio de corrent específic que voleu enregistrar.\nAquest corrent gravadores d'àudio automàticament començarà a gravar a mp3 lliure corrent tan aviat com la targeta de so de l'ordinador comença a tocar-lo. Només donar el mateix botó llegint "Recorder" un altre cop quan es fa l'àudio de corrent per sol·licitar formalment l'eina per aturar l'enregistrament.\nTunesGo es diferencia d'altres convertidors de mp3 corrent en aquell suprimia la necessitat d'indicar el seu format desitjat a la sortida com ara MP3, per exemple. Instantàniament es registra corrent música en MP3 format. Per a localitzar els arxius de MP3 que s'emmagatzemen al seu ordinador, simplement feu-hi clic i després trieu "Obert a la carpeta"\nConsells: Què pot fer amb els corrent arxius MP3 àudio enregistrats\n1. jugar el streaming d'àudio en iTunes o qualsevol intèrpret de medis compatible amb MP3 com iPod així que pots gaudir en qualsevol moment i en qualsevol lloc. Simplement pot transferir l'àudio de corrent a iTunes amb aquest corrent a Convertidor de mp3 només fent clic l'afegir a botó iTunes. O pot trobar on s'emmagatzemen els arxius i importar a intèrprets de mitjans de comunicació de MP3 per si mateix.\n2. editar-lo en una mica de programari d'edició per crear la seva gran obra mestra. Si heu de crear un ringtone personalitzada mitjançant l'ús d'aquest corrent música enregistrada, pot editar-lo directament en aquest app.\n3. Cremi'l a CD per a la recollida. iTunes és recomanat com una gravadora de CD lliure.\n> Recursos > vídeo > com convertir Streaming d'àudio a MP3


Llum verda a la creació d'una societat per gestionar els aeroports públics catalans La República\nLlum verda a la creació d’una societat per gestionar els aeroports públics catalans\nEl Govern ha autoritzat la constitució de la societat limitada unipersonal Aeroports Públics de Catalunya. Amb aquesta nova eina, el Govern gestionarà les infraestructures aeroportuàries que està impulsant i estarà preparat per assumir els aeroports que li siguin traspassats, segons ha comunicat la Generalitat. Aquesta mesura ha estat aprovada davant el nou marc competencial que es presenta. La societat Aeroports Públics de Catalunya tindrà un capital social de 300.000 euros, aportats per la Generalitat, que en serà l’únic soci.\nAls aeroports que ja gestiona el Govern, s’hi hauran de sumar els de Lleida-Alguaire –ja en construcció– i el de la Seu d’Urgell (futur aeroport Pirineus-Andorra), segons el comunicat de la Generalitat.\nD’altra banda, actualment hi ha obert un procés per a la desclassificació dels aeroports de Girona, Reus i Sabadell, que podrien ser traspassats a la Generalitat de Catalunya. També es planteja la participació de la Generalitat en la gestió de l’aeroport de Barcelona.\nAquesta situació fa necessària la creació d’una societat que permeti gestionar les infraestructures aeroportuàries –aeroports, aeròdroms i heliports– de Catalunya que siguin responsabilitat de la Generalitat fins que es creï l’organisme públic de gestió que estableixi la futura Llei Aeroportuària, actualment en elaboració.\nLa societat Aeroports Públics de Catalunya tindrà un capital social de 300.000 euros, aportats per la Generalitat, que en serà l’únic soci. Els principals objectius de la societat que ara s’impulsa són crear o ampliar qualsevol infraestructura aeroportuàries de titularitat de la societat o de la Generalitat de Catalunya i dirigir, gestionar o administrar infraestructures aeroportuàries, mitjançant l’explotació de les seves instal·lacions, la seva conservació, la prestació de tot tipus de serveis aeroportuaris i activitats complementàries.\nTambé són de la seva competència realitzar activitats de foment i comercialització d’aquestes infraestructures, així com del transport aeri i espacial, i desenvolupar activitats formatives relacionades amb el sector del transport aeri i de les seves infraestructures aeroportuàries.\nD’altra banda també s’encarregarà de realitzar activitats de recerca i desenvolupament en el sector del transport aeri i espacial i de les seves infraestructures aeroportuàries i l’impuls i la participació en les organitzacions gestores de les rutes aèries o altres organitzacions nacionals o internacionals que es creïn en l’àmbit del sector del transport aeri i de les seves infraestructures aeroportuàries.\nA més, s’encarregarà de la prestació de serveis d’assistència tècnica en relació al transport aeri o al disseny, construcció i gestió de les infraestructures aeroportuàries i de la participació en la gestió d’aeroports d’interès general d’acord amb les previsions legals, així com en les societats que promouen els seus objectius.\nEls òrgans socials de la societat seran la Junta General i el Consell d’Administració. El Consell d’Administració estarà format per entre 5 i 11 membres, designats per la Junta General, que exerciran el seu càrrec durant un període de 4 anys. El Consell d’Administració designarà d’entre els seus membres un president, un vicepresident i un conseller delegat.


