11 errors que comets quan fas cafè a casa\nComprar un cafè de poca qualitat, no moldre’l a casa i no seguir uns consells bàsics per preparar la cafetera són alguns dels errors més habituals\nHi ha factors i trucs que hem de tenir en compte per preparar un bon cafè. // CC0\nActualitzada el 11-05-2022 19:05\nEl cafè és una de les begudes més consumides cada dia a la nostra societat. Una rutina indispensable per a molta gent que “sense un cafè no és persona”. Sovint el demanem al bar i només ens hem de preocupar de deixar clares les nostres preferències. Però si fem cafè a casa hem de tenir en compte que potser no és tan fàcil com ens pensem.\nHi ha molts factors i trucs que marquen la diferència entre un cafè qualsevol i un bon cafè, que podrem gaudir com toca. A RAC1.cat hem demanat consell al torrador i tastador de cafè Salvador Sans, propietari de Cafés El Magnífico. Amb ell repassem els principals errors que cometem quan preparem cafè a casa.\nCada cafetera proporciona un cafè diferent. // CC0\n1. No comprar cafè de qualitat i recentment torrat\n“El millor cafè a casa comença per comprar bon cafè, i recentment torrat”. L’expert recomana anar a un torrador artesà per assegurar-nos que els grans de cafè no porten setmanes o mesos torrats, com passa amb els cafès que trobem al supermercat.\nEn una botiga especialitzada el procés és més curós que l’industrial, i ens assegurarem que el cafè porta com a molt uns dies torrat.\nEl cafè és una llavor torrada i té una vida útil. El torrat és vital, i saber quan es va torrar és clau\nSalvador Sans torrador i tastador de cafè\nSalvador Sans diu que el cafè aràbica “és el bo”, i el robusta, “no tant”. Però dins de l’aràbica hi ha moltes varietats, orígens, condicions de cultiu i productors que ens permetran triar el cafè que més ens agradi gustativament. L’expert recomana comprar un cafè que tingui “traçabilitat fins a la finca” i recorda que “dir cafè de Colòmbia és com dir vi d’Espanya”.\nUn cafè de qualitat i torrat recentment és clau. // CC0\n2. Comprar cafè torrefacte o mescla\nSi, malgrat tot el que hem explicat, opteu per comprar el cafè al supermercat, el que heu d’evitar de totes totes és el cafè torrefacte o mescla. La torrefacció no és més que afegir sucre als grans de cafè en el procés de torrat. El sucre es crema i “desvirtua totalment el gust del cafè”. El resultat és un cafè amarg i molt fosc que, a més, no és gaire saludable.\nSi la teva opció és el cafè del súper, compra’l natural\n3. No moldre el cafè a casa\n“L’utensili més important per fer un bon cafè a casa és el molinet”. Salvador Sans té clar que hauríem de moldre cada dia els grans de cafè abans de preparar la beguda si no volem perdre aromes i propietats.\nA més, recomana els molinets de moles, no d’aspes. Aquests últims no molen el cafè de manera homogènia: al centre queda massa gruixut i a les parets del molinet, massa fi.\nL’utensili més important per fer un bon cafè a casa és el molinet\nEl propietari de Cafés El Magnífico també destaca que el punt universal de molta no existeix. Cada cafetera requereix un grau de molta diferent (més fi per a les exprés i més gruixut per a les de filtre, sobretot les d’èmbol).\n4. Fer servir aigua de l’aixeta\nSi pensem que més del 95% d’una tassa de cafè és aigua entendrem ràpidament la importància de tenir en compte quina aigua fem servir per preparar el cafè.\n“Ja pots tenir un cafè molt bo que si l’aigua no és de qualitat, no estarà bo”, avisa l’expert. Per evitar que el producte perdi “aromes i vivacitat” cal utilitzar aigua de mineralització dèbil. I si pot ser embotellada, molt millor. A més, la calç pot acabar afectant la cafetera.\n5. Guardar malament el cafè\nD’entrada hem de tenir clar que és molt millor comprar el cafè en gra i en petites quantitats, tot just el que necessitem per a dues, tres o quatre setmanes. Així ens assegurem que el torrat és recent.\nA casa, l’hem de guardar en un recipient hermètic, en un lloc fresc, sec i protegit de la llum. Salvador Sans no recomana posar-lo a la nevera, ja que el cafè pot absorbir humitat i olors d’altres aliments. Si volem conservar el cafè a llarg termini, l’hem de congelar en un recipient també hermètic.\nNo moldre el cafè al moment impedeix obtenir un resultat òptim. // CC0\n6. No tenir en compte el tipus de cafetera\nPer gaudir del cafè cal escollir un tipus o un altre de cafetera en funció de com t’agradi la beguda. Salvador Sans destaca que hi ha dos grans estils de cafè, i recomana la cafetera adequada per a cadascun.\nPer obtenir un cafè curt i intens hem d’optar per una cafetera exprés o una italiana. En canvi, per a cafès més llargs (que no aigualits) i de gustos més complexos, triarem tenir una cafetera de filtre (d’èmbol, Melitta, Chemex, V60, etc.).\nA més, el propietari de Cafés El Magnífico recorda que si preneu el cafè amb llet però no hi voleu posar molta llet, és millor decantar-se per un cafè filtrat, menys intens.\n7. Premsar el cafè\nArribem al moment de fer el cafè. L’única cafetera que requereix que compactem el cafè quan el posem a la cassoleta o al filtre és l’exprés. En les altres, només hem de vigilar que quedi la superfície rasa i uniforme, però no l’hem de premsar.\nSi no és cafetera exprés, el cafè no s’ha de premsar. Només deixar la superfície rasa i homogènia\nLa cafetera italiana s'ha de preparar amb cura. // CC0\n8. No utilitzar bé la cafetera italiana\nLa cafetera italiana és una de les més populars, econòmiques i fàcils d’usar, però és molt fàcil que el cafè se’ns cremi. Si seguiu aquests consells i trucs bàsics aconseguireu el resultat òptim:\n- Omplir-la amb aigua ja calenta: així el procés serà més ràpid i el cafè no estarà tant de temps en contacte amb la font de calor.\n- Utilitzar un difusor a la cuina perquè la flama no toqui directament la cafetera.\n- Fer el cafè a foc baix o mitjà-baix.\n- Fer-lo amb la tapa oberta, per vigilar l’extracció i evitar un excés d’escalfor.\n- Apagar el foc abans que acabi de sortir tot el cafè. “Més val perdre una mica d’aigua que deixar que es cremi”, conclou Salvador Sans.\n9. No rentar bé la cafetera\nLa neteja i el manteniment de la cafetera és molt important per assegurar-nos un bon cafè. Sobretot en el cas de les exprés, hem d’evitar que les partícules de cafè s’acumulin en racons oblidats i acabin cremant-se i deixant un mal sabor a la beguda.\nEn la cafetera italiana, cal esbandir totes les peces amb aigua calenta i assecar-les bé abans d’enroscar-la. El sabó i els fregalls no són gens recomanables.\n10. Abusar de les càpsules\nCom us podeu imaginar, Salvador Sans no és precisament un admirador de les cafeteres de càpsules. Admet que poden ser útils en contextos determinats, com a les oficines, però lamenta que s’hagin popularitzat a la majoria de llars i fins i tot als restaurants.\nL’expert recomana apostar per cafeteres automàtiques o superautomàtiques, que porten un molinet incorporat i ho fan tot al moment. Tot i que són màquines cares, diu que acaben sent rendibles si volem comoditat sense renunciar a prendre un bon cafè.\nEl cafè és una beguda complexa que s'ha de degustar amb calma. // CC0\n11. No degustar-lo amb atenció\nPer últim, Salvador Sans reclama “dedicar un moment a gaudir del sabor i l’aroma del cafè”. Diu que no ens l’hem de beure de cop, “com una injecció de cafeïna”, sinó aturar-nos un moment i gaudir amb tranquil·litat de la tassa que hem preparat. L’hem de prendre acabat de fer i en una tassa o got adequat.\n“Si no, tot el que hem fet abans no serveix de res”, defensa l’especialista.\nHem de tenir un moment gastronòmic per gaudir de la tassa de cafè amb tranquil·litat\nEl cafè és una beguda complexa i és important saber gaudir-la i reconèixer què ens agrada i què no.\n09-05-2022 16:39 NUTRICIÓ\n30-03-2022 17:46 RAC1.CAT


L’huracà Florence causa inundacions catastròfiques als Estats Units\nEl tifó va tocar terra ahir amb vents de fins a 150 quilòmetres per hora a la costa sud-est del país || Les autoritats adverteixen que el pitjor encara ha d’arribar\n© Veïns de Wilmington, Carolina del Nord, caminen pels carrers inundats després del pas de l’huracà.\nL’huracà de categoria 1 Florence va colpejar ahir amb vents sostinguts de 150 quilòmetres per hora la costa sud-est dels Estats Units, on va desbordar rius, va inundar cases i va obligar al rescat de centenars de persones atrapades per l’aigua. Florence va tocar terra a les 07.15 hora local a Wrightsville Beach, a Carolina del Nord, segons va informar el Centre Nacional d’Huracans en un butlletí especial.\nEncara que la seua fúria és menor a l’esperada per a un huracà que va arribar a ser fa dos dies de categoria 4 i que va arribar a generar vents de 225 quilòmetres per hora, el perill són principalment en les inundacions, tant d’aigua dolça com salada.\nAquestes “catastròfiques” inundacions, que s’espera que empitjorin amb el pas de les hores i amb la pujada cíclica de la marea, van provocar que les zones costaneres de ciutats del litoral atlàntic ja estiguin negades.\nUna de les poblacions que més van patir les conseqüències és New Bern, a Carolina del Nord, on les autoritats, avalades per efectius de la Guàrdia Nacional, van respondre a desenes de trucades d’emergència per rescatar un centenar de persones. Mentrestant, 150 més van haver d’esperar que dos equips, en bot, anessin a buscar-los, per la qual cosa els van demanar que esperessin als pisos alts dels seus habitatges o sobre la teulada. El president dels Estats Units, Donald Trump, va destacar i va agrair ahir a través de Twitter l’“increïble” treball de les autoritats i l’Agència Federal per al Maneig d’Emergències.\nFlorence, amb un vents huracanats que s’estenen fins a 130 quilòmetres entorn de l’ull, s’anirà debilitant a mesura que vagi endinsant-se al país i per avui dissabte s’espera que ja sigui una tempesta tropical, i diumenge depressió tropical, a causa del xoc amb les muntanyes Apalatxes. Un altre dels principals problemes, va indicar l’NHC, és que el cicló es dirigeix rumb a l’oest.\nD’aquesta manera, es viuran com a mínim dos pujades de marea i cauran pluges “excessives” a la zona, amb àrees en què podria acumular-se fins a 1,2 metres d’aigua durant els pròxims dies. Florence podria generar també tornados a l’est de Carolina del Nord.


