EL BLOC DE CICLE SUPERIOR : d’abril 2013\nQuè tal? Us deixem un link per poder repassar i estudiar els mapes que treballem a classe. Recordeu que podeu jugar en tres modalitats: puzzle, on està i com es diu.\nPublicat per ESCOLA TERESA ALTET CICLE SUPERIOR a 13:59 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ACTIVITATS DE REFORÇ I D'AMPLIACIÓ\nUN VIATGE INESPERAT!\nEl proper 24 de maig, a les 18,00 hores, en el teatre de Rubí Casal Popular, tindrà lloc l'estrena de l'obra de teatre dels alumnes de 6è Un viatge inesperat. El preu de l'entrada és de 2 €, i ja estan a la venda. Les podeu demanar als alumnes de 6è o a les seves tutores. No us quedeu sense entrada! Us hi esperem a tots!\nPublicat per ESCOLA TERESA ALTET CICLE SUPERIOR a 13:33 Cap comentari:\nDEURES DE CATALA - FIL DE LLUM\nBon dia nois i noies de 6è!\nPel proper divendres 3 de maig haureu d'entregar unes preguntes de la cançó FIL DE LLUM enviant-les al correu electrònic de les mestres en un document adjunt o fent-les a la llibreta de català.\nA continuació teniu el guió dels exercicis a realitzar i els enllaços del videoclip de la cançó i la lletra per a poder fer la tasca.\nGUIÓ DE TREBALL - ANALISI DE LA CANCÓ FIL DE LLUM\n1- Digues amb una paraula quin tema tracta la cancó.\n2- Fes un breu resum (màxim 3 línies)\n3- Quantes estrofes té la cancó? I quants versos?\n4- Quines parelles de paraules rimen entre elles? (escriu-ne 4 parelles)\n5- Cerca 5 verbs al text i indica el temps verbal, el mode, la persona, el nombre, l'infinitiu i la conjugació. (procura que no es repeteixin els temps verbals)\n6- Busca al text\nPARAULA AGUDA ACCENTUADA:\nPARAULA AGUDA SENSE ACCENT:\nPARAULA PLANA ACCENTUADA:\nPARAULA PLANA SENSE ACCENT:\nPARAULA ESDRÚIXOLA ACCENTUADA:\nPARAULA ESDRÚIXOLA SENSE ACCENT:\nPARAULA AMB DIFTONG CREIXENT:\nPARAULA AMB DIFTONG DECREIXENT:\nVIDEOCLIP CANÇÓ DE POLSERES VERMELLES\nLLETRA CANÇÓ FIL DE LLUM\nAmparo i Sònia B.\nPublicat per ESCOLA TERESA ALTET CICLE SUPERIOR a 10:53 Cap comentari:\nHem pensat que seria bona idea si vosaltres mateixos repassèssiu l'ortografia per mitjà de dictats. En la següent adreça podreu trobar dictats orals i específics per treballar normes ortogràfiques concretes. Proveu de fer-ne algun i ja ens direu què us sembla.\nPublicat per ESCOLA TERESA ALTET CICLE SUPERIOR a 22:47 Cap comentari:\nAhir, dimarts 23 es va celebrar la festa de Sant Jordi. Com ja sabeu, els alumnes de cinquè i sisè van elaborar textos científics amb temàtiques diverses. Entre les diferents produccions, es van premiar tres per nivell:\n1. Judit Pareja / Marta Garrido\n2. Aya Barrouhou / Sara Granell\n3. Sofia Berbel / Cymthia Ramal\n1. Victòria Olaria / Elsa González\n2. Marta Moreno / Cristina Ibánez\n3. Júlia García / Marta Gil\nGràcies a tots els participants i...fins l’any vinent.\nLA CIÈNCIA ÉS FÀCIL quan mirem de fer bones preguntes i de donar-ne\nresposta a algunes.\nPublicat per ESCOLA TERESA ALTET CICLE SUPERIOR a 17:00 Cap comentari:\nCom podem saber si a un poble hi ha risc de riuada?\nEls alumnes de 5è hem estem treballant per poder respondre a aquesta pregunta, analitzant aquells aspectes que poden ser causa d’una riuada, com és el relleu de la zona, el riu en qüestió, les característiques del clima… i allò que les persones hem de tenir en compte per evitar que aquest fenomen suposi un risc per a nosaltres.\nPer aconseguir el nostre propòsit, hem seleccionat les dades de riuades que s’han donat en el passat (com és el cas de la rierada de Rubí) que ens podien aportar la informació que volem i hem analitzat alguns rius de Catalunya, tot fent una maqueta del seu perfil per comparar-los i veure les característiques que tenen.