L'autor d'Otos visita el grup de lectura | Intersindical Valenciana\n02 / 03 / 2017 | Dolors Jimeno\nJoan Olivares ens acompanyà ahir, amb la seua saviesa pausada, per a parlar de la novel·la sobre Lluís Alcanyís\nMe’l vaig imaginar dubitatiu, insegur, quasi perplex enmig d’aquelles dues realitats.\nVos oferim una breu ressenya de l’autor i, a continuació, el text que va dir en la sessió d’ahir del grup de lectura.\nJoan Olivares i Alfonso és d’Otos. Llicenciat en Física, professor de matemàtiques, escriptor i dissenyador i constructor de rellotges de sol, gnomonista. Al seu poble podeu fer la ruta dels rellotges i a molts pobles valencians en podeu trobar un, o més, creat per ell. També publica calendaris solars i ha escrit articles sobre gnomònica, matemàtiques i etnografia en revistes especialitzades. És autor dels blogs otos4.blogspot.com i otos3.blogspot.com\nJoan és narrador. Ha publicat:\nEn curta: El sostre de palla i Ultratge\nEn infantil: El llenyater del Benicadell\nEn juvenil: El regne d’Albaríssia, en col·laboració amb Antoni Espí., i El Gatet d’Otos\nVespres de sang, Premi de Novel·la Ciutat d’Alzira\nL’estrep, Premi Andròmina de narrativa\nPana negra, Premi Constantí Llombart de narrativa\nAquestes dues últimes, sengles premis de Literatura Eròtica de la Vall d’Albaida\nINTERVENCIÓ INICIAL DE JOAN OLIVARES\nEl metge del rei és la primera novel·la en què explique una història que no passa al meu poble o a la meua comarca. Escriure és una tasca feixuga, si més no per a mi. Necessita molta dedicació, i per a traure les forces necessàries hi ha d’haver un estímul proporcional. És com travessar un oceà o pujar en una gran muntanya. El premi final és molt gratificant, però no n’hi ha prou, has de trobar-hi compensacions al llarg del camí per tal de no acabar fent marxa arrere abans d’hora. Les meues recompenses, aquells estímuls que em motiven constantment, que m’esperonen de tant en tant, que em consolen dels desencerts i les marrades i em curen les nafres de les caigudes, han de ser sentimentals. Difícilment seria capaç d’enfrontar-me amb una obra amb la qual no tinguera un cert lligam afectiu. Per això totes les obres anteriors parlaven del meu entorn més immediat. M’estimula explicar la història d’algú que ha xafat la mateixa terra que jo, que s’ha hostatjat sota el mateix sostre, que ha respirat el mateix aire i ha mirat el mateix paisatge. M’encanta parlar de la meua família, dels meus amics, dels meus avantpassats, i quan trobe una història (que considere prou interessant) amb aquests ingredients i protagonistes, m’hi enamore i m’hi puc dedicar amb la passió durant el temps que calga fins a arribar al final. No és una condició suficient, però sí necessària.\nLa anterior novel·la es deia PANA NEGRA, i explicava les aventures d’un roder del s. XIX, el Gatet d’Otos, sobre el qual havia sentit mil contarelles quan era un xiquet. En aquella època no hi havia televisió, ni tan sols ràdio, i els llibres eren escassos. La principal font de cultura (fora de l’escola) era la literatura oral. Als pobles hi solia haver persones que tenien una gràcia extraordinària per a explicar rondalles, contarelles i històries, i els xiquets els escoltàvem amb respecte i interés. El Gatet d’Otos era un bon home que havia hagut de fugir a la serra perseguit per una justícia, llavors com ara, inclement amb els pobres. Com altres centenars de desafortunats, s’hi va haver de dedicar al bandolerisme per a poder sobreviure. Però el Gatet no era un bandoler qualsevol, la natura l’havia dotat d’una manera extraordinària. Era capaç de saltar, lluitar i adaptar-se a les circumstàncies com cap altre. Tenia una presència esplèndida, s’expressava amb soltesa i claredat i era un home carismàtic. Tenia un gran sentit de l’humor, i quan fugia dels minyons que el perseguien solia maular per a burlar-se’n (d’ací el malnom de Gatet). Compartia sense reserves el botí amb els seus companys i amb els més necessitats, i es preocupava que les seues víctimes no patiren gratuïtament. Tot això li donà una gran fama i el convertí en el roder més perseguit i més admirat al País valencià de la meitat del s. XIX. Així m’ho havien explicat quan jo era un xiquet, i ho vaig poder corroborar en els periòdics de l’època. El Gatet ja era un mite quan vivia, i ho continuà sent molts anys després de la seua mort, fins que la cultura autòctona i popular fou absorbida i anorreada pels nous mitjans.\nM’hauria agradat que Lluís Alcanyís, el metge del rei Ferran el Catòlic, haguera sigut del meu poble. Això m’hauria donat una gran força per a dedicar-me a novel·lar la seua història. No era d’Otos, però era de Xàtiva, i Xàtiva és, per a tots els que vivim en aquell rodal, la capital històrica, cultural, econòmica i afectiva. Quan em vaig interessar pel personatge i vaig començar a investigar sobre la seua vida, vaig anar descobrint una sèrie de motius estimulants, aquells motius necessaris per a dedicar-hi uns anys de la meua vida. La Xàtiva de la meua infantesa, la València dels meus anys d’estudiant, el món críptic dels jueus, la curiosa medicina medieval, la fabulosa arquitectura gòtica, la preciosa llengua dels clàssics valencians, la temible Inquisició. I amb tots aquests ingredients barrejats en vaig tindre més que prou per a abocar-m’hi sense condicions. De la vida del personatge no hi vaig trobar gairebé res, però en compte de desanimar-me, això em va estimular. No se sabia com havia estat la vida d’Alcanyís, doncs jo la inventaria. Em vaig imaginar un xiquet de dotze anys en sa casa de Xàtiva, en el si d’una família conversa obligada a viure com cristians, però amb la presència permanent de la seua fe jueva a través del personatge de l’àvia. Me’l vaig imaginar dubitatiu, insegur, quasi perplex enmig d’aquelles dues realitats. ¿Qui tenia raó, els seus pares estimats que l’educaven en la fe cristiana, o la seua benvolguda àvia, que li assegurava que no hi havia més Déu que el dels jueus? I em vaig imaginar que aquesta pregunta determinaria tota la vida de l’home que havia de ser estudiant de medicina a Nàpols, metge del rei i del papa, primer catedràtic de medicina de la Universitat de València, escriptor del primer llibre de medicina imprés en llengua catalana, prohom del segle d’or de les lletres valencianes i víctima de la intransigència de la Inquisició espanyola. I amb aquesta idea en el cap, m’hi vaig posar.