Moments d'òpera: de maig 2011\nPublicat per Moments d'Òpera a 11:36 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nCANCEL·LATS ELS CONCERTS DE LA SOPRANO DIANA DAMRAU\nSegons acaba d'informar el departament de premsa del Gran Teatre del Liceu, els dos concerts que aquesta setmana havia de protagonitzar la soprano alemanya, queden cancel·lats per motius de salut. Així doncs, no se celebraran els dos concerts previstos pels dies 26 i 28 de maig.\nL’import de les localitats adquirides serà retornat pels canals habituals del teatre.\nPublicat per Moments d'Òpera a 11:40 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: CONCERT MOZART, DIANA DAMRAU\nPavarotti serà un dels "Edgardo" dels MdÒ\nLucia di Lammermoor és una òpera en tres actes de Gaetano Donizetti, amb llibret de Salvatore Cammarano, basat en la novel·la The Bride of Lammermoor de Sir Walter Scott. Van estrenar-la l’any 1835 al teatre San Carlo de Nàpols. L’estrena a Catalunya va ser el 15 de setembre de 1849 al Gran teatre del Liceu.\nLa novel·la de Sir Walter Scott (1771 – 1832) va ser publicada l’any 1819 en una sèrie anomenada Contes del meu hostaler, que s’inicia amb una profecia del poeta Thomas the Rhymer, en la qual diu que l’últim dels Ravenswood es casaria amb una difunta.\nA la novel·la, els responsables dels fets són els pares, en especial la mare de Lucy (Lucia a l’òpera), qui insisteix en allunyar a l’enemic de la família, Edgardo, de qui, amb tot, s’ha enamorat la noia. Els fets de la novel·la van ser ben rebuts per Cammarano, qui per a reduir el nombre de personatges va simplificar l’oposició familiar en la figura del germà, Henry (Enrico a l’òpera).\nÉs important destacar que la novel·la de Walter Scott es basa en un fet real ocorregut a Escòcia al segle XVII i que va tenir un final un pèl diferent, ja que Arthur Bucklaw va sobreviure a les ferides que va causar-li Lucy; l’autor, lògicament, va preferir una mort melodramàtica del personatge, més afí a la lògica romàntica del moment.\nL’òpera de Donizetti va tenir un èxit espectacular i va interpretar-se per tot l’àmbit operístic internacional repetidament. Per a donar més relleu a la figura, habitualment secundària del tenor, el compositor va donar-li una escena final amb recitatiu, ària i cabaletta que va servir per a que el tenor com a institució augmentés el seu prestigi; sobretot quan el tenor francès Gilbert Dupré va començar a cantar amb veu plena el paper d’Edgardo (enlloc d’usar el falset en la zona aguda), cosa que va fascinar al públic francès i, amb el temps, ens ha fascinat a tots i, de fet, ara seria impensable que es cantés d’una altra manera.\nAquesta obra meravellosa és la que podrem conèixer aquest migdia als Moments d'Òpera, ja sabeu que la podreu escoltar online o descarregar-vos-la del nostre podcast.\nEtiquetes de comentaris: GAETANO DONIZETTI, LUCIA DI LAMMERMOOR, MOMENTS D'ÒPERA\nLARGO AL FACTOTUM DELLA CITTÀ!... UN NOU ÈXIT A SABADELL\nFinal del "barbiere" a Sabadell.\nAmb molt de retard, ho reconec, em disoposo a escriure quatre ratlles sobre la nova producció de Il barbiere di Siviglia de G. Rossini que el passat dimecres, 11 de maig, van presentar-nos des de l'Associació d'Amics de l'Òpera de Sabadell. Aquest era el darrer títol de la temporada 2010 - 2011, i va servir per acabar amb molt bon gust de boca.\nLa posada en escena de Pau Monterde va respondre molt bé a les necessitats còmiques de l'obra, situant-nos, tal i com es descriu al libretto, a Sevilla, però amb la particularitat d'ubicar-nos en temps de Setmana Santa, cosa que otorga algun somriure extra. La plataforma giratòria central dota a l'espectacle de més vistositat i, sobretot, dinamisme, ja que aquesta és una òpera llarga, però amb molta rapidesa musical, i és important que l'escena acompanyi.\nL'Orquestra Simfònica del Vallès i el Cor Amics de l'Òpera de Sabadell, dirigits per Daniel Gil de Tejada, van sonar amb molta correcció, tret d'algunes petites molèsties que no cal ni destacar. Pel que fa als cantants, destacar el Fígaro del baríton Carles Daza, carregat de comicitat i una bella emissió, però mancat d'agilitats, cosa que limita l'actuació, tot i això grans -i divertides- van ser les seves intervencions.\nEnric Serra va ser un molt digne Don Bartolo, tot i que va estar més concentrat en la partitura que en la comicitat i el patetisme del personatge, cosa que no va fer-lo brillar prou. A banda que el canto silabatto va ser una assignatura pendent, doncs la dicció va ser el preu que es va haver de pagar per cantar amb rapidesa ("a un dottor della mia sorte").\nEls dos enamorats, com ja és conegut, són el Comte d'Almaviva (o Lindoro) i Rosina. El primer, interpretat pel tenor Albert Casals (a twitter: @AlbertCasals), va demostrar la seva inqüestionable elegància i projecció pura, però certament ha de treballar el cant rossinià i la respiració, cosa que va quedar pal·lesa a una millorable "Cessa di più resistere", tot i que, en cap cas, valorarem una actuació per una sola intervenció. El seu Almaviva -un dels rols més complicats del repertori rossinià, sigui dit de pas- va aprovar amb nota i, de fet, esperem amb ganes les seves futures intervencions. No tinc cap mena de dubte que li espera una bona carrera per endavant.\nLa mezzosoprano Natalia Gavrilan va ser l'encarregada de cantar la part de Rosina, un rol que va assumir amb la intenció de demostrar la seva coloratura, però al primer acte va resultar infructuós -possiblment si el metrònim hagués marcat un tempo més pausat, el resultat hauria estat força diferent-. Amb tot, al llarg del segon acte la seva interpretació va resultar molt més segura, elegant i, és clar, positiva.\nEn essència, i com quasi sempre que anem a Sabadell, hem de treure'ns el barret pels excel·lents resultats d'una modesta associació que viu per programar òpera i donar-la a conèixer al gran públic. Enhorabona!\nPer cert, encara podeu veure aquest magnífic espectacle a:\nManresa. Teatre Kursaal\nDimecres 18 de maig, a les nou del vespre\nDivendres 20 de maig, a les nou del vespre\nDiumenge 22 de maig, a les set de la tarda\nSant Cugat del Vallès. Teatre - Auditori\nDivendres 27 de maig, a les nou del vespre\nVic. Teatre L’Atlàntida\nDiumenge 29 de maig, a les sis de la tarda\nDimarts 31 de maig, a les nou del vespre\nDivendres 3 de juny, a les nou del vespre\nJo no m'ho perdria!\nEtiquetes de comentaris: AAOS, ASSOCIACIÓ D'AMICS DE L'ÒPERA DE SABADELL, IL BARBIERE DI SIVIGLIA\nAtenent les peticions que ens han arribat, els propers títols que tractarem als Moments d'Òpera són els següents:\n*La forza del destino (Giuseppe Verdi)\n*Il Tabarro (Giacomo Puccini)\n*Suor Angelica (Giacomo Puccini)\n*Gianni Schicchi (Giacomo Puccini)\n*La Sonnambula (V. Bellini)\nCom és habitual, trobareu el resum argumental, històric i musical d'aquests títols, al podcast dels Moments d'Òpera. Gràcies per col·laborar-hi!\n*A petició dels oïents del programa.\nAbans de l'aturada estival encara ens queden uns quants programes per endavant, de manera que us proposo que ens ajudeu a escollir els títols que voleu conèixer a la recta final de la temporada 2010 - 2011 dels Moments d'Òpera radiofònics. Recordeu que podeu repassar tota la temporada -els títols ja emesos- al nostre podcast.\nAquestes són les dates que falten per decidir:\nAriane et Barbe-Bleu (Paul Dukas)\nPodeu fer-nos arribar les vostres propostes a través del correu electrònic o deixant-nos un comentari a aquest post. Gràcies per la vostra col·laboració!\nPublicat per Moments d'Òpera a 9:30 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: DISC SOL·LICITAT, MOMENTS D'ÒPERA\nDer Freischütz és una òpera dividida en tres actes, amb música de Carl Maria von Weber i llibret de Friederich Kind. La seva estrena es va produir l'any 1821 a Berlín; a Catalunya va veure’s per primer cop el 4 d’agost de 1849 al Gran Teatre del Liceu.\nAnticipant-se vint anys a Wagner, Weber va iniciar els fonaments del que acabaria sent l’òpera nacional alemanya, en una època en què l’òpera italiana regnava arreu del món, fins i tot als països germànics. Per a Weber no hi havia dubtes: tot en aquesta òpera és alemany, des de la llengua, passant per la música i acabant pels boscos, acollidors de dia, però terrorífics de nit. A més, tots els personatges de l’obra beuen cervesa i ballen danses populars, de fet viuen el seu dia a dia sotmesos a una tradició invariable, i els seus conflictes tenen l’origen sota la influència de sers sobrenaturals que conviuen amb ells sota el cel alemany.\nDe fet, tot plegat s’explica perquè amb la voluntat d’oferir una alternativa a l’òpera italiana vigent, Weber acceptés el llibret proposat pel seu amic escriptor Johann Friedrich Kind, amb prestigi en el món literari de Dresde, sobre una llegenda popular procedent del recull Gespensterbuch (1810) de Johann August Apel i Friedrich Laun.\nL’acció se situa a Bohèmia, pocs anys després de la Guerra dels Trenta Anys (1618-1648).\nUna obra poc coneguda però que conté moments sensacionals que avui podrem escoltar a través de les veus, entre d'altres, de Jonas Kaufmann i Karita Mattila.\nDe tota manera, el més conegut de l'obra, segur, és el seu popular cor de caçadors:\nÉs aquest el títol que aquest migdia coneixerem als Moments d'Òpera, i que us podreu descarregar del podcast. Alhora, demà s'estrena una nova producció al Gran teatre del Liceu, així que us servirà per anar al teatre amb els deures fets.\nEtiquetes de comentaris: CARL MARIA VON WEBER, DER FREISCHÜTZ, GRAN TEATRE DEL LICEU\nEl proper dia 19 de maig, a les 21h al Centre Cultural Unnim Caixa Terrassa, l'Orquestra Filharmònica del Nord-est d'Alemanya oferirà un concert titulat La grandiositat wagneriana, on s'hi interpretarà el concert número 3 per a piano i orquestra en re menor, opus 30 de S. Rakhmaninov; i obertures, preludis i interludis de R. Wagner.\nLa direcció anirà a càrrec d'Eugene Tzigane, i el piano solista de Fabio Bidini.\nSi voleu aconseguir una entrada doble (valorada en 76€) només heu d'enviar un correu-e detallant el vostre, nom, cognoms i telèfon de contacte. Les entrades les entregarem en rigorós ordre de petició. Disposem de tres entrades dobles.\nMés informació al web de CCCT.\nPublicat per Moments d'Òpera a 11:02 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: CENTRE CULTURAL UNNIM CAIXA TERRASSA, ENTRADES DOBLES GRATUÏTES\nÈxit de participació en la Jornada de Portes obertes al Gran Teatre del Liceu amb motiu del Dia europeu de l’òpera. Des de les 10.00 hores del matí i fins les 18.00 hores, 10.300 persones han pogut visitar el Liceu i conèixer el vestíbul, el saló dels miralls, la sala gran, el foyer i el Cercle del Liceu.\nEls visitants també han pogut gaudir d’actuacions en directe d’alumnes del Conservatori del Liceu i cantants consagrats que ja han debutat al Liceu, durant les 8 hores ininterrompudament.\nÉs un objectiu prioritari del Liceu: apropar-se a la ciutadania i una jornada de portes obertes és una activitat que permet al Liceu mostrar el seu patrimoni arquitectònic i alhora donar a conèixer la seva activitat artística i la programació.\nPublicat per Moments d'Òpera a 23:50 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


L’Economia social al BIZ Barcelona - aracoop\nEls propers 31 de maig i 1 de juny se celebra el Congrés Biz Barcelona, l’esdeveniment de referència a Catalunya en emprenedoria, pimes, i economia social.\nEnguany, amb l’eslògan Suma’t al moviment transformador el Congrés BIZ posarà l’accent en la recerca de noves fórmules innovadores i creatives per fer competitives les empreses en un entorn sociolaboral en constant transformació.\nL’estand de l’economia social comptarà amb la participació d’aracoop, dels ateneus cooperatius i de les entitats de l’economia social i cooperativa de Catalunya, per oferir a les persones interessades un assessorament integral a través d’un itinerari per l’economia social.\nAquest Itinerari us permetrà conèixer informació relativa a l’economia social i cooperativa a través de breus píndoles de coneixement relatives a aquest àmbit, i la possibilitat de resoldre dubtes que pugueu tenir.\nParal·lelament també s’oferiran sessions i conferències entorn l’economia social i el treball autònom.\nPodeu consular el programa de conferències en aquest enllaç\nEl dia 31 de maig a les 10.00h es podrà assistir a la conferència taller Transformació digital i treball autònom. Reptes i oportunitats a càrrec del Sr. Genís Roca, reconegut expert en estratègia digital, especialista influent en millores tecnològiques com a clau per a la innovació i la competitivitat dels petits negocis.\nEl mateix dia a les 11.30h tindrà lloc el taller Transforma’t: màrqueting d’abast global des del professional individual, a través de la metodologia inbound màrqueting. Aquest taller està destinat als participants del programa consolida’t de les diverses edicions.\nI a les 12.00h es podrà assistir a la conferència l’Empresa social a Catalunya.\nEl dia 1 de juny a les 10.00h, aracoop organitza Transforma’t amb impacte social: experiències innovadores, una bateria de micro ponències on es mostraran experiències inspiradores d’economia social per construir un futur més social sostenible i transformador.\nEl mateix dia a les 11.30 h tindrà lloc el Taller co-construim mètode per a recolzar l’economia social i cooperativa, una activitat a càrrec de la xarxa d’ateneus cooperatius.\nPer a més informació i inscripcions al BIZ Barcelona, consulteu el web del saló\n[box type=”info” ]Com a participant en el programa aracoop i la xarxa d’ateneus cooperatius posem a la teva disposició el codi 5D826C44 per tramitar la inscripció gratuïta a través del següent enllaç[/box]\nAnteriorEntrada anterior:Gestió comercial i comunicació, dos elements clau per al creixement sostenible de les empreses d’economia social i cooperativaSegüentEntrada següent:Més de 300 participants en la 2a edició de l’Assemblea de la Federació de Cooperatives d’Alumnes de Catalunya: Alumnes.coop