\nPublicat per ESCOLA TERESA ALTET CICLE SUPERIOR a 15:42 Cap comentari:\nCom cada any, el dia 23 d'abril, els alumnes de sisè muntaran a l'entrada de l'escola una paradeta de venda de llibres i roses. Les novetats d'enguany, a més a més d'una gran varietat de llibres per a nens i adults, seran la venda de roses de paper, de feltre i punts de llibre confeccionats pels nois i noies. Us esperem a tots i agraïm per avançat la vostra col·laboració.\nPublicat per ESCOLA TERESA ALTET CICLE SUPERIOR a 0:17 Cap comentari:\nANIVERSARI DE LA TERESINA!!!!\nEl dijous 21 de març es va celebrar l'aniversari de la Teresina. Durant tot el dia, es van fer diferents activitats a l'escola vinculades amb la seva creació. En concret i pel mati, els alumnes de cicle superior van fer un taller de costura. Com podeu veure, els nens i les nenes van haver d'organiztar les tasques a fer, planificar-se per grups, a més d'altres tasques com retallar la roba i cosir, etc. Aquí us deixem algunes fotografies.\nPublicat per ESCOLA TERESA ALTET CICLE SUPERIOR a 15:36 Cap comentari:\nMAPA FLASHQuè tal? Us deixem un link per poder rep...\nUN VIATGE INESPERAT! El proper 24 de maig, a les 1...\nHola a tothom! Hem pensat que seria bona idea si v...\nCom podem saber si a un poble hi ha risc de riuada...\nArriba Sant Jordi! Com cada any, el dia 23 d'abri...


Llagostera Ràdio - Nou destinacions gironines participen en una campanya per potenciar el turisme familiar\nLa coordinadora del Programa de Turisme Familiar de l'Agència Catalana de Turisme, Rosalia Pont, i el director de Màrqueting d’Experiències de l'ACT, Damià Serrano. / Foto: Aleix Freixas (ACN)\nArticle Anterior Acord entre 4 partits llagosterencs per no fer electoralisme amb la immigració\nSegüent Article El jutjat imposa costes a Rec Madral per querellar-se "amb temeritat i mala fe" contra l'alcalde de Llagostera\nL'Agència Catalana de Turisme vol impulsar el turisme familiar i aconseguir que es dispersi més enllà dels mesos d'estiu.\nPer aquest motiu, ha organitzat la segona edició de la campanya Hola Família!, que es farà del 7 al 9 de juny, en què fins a 25 destinacions d'arreu del país han programat unes 200 activitats pensades per a fer-les en família.\nA més, els allotjaments inscrits en aquesta campanya ofereixen dues nits al preu d'una (la del divendres i la del dissabte). La majoria de les activitats són gratuïtes i les que són de pagament tindran un descompte del 50%.\nA les comarques gironines hi participen fins a nou destinacions diferents. A la Selva hi ha Blanes i Lloret de Mar. Al Baix Empordà, Sant Feliu de Guíxols, Platja d'Aro, Calonge i Torroella de Montgrí. A l'Alt Empordà hi participen Sant Pere Pescador i Roses. A l'interior s'hi ha inscrit La Vall d'en Bas i Les Preses i la Vall de Camprodon. Les nou destinacions sumen 31 empreses entre hotels, restaurants i les organitzadores de les activitats.\nSegons ha explicat el director de Màrqueting d’Experiències de l'ACT, Damià Serrano, l'objectiu d'aquesta campanya és captar a tot tipus de família i aconseguir "que es relacionin entre elles i que coneguin mites i faules del territori". A més, la majoria de les activitats "estan pensades perquè es moguin", ha detallat Serrano.\nPer això dins de les propostes en el territori gironí hi ha una ruta en bici per les vinyes de Calonge, activitats aquàtiques a Platja d'Aro o un passeig en caiac per observar als ocells a Sant Pere Pescador.\nUna altra proposta perquè pares, mares i nens es moguin junts és participant en un joc de realitat virtual. La campanya compta amb una aplicació per a mòbils en què convida als visitants a capturar diferents personatges mitològics. Cada destí ha escollit un personatge diferent segons les llegendes que hi ha. Tots ells estaran distribuïts per totes les destinacions.