La xarxa que bull (Toni Soler)\nLa xarxa que bull\nTONI SOLER Actualitzada el 03/01/2015 18:34\nTWITTER. El periodisme sempre ha buscat mecanismes per descobrir l’estat d’ànim de la gent, allò que se sol anomenar l’opinió del carrer. Abans que existís Twitter, esclar, tot era molt complicat. Havia de sortir algú amb una càmera i un micro, i preguntar als passavolants sobre qualsevol cosa; la tria era aleatòria. L’editatge posterior, encara més. La gent només opinava de veritat votant, o contestant una enquesta. Ara, en canvi, tothom ho té més fàcil per dir-hi la seva. L’intercanvi d’informacions i opinions s’ha socialitzat. Per copsar l’impacte d’una informació n’hi ha prou fent un cop d’ull a les xarxes. Qualsevol fet, declaració o imatge que faci bullir Twitter adquireix notorietat immediata. No és estrany, doncs, que tots els personatges, entitats o empreses amb voluntat de presència pública tinguin diversos comptes de Twitter, veritables i falsos; un community manager per gestionar-los, i fins i tot els serveis externs d’una empresa que, per mitjans diversos, aconsegueix seguidors, compra l’opinió dels anomenats influencers i omple la xarxa de lloances, difamacions o insults, segons el gust del client i la seva nòmina d’amics i enemics. En l’era de Twitter l’opinió pública ja no és una matèria vaporosa, sinó una acumulació de dades; té un terreny de joc i un reglament. I tot el que s’hi diu, al cap i a la fi, té un preu. Democràcia? No em facin riure.\nTROLS. Aquesta setmana han passat coses molt rellevants, notícies de les de veritat, però el que ha fet bullir Twitter ha estat el futbolista Sergio García parlant en castellà després de jugar amb la selecció catalana, i Ada Colau amb un missatge viral també en castellà. Insults i improperis a dojo, com els que la nit de Nadal va rebre Joan Manuel Serrat per cantar en català a TVE. Els que pengen els missatges més agressius són una minoria tan ridícula com cridanera, són els hooligans que imposen els seus càntics odiosos sobre una gran massa silenciosa (o almenys respectuosa). Però aquests trols -se’n diuen així- són els que fan bullir Twitter, i es veuen amplificats de seguida per una part dels mitjans de comunicació, i fins i tot per aprenents de sociòleg que fan boles de neu a partir d’aquestes excrescències intel·lectuals, i llancen anàlisis interessades en 140 caràcters. La fractura social, etcètera. Cada dia una tesi d’urgència sobre com som. Notícia (deformada) de Catalunya. La xarxa ens representa i a la fi intenta substituir-nos.\nEGGERS. Els avantatges de la societat de la informació són evidents, però convé no passar per alt els perills. A tots els qui pensen que internet és, per damunt de tot, una eina al servei de la democràcia, els recomano vivament la lectura d’ El Círculo, la inquietant novel·la on Dave Eggers (Boston, 1970) explica l’aparició i l’èxit d’un monstre empresarial sorgit de la fusió de cercadors, xarxes socials i creadors d’aplicatius mòbils. Aquesta gran corporació acaba per carregar-se el concepte de privacitat, substituint els poders públics i tiranitzant el món a base d’eslògans cool i proclames progressistes que s’emparen i manipulen conceptes com llibertat, gratuïtat, veritat i transparència. És només un malson, però ja se sap que de vegades els malsons poden esdevenir tremendament reals.


Pis - en venda - en Manresa - Centre-Carretera de Vic\nPreu / m²: 1.388 €\nCaracterístiques bàsiques: · 3 Habitacions · 1 Bany · Exterior · Armaris encastats\nDescripció ampliada: Pis cèntric. Junt a la plaça Anselm Clavé. A un minut del Passeig de Pere III i carrer Àngel Guimeràl. En edifici del S. XIX restaurat el 2005. Zona tranquil.la, ben equipada i perfectament comunicada. Propera a col.legis. Al centre de Manresa, però en zona de prestigi. Un lloc perfecte per gaudir. L'habitatge consta de tres habitacions, una d'elles habilitada com a despatx i oberta al Saló. Una altra és de matrimoni i la tercera simple de bon tamany. Un bany perfectament equipat a l'igual que la cuina. És un pis totalment exterior. Disposa, a més d'un ampli balcó. Calefacció de gas natura, finca amb pocs veïns. Si necessita finançament podem ajudar-lo. Arribem a finançar el 100% de l'operació!


Sánchez va utilitzar un decret de mesures anticovid per permetre-hi l'accés a l'exvicepresident segon i Vox ho va recórrer\nMadridMesos més tard i amb Pablo Iglesias ja fora del govern espanyol, la dreta política s'emporta una petita victòria amb la decisió del Tribunal Constitucional (TC) de declarar nul·la l'entrada de l'exvicepresident segon a la comissió delegada de control del Centre Nacional d'Intel·ligència (CNI). Va ser un episodi ple de polèmica que ni el president, Pedro Sánchez, ni Iglesias van arribar a respondre amb claredat tot i les múltiples preguntes de portaveus de PP i Vox al Congrés de Diputats. El 17 de març del 2020 un decret de mesures econòmiques i socials per fer front a les conseqüències del coronavirus va incloure una disposició que ordenava l'entrada dels "vicepresidents designats pel president del govern espanyol" a l'esmentat òrgan.\nVox va presentar un recurs davant el TC, que ha resolt aquest dijous tombant aquest precepte. El ponent de la sentència ha sigut Pedro González-Trevijano, que considera que no es tractava d'un "cas d'extraordinària i urgent necessitat" que justifiqués la via del reial decret. Aquest supòsit "inexcusable" no es donava en aquesta situació, sostenen els magistrats, de manera que l'executiu no podia acudir a aquest instrument, que implica saltar-se els procediments legislatius ordinaris.\nA més, els jutges destaquen que el nomenament no té res a veure amb el contingut de la norma. Es tractava d'un decret llei aprovat tres dies després de l'estat d'alarma i diuen que "no resulta possible determinar la connexió de sentit que podria existir entre les circumstàncies desencadenades arran de la pandèmia i la modificació de la composició de la comissió delegada per a assumptes d'intel·ligència, que va propiciar la integració del llavors vicepresident del govern". "Aquestes són les raons essencials que determinen la infracció del mencionat precepte constitucional", resol la nota de premsa que avança la resolució judicial. La sentència es donarà a conèixer íntegrament els pròxims dies i el magistrat Cándido Conde-Pumpido ha anunciat que emetrà un vot particular.\nEntrada formal de Redondo\nLa disposició anul·lada no només va permetre l'entrada d'Iglesias a la comissió, sinó que també va formalitzar la presència del director del gabinet del president, Iván Redondo, que des que va arribar a la Moncloa havia participat en aquesta comissió emparant-se en un decret del 2012 impulsat per l'expresident Mariano Rajoy, però que no s'ajustava a la llei reguladora del CNI, informa Europa Press. És per això que a principis del 2020, poc després que es constituís el nou govern de coalició, es va voler introduir el canvi legal amb una certa celeritat i es va aprofitar aquest reial decret de mesures anticovid.\nQui sí que formava part de la comissió delegada del CNI era el secretari general de la Presidència, Félix Bolaños, cervell jurídic de la Moncloa. Segons Europa Press, ell mateix va sol·licitar introduir la disposició addicional que modifiqués la llei del CNI del 2002 en el primer reial decret que fos possible, que va ser un sobre la pujada de les bases de cotització màximes i mínimes que el ministre de Seguretat Social, José Luis Escrivá, va voler elevar al consell de ministres del 10 de març del 2020. Finalment, però, el va retirar davant el context de l'emergència sanitària.