Es Niu : Baix Emporda : Costa Brava Turisme\net trobes aquí > Portada > Gastronomia > Campanyes i jornades gastronòmiques > Es Niu\nDurant aquesta reconeguda jornada, que se celebra a Palafrugell a finals d'octubre - principis de novembre, Es Niu es pot degustar en diversos restaurants del municipi. És un plat palafrugellenc d’hivern que les colles de surers de Palafrugell solien anar a menjar els dilluns a la barraca. Com que és de preparació llarga, cal encarregar-lo amb antelació o bé aprofitar la celebració de la Jornada per tastar-lo.\nAl principi no s’hi posava carn, ja que es tractava d’un plat de quaresma, i es feia amb tripa de bacallà, ou dur, peixopalo i patata. Amb el temps, però, es va anar enriquint: els pescadors hi van afegir sèpia, i els surers el van completar amb aus de cacera i fins i tot salsitxes.\nT. 972 30 02 28\n> La Garoinada > Olla de Peix > Pals i la cuina de l'arròs > La Cuina del Bacallà i del Peixopalo > La Cuina de la Terrissa > Les Receptes de l'Àvia > El Peix de Roca > La Cuina del Cargol > El Peix Blau Ganxó > El Menú de la Gamba > Tastets de Mar La Clova > La Poma a la Cuina > La Cuina de la Caça i del Bolet > El Menú de l'Escamarlà > Es Niu > La Cuina de l'Arengada > És temps d'uriços


Bonnie & Clyde: 852.000 €\nAquesta vegada em refereixo al que han comès en Laporta i l'Oliver les últimes hores del seu mandat. La Bonnie i jo estem bastant molestos, som uns obrers d'això del robatori, anem amunt i avall amb el V8 sense aire condicionat, suant per trobar una petita sucursal i uns quants milers jugant-nos-hi la vida. I ara resulta que aquests dos bacons es reuneixen ahir a la nit, pacten la indemnització del més bacó dels dos i apa! Després cap al luz de Gas! Pagues tu, Oliver! Moët Chandon per a tothom!\nIntrusisme intolerable! Encara que el Joan Oliver no pot dir que sigui novell en aquest camp. Com tots sabreu ja ens va atracar fa un temps a tots els catalans quan van rescindir el seu contracte com a director de TV3 quan "encara era la Nostra" (Oi, convergents?)\nEsperarem a saber quant costa fer fora al Sanchis, director de Barça TV i al Sostres, conductor d'un programa (no rigueu! Com volieu que ho definís?) de la mateixa cadena. Hauran estat ben pagats per aconseguir que aquesta gentola deixi de putinejar al nostre club.\nPublicat per Bonnie & Clyde a 19:44\nClidice 1 de juliol de 2010, a les 22:47\nhola! :D d'això que dius ... uffffff! doncs si, això: Força Barça!\nJordi Marron 1 de juliol de 2010, a les 22:56\njo pago a gust el cava per deixar de veure segons qui a les notícies..\nBrian 1 de juliol de 2010, a les 23:54\nQuin càrrec li buscaran ara, al Cara-de-cul? La Secretaria de organització de "Democràcia Catalana"?\nEvocacions 2 de juliol de 2010, a les 20:07\nEl SAndro et decebrà, ja veuràs.\nAnònim 17 de juliol de 2010, a les 5:23\nNo crec que tinguis raó.\nPerò escriu més, dropo dels collons!\nNoctas, masclista de merda


Publicado 28/1/2020 10:16:57CET\nL'atur va pujar 2.700 persones el 2019 a la Comunitat Valenciana, la qual cosa suposa un 0,77% més que el 2018, fins als 346.700 aturats, mentre que el passat any es van crear 43.700 ocupacions, amb el que el nombre total d'ocupats se situa en 2.106.400, segons dades de l'Enquesta de Població Activa (EPA) publicada aquest dimarts per l'Institut Nacional d'Estadística (INE).\nA Espanya, la desocupació va baixar 112.400 persones el 2019, la qual cosa suposa un 3,4% menys que el 2018, registrant el seu seté descens anual consecutiu. No obstant açò, aquest retrocés és inferior als experimentats en els cinc anys anteriors, encara que superior al del 2013, quan l'atur va baixar en 85.400 persones.\nD'aquesta manera, la taxa d'atur es va situar en la Comunitat Valenciana en finalitzar 2019 en el 14,13%, mentre que la taxa d'activitat és de 58,49%.\nRespecte al passat trimestre, l'atur va augmentar 7.000 persones a la Comunitat Valenciana, un 2,05% més, mentre que en els últims tres mesos es van crear 3.500 ocupacions, un 0,16%.\nDels 346.700 aturats, 157.200 són homes, amb una taxa de desocupació de el 11,86%, i 189.500 dones, amb una taxa de desocupació del 16,81%. Per la seua banda, dels 2.106.400 ocupats, 1.168.500 són homes, amb una taxa d'activitat de 64,71% i 937.900 dones, amb una taxa d'activitat del 52,54%.\nA nivell nacional, l'atur va baixar 112.400 persones el 2019, la qual cosa suposa un 3,4 per cent menys que el 2018, registrant el seu seté descens anual consecutiu. No obstant açò, aquest retrocés és inferior als experimentats en els cinc anys anteriors, encara que superior al del 2013, quan l'atur va baixar en 85.400 persones.\nLa taxa d'atur es va situar en finalitzar el 2019 en el 13,78 per cent, percentatge sis dècimes inferior al del 2018 i el seu nivell més baix en onze anys, i el nombre total d'aturats va tancar l'exercici en 3.191.900 persones.\nPer la seua banda, l'ocupació va créixer el 2019 en 402.300 persones, un 2,06 per cent respecte al 2018, aconseguint el seu sisé augment anual consecutiu. No obstant açò, igual que ocorre amb l'atur, l'increment de l'ocupació el 2019 és el menor des del 2013, quan Espanya va destruir 204.200 llocs de treball.\nD'aquesta forma, el 2019 va tancar amb 19.966.900 ocupats, la xifra més alta des dels últims onze anys.\nAmb el descens de la desocupació assolida el 2019, s'encadenen set anys consecutius de baixades després de sis anys d'increments. El 2015, l'atur va registrar la major caiguda de la sèrie històrica, amb 678.200 aturats menys.\nEl 2019, Espanya va crear ocupació per sisé any consecutiu després de sis anys destruint-ho. Així, l'any passat es van generar 402.300 llocs de treball, amb un ritme de creixement anual del 2,06%, inferior al d'un any abans.\nL'últim any pràcticament totes les comunitats incrementen la seua ocupació. Els majors augments es donen a la Comunitat de Madrid (138.900 més), Catalunya (87.000) i Andalusia (45.800). Extremadura quasi no varia la seua ocupació i Castella-la Manxa presenta 5.900 ocupats menys.\nLes majors baixades trimestrals de l'atur es produeixen a Andalusia (-41.900), Canàries (-22.100) i Catalunya (-16.300). En termes anuals, les majors reduccions del nombre d'aturats es produeixen a Catalunya (-45.600), Comunitat de Madrid (-43.800) i Canàries (-10.800).\nA més, Navarra (9,01%), País Basc (9,09%) i Rioja (9,89%) registren les taxes de desocupació més baixes aquest trimestre. En l'extrem oposat, Extremadura (23,48%), Andalusia (20,80%) i Canàries (18,78%) presenten les més elevades.


La llengua catalana, víctima d’una ofensiva sense precedents ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dissabte, 15 de maig de 2021 00:06 h\nPolítica Última actualització Dimarts, 8 d'abril de 2014 13:15 h\nEls atacs per part de l’estat espanyol i alguns governs autonòmics no són gens casuals i pretenen aturar el procés sobiranista, segons un informe de Plataforma per la Llengua\nLa Plataforma per la Llengua ha presentat aquest matí una nova edició del seu informe anual sobre l'estat del català, que inclou 50 dades a mode de panoràmica sobre l'estat de la llengua. Les principals conclusions de l’estudi són que l’Estat espanyol segueix sense garantir els drets dels catalanoparlants i les seves polítiques impedeixen el desenvolupament de la llengua i que el català, tot ser una llengua en expansió, pateix una inexplicable manca de reconeixement oficial i jurídic i està experimentant una ofensiva sense precedents per part d'institucions com el govern de l'Estat i diversos governs autonòmics.\natacs sense precedents, bona salut del català, govern, plataforma per la Llengua\n“Aquests cada cop més freqüents atacs a la llengua catalana, gens casuals i que tenen com a principal objectiu aturar el procés engegat a Catalunya per decidir el seu futur, poden acabar per frenar el creixement de la nostra llengua.”, assenyala l’informe de l’entitat, que considera que el català i els drets lingüístics dels catalanoparlants són qüestió d'Estat i com a tals han de formar part de qualsevol negociació entre els governs espanyol i català.\nPer primera vegada, la nostra llengua ha superat els 10 milions de parlants.\nL'InformeCAT, per a l'elaboració del qual s'han consultat diverses fonts i els estudis que l'entitat ha realitzat el darrer any, té per objectiu posar sobre la taula un document de referència que sigui un termòmetre sobre l'estat i l'evolució de la llengua. Segons el treball, el català gaudeix de bona salut en molts àmbits: per primera vegada, la nostra llengua ha superat els 10 milions de parlants. En deu anys, el nombre de parlants s'ha incrementat en 750.000 noves persones i la de persones que el saben escriure, en més d'un milió. També és la 14a llengua més parlada i la 7a més apresa entre els joves de la UE. A més, l'ús que en fan els nouvinguts és cada cop més alt, i la comprensió del català entre els estrangers residents a Catalunya ha pujat 21 punts en els últims 10 anys.\nInvolució pels atacs sense precedents\nPerò aquest creixement és desigual, assenyala l’ONG del català, va en funció del territori i també segons els sectors. En territoris com el País Valencià, la Franja de Ponent o les Illes Balears, la llengua ha experimentat una involució fruit dels atacs sense precedents dels respectius governs autonòmics: al País Valencià, el coneixement oral de la llengua comuna ha disminuït 12 punts des del 1992. O, en l'àmbit d'ensenyament, 155 unitats escolars en valencià ja han estat eliminades o corren perill de ser-ho per al pròxim curs 2014-2015. Pel que fa a la universitat, el País Valencià és a la cua en l'ús del català: cap universitat d'aquest territori no supera el 25% de classes en valencià. Com al País Valencià, a les Illes, el Govern autonòmic també ha fet servir aquest any un sector tant sensible com l'educació per atacar la llengua. El decret de Tractament Integral de Llengües (TIL), que margina el català a l'escola, ha revolucionat i mobilitzat la societat civil de les Illes i ha fet reaccionar la comunitat educativa: més de 120.000 persones van sortir al carrer el setembre en protesta contra aquestes mesures del Govern de José Ramon Bauzà. Finalment, la Llei de Llengües de l'Aragó, que rebateja el català com a LAPAO i deixa en paper mullat els tímids avenços en el reconeixement del català a la zona, també ha rebut la seva particular contestació, en aquest cas des de la política local, en forma d'una plataforma que agrupa els 30 alcaldes de la zona i que s'ha compromès a emprendre les accions legals necessàries per abolir la llei.\n9 d'abril de 2014, 14.32 h\n#12 Tranquil, que això ja està fet.\n8 d'abril de 2014, 18.57 h\nHele torete, toca la pandereta y lame el culo a la estanquera.\n8 d'abril de 2014, 18.54 h\nYa ha salido el mamón de la "Coja" con el torete y el ardor mamporrero,\nPatetico esPANOLI envuelto en la rojiguarra.\n8 d'abril de 2014, 18.51 h\nLa constistusciong va a hacer oficial el " LLanito " y el " LEPE " asi aragoneses estara contento\nLLANITO = Lengua del peñon sur Britanico en la peninsula\nLEPE = Lengua Estupidos Propia Esapaña en la peninsula y Sudamerica\n8 d'abril de 2014, 18.26 h\nde tota manera hem d'ajudar als angloparlants d'amèrica per a expandir l'anglès a tota sudàmerica i esborrar el castellà, que no serveix per res, ni per inventar ni per pensar ni per civilitzar, i així es quedaran només els mesetaris amb el seu "ordeno y mando en plaza"\n8 d'abril de 2014, 17.22 h\n#8 Nom(bre), no et preocupis, ningú no et perseguirà ni t'insultarà pel simple fet de que la teva mare sigui puta. Ben al contrari, tots aquells que t'ho recordin passaran a la petita història d'aquest forum com uns despietats impertinents. Una cosa així no cal recordart-te-la, prou present que la deus tenir tu, pobre noi.\n8 d'abril de 2014, 17.13 h\nMaikal Vilanova i la Geltrú, un bon lloc per a cagar-se en el feixisme i el franquisme\n8 d'abril de 2014, 16.56 h\n#8 potser ningú no m'ha convidat a la discussió, però queda ben clar que aquest desgraciat que fa dir-se Nom(bre) és el que de debó té per mare una prostituta i per pare un homosexual. Això, Nom(bre) no seria cap vergonya per a tu si no fos que ets un desgraciat estùpid en la boca del qual tota persona honrada s'hi caga a gust.\n8 d'abril de 2014, 16.11 h\n#7 Y la de tu puta madre también.. no olvides jamás caracerdo\n8 d'abril de 2014, 15.48 h\nEls estats units d'amèrica es van equivocar, la campanya al segle XIX "All of Mexico" s'havia d'haver dut a terme i els americans angoparlants s''havien d'haver anexionat tot l'imperi espanyol americà i no deixar cap país castellanoparlant. total no els serveix de res parlar castellà és la llengua de misèria, la corrupció, el fanatisme i el tercermunidisme.