\nL'objectiu és que les famílies, "mentre passegin pel poble" obrin el joc i busquin els personatges que estaran en diferents ubicacions i només es podran veure a través de la pantalla del mòbil, aprofitant la realitat virtual. Quan els vegin, hauran de clicar-hi a sobre i els capturaran. Una vegada els nens tinguin a tots els personatges, podran anar a buscar un premi a les oficines de turisme.\nSerrano ha explicat que l'any passat aquesta aplicació va ser "un èxit" i per això ara l'han actualitzat de cara a la segona edició amb algunes millores. A més, Serrano ha detallat que estan treballant per mantenir operativa aquesta aplicació més enllà del cap de setmana de juny però l'ACT vol que "sempre hi hagi activitats relacionades" i no "limitar-se en tenir un joc pel mòbil".\nHola Família! es va estrenar l'any passat i es va repartir en dos caps de setmana diferents. El primer d'ells va ser per a les destinacions de muntanya i interior i el segon per a les de platja. Entre els dos caps de setmana, fins a 12.000 nens van gaudir de les activitats organitzades. De cara a aquesta segona edició, l'Agència Catalana de Turisme ha optat per "concentrar totes les forces" en un sol cap de setmana.\nA més, s'ha optat per escollir el primer cap de setmana de juny per tal de treballar la desestacionalització. Segons Serrano, "molts hotels familiars només obren durant els mesos d'estiu" i per això realitzen aquesta campanya a principis de juny per "donar a conèixer els establiments fora de temporada".\nEl director de màrqueting també ha recordat de la importància del turisme familiar a Catalunya, que ha generat un impacte econòmic de 4.000 milions d'euros.


Noticies - La commemoració del Tricentenari continua amb visites guiades, un conte per a infants i la presentació de novetats editorials\nLa ciutat de Manresa acull aquest dissabte 26 i diumenge 27 d'abril s'estrena de la visita “La Manresa del 1714”, un itinerari guiat pels principals escenaris de la Guerra de Successió a Manresa: la ciutat cremada, la ciutat dels combatents i dels fabricants de pólvora, la ciutat castigada i amb degustació del Pastís del Tricentenari acompanyat d'un vi macerat típic de l'època: l'hipocràs. Aquestes visites, que formen un paquet turístic amb l'oferta de visites de Cardona, es van presentar aquest passat dijous amb la presència dels alcaldes de les dues ciutats i s'ofereixen com una aposta atractiva i alhora molt enriquidora per conèixer les dues ciutats a través dels fets històrics relacionats amb la Guerra de Successió.\nLes visites s'organitzen des de l'Oficina de Turisme de Manresa, i les reserves es poden fer a través del telèfon 938784090 o del correu turisme@ajmanresa.cat.\nPer als més petits, el diumenge 27 d'abril, a les 11.30h al Centre Cultural el Casino hi haurà una narració de contes i ombres xineses a càrrec d'Albert Estengre adreçada als infants amb el títol Avi, què va passar el 1714?\nL'activitat, organitzada pel Centre Cultural el Casino (Passeig de Pere III, 27) i és d'entrada gratuïta, forma part del programa d'activitats complementàries de l'exposició “Catalunya i la Guerra de Successió” que es pot veure al mateix Centre Cultural fins el 22 de juny en horari de dimarts a diumenge i festius de 18 a 21h (1 de maig, tancat).\nI el dimarts 29 abril a les 19,30h, també al Centre Cultural el Casino, s'inicia un cicle de presentacions de novetats editorials i top vendes per conèixer de prop els fets de la Guerra de Successió a Catalunya i al Bages des de disciplines ben diferents: novel·la, assaig i recerca històrica, còmic, etc. Les presentacions es faran cada dimarts fins el dia 3 de juny.\nLa primera d'aquestes presentacions és la de la novel·la recent publicada Bandera Negra, de Jordi Santasusagna (Editorial Gregal, 2014), amb la presència de l'autor que serà presentat per Llorenç Capdevila. Es tracta d'una història d'amor, coratge, devoció i patiment ambientada en el setge de Cardona del 1711. Una apassionant història