plagueta cibernètica: Any Darwin & Aguila peixatera\nAny Darwin & Aguila peixatera\nRes a veure una cosa amb l'altra!\nAny Darwin: fa poc vaig escoltar l'argument més potent contra el creacionisme o el disseny intel·ligent: creure que un Déu ha creat un mon com el nostre, ple de crueltat, de patiment (a la natura i a l'home), de malalties, paràsits, infeccions, dolor...és simplement una blasfèmia. Com qualifiquen d'intel·ligent un disseny que inclou tants i tants aspectes negatius? L'argument és de Francisco J. Ayala. Ara m'acaba de sorprendre que, en realitat, Darwin ja el va invocar: La veritable meravella és que, segons la teoria de la selecció natural, hom no hagi observat més casos de manca absoluta de perfecció. Rellegir l'Origen de les espècies és un agradable exercici intel·lectual, i renova l'admiració per al rigor i la solidesa argumental del naturalista anglès, a la prosa del qual hi ha també molta bellesa i, molt ocasionalment, petites dosis d'ironia.\nÀguila: avui he estat just abaix d'un adult, probablement femella, posat al molí del meu olivar, a menys de 2 km de Palma. Ha provat de pescar, sense èxit, al safareig, desprès de més d'un quart atalaiant-hi les carpes. Un espectacle!\nPublicat per joan mayol serra a 21:56\nalucinant una àguila peixetera per casa teva! això és que els ocells ja et deuen conéixer....\nquant erem joves la resposta a com potser que hi hagi tant sofriment etc etc, era que és un misteri, com el de la santísima trinitat i altres!, no cal pensar res més.


L'equip docent vol treballar per «restablir els nivells de confiança» i poder «tornar a parlar amb llibertat»\nper Redacció dimecres, 12 de setembre 2018 - 20:20h | Actualitzat a 31/10/2018 10:13h\nImatge d'arxiu de l'Institut El Palau | CatalunyaDiari.cat\n«Preocupació», sentiment generalitzat amb el qual han començat el nou curs els professors de l'institut El Palau de Sant Andreu de la Barca, al Baix Llobregat. Tot a causa de la situació judicial d'alguns dels companys que va sorgir arrandels fets que van tenir lloc el passat 1 d'octubre de l'any 2017.\nEl neguit que senten els professors també és causat per la incertesa de no saber com viuran el retorn a les classes tenint la vista posada al jutjat de Martorell i amb quin ambient es trobaran en retrobar-se amb els alumnes i les seves famílies.\nLa rutina de l'institut, alterada\nJosep Lluís del Alcázar, portaveu de l'equip docent, està convençut de què la causa s'arxivarà, no obstant això caldrà treballar per «restablir els nivells de confiança» entre els membres de l'institut, a més de «tornar a parlar amb llibertat» a l'hora de respondre «les inquietuds dels nanos».\nEl jutjat de Martorell és el que s'encarrega del cas dels professors de l'institut El Palau denunciats per delictes d'odi i podria començar a prendre declaració als estudiants d'aquí a poques setmanes. Aquest fet és una de les preocupacions principals dels docents que engeguen amb neguit aquest nou curs, ja que durant el passat 2017-2018 van patir moments de «pressió exterior i molta tensió», alterant la rutina i la normalitat tant dels estudiants i les famílies, com dels professors.\nIniciem el curs amb la presència de càmeres a les portes de l'institut. Volem treballar en pau, volem que els alumnes puguin entrar i sortir amb normalitat, sempre son els mateixos els que emboliquen la troca.\nDeixem fer la feina als docents. No juguem al el futur dels alumnes. — Suport IES El Palau (@9delpalau) 12 de septiembre de 2018\nNou curs, nous professors\nPart dels professors que van ser denunciats inicialment van sol·licitar el canvi de centre, que van tenir l'opció de demanar-ho fora de termini, amb la qual cosa la plantilla de l'institut El Palau s'ha vist renovada per aquest nou curs.\nEl portaveu dels docents va informar que el nombre d'incorporacions és similar al d'altres anys i, per tant, no és una notícia sorprenent que a hores d'ara estiguin acabant de compondre les plantilles. A més, també va reconèixer que durant el curs passat tot l'equip docent va treballar perquè tota aquesta situació judicial no afectés la convivència ni el rendiment de cap alumne. Com a exemple d'aquest «esforç» va posar els «bons» resultats que van obtenir els seus alumnes a les PAU.\nDefensen l'ensenyament públic català\nDel Alcázar va assegurar que continuaran en funcionament les comissions que es van crear el curs passat per defensar el projecte de l'institut l'ensenyament públic a Catalunya. Tot i que encara no s'ha dissenyat una manera d'abordar aquest tema ni possibles conflictes a les aules, el portaveu recorda que els docents tenen l'obligació de recollir «les inquietuds dels nanos».\nPersonalment, Del Alcázar no vol «minimitzar el què va passar», tot el contrari, vol tractar el tema amb responsabilitat i també va reconèixer molts professors van «pensar dues vegades» abans de parlar o opinar sobre determinats temes a les aules.\nEducació Procés Català Fiscalia Baix Llobregat