Animals del Maresme: de maig 2016\nPublicat per Animals del Maresme a 15:00 Cap comentari:\nPublicat per Animals del Maresme a 12:18 Cap comentari:\nAjudem a l'operació de la Blind, de MasnouGats, que ara ja s'esta recuperant!\nLa Blind és una gateta tricolor, joveneta i molt bonica que ja ha viscut la part més dura de viure al carrer... ha perdut la visió dels 2 ulls. Sempre ha viscut al carrer i, evidentment, ara per ella representa un perill massa alt i no hi pot continuar. Rescatada per Masnou Gats, i després de valorar el seu malmès estat de visió, es va determinar extreure els seus dos ulls.\nLa Blind va ser operada fa uns dies i, actualment, es troba molt bé a una casa d'acollida, se la veu amb moltes ganes de tot, principalment de començar a confiar i a jugar! Per això, en aquests moments de recuperació, es busca un adoptant molt especial per ella. Sabem que encara que no pot veure-hi, la seva força i empenta fa que es pugui desenvolupar sense problemes, per això ara només li queda ser feliç!!\nVÍDEO de la recuperació de la Blind\nPublicat per Animals del Maresme a 11:46 Cap comentari:\nA Canet de Mar, l'APAC és una protectora local que té cura de gats. Abans de la seva constitució com a associació l'any 2009, i de manera particular, un col·lectiu local de voluntaris ja tenia cura de les colònies de gats al municipi, fent-ho de manera voluntària i anònima. Amb l'ajut de l'Ajuntament, es van constituir com a entitat i se'ls va poder trobar un espai per ubicar-hi la colònia de gats, un nucli on els peluts s'hi acullen després de dur-los al veterinari per desparasitar-los i esterilitzar-los.\nRECORREGUT FOTOGRÀFIC D'APAC CANET DE MAR A FLICKR\nDes d'aquest mes de maig des d'Amics dels Animals del Maresme hi hem començat a col·laborar i aquí tenim el primer donatiu que hem pogut fer: 10 kg de sorra per gats, 6 kg de pinso i blastoestimulina. Coneix el seu dia a dia a través de Facebook i si també hi vols col·laborar truca al 635578405 i informa't, tota ajuda sempre és d'agrair.\nPublicat per Animals del Maresme a 6:07 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: APAC Gats de Canet, Col·labora, Colònies de gats, Donatius, Inversions, Reportatge\nEl nostre granet de sorra per l'operació de la Mery, de Palafolls\nEtiquetes de comentaris: Col·labora, Donatius, Inversions, Protectora Palafolls, Teaming


Amb LA PERFECCIÓ DE LA MOLLA Rosa Vilanova ens ofereix el seu nou llibre de poemes. Editorial Meteora\n«Sentim una extrema felicitat humana i intel·lectual i ens sentim altament reconfortats quan trobem una autora com Rosa Vilanova que sistemàticament escriu des de les antípodes de la uniformitat i la transparència.»\n«Aquesta actitud és visceral i consubstancial en Rosa Vilanova i, per sort nostra, ha condicionat i condiciona el seu periple literari. Ben bé, des dels seus inicis. Si la societat de la uniformitat ha desproblematitzat l’escriptura i ha desbloquejat la creativitat, generant una superabundància de producció poètica, el camí de la veu autoral de Rosa Vilanova va en sentit contrari: després d’un llarg aprenentatge va publicar el seu primer llibre, l’excel·lent recull El cel de les oques (2006, premi La Catalana de Lletres) i ara hi ha tornat amb l’enlluernador recull La perfecció de la molla.»\n«Rosa Vilanova ha tornat a la palestra poètica quan li ha calgut, quan ha sentit una necessitat artística indefugible. L’autora obeeix les seves pròpies consignes i no passa mai per la conformitat i uniformitat de l’època.»\nDel pròleg del llibre, de D. Sam Abrams.\n• Entrevista a Olot Televisió\n• Rosa Vilanova va recitar La perfecció de la molla a Casa Golferichs (14 de maig de 2015 Programa) i va presentar-lo a La Tralla de Vic (05-06-2015, Invitació).\n• Olot, Can Trincheria (19-05-2016). Invitació. Fotos de l'acte\n• Figueres, Biblioteca Fages de Climent (13-11-2015). Invitació\n• Barcelona (Guinardó), Biblioteca Mercè Rodoreda (12-11-2015). Enllaç\n«La pura veritat és que la complexitat potser sigui el factor que defineixi més bé el conjunt de La perfecció de la molla. Una complexitat que es nota en tots els aspectes del recull. Podríem ...\nRosa Vilanova (Olot, 17 de febrer de 1963) és professora de llengua i literatura catalana amb una llarga trajectòria en la formació literària de joves i adults.\nEl 2006 va publicar El cel de les oques, poemes guanyadors de la tercera edició del premi de poesia La Catalana de Lletres, convocat per Catalunya Cultura, i a partir dels quals va ser inclosa a l’antologia Parlano le donne. Poetesse catalane del XXI secolo (Nàpols: Tullio Pironti Editore, 2008. Ed. de D. Siviero).\nVinculada al món del teatre, els darrers anys ha expressat la seva mirada escènica en la direcció d’espectacles poètics.\nAlguns poemes de Rosa Vilanova han estat traduïts al francès i comentats per Had Jatem en el seu llibre La pedra i el temps.\n• Foto de Rosa Vilanova ampliada (© Jaume Busquet Vilanova)\nRUSIÑOL, V. CATALÀ, ESPRIU, PESSARRODONA, rutes literàries de Barcelona, vol. 3, de Maria Nunes, presentació a Barcelona el 09/07/2020 a les 19:00 a Llibreria Documenta (Pau Claris, 144, Barcelona)\nSI SAPS CAURE, T'ALÇARÀS, de Salvador Balcells, presentació a Barcelona el 15/09/2020 a les 19:00 a Llibreria Ona (Pau Claris, 94, Barcelona)


La selecció de Barcelona A, amb el jugador del PHC Sant Cugat Carles Domenech, ha guanyat aquest diumenge el Campionat de Catalunya de seleccions territorials infantils celebrat al Poliesportiu de La Seu d’Urgell al superar en la final a la de Girona per 5-1.\nEl tercer lloc ha estat per la de Barcelona B, que ha guanyat a la de Lleida per 5-0, mentre que la de Tarragona ha estat cinquena després de superar a la d’Andorra per 3-1.\nEl Campionat de Catalunya de seleccions territorials infantils el van disputar dissabte i diumenge sis seleccions, dues de Barcelona (A i B), i les de Girona, Lleida, Tarragona i Andorra.\nDesprés d’una fase de grups, a les semifinals Girona va derrotar a Lleida per 7-4 i Barcelona A a Barcelona B per 4-1.\nA la cerimònia de lliurament de trofeus, l’alcalde de La Seu d’Urgell, Albert Batalla, ha rebut un reconeixement per part de la Federació Catalana de Patinatge pel seu suport a totes les diciplines del patinatge. El campionat ha estat un èxit organitzatiu de la Territorial de Lleida i el CH Cadí.


Web oficial del Villarreal CF - Torna l'eLaLiga Santander!\nEls jugadors d'eSports del Villarreal tornaran a participar en la competició oficial de LaLiga, que reprén el seu curs en format online\nTorna l'eLaLiga Santander! La competició oficial d'eSports de LaLiga es reprén, amb l'objectiu d'acabar la temporada i enfrontar als millors jugadors nacionals d'EA SPORTS™ FIFA 20 en una èpica final que se celebrarà durant el mes de juliol.\nA causa de les noves circumstàncies, en eLaLiga Santander han adaptat el seu format, jugant el que resta de competició en format online, seguint les recomanacions i mesures imposades pel Ministeri de Sanitat, amb l'objectiu de protegir a tots els membres que la componen.\nBaix l'eslògan #VolverEsGanar, es fa al·lusió al fet que la vertadera victòria és tornar a sentir i recuperar l'emoció, eLaLiga Santander reprén la seua competició més forta que mai, després de la crisi sanitària provocada pel COVID-19.\nEl pròxim 8 de juny arrancarà el Segon Torneig Online, les inscripcions del qual ja estan obertes i al qual poden apuntar-se jugadors amateurs de tota Espanya. Els jugadors ja inscrits anteriorment rebran un missatge informatiu, però no hauran de tornar a inscriure's. La seua inscripció anterior continuarà sent vàlida.\nPer a aquesta competició, el Villarreal CF estarà representat pels seus dos jugadors d'eSports, Ralfitita i Klose. En el Primer Torneig Online, el primer d'ells va aconseguir la final del campionat, en el qual van participar més de 5.000 ‘gamers’ de tot el món.\nEl cap de setmana del 20 i 21 de juny es jugarà, aquesta vegada de manera online, el Mid Season en el qual competiran els 16 millors jugadors classificats després del Segon Torneig Online. Amb l'arribada de l'estiu arrancarà el Tercer Torneig Online, les inscripcions del qual s'obriran pròximament.\nSerà en la primera setmana de juliol (4 i 5 de juliol) quan coneixerem al guanyador de la segona temporada d'eLaLiga Santander després de jugar-se la Gran Final, que alçarà de manera virtual el seu trofeu i rebrà 40.000 euros de premi econòmic. eLaLiga Santander és la lliga nacional d'eSports que més premi econòmic reparteix, sumant un total de 100.000 euros en premis.\nPots informar-te sobre l'eLaLiga Santander en els canals oficials d'eLaLiga Santander en Twitter @esportsLaLiga, Instagram @eLaLiga, així com en el perfil oficial del Vila-real CF eSports en Twitter (@CVFeSports).


“KIWIS 4 FUTURE” Intercanvi Juvenil a França – LA VIBRIA INTERCULTURAL\nApr 28, 2022 May 3, 2022 by vibria\n“KIWIS 4 FUTURE” Intercanvi Juvenil a França\nON: Praz sur Arly, França\nQUAN: 29 de juliol al 6 d’agost de 2022\nASSOCIACIÓ QUE REALITZA EL VOLUNTARIAT: Hors Pistes\nAPV (reunió preparatòria): 30 de juny al 3 de juliol de 2022 (Només per a un Youth leader)\nEl tema de l’intercanvi serà l’ecologia, per tant serà un projecte on s’intentarà ser el més ecologics possibles. La programació inclourà temps per treballar participativament: cada grup de participants està convidat a proposar tallers a la resta de grups connectat amb l’ecologia (com reciclar ~ reduir ~ reutilitzar recursos). Durant el YE els joves participaran en la creació d’equips, nits interculturals i activitats a l’aire lliure.\nLLOC: Xalet “La Remonte Pente” 74120 Praz sur Arly\nL’allotjament té 2 plantes amb moltes habitacions (amb 2 a 7 llits), cada planta disposa de lavabos i dutxes. Praz sur Arly és un poble de muntanya amb 1300 habitants.\nPAÏSOS PARTICIPANTS: Espanya, Itàlia, França, Alemanya\nLLENGUA VEHICULAR: Anglès. No hi ha requisit de nivell, així que no t’amoinis si en parles poc! El grup t’ajudarà i serà una experiència increïble.\nCOST: El cost de participació és de 50€*, en conceptes de gestió. El menjar, l’allotjament, les activitats i el transport estan subvencionats al 100% pel programa. Les despeses de viatge es reemborsaran aproximadament als 3 mesos després de la presentació de tots els documents de viatge originals.\nUs proposem viatjar verd, sense fer servir avió! Punt de trobada del grup-estació de tren: La Ciotat i després continuar el viatge amb un autobús de lloguer\nQUI POT PARTICIPAR: 6 joves d’entre 14 a 17 anys + 2 youth leaders\nOmplir el formulari de participació deixant molt clara la vostra motivació per participar. Hauràs d’especificar el nom del projecte: “KIWIS 4 FUTURE”\nDATA LÍMIT PER OMPLIR EL FORMULARI: 29 de maig 2022\nPrevious “Environment” Voluntariat a França\nNext “F.R.E.E. S.T.Y.L.E.” Formació a Itàlia


Elena Vera (Poble Ilicità) presenta la seua candidatura per a convertir-se en alcaldessa d'Elig\nProvincia d´Alacant\tAlacant\t- Elx\t- Agost\t- Alcoi\t- Altea\t- Aspe\t- Benidorm\t- Benissa\t- Callosa de Segura\t- Calp\t- Castalla\t- Cocentaina\t- Crevillent\t- Dénia\t- [Més poblacions] El Campello\t- Elda\t- Ibi\t- L'Alfàs del Pi\t- La Nucía\t- Mutxamel\t- Novelda\t- Onil\t- Orihuela\t- Pego\t- Petrer\t- Pilar de la Horadada\t- S. Vt. Raspeig\t- Sant Joan d'Alacant\t- Santa Pola\t- Sax\t- Teulada\t- Torrevieja\t- La Vila Joiosa\t- Villena\t- Xàbia\t- Xixona\n22/01/2019 | elperiodic.com\nEl Cassino d'Elig és l'escenari elegit per Elena Vera i Alfonso per a fer pública la seua candidatura a l'alcaldia d'Elig en nom de Poble Ilicità, una formació vinculada a Poble Democràtic, en un discurs polític centrat en la necessitat d'obrir noves possibilitats laborals per als jóvens i fomentar un model econòmic sostenible basat en els recursos naturals de la ciutat.\nElena Vera i Alfonso es definix a sí mateixa com una treballadora anònima que ha conegut lo que supon l'economia sumergida i sap lo important que és lluitar contra este model d'esclavitut del sigle XXI. La candidata de Poble Ilicità és actualment una de les 9 conductores de la companyia Masatusa, entre una plantilla de més de 200 professionals, i porta anys reivindicant el reconeiximent dels drets laborals de les aparadores del calcer i el servici domèstic, entre atres qüestions.\nEl programa en el que es presentarà a les eleccions s'ha centrat en tres llínees bàsiques; la recuperació del Riu Vinalopó en eix vertebrador de l'economia de proximitat, l'aposta per incentivar el mamprendiment i l'accés a la vivenda per als jóvens, i apostar per un model econòmic basat en l'economia social, el turisme sostenible i cultural i l'activació d'ajudes per a l'implantació d'empreses tecnològiques.\nDe fet, la representant de Poble Democràtic advoca per acostar-se al ric –font de riquea i futur per a Elig i els municipis anexos- i tractar de garantisar qüestions bàsiques com l'establiment d'un cabal ecològic, com mana la Directiva Europea de l'Aigua, lluitar contra l'abocada incontrolada de residus urbans i agrícoles i, especialment, controlar la sobreexplotació dels aqüífers.\nEn esta llínea, Elena Vera i Alfonso s'ha mostrat molt pròxima a les iniciatives i demandes de l'Observatori del Riu Vinalopó. I, en este sentit, la candidata defén la regeneració ecològica i la revaloració socioeconòmica i ambiental del riu que, a data de hui, s'ha quedat encallada en tràmits administratius i plans grandiloquents que no es poden portar a terme per la mala gestió econòmica i l'inoperància d'un equip de govern sense capacitat de decisió.\nPer això, des de Poble Ilicità es vol enaltir l'importància de la recuperació dels recursos naturals i la conservació de la riquea patrimonial i cultural per a reactivar l'economia local, especialment salvaguardant i fomentant el coneiximent internacional del palmeral urbà més gran d'Europa. Tenim les condicions per a convertir a Elig en la ciutat verda més important de l'arc mediterràneu, sempre que salvem el Riu Vinalopó.


Residència per a Gent Gran a Barcelona | Avis i tercera edat\nResidència Geriàtrica de Barcelona i Assitència domiciliaria\nPer a la Gent gran, avis i persones de la tercera edat\nSant Gervasi Residencial és una residència per a la Gent Gran a Barcelona, per a avis i persones de la tercera edat, resultat d’una iniciativa privada que va començar la seva etapa l’any 1999 amb l’objectiu de convertir-se en un centre de referència en la cura i l’atenció de la gent gran.\nEl projecte inicial es va focalitzar en el desenvolupament d’una residència assistida a Barcelona i centre de dia d’ancians a Barcelona que oferirà tots els serveis necessaris per a la cura i l’atenció de la nostra gent gran.\nDesprés de deu anys de reconeguda experiència al sector, l’any 2010 neix una nova iniciativa anomenada assistència domiciliaria, que consisteix en donar un servei d’assistència a domicili d’ancians a Barcelona, una nova etapa en la que Sant Gervasi Residencial trasllada la qualitat dels seus serveis a les llars dels usuaris, permetent que aquests puguin dilatar l’estància a la seva llar, amb la seguretat d’estar atesos de forma permanent per personal altament qualificat.\nLa Missió de Sant Gervasi Residencial al servei de l’assistència domiciliària per a la gent gran a Barcelona és proporcionar una millor qualitat de vida a les persones de la tercera edat mitjançant la millor i més complerta assistència, cobrint de manera flexible, segura i personalitzada les seves necessitats socials i sanitàries a l’entorn familiar.\nSant Gervasi Residencial, és un referent al sector de residències amb places concertades a Barcelona i centres de dia per a la tercera edat a Barcelona, generant valor per a les persones grans, per als seus familiars i per als propis treballadors. El nostre objectiu es aconseguir els mateixos èxits al nostre servei d’assistència domiciliària. Per això, proporciona un servei exhaustiu i professionals als seus usuaris, assegurant la seva atenció, cura i una millor qualitat de vida.\nLa filosofia de Sant Gervasi Residencial i del seu Servei d’assistència a domicili es sustenten amb els següents valors: prevenció, qualitat, compromís, confiança i seguretat. Aquests valors constitueixen l’eix de referència per a tota l'organització i son la clau del nostre model de gestió integral.\nPer a assegurar l’excel·lència dels nostres serveis, Sant Gervasi Residencial i del nostre servei d’assistència a domicili per a la gent gran a Barcelona, disposa d’un equip profesional i humà altament preparat i motivat.


1,6% | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nSegurament, amb el Govern de Torra i Aragonès s'ha tocat el zenit de la desconfiança ciutadana en la capacitat i en la voluntat d'encarar les qüestions políticament rellevants per a la ciutadania\n7 FEB 2020 - 08:56\tCET\nPere Aragonès i Quim Torra, en una reunió del Govern. albert garcia\nEl número que apareix com a titular d'aquest article no es refereix a cap presumpta comissió (d'altra banda, seria una xifra massa baixa), sinó al percentatge de la ciutadania catalana que creu ara mateix que el Govern de la Generalitat actual està resolent els problemes reals del país. Les dades són del CEO, el centre d'investigació del govern autonòmic. Per tant, malgrat la cruesa de la dada i encara que estiguem en plena època de fake news, ningú pot argumentar aquesta vegada que tinguin un biaix prejudicialment contrari a l'Executiu.\nEls números es poden mirar de moltes maneres: aquesta xifra es pot llegir també com un 98,4%. Formulat així, aquest percentatge significa que una part extremadament majoritària de catalanes i catalans considera que el gabinet de Torra, simplement, no serveix. Una part de l'opinió pública i publicada de conviccions independentistes ha volgut ressaltar com aquestes dades desconeixen el context d'excepcionalitat marcat per la situació judicial d'una part de la classe política dels partits que ara mateix donen suport al Govern.\n“Una part extremadament majoritària de catalanes i catalans creu que el gabinet de Torra no serveix”\nBen mirat, els mateixos estudis recullen en certa manera la qüestió, introduint una pregunta més precisa sobre si la ciutadania creu que l'Executiu no seria capaç d'abordar els problemes reals en tots els supòsits o bé si amb més temps podria afrontar-los. Aquí també les dades són demolidores: un 61,6% considera que el Govern simplement no en sap ni en sabrà, i només un 30,6% confia que podria fer-ho disposant de més temps. Hi ha hagut un empitjorament destacat d'aquestes dades respecte a l'any passat, quan el 53,1% creia que el Govern no seria capaç de ser efectiu en cap cas, respecte a un 46,9% que li concedia més temps. I en època del Govern de Puigdemont, el 2016, el 44% subratllava la incapacitat total d'abordar els problemes reals, davant d'un 39,2% que afirmava que tenia confiança que en el futur ho faria.\nSegurament, amb el Govern de Torra i Aragonès s'ha tocat el zenit de la desconfiança ciutadana en la capacitat i en la voluntat d'encarar les qüestions políticament més rellevants per a la ciutadania, però les dades demostren una tendència molt clara: cal remuntar-se al 2011 per trobar una inversió en la dimensió dels dos grups. En aquell any turbulent, en què la crisi econòmica mostrava tota la seva cruesa, les mobilitzacions ciutadanes omplien els carrers i el “govern dels millors” d'Artur Mas practicava les primeres i més dures retallades a Espanya, eren més –un 44,9%– els que confiaven que amb temps el Govern podria ser efectiu a l'hora d'encarar les qüestions reals que preocupen la població, respecte a un 42,3% que es demostrava del tot escèptic.\n“Està en perill la supervivència mateixa de l’autogovern pel descrèdit acumulat”\nLa sèrie històrica d'aquestes dades sembla que és summament significativa: es pot concloure que en els anys del procés la confiança ciutadana en la capacitat dels governs catalans d'encarar amb èxit els seus problemes s'ha deteriorat de manera evident. Sembla, doncs, que aquells que al llarg dels anys han reivindicat tota la sobirania per a les institucions catalanes s'han demostrat als ulls de la ciutadania com els menys capaços d'utilitzar de manera efectiva la sobirania que ja tenien.\nEn aquests anys, tots ofegats enmig de torrents de retòrica, s'ha passat per alt una qüestió fonamental: més enllà de la dimensió simbòlica i cultural, una motivació fonamental de la raó de poder disposar d'institucions pròpies té a veure també (i sobretot) amb la seva operativitat, amb la solvència a l'hora de gestionar els serveis públics, de dissenyar polítiques que –encara que naturalment reflecteixin les diferències ideològiques entre els diferents partits– estiguin orientades al conjunt de la ciutadania. Per això aquestes dades haurien d'alertar tots aquells –polítics, opinadors i electors– que creguin en l'existència d'unes institucions catalanes.\nEl que està en perill, en definitiva, és la supervivència mateixa de l'autogovern: no tant o no només per les conviccions centralistes dels governs estatals del passat i per com han gestionat les relacions amb les institucions catalanes, sinó pel descrèdit propi que aquestes últimes s'han guanyat entre la ciutadania durant aquesta llarga etapa de governs independentistes. Aquest és probablement el tema més decisiu de la propera disputa electoral: per defensar les institucions catalanes, primer cal fer que funcionin.


Holiday home Zaglav 28 Zaglav Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nHoliday home Zaglav 28Zaglav, Zaglav, Croàcia - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en 2 comentarisHoliday home Zaglav 28Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Zaglav, no busqui més enllà de Holiday home Zaglav 28. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Holiday home Zaglav 28 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia per garantir el més gran comfort possible als seus clients. L'ambient de Holiday home Zaglav 28 es reflexa en cada habitació. aire condicionat, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent parc infantil. Holiday home Zaglav 28 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Zaglav.