Mercè Pàniker i Alemany, la germana que no sortia a la fotografia\nL'Institut Català de les Dones ha presentat un seguit d’actes per a fer-la a conèixer en motiu dels cent anys del naixement\nMercè Pàniker i Alemany (1920-2012) va ser una emprenedora i activista catalana en favor dels drets de les dones. Mentre els seus dos germans Salvador i Raimon van ser sempre reconeguts a causa de la seva gran influència en la cultura del moment, la seva tasca sempre va romandre a l’ombra. És per això que l’Institut Català de les Dones (ICD) ha presentat un seguit d’actes per fer-la a conèixer amb motiu dels cent anys del seu naixement. Dirigit per Anna Mercadé, l’Any Mercè Pàniker i Alemany girarà entorn dels eixos del feminisme, la democràcia i la participació política, de l’emprenedoria i el lideratge de les dones a l’empresa i la indústria, i de la cooperació internacional.\nL’ICD, com a institució coordinadora, també impulsarà l’edició d’una biografia, organitzarà una jornada central al Palau de la Generalitat, realitzarà una exposició itinerant que s’incorporarà al catàleg de mostres divulgatives de la institució, i explicarà la vida i el pensament de Pàniker en un vídeo divulgatiu i una campanya a les xarxes socials.\nPionera a Catalunya com a empresària i defensora dels drets de les dones\nMercè Pàniker i Alemany va néixer a Barcelona l’any 1920. L’any 1954 es va incorporar a Pàniker SA, empresa de tints i coles fundada pel pare, Sri Ramuni Pàniker, l’any 1922. Va ser cofundadora i presidenta de l’Associació Química Espanyola de la Indústria del Cuir (AQEIC), presidenta de l’Associació de Químics de Catalunya, membre de la junta directiva de la Petita i Mitjana Empresa de Catalunya (PIMEC) i de l’Organització de les Nacions Unides per al Desenvolupament Industrial (ONUDI). A més, va participar en l’organització del Primer Congrés Dona i Economia i va ser cofundadora de FEMVISIO, entitat dedicada a promoure la dona empresària.\nAnna Mercadé, la responsable de l’any, ha destacat la importància que esdevingui un referent per a les catalanes. Pàniker sempre va defensar que només la independència econòmica podria portar a les dones a ocupar els espais de participació política i de lideratge social i empresari, d’on s’han vist sempre expulsades a causa del patriarcat. Va animar-les a confiar en si mateixes i dirigir-se cap a la conquesta del poder. No pas en clau de substituir els homes, sinó d’incorporar-se als centres de decisió complementant-los amb la seva manera de veure el món. Com a membre de l’ONUDI, va fer missions d’assessorament industrial a l’Àfrica, l’Àsia i l’Amèrica, fet que va contribuir a bastir ponts entre Occident i Orient, entre Catalunya i Europa, entre l’empresa i els treballadors i també entre homes i dones.


Filosofia i pensaments errants: Art\nPer fi s'han acabat els examens. Després de tants dies d'exili davant un escriptori me n'he adonat que necessitava fer art. En primer lloc, deixar de fer una cosa (estudiar) que no demana cap creativitat per part meva, únicament esforç. Fa un temps que penso sobre això i cada cop estic més convençuda que la creació és una necessitat humana. He estat dibuixant, pintant, i ballant, i ara escrivint. Crec que l'art és natural a la persona, que no és cosa d'uns quants genis, sinó que, de diferents maneres, de tot ésser humà com a tal. Crec que el que només es dedica a explotar el seu intel·lecte està malbaratant la meitat del que el fa persona, una part vinculada amb els sentiments i els talents per expressar-los. I no només això, sinó l'art com a necessitat d'usar el cos, no només la ment, per mostrar el que som. Per això després de molts dies de sentir-se com una "cosa pensant" que dirien els filòsofs, apareix la necessitat d'utilitzar el cos sencer, les mans, per crear alguna cosa. Crec que la realització de la persona necessita l'art.\nPublicat per Anna Ortín a les 6:43\nEi! Enhorabona pel nou bloc!!! Endavant!!!\nPel que fa al text, sóc de l'opinió que hi ha maneres de fer ús de l'intel·lecte que són molt artístiques...ara que encara estic d'exàmens (no tinc la sort d'haver acabat), segons quines "idees felices" sobre quines fórmules o quins conceptes utilitzar em semblen tan tan tan creatives!!!!\n23 de juny de 2008 a les 19:13\ntaaa be :)\nRadices amaras, fructus dulces


Jueves, 18 Mayo 2017 22:29\nLa Regidoria d'Esports de l'Ajuntament d'Alzira continua invertint en la millora de les instal·lacions esportives municipals.\nL'última millora consistix en la plantació de plantes i arbusts (Llidoners, Arbres de l'amor, Callistemons i Fotinies) a la pista de cros del Poliesportiu Jorge Martínez Aspar, que ha suposat una inversió de 3.000 €. Amb esta inversió es pretén augmentar l'espai verd perquè, en un futur, hi haja zona d'ombra i, per tant, baixe la temperatura de la pista. Al mateix temps, amb la línia de plantació es crea una zona divisòria entre l'anada i la tornada de la pista. Esta acció se suma a la que es va fer fa uns mesos respecte a la il·luminació de la pista.\nEn eixe sentit, la regidora, Aida Ginestar, ha manifestat: "Les instal·lacions esportives municipals són de les més utilitzades a la nostra ciutat. Per eixe motiu, la intenció del departament d'Esports és anar adequant-les per tal que, per una banda, els usuaris puguen practicar esport més còmodament i, per l'altra, tindre unes instal·lacions més atractives per a augmentar els seus usuaris.\nMás en esta categoría: « Programació de la BIOSFIRA UPAMA Almussafes decomisa un can en situación de abandono »


Un excursionista, en estat crític en caure al Bastiments - Diari de Girona\nUn excursionista, en estat crític en caure al Bastiments\nDos homes lesionats després d'accidentar-se amb un ultralleuger a la pista de l'aeròdrom de Das\ne.b. 02.05.2014 | 00:00\nEfectius dels Bombers i el SEM recollint material del rescat al Bastiments. diari de girona\nEfectius dels Bombers i el SEM recollint material del rescat al Bastiments.\nDia complicat per als efectius d'emergències que van haver d'actuar en tres accidents, dos d'ells protagonitzats per excursionistes, a Setcases, Das i Santa Pau.\nEl primer dels fets i també en el qual va sortir més malparat el seu protagonista és el que es va produir al pic de Bastiments, a Setcases. Un home de 48 anys va caure quan estava fent una travessa per aquesta zona del Ripollès i en caure d'una alçada de 200 metres es va fracturar el crani. L'home va ser evacuat en helicòpter medicalitzat del SEM i ahir es trobava ingressat a l'UCI de l'hospital Josep Trueta de Girona en estat critic amb pronòstic reservat.\nEls fets es van produir quan faltaven pocs minuts per les deu del matí. Els Bombers van rebre l'alerta que un excursionista que feia una travessa al Bastiments havia caigut i havia resultat ferit de gravetat. Els Bombers de la Generalitat van anar en helicòpter fins al lloc de l'accident amb personal dels Grups d'Actuacions Especials (GRAE) i personal del Grup d'Emergències Mèdiques (GEM) del Cos. Un cop allà, al ferit ja l'estaven atenent efectius del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM). Un cop feta la primera assistència mèdica, els Bombers de la Generalitat van fer l'evacuació en helicòpter de la víctima. Després d'immobilitzar-lo i de fer un gruatge per carregar-lo a l'aeronau, el van traslladar fins a un aparcament de vehicles proper, on ja s'esperava l'helicòpter medicalitzat del SEM, que s'ha encarregat d'evacuar el ferit a l'hospital Josep Trueta. El SEM també va desplaçar-s'hi amb una ambulància de suport.\nAccident amb un ultralleuger\nEl primer dia de pont va continuar amb un altre rescat a la província de Girona. Aquest es va produir a Das cap a un quart de tres de la tarda i on dues persones van resultar ferides en accidentar-se un ultralleuger a l'aeròdrom de la Cerdanya. Un dels accidentats, un home de 55 anys i veí de Ger va ser traslladat amb l'helicòpter a l'hospital Parc Taulí de Sabadell amb ferides de caràcter greu. L'altre ferit, de caràcter lleu, va ser atès in situ pels efectius del SEM i no va necessitar el trasllat a cap centre sanitari. L'accident es va produir a l'inici de la pista de l'aeròdrom per causes que es desconeixen. En les tasques d'emergències hi van participar una dotació terrestre a més de dues ambulàncies i l'helicòpter del SEM i quatre patrulles dels Mossos.\nExcursionista ferida a Sta Pau\nL'últim dels rescats en el qual van intervenir els Bombers durant el dia d'ahir es va produir al municipi de Santa Pau. Quan passaven pocs minuts per dos quarts de sis de la tarda, els Bombers van haver activar tres dotacions terrestres per una excursionista accidentada. Es tracta d'una dona de 56 anys que es va fracturar el turmell mentre feia una excursió per la zona del Volcà de Santa Margarida. Fins al lloc on hi havia la dona lesionada també s'hi va desplaçar un helicòpter amb efectius dels GRAE dels Bombers que van fer el trasllat de la ferida.


Deslleti respectuós per al bebè: claus per aconseguir-ho | Consumer\nDeslleti respectuós per al bebè: claus per aconseguir-ho\nLa lactància materna ha de ser abandonada de forma gradual i no deixar-se influenciar per les pressions externes\nMés tard o més d’hora, la fi de la lactància materna sempre arriba. Algunes mares decideixen iniciar el deslleti de forma dirigida. Unes altres opten per que sigui el petit qui decideixi i deixi de mamar de forma natural. En qualsevol dels casos, per evitar que tant la mare com el fill sofreixin amb el deslleti, els especialistes assenyalen que és important abandonar-ho d’una manera gradual i, sobretot, oferir molt amor i afecte al nen durant el procés.\nLa fi de la lactància materna\nLa llet materna és el millor aliment que una mare pot proporcionar al seu fill. Per això, l’Organització Mundial de la Salut i l’Associació Espanyola de Pediatria (AEP) recomanen mantenir la lactància materna exclusiva durant els sis primers mesos de vida del bebè i perllongar-la, juntament amb l’alimentació complementària, almenys fins als dos anys.\nHi ha nens que segueixen alimentant-se del pit de la seva mare més enllà d’aquest període, fins que de forma voluntària decideixen abandonar-ho. Uns altres finalitzen la lactància abans dels dos anys i fins i tot abans dels sis mesos.\nEn tots els casos, aquest procés, denominat deslleti, és complex i exigeix “ajustos nutricionals i psicològics en la parella lactant (mare-bebè)”, assenyala la publicació ‘Lactància materna: guia per a professionals‘ de l’AEP.\nDeslleti natural i respectuós per al bebè\nEn el deslleti natural, el petit, a poc a poc i de forma progressiva, abandona per si mateix la lactància materna. Els experts assenyalen que un bebè, excepte excepcions, rares vegades es deslleta solament abans dels quatre anys.\nEls nens que es deslleten de forma natural és “perquè ja no ho necessiten i han madurat”, explica Pilar Martínez, autora del llibre ‘Deslletar sense Llàgrimes‘ (2012) i del blog Maternitat continuum.\nMartínez apunta que, quan el bebè encara és petit, les preses són molt freqüents, ja que necessita el pit no solament per alimentar-se, sinó també “per consolar-se, per dormir i per connectar amb la mare”.\nEl mateix nen, conforme creix, inicia el deslleti de forma progressiva. Ho necessita menys i mama amb menor freqüència, fins que arriba un moment en què madura i deixa de fer-ho.\nEn altres casos, el deslleti natural està propiciat per la introducció de l’alimentació complementària o per la combinació de les preses de pit amb biberons. Però cada petit és diferent i porta el seu propi ritme de deslleti.\nUn deslleti respectuós amb el bebè\nEl deslleti ha de respectar les necessitats del bebè lactant\nJa sigui natural o dirigit, els especialistes recomanen que el deslleti es dugui a terme de manera gradual, mai de forma radical i sense control. El deslleti ha de ser respectuós. És a dir, el procés ha de respectar les necessitats del fill. Per a això, és necessari armar-se de paciència i intentar que sigui el més progressiu possible\nUn consell útil per aconseguir-ho és oferir substituts al pit, com a aigua o menjar, i incrementar els moments íntims, d’atenció i afecte amb el nen, perquè no senti que ha perdut l’amor de la seva mare.\nUna altra recomanació és iniciar el deslleti parcial quan s’incorpora l’alimentació complementària a la dieta del bebè. Aquests aliments cal oferir-los després de les preses del pit, amb cullera (no biberó) i sense forçar al petit.\nEn el cas que s’opti pel deslleti total i es vulgui substituir les preses de pit per llet artificial, els pediatres aconsellen la substitució gradual de les preses de pit per les de biberó al llarg de dues setmanes. Però cal mantenir el major temps possible, almenys, les preses del matí i la nit.\nSofrir amb el deslleti\nEl deslleti, si no es realitza d’una forma gradual i conscient, pot generar diferents problemes, tant a la mare com al bebè.\nLa mare pot sofrir amb el deslleti, sobretot, si es produeix de forma primerenca i abrupta. No obstant això, encara que el procés es faci de manera adequada, els canvis hormonals derivats de la fi de la lactància poden provocar uns dies de reajustament en els quals la dona se sent molt més sensible o trista.\nA més, el bebè pot no estar preparat per deslletar i negar-se a fer-ho. Això sol ocórrer quan la mare pren la decisió pressionada per l’entorn. En aquests casos el consell és clar: no deixar-se influenciar pels altres i informar-se bé sobre el tema.\nDeslleti dirigit o precoç: causes freqüents\nQuan la mare imposa l’abandó de la lactància al bebè, es parla d’un deslleti dirigit o forçat. Si aquest, a més, es produeix abans que el petit compleixi els dos anys, es denomina també deslleti precoç. Les raons de provocar la fi de la lactància són diverses. Aquestes són les principals:\nLa volta al treball després de la baixa maternal. En aquest cas convé no abandonar del tot la lactància i optar per eliminar tan sol algunes preses: és el que es diu deslleti parcial.\nUn nou embaràs. Aquest argument manca de pes, assenyalen els professionals de la lactància, ja que una gestació normal no obliga al deslleti immediat.\nAlimentació complementària. La introducció de nous aliments en la dieta del bebè no justifica l’abandó de la lactància. Els nens poden mantenir sense cap problema les preses de pit alhora que s’inicien en els nous aliments.\nConsell de l’especialista, per inadequat guany de pes del bebè o per malaltia de la mare.\nPressió social. En molts casos, les crítiques de l’entorn en contra de mantenir la lactància més enllà del considerat “correcte” acceleren el deslleti.\nlactància materna bebè criança deslleti lactancia-ca maternidad-ca


La Junta Qualificadora convoca les proves del nivell C1\nLa Junta Qualificadora convoca les proves del nivell C1 amb 11.000 places\nOferten 1.000 a Castelló i 500 a Vinaròs, i la matrícula es pot fer via telemàtica a través del seu web, fins al 2 d’octubre\n29·09·20 | 00:00\nEl Ple de la Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià (JQCV) ha aprovat llançar una convocatòria extraordinària de les proves de coneixements de valencià del nivell C1, amb una oferta d’11.000 places en 5 seus diferents, ja que degut a l’estat d’alarma decretat el 14 de març no s’havia arribat a obrir la inscripció de l’última convocatòria, prevista per a abans de l’estiu.\nLa matrícula per a esta convocatòria romandrà oberta fins al 2 d’octubre o quan s’exhaurisquen les places, ja que són limitades, i la inscripció és via telemàtica en el web de la Junta Qualificadora (http://www.jqcv.gva.es/va/inici).\nEl dissabte 31 d’octubre es farà la primera part de la prova, que inclou les àrees de comprensió escrita, estructures lingüístiques i expressió escrita, i el dissabte, 28 de novembre, la part d’expressió i interacció oral.\nPLACES I PLA DE CONTINGÈNCIA\nEn Castelló, l’oferta és de 1.500 places (1.000 a Castelló i 500 a Vinaròs); a les comarques d’Alacant es convoquen 2.300 places en quatre seus: Alacant (1.000), Alcoi (500), Elx (500) i Orihuela (300); i a les comarques de València sumen 7.200 places repartides en nou seus: 500 a Alzira, Bunyol, Gandia, Llíria, Ontinyent, Xàtiva i Sagunt; 700 a Torrent i 3.000 a València.\nLa prova disposarà d’un pla de contingència en què es desplegaran totes les mesures de seguretat i prevenció determinades tant per la Conselleria de Sanitat com per l’Institut Valencià de Seguretat i Salut en el Treball (Invassat). Este pla, que s’anirà actualitzant segons les indicacions sanitàries, es publicarà en el web de la JQCV, on es facilitarà tota la informació, perquè les persones aspirants a la prova coneguen les mesures de prevenció que han de prendre abans i durant els exàmens.\nPer a garantir la seguretat de tots els participants en la prova s’establiran dispositius organitzatius de control d’accessos per a evitar aglomeracions i garantir la distància interpersonal de seguretat d’1,5 metres i presa de temperatura abans de l’entrada.\nLa Direcció General de Política Lingüística i Gestió del Multilingüisme de la Conselleria d’Educació ha treballat tots estos mesos per reiniciar la convocatòria de 2020 de les proves de la JQCV, però l’actual context de pandèmia no permet realitzar les proves en tots els nivells.\nPer això, el Ple de la JQCV ha optat per garantir una convocatòria extraordinària de les proves de coneixements de valencià del nivell C1, que és el més sol·licitat i requerit a l’hora d’accedir a un lloc de treball. A més, a causa de la limitació de places per la covid-19, per a accedir a la prova d’expressió i interacció oral del 28 de novembre s’exigeix haver aprovat les tres àrees examinades el 31 d’octubre, que són: comprensió escrita, estructures lingüístiques i expressió escrita. Per això, hi ha un mes de diferència entre una prova i l’altra.