Joaquim Miró: «L’absència de Bartumeu perjudica SDP i beneficia la nostra coalició»\nCrea: 03/31/2019 - 18:38\nL’empresari Joaquim Miró torna a l’escenari polític per liderar la coalició territorial entre socialdemòcrates i liberals a Andorra la Vella sota el paraigües de d’Acord. Té clar que amb el sistema polític actual que dona dos consellers general al partit que guanya a cada parròquia és necessari sumar forces i per això confia en el pacte amb els liberals per canviar el sistema des de dins. –Què l’ha portat ara a tornar a la primera línia política? –El principal motiu és intentar participar en un canvi polític necessari després de vuit anys de Govern de DA i intentar col·laborar en governar el...\nLlegeix més sobre Joaquim Miró: «L’absència de Bartumeu perjudica SDP i beneficia la nostra coalició»\nRosa Gili: “En general, no pensem apujar els impostos”\nCrea: 03/31/2019 - 18:34\nEl fet que Xavier Espot sigui escaldenc, fa superfavorits als Demòcrates? Crec que segurament ells s’ho pensen però nosaltres creiem que tenim tantes possibilitats com ells per guanyar. És favorable a taxar els pisos buits? Creu que cal posar un límit màxim de preu per metre quadrat als lloguers? Des del PS penso que vista la gravetat potser sí, però també caldria preguntar als Liberals què en pensen. Com que a d’Acord ens remetem al programa de cada partit i per a nosaltres, si ja es va actuar de forma intervencionista amb el tabac, aquí també es podria estudiar. És favorable a aplicar la...\nLlegeix més sobre Rosa Gili: “En general, no pensem apujar els impostos”\nRosa Gili: «S’ha de cuidar el comerç i donar-li les eines perquè segueixi sent un pilar»\nCrea: 03/31/2019 - 18:30\nRosa Gili encapçala la coalició d’Acord a la seva parròquia natal amb l’esperança de trencar la tendència hegemònica taronja a Escaldes-Engordany. –Com creu que funcionarà aquest acord entre PS i L’A a la parròquia que va veure néixer el PLA? –Penso que aquest acord tindrà bona acceptació a Escaldes perquè s’ha fet en benefici de tot el país i per tant de tota la parròquia. És un acord de diàleg, transparència i democràcia. Fa molts anys que a Escaldes hi ha les mateixes persones al timó. La democràcia demana canvis i renovació i ara, després de gairebé 16 anys al comú i vuit al Govern, és el...\nLlegeix més sobre Rosa Gili: «S’ha de cuidar el comerç i donar-li les eines perquè segueixi sent un pilar»\nGerard Alís: «El canvi és possible com ja va succeir en les darreres eleccions comunals»\nCrea: 03/29/2019 - 18:13\nFa quatre anys es va presentar com a número tres de la llista nacional del PS i va entrar al Consell General. Enguany ho fa com a cap de llista parroquial de d’Acord, un projecte amb el qual espera poder repetir com a conseller per fer un canvi de rumb a una parròquia tradicionalment dominada per UL. –Si només pogués escollir una proposta per a la parròquia, quina seria? –Portar un canvi en els electes lauredians i treballar per tornar a donar a la nostra estimada parròquia la consideració que mereix per part de les institucions nacionals. –És una prioritat acabar el vial de Sant Julià a la...\nLlegeix més sobre Gerard Alís: «El canvi és possible com ja va succeir en les darreres eleccions comunals»\n“Som l'alternativa real a UL i Demòcrates”\nCrea: 03/29/2019 - 18:09\nLa batalla UL-DA és una versió 3.0 dels Pintat versus Reig? És cert que històricament a Sant Julià hi ha hagut aquestes dues famílies, però darrerament s’ha vist que som l’alternativa real a Unió Laurediana i Demòcrates. Esmenti tres propostes concretes perquè Sant Julià revifi. La primera, assegurar el finançament a través de modificar la Llei de transferències. La segona, millorar la promoció turística fomentant el turisme verd i la tercera, fer de Sant Julià una ciutat universitària. És Sant Julià majoritàriament antiavortista? És com la resta de parròquies, plural. A més, crec que la...\nLlegeix més sobre “Som l'alternativa real a UL i Demòcrates”\nCrea: 03/28/2019 - 19:40\nRepeteix com a candidat dels socialdemocràtes a Encamp, però en aquestes eleccions ho fa sota les sigles de d’Acord. Defensa ferventment el pacte amb L’A i creu que és la manera d’obtenir més representativitat al Consell General i, així, apartar DA de la majoria absoluta. –Encamp es considera com «la millor parròquia per acollir el pacte entre PS i L’A» per la bona relació entre aquestes dues formacions al Comú. Creu que pot funcionar de la mateixa manera en aquestes eleccions? –Ho crec fermament. Fa mesos que estem preparant de manera conjunta les eleccions i ens hem entès perfectament pel...\nLlegeix més sobre David Rios: «No farem l’heliport a les Tresoles, però el país el necessita»


Bossa cotó orgànic Els Atrapasomnis. - els atrapasomnis\nInici / Roba / Bossa cotó orgànic Els Atrapasomnis.\nBossa cotó orgànic Els Atrapasomnis.\nBossa de 100% cotó Els Atrapasomnis.\nEl disseny és de la Lu Garriga.\nquantitat de Bossa cotó orgànic Els Atrapasomnis.\nSKU: M3-1-1-1 Categories: motxilla, Roba\nSigueu els primers a ressenyar “Bossa cotó orgànic Els Atrapasomnis.” Cancel·la les respostes\nSamarreta Rock el Cargol\nBandera solidària de pregaria nepalesa (Donatiu)\nSamarreta Marieta Discoteca amb brilli brilli


sant pere ganxet\n30 Juny, 2007 14:05\nDe 160 fotos n'he triat aquestes... ja vindran les següents: al tanto amb la foto dins l'ajuntament!\n25 Juny, 2007 21:59\nDissabte passat a Valls va ser molt bonic, tornar a veure ballar la mulassa a la plaça del Blat era una de les coses que més em va agradar, i després a l'encesa de fogueres i a la cercavila improvisada de les 3 de la nit pel casc antic amb tots els grallers i la gent que ens va acompanyar, va ser molt xulo!\nLlàstima que tot lo bo s'acaba, i que la nit va ser massa curta i l'acumulació de son massa llarga... però un bon esmorzar tot ho arregla...\ntret de sortida de les festes majors\n10 Juny, 2007 10:34\nMeitat de juny, avui és Corpus. Berga es vesteix de gala per a rebre visitants d'arreu dels països catalans per a celebrar una tradició de fa uns 400 anys: la Patum. Festa de les festes, amb aquesta queda inaugurada la temporada d'estiu, on a més de sol i platja les bestioles i els elements més singulars de cada seguici es desperten i surten del cau un any més. I és que arribarà Sant Joan, i la mulassa de Valls farà embogir a tots aquells que la vegin ballar, veurem castells a mitjanit i anirem a saltar fogueres.\nL'esperarà Sant Pere al final del carrer, on ens durà cap a un Reus que esclatarà amb les seves tronades, les seves barraques i els Masclets.\nI després ja no podrem parar, vindran les festes dels pobles dels voltants, anirem a veure la Girasol, i de revetlla en revetlla anirem passant per altres localitats: cap a l'Arboç a veure bastoners i diables, a Vilafranca per a veure el duel de titans casteller, i de mica en mica arribarem a la nostra festa major més estimada... SANTA TECLA GLORIOSA ! només queden tres mesos per a gaudir-la, mentrestant: gegants, nanos, mulasses, dracs, diables, bastoners, esbarts, castellers, i altres elements,\nno us detureu, seguiu ensenyant al món la nostra riquesa cultural, d'on vénen les nostres arrels, les nostres tradicions, i balleu al ritme de grallers, tabals i dolçainers!


La Clínica Sant Josep fa noranta anys - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Clínica Sant Josep fa noranta anys\nLluís Guerrero, autor d'un llibre sobre la institució, repassa alguns dels aspectes que li han atorgat personalitat\nredacció | manresa 01.01.2019 | 22:40\nLa façana de la Clínica en una instantània del 1959. Al fons, es pot veure la part ampliada els anys cinquanta Arxiu Històric de les Ciències de la Salut Simeó Selga i Ubach\nLa façana de la Clínica en una instantània del 1959. Al fons, es pot veure la part ampliada els anys cinquanta\n«L'any 1884 Manresa és una ciutat de prop de 30.000 habitants on la pagesia i els artesans han cedit protagonisme a una gran massa obrera i menestral. Dins la classe obrera, i en alguns sectors marginals, s'hi creen bosses de pobresa necessitades d'ajut social. És en aquest àmbit que el 1884 sis religioses Serves de Sant Josep s'instal·len a Manresa a la Plana de l'Om, 6, i, per mantenir-se autònomament creen una economia de subsistència basada en el treball tèxtil i la vetlla de malalts a domicili. Això els permet acollir i tenir cura de joves esgarriades i de nenes de més de sis anys en situació de fragilitat social. El 1886 canvien la seva llar per una de nova, més àmplia, al carrer dels Caputxins». Aquest és el context i l'inici de la història de la Clínica Sant Josep, que ahir va fer 90 anys.\nQui ho explica és el doctor Lluís Guerrero i Sala, autor del llibre La Clínica Sant Josep. Un compromís amb Manresa. Recorda que en la ciutat de fa 90 anys, «el tracte freqüent amb malalts amb patologia comuna, afectats per l'epidèmia de còlera del 1885, la pandèmia de grip del 1918, la febre groga del 1921, el tifus endèmic i brots freqüents de tot tipus de malalties infeccioses de la infància i els adults, fan que es plantegin obrir un sanatori a la ciutat, oimés pel fet que l'Hospital de Sant Andreu patia el pes de la seva llarga història, de la manca d'inversió crònica i no podia fer front a tota la demanda assistencial del moment, difícil de derivar a Barcelona per les dificultats de les comunicacions».\nEl 1928 les religioses es van dividir en dues comunitats; «unes es van instal·lar al gran casal del carrer de Sant Miquel [actual Ateneu Popular la Sèquia], on van seguir el projecte d'acollida i d'educació de nenes i joves, i les altres van fer obres d'adequació de la casa del carrer dels Caputxins mentre aconseguien les autoritzacions civils i eclesiàstiques per obrir un sanatori per a malalts».\nEl dia 1 de gener del 1929\n«El dia 1 de gener del 1929 el Sanatori Sant Josep –la Clínica- obre portes, sense inauguracions ni fast. Té com a servei deu religioses que passen a exercir les funcions d'infermeres, i algunes joves acollides que mantenen i eduquen a canvi de treball auxiliar. Ofereix les instal·lacions del centre a metges de l'hospital i del dispensari municipal, que hi comencen a desenvolupar l'activitat privada». Guerrero remarca que aquest model de quadre mèdic obert, que s'ha mantingut al llarg dels anys, «facilita la participació de molts metges locals i dels que hi van periòdicament o esporàdica des de la capital, amb la qual cosa el quadre assistencial es va enriquint, com també ho fan les especialitats i procediments».\nDes del primer moment la clínica es caracteritza per l'activitat quirúrgica -que aleshores engloba la traumatologia- i tocològica, sense excloure els processos mèdics. Aquesta ha estat una constant de la seva història, fins avui. Guerrero posa en relleu que «l'assistència privada mai va excloure casos de beneficència, tutelats per la comunitat religiosa».\nL'any 1932 s'inaugura a la Culla el Sanatori de Sant Joan de Déu, orientat a la infància. A partir d'aquell any, a la Clínica «hi té un paper emergent l'atenció mutual, que després d'uns inicis modestos creix de forma exponencial tant pel que fa al nombre d'asseguradores com de malalts atesos. Aquest fet reforça el caràcter no classista del centre, que atén pacients privats però la majoria són mutuals de classes mitjanes i obreres, i també de caritat». També rebia pacients de comarques veïnes i d'altres llocs del país.\nL'anormalitat de la guerra\nAmb l'arribada de la guerra civil, la Clínica va absorbir amb el Sanatori de Sant Joan de Déu l'activitat que no podia atendre l'hospital, dedicat a la milícia. Després, la postguerra ho retorna tot a la situació prèvia, «afegint-hi estretors i un nou medi polític i social constret. El centre és cada vegada més quirúrgic i mutual i s'incrementa el nivell d'ocupació amb mútues laborals i d'accidents i pacients d'empreses autoasseguradores de la seva plantilla».\nLes primeres agulles de radi\nLa Seguretat Social es crea el 1942 i es desplega a Manresa entre els anys 1944 i 1946. «El 1944 s'hi implanten les primeres agulles de radi que inicien els tractaments radioteràpics, i el 1947 s'hi practica la primera administració de penicil·lina. Fa innovació i té un increment d'activitat que ve determinada pel seu prestigi i pels successius convenis amb la Seguretat Social». La medicina pública creix fins a assolir amb els anys un paper preponderant, fins al 1994. «Aquest creixement fa que a partir de la primeria dels anys 70 es creïn equips de diverses especialitats; uns són de metges assalariats i altres, privats. Aquest increment obliga a fer ampliacions i ales noves de l'edifici els anys 50 i 80».\nDel privat al públic, i al privat\nLa reordenació sanitària de Manresa imposa que en acabar l'any 1994 la Clínica deixi l'assistència pública, es retirin les religioses que la van fundar i es fusioni amb el Centre Hospitalari. «Retorna a l'assistència privada i mutual, que es reforça després de la constitució de la Fundació Althaia, l'any 2002. La nova fundació aposta per concentrar progressivament tot el servei assistencial no públic a la clínica, que manté una intensa activitat quirúrgica i mèdica i diversifica els seus serveis mitjançant societats professionals i metges lliures del quadre obert». Guerrero insisteix que «l'assistència mutual de la Clínica no té avui cap caràcter elitista, ni tampoc l'ha tingut en el passat».


Lluites en temps de pandèmia - En Comú Podem Rubí\nDe vegades en aquests temps de pandèmia, sembla que el temps s’hagi aturat o almenys que s’hagi alentit considerablement. Pot semblar que moltes coses han quedat aparcades i que aquelles lluites que en un temps recent eren quotidianes, han sofert l’efecte aïllant, individualitzador de la pandèmia.\nDic que ho sembla o ho pot semblar, perquè la realitat no ens verifica aquesta dada. Si ens aturem una estona i revisem el que ha estat aquest darrer any ens adonarem que no sols les lluites no s’han aturat, sinó que moltes de les organitzacions socials s’han reforçat, han comptat amb més mans i en bona mesura s’han sabut adaptar a aquesta nova realitat que ens ha portat la pandèmia.\nSols cal que fem una ullada al que ha passat a les nostres ciutats. Les organitzacions que treballen amb els més vulnerables, les que defensen els drets de les treballadores, de les llogateres, del dret a l’habitatge, dels serveis públics… no sols no han aturat la seva tasca organitzativa i de lluita, sinó que s’han reforçat amb més participació, amb més ciutadania amb voluntat d’implicar-se i han mantingut la seva intervenció directe en els conflictes socials existents o els nous que ens han sobrevingut.\nLes lluites i la funció d’interlocució de les organitzacions socials en aquest temps de pandèmia han estat clau en com s’han afrontat molts conflictes; en com les institucions han plantejat unes solucions i no altres; i en la capacitat d’adaptació de moltes d’aquestes organitzacions a una realitat i una manera de fer que eren noves per a tothom.\nPer exemple, llegia l’altre dia el nombre d’atencions telefòniques i online d’algun dels primers sindicats del país: a l’inici del confinament el mes de març del 2020, en només tres dies, CCOO va atendre més de 1.500 consultes. Una mostra de la capacitat d’adaptació d’aquestes organitzacions per atendre a la seva afiliació i al conjunt de treballadores que precisen d’informació immediata. Organitzacions que, per altre part, han estat moltes vegades tractades de burocràtiques. A destacar, també, la capacitat d’adaptar-se per a intervenir en negociacions difícils com les d’expedients de regulació que s’han afrontat en aquest temps de pandèmia, amb un instrumental en construcció.\nI això també val per moltes altres organitzacions de tipologies diferents, que han lluitat per la defensa dels drets de la ciutadania i que durant la pandèmia s’han reforçat i s’han readaptat a les nova situació. Aquí podem citar totes les lluites que s’han materialitzat en decrets lleis per protegir el dret a l’habitatge tant de llogateres com de propietaris d’hipoteques. Lluites com les de les marees per continuar en la millora de la sanitat pública o de les organitzacions socials que han propiciat lleis com la IMV o la millora de les pensions o el salari mínim.\nCrec que un dels primers aprenentatges d’aquest temps de pandèmia és que no podem deixar-nos influir per l’aïllament social al que aquesta ens obliga. No poden deixar-se en mode standbay les lluites del dia a dia. Renunciar a elles seria una de les primeres derrotes davant aquesta pandèmia. No crec que hagi estat així i estic segura que aquesta situació està sent una nova oportunitat per afrontar les lluites quotidianes amb nou instrumental i amb més participació de la ciutadania.\nRegidora d’Habitatge i Serveis Audiovisuals\nEntrada anteriorEl Congreso da luz verde a la ley de eutanasia\nSiguiente entradaRubí lliura al CatSalut les més de 4.000 signatures que reclamen millores als CAP de la ciutat\nEl grup municipal d’En Comú Podem dona a l’Ajuntament 4.275 euros per a l’emergència del COVID-19


Carles III de Parma - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCarles III de Parma\nCarles III de Parma (Lucca, Ducat de Lucca 1823 - Parma, Ducat de Parma 1854) fou el Duc de Parma i Piacenza entre 1849 i 1854. Fou membre de la dinastia dels Borbó-Parma i cap d'aquesta casa ducal vinculada a la casa reial espanyola.\n(it) Ferdinando Carlo Giuseppe Maria Vittorio Baldassare\n14 gener 1823\n27 març 1854 (31 anys)\nLluïsa de França (1845–)\nPrincesa Margarida de Borbó-Parma\nAlícia de Borbó-Parma\nRobert I de Parma\nCarles II de Parma i Maria Teresa de Savoia\nVa néixer el 14 de gener de 1823 a la ciutat de Lucca, capital del ducat del mateix nom, essent fill del duc Carles I de Lucca (futur Carles II de Parma) i de la princesa Maria Teresa de Savoia. Era nét per via paterna del rei Lluís I d'Etrúria i de la infanta Maria Lluïsa d'Espanya i per via materna del rei Víctor Manuel I de Sardenya i de l'arxiduquessa Maria Teresa d'Àustria-Este.\nEs casà el 10 de novembre de 1845 a la ciutat de Frohsdorf amb la princesa Lluïsa de França, filla del príncep Carles Ferran de França, duc de Berry, i de la princesa Maria Carolina de Borbó-Dues Sicílies. Lluïsa era néta de Carles X de França i de Francesc I de les Dues Sicílies. La parella s'instal·là a Lucca i després a Parma i tingueren quatre fills:\nSAR la princesa Margarida de Borbó-Parma, nascuda a Lucca el 1847 i morta a Viareggio el 1893. Es casà amb el pretendent carlista al tron espanyol, el duc de Madrid: Carles de Borbó.\nSM el duc Robert I de Parma, nascut a Florència el 1848 i mort a Pianore el 1907. Es casà amb la princesa Maria Pia de Borbó-Dues Sicílies i en segones núpcies amb la infanta Maria Antònia de Portugal.\nSAR la princesa Alícia de Borbó-Parma, nascuda a Parma el 1849 i morta a Fchwertberg (Àustria). Es casà amb el gran duc Ferran IV de Toscana.\nSAR el príncep Enric de Borbó-Parma, comte de Bardi, nascut a Parma el 1851 i mort a Menton el 1905. Es casà amb la princesa Lluïsa de Borbó-Dues Sicílies i posteriorment amb la infanta Adelgundes de Portugal.\nEl 19 d'abril de 1848 el seu pare abdicà en favor seu després de sofrir les revolucions liberals de 1848 en favor de la unificació italiana. Carles III fugí de Parma i s'instal·là a Cremona, on fou fet presoner. Posteriorment fou fet presoner a la ciutat de Milà, i alguns mesos després fou alliberat gràcies a la mediació del govern britànic.\nDesprés d'una breu estada a Malta, va viatjar a Nàpols i, a continuació, a Livorno, on va estar acompanyat de la seva esposa que acabava de donar llum al seu primer fill. Seguidament la família va buscar refugi a Anglaterra i Escòcia. L'agost de 1848 l'exèrcit austríac va entrar a Parma i restaurà oficialment Carles II al poder, si bé aquest refusà acceptà el nomenament i designà novament el seu fill Carles III com el seu successor. Aquest retornà a Parma el 18 de maig de 1849, si bé no va fer-se càrrec de l'administració del ducat fins al 25 d'agost.\nEl 8 d'octubre de 1852 rebé el títol d'infant d'Espanya per part de la reina Isabel II d'Espanya. A la nit del 26 de març de 1854 Carles III fou ferit de mort a la ciutat de Parma per part d'un assaltant que va aconseguir escapar. Va ser traslladat al Palau Reial, on morí l'endemà, sent enterrat el seu cos a la ciutat de Viareggio mentre el seu cor fou guardat al Santuari de Santa Maria della Seccata de Parma.\nCarles II de Parma Duc de Parma\n1849–1854 Succeït per:\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Carles_III_de_Parma&oldid=26422652»\nDarrera modificació: 21 feb 2021 a les 11:32\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 feb 2021 a les 11:32.