Per contractar una assegurança de vida, el primer pas es fer un anàlisi de la nostra situació. Quines càrregues econòmiques tenim a la nostra vida? Algú depèn o dependrà econòmicament de nosaltres? En quina situació econòmica deixo a la meva família si jo no hi soc? Sense el meu sou podran seguir fent la mateixa vida? son preguntes a respondre’s a un mateix.\nSi el resultat es que ningú depèn econòmicament de tu i que si morissis l’única pèrdua per part dels afligits es sentimental, NO NECESSITES UNA ASSEGURANÇA DE VIDA, ja que fins avui cap asseguradora pot emplenar aquest buit .\nPer regla general l’assegurança de vida (per mort) es contracta durant els anys de més responsabilitat i activitat laboral. Entre els 30 i els 55, quan encara hi han fills petits que econòmicament no son autònoms ni poden ser-ho.\nAixí que hem de prendre consciència de qui es el més important per nosaltres i pensar, encara que no ens agradi, en tots els imprevistos que poden sorgir i com els hi fem front.


Wu wei Cura sui Sant Cugat\nL'eina de les sessions privades ofereix un espai per poder contactar amb un temps de reflexió, intimitat, recolliment... a través dels quals poder descobrir, conèixer, analitzar, sentir o solucionar, aquella situació o context que genera malestar. Són moltes les problemàtiques que envolten una vida complexa com la nostra. Problemes de parella, ansietat, angoixa, depressions, relacions familiars... reflecteixen i mostren la nostra cosmovisió: aquella mirada i forma de viure la vida, amb què ens relacionem amb els altres i amb el nostre entorn.\nEl Cura Sui vol incidir en l'anàlisi d'aquesta cosmovisió a través d'una concepció global de la persona, és a dir, integrant tant allò mental, com també, allò corporal i emocional. És també, la possibilitat d'iniciar un camí de creixement, d'auto-descobriment, de de-construcció de la personalitat i emergència de noves formes vitals i cosmovisions.\nLes sessions tenen una durada aproximada d'una hora. La freqüència i durada com a procés depèn de la voluntat de la pròpia persona, ja que li correspon a ella saber què necessita i requereix. Oferim una primera sessió orientativa, informativa i gratuïta.\ntornar a cura sui >>


Els verds trien ser segons per Sant Fèlix, amb la gran aposta del tres de deu | lafura.cat\n27/08/2014 - 09:42\nEls Castellers de Vilafranca han pogut triar, i el seu cap de colla Pere Almirall ha optat per sortir segons. El motiu: “de vegades, sent primers, tenim un pèl de pressa a muntar uns castells que són molt grossos, i sortint segons guanyem mitja hora”.\nDimarts es va fer al Vinseum el sorteig de l’ordre d’actuació de la diada de Sant Fèlix. La Jove de Tarragona va escollir obrir plaça, la Vella de Valls serà tercera i la Joves vallenca tancarà ronda.\nUna de les preocupacions dels caps de colla és que, caient en dissabte, la plaça de la Vila pot estar encara més plena de l’habitual, i a les colles els costi entrar-hi, especialment als rosats, que són els últims d’entrar. També preocupen els horaris: l’any passat ja va començar tard i no preveuen que enguany hagi de canviar, si tota la cercavila prèvia no s’afanya. En qualsevol cas, la Jove tarragonina ha dit que si depèn d’ells, es començarà puntual, a 2/4 d’1.\nLes previsions de les colles són prou conegudes. Els Castellers tenen com a gran repte tornar a descarregar el tres de deu, com ja van fer el 30 d’agost de l’any passat (i també l’1 de novembre). El darrer assaig d’avui dimecres serà decisiu per confirmar-ho, però té bastants números de ser portat a plaça. L’acompanyarien el quatre de nou amb agulla, el tres de nou amb agulla o el cinc de nou. La torre de vuit té menys opcions. Tancarien amb el pilar de vuit.\nLa Vella de Valls s’havia plantejat a inici de temporada portar el tres de deu a Vilafranca, però les lesions els han fet desistir, l’aparcaran per al concurs i es “conformarien” amb el cinc de nou i el pilar de vuit.\nLa Jove només va voler anunciar un castell, “la joia de la corona” dels liles, el cinc de nou. S’especula que també puguin intentar el pilar de vuit al final. La torre de nou, en canvi, està descartada.\nLa Joves de Valls vol anar a totes i assaja fins a quatre castells de gamma extra, començant pel cinc de nou, continuant pel quatre de nou sense folre, i també tenen opcions la torre de nou i el pilar de vuit.\nPrèviament al sorteig i a la tertúlia castellera que es va fer al Vinseum, es va sortejar l’ordre d’actuació de les colles locals els dies 29 i 31 d’agost. Divendres obriran plaça els Xicots, seguiran els Castellers i acabaran la Jove, mentre que diumenge els de blau cel aixecaran el primer castell, els vermells el segon i els verds el tercer.\nEl veterà casteller dels Castellers, Cisco Mallofrè, que ha parat castells des de 1957, els ha fet tots a baixos, fins I tot un pilar de vuit amb 70 anys, va ser la mà innocent que va treure de les urnes les boles del sorteig.