Ple 2 juliol | Sils, com més serem més riurem\nPle municipal ordinari: dijous 2 de juliol, a les 19.30\nTransparència o secretisme?. Al Ple de 3 de juliol de 2008 es va aprovar aquesta moció per a la publicitat de les convocatòries ordinàries i extraordinàries dels plens municipals:\n« Comencen les Estades 2009 Els plànols del POUM 2009 »\nData : 2 Juliol 2009\n.ICV (09:01:19) :\nPROU SECRETISME – PLE ORDINARI 2 JULIOL\n2 DE JULIOL , 19.30 H. , SALA PLENS AJUNTAMENT\nNO TROVAREU LA CONVOCATORIA A LA WEB MUNICIPAL, TAL I COM ES VA APROVAR EN UN PLE.\nSEMBLA QUE EL GOVERN EN MINORIA DE IdS-PM (PSC) NO VOL PUBLIC EN ELS PLENS MUNICIPALS.\nRECORDEU QUE ENS ELS PLENS ORDINARIS , QUALSEVOL PERSONA POT DEMANAR LA PARAULA AL ACABAR LA SESSIO.\nLa Veu de Sils, dissabte, 27 / juny / 2009\ntino (09:29:31) :\nPreguntes (18:31:40) :\nUn altre ple municipal? I per què en van fer un d’extraordinari l’altre dia, amb totes les despeses que això genera?\nQuines garanties té el regidor expulsat al ple anterior de que l’alcalde no torni a cridar la policia?\nMark (19:16:10) :\nPer què es dóna per vàlid un Ple on es va expulsar un regidor i on tota l’oposició va marxar?\nPer què es fan tants de Plens sabent que cada vegada s’ha de pagar als regidors? Per què no es posen un sou fix i no pas aquest variable en que dóna la sensació que inventen Plens segons les necessitats econòmiques seves del moment?\nPer què cap regidor es dignarà a respondre?\nAPM (20:35:26) :\nMark, la convocatòria dels plens la fa l’alcalde, és ell qui ha de respondre. En els plens extrordinaris és sabut que no hi ha intervencions del públic. Les despeses no semblen un problema per a l’equip de govern. No creus que tu mateix dones la resposta?\nPreguntes, crec que si havia prou quorum els acord són vàlids. Garanties? Cap ni una.\nTino, d’acord amb tu i més havent abandonat un ple conjuntament com es va fer en el darrer. Però la moció de censura requereix una majoria absoluta i no queda clar que CiU estigui per la tasca. Caldria treballar amb visió de poble i no de grup polític ni d’interès electoral i això suposaria que cada grup hauria de renunciar a alguns plantejaments i acceptar-ne d’altres. Un exemple: el POUM. Si fessin com ho van fer a la llar d’infants, al consell escolar municipal o per aconseguir l’escola nova, podrien presentar-la i aprovar-la. Caldria veure qui governa i com?\nQui posa el cascavell al gat? Esperem que no passi com al conte.\nDominique (23:10:13) :\nHas donat en el clau APM, la qüestió d’una moció de censura és molt complicada… Perquè suposa que tots es posin d’acord i es decideixi per una nova alcaldia amb la votació unànime de la resta i a veure a qui estan disposats a posar i, pel què jo sé i he estat atenta en els últims anys, aquí, d’interessos urbanístics n’hi ha uns quants hi ha més d’un grup.\nQui estigui net que tiri la primera pedra.\nOstres, tal i com els hi pregunto en el seu blog als d’IDS per què s’apunta un en un grup polític? Què es pretén quan s’opta per una opció així? Per què esmerçar hores i més hores per aquesta tasca de més per al poble on es viu? Quins són els ideals? Què és vol fer per al municipi on es viu?\nUn cop feta aquesta la reflexió cal fer causa comú per una opció o per una altre, després ser conseqüent, però aquí poques persones veig que ho estiguin sent..\nPlans, projectes, informació i el per què es fan les coses i després que la gent opini.\nSegur que mai plou a gust de ningú… Però això forma part de tenir un càrrec i ser un personatge públic, formes part dels afers i la vida de les persones per a qui treballes.\n.Ordre del dia (14:45:13) :\nAnònim (17:53:39) :\nHi haurà un ple normal, com si no hagués passat res la darrera vegada?. Vindrà la premsa i la tv gironina per si de cas hi ha expulsions o desallotjaments ordenats per l’alcalde amb intervenció policial?. Emoció, intigra …\nCrònica (21:47:17) :\nCrònica incompleta, informal i no necessàriament exacta del ple municipal. El regidor Miralles diu que discrepa amb l’acta del dia anterior, perquè el secretari no ha fet constar que el regidor Cot el va amenaçar amb donar-li una patada al cullons si no s’aixecava. El secretari diu que aquestes paraules no les ha trobat a l’enregistrament sonor del ple. Només hi ha dos regidors CiU, ni en Ribas ni el seu substitut. La típica abstenció CiU i l’acta s’aprova.\nEn Miralles parla d’un contracte signat il•legalment amb la companyia d’aigües per part d’un senyor de Vallcanera i l’alcalde utilitza l’argument Nyap: si fos il•legal s’hauria de pagar indemnitzacions a la companyia d’aigües i això ho hauria de pagar tot el poble de Sils així que …Resulta que el Camí de Sant Jaume (Camino de Santiago) passa per Sils. L’alcalde assegura que tenia un pacte verbal no sé si amb l’ACA per tallar el canyís abans del 15 juliol i assegura que sap distingir el canyís de la canya; cap disculpa per part de ningú, com és normal en aquest ajuntament. I resulta que per retallades pressupostàries no es farà la famosa neteja de la sèquia, aquest any tampoc. No únicament en aquest tema i sense voler exagerar, algunes vegades hi ha un nivell de debat podríem dir no gaire alt, o millor dit …\nEl regidor Anoro avisa que portar l’aigua de Blanes costarà 1 milió d’euros i que la junta de govern no ho hauria d’aprovar sense abans parlar-ne a fons. 45 places i 4 grups tindrà la nova llar d’infants, diu en Taberner, ara tenor de la nova Coral, i que per agost el trasllat però no és segur. La regidora Maria Josep es queixa del text IdS publicat al Quadern, que diu que aconseguir la nova escola ha estat gràcies a tots, però sobretot a la fermesa de l’alcalde, cal dir-ho.\nEl Taverner li replica que s’hauria de llegir l’editorial de la revista i resulta que l’editorial és encara pitjor ja que diu que la tossuderia i fermesa en la negociació de l’alcalde de Sils, Martí Nogué, ha estat determinant per aconseguir el nou ceip. Descalcificadors. En Miralles diu que què passa amb els camions del carrer Bastiments que reculen més de 15 metres per sortir del carrer i afirma que això és conseqÜència del disseny del Nyap. L’alcalde Nogué diu que no sap què és això del Nyap i repeteix el seu conegut argument: els TÈCNICS van fer aquest disseny de mobilitat i ell no té res a opinar. La Margarida Roca diu que el que va passar l’altre dia i que va acabar amb l’expulsió d’un regidor és innaceptable i reparteix les culpes entre en Miralles i en Nogué.\nAquesta era la freda i ara bé la calenta, diu en Xicu, que es posa una medalla dient que a Bolonya li van donar una banda, un pin d’or i un diploma, com a cap de les cuineres. Queixes d’un veí sobre la delinqüència nocturna al polígon industrial. Queixes d’un ex regidor, des del públic, sobre semàfors i dobles direccions als carrers del centre urbà.\nEls plànols del POUM penjats a la sala de plens estan ja caducats però l’alcalde diu que poden servir per comparar amb els actuals; hi ha gent que riu per no plorar. A preguntes del regidor Miralles, l’alcalde diu que al web municipal hi ha tota la informació sobre el nou POUM, el secretari calla. Crec que l’alcalde diu que es pot jugar al joc de les diferències, entre el poum antic i el nou.\nEn Tello diu que un veí ha anat a informar-se del POUM però que li han dit que ha de demanar dia i hora; l’alcalde diu que si només és per consultar, sense demanar assessorament, no cal demanar dia i hora. Les reunions sectorials amb els veïns per parlat del poum només es faran als barris on hi ha hagut modificacions i l’alcalde li mig diu a una veïna que només podrà assistir a una i un altre veí replica dient que aquestes reunions són obertes a tothom.\nAvui no ha intervingut la policia.\nLNC (22:04:16) :\nÒndia quin bon/a cronista!!!\nRealment l’alcalde del Nyap diu que no sap què és el Nyap? És l’únic de tot Sils, doncs!\nDominique (00:38:47) :\n1 – Per què no és fa constar “la patada als cullons? Ho va sentir algú més? Ho han esborrat de la cinta?\n2 – Què és això de la il·legalitat del senyor de Vallcanera?\n3 – Com es pot donar per aprovada una acta d’un Ple on els regidors i els testimonis (públic) van marxar?\n4 _ Com és possible que no es controlés la tallada que va efectuar l’ACA? Si va tallar quelcom que l’alcalde no distingeix, el canyís o la canya, no pot demanar responsabilitats a qui correspongui (argument Nyap, no?) ?\n5 – Per què no s’ha debatut i ningú s’exclama per no poder netejar la sèquia d’una vegada? Grans exclamacions per segons què, poca gesticulació per altres coses…\n6 – Sobre la revista ja n’hem parlat una mica aquí, res a afegir, com si volen fer-se un poster…\n7 – Descalcificadors…. Si és el que crec no és un tema lleu… Diuen que ens cobraran la despesa en el rebut. Als qui ens hem preocupat de tenir-ne un des de fa anys per tenir un bon manteniment a casa nostra, amb la conseqüent pasta que ens vam gastar en el seu moment, ens faran descompte en aquest pagament trimestral?\n8 – Els camions de Bastiments… Mireu jo tinc un tècnic que em recomana ensenyar el cul davant l’Ajuntament cada dia. Decideixo fer-los-hi cas o no? Què faig? Jo no entenc gaire del tema, però el tècnic ha decidit per mi si es legal o no i si és correcte o no i si és escàndol públic o no…\n9 – Mireu que agraden els medallons a tota aquesta gent, eh… Ai sí, les cuineres de Sils, felicitats, però mireu que al Xicu li agrada fer-se veure, eh… Té altres mitjans de publicitat, cal fer-se notar en el Ple? I en tot cas, les protagonistes són elles no?\n10 – Sobre el POUM hi ha tantes preguntes obertes…\n11- Llàstima que no hagi vingut la poli, això de tenir espectacle dóna joc per setmanes…\n.Manifest CiU (07:00:02) :\nDivendres 03 de juliol de 2009\nLa federació nacionalista llegeix un manifest de rebuig a la picabaralla mantinguda per Miralles (ICV) i l’alcalde\nSILS | E. BATLLE\nSils va celebrar ahir un ple que va començar amb molta calma i es va desenvolupar normalment fins que, al final, després del torn de precs i preguntes, el grup de CiU va llegir un manifest de rebuig a l’episodi que es va viure en el ple del 20 de juny, quan l’alcalde, Martí Nogué (IdS), va expulsar de la sala el regidor d’ICV Albert Miralles. En concret, ahir CiU va reclamar tant al govern com al regidor que “no es torni a repetir” un ple com el del mes de juny, perquè “va ser una vergonya”. A més, va titllar el regidor d’ICV d'”indisciplinat”, i també va criticar l’alcalde recordant-li que en un govern de minoria cal dialogar i demanant-li que a partir d’ara hi ha d’haver més diàleg amb l’oposició.\nPer altra banda, Convergència va recordar que “fins ara a Sils mai s’havia expulsat cap regidor d’un plenari”, i que per tant calia que tothom comencés a replantejar-s’ho. Finalment, la federació nacionalista va recriminar que “hi ha grups que busquen molt de protagonisme”, en referència al grup d’Iniciativa, i que tot i que no estan d’acord amb la manera de fer de l’equip de govern, “cal respectar la figura de l’alcalde” i, per tant, no protagonitzar escenes com la del mes de juny. Cal recordar que l’alcalde va expulsar l’edil mentre s’estava debatent sobre el POUM.\nLNC (07:49:44) :\nQuin cinisme el de CiU Sils!!!\nNo està per donar lliçons un grup que ara per ara, per les seves maniobres internes-urbanístiques, te el matei pes que AMS i ICV: 1 regidor i 1 regidora.\nDominique (08:36:17) :\nBé, prefereixo la interacció que hi ha ara que no pas el que hi havia abans on no hi havia torn de prec i preguntes.\nQue no ho oblidi ningú.\nQue tothom se’n recordi.\nQue el públic no podíem obrir la boca.\nEls seients del públic, on hi podem seure el veïns, estaven buits gairebé sempre per aquest motiu.\nI a aquest acord es va arribar en un Ple i es va signar… Que CIU és com és i ara JA LI VA BÉ EL QUÈ PASSA, deixa cremar aquesta legislatura esperant les properes eleccions.\nAhir en una conversa molt amena piscinera amb un parell d’amics, perquè crec que són això, amics, i crec que d’opcions polítiques ben diferents, vam arribar a la mateixa conclusió: Moció de censura? Què difícil!!\nCIU: 2 opcions, o bé demanaran l’alcaldia o bé deixaran cremar l’alcalde, guardant la roba mentre naden en el riu dels Plens fins al 2011, perquè estan convençuts de guanyar-les.\nEn el primer cas, alcalde de CIU, no hi hauria canvi perquè seria igualment una alcaldia continuista, per tant, perquè canviar? Així que dubto que optin pel segon cas perquè ja els hi va bé, l’alcalde bull en el seu propi brou i, a més, es més continuista que ells mateixos…\nI, en el cas que optessin per la moció, també deixarien que l’alcalde es cremés o bé fent oposició ferotge no deixant treballar si els sortís un alcalde ferm i eficient i si fos algú que pactés, ja es preocuparien de reconduir-lo ja.\nSi només tenen un regidor!! Sembla mentida… Com pot ser? El mateix pes específic que la resta d’agrupacions.\nEspero que hi hagi molta gent que llegeixi els blocs i en prengui nota de debò. Que obri els ulls. Que no tornin a haver majories absolutes i s’aprengui dels errors comesos.\nD’aquí a res tornarem a entrar en campanya, ja veureu o n’hem sortit mai?\nPau (11:30:09) :\nQuè passa amb CiU que ja només té dos regidors?\nEl Capdevila s’incorpora o no?\nEn Ribas ha deixat també el partit o només la regidoria?\nPau (11:40:51) :\nSempre m’he preguntat si en Quimet (diuen que ahir era al ple, entre el públic de la dreta) era un convergent antifranquista o un franquista reconvertit?\nLNC (11:44:37) :\nUn reconvertit, segons la meva opinió… el pitjor és que encara mana i manté amistats dins i fora de la casa de la vila\nAnònim (11:58:00) :\nCiU vol justificar d’alguna manera el seu abandonament de l’anterior ple, i al mateix temps estalviar-se haver de presentar una moció de censura amb els altres dos grups municipals. No els interessa l’alcaldia, però podrien adherir-se a una presentada pels altres grups sense entrar al govern, mantenint-se al marge poden desgastar i criticar sense mullar-se. Si AMS i ICV s’ho pensen bé millor que no la presentin, no és possible governar amb quatre regidors.\nAltra cosa és si l’actitud de CiU és o no per interès particular com a grup important-li un rave la governabilitat del poble. Que és el que sembla.\nDominique (12:25:38) :\nUi, perdoneu el làpsus d’abans en quant al nombre de regidors de CIU, em referia a que tenien el mateix pes específic que les altres agrupacions en conjunt i si IDS passava a l’oposició. Males passades que té el fet de redactar.\nVeig que m’heu entès, però…


Data de publicació: 06/06/2018 09:14\nHola tinc una pregunta per vosatres ja que jo tin casi 14 anys y peso 80 kkilos pero encara no he fet l'estiron encara no soc adult,te influencia aixo am que no pugui desengordar,ajuda plisss.em vull veure millor\nData de publicació: 12/06/2018 12:34\nNosaltres sense veure't no podem saber si el teu pes és l'adequat per la teva salut o no.\nDius que no et veus del tot bé, i que t'agradaria veure't millor. Si que, com ens dius, si tens 14 anys estàs en un procés de molts canvis físics. La pubertat et farà experimentant un seguit de canvis en el teu cos, i un d'ells podria ser que fessis, com dius tu, "l'estirón".\nDe totes maneres pots aprofitar per reflexionar com es el teu estil de vida actualment. Reflexionar sobre la nostre alimentació, sobre l'activitat física que fem, i sobre com en sentim amb nosaltres mateixos i mateixes, són realment les coses que ens diuen si estem portant una vida saludable o no. Més que el pes!\nAixí que si tens dubtes sobre la teva alimentació o l'activitat física que practiques torna'ns a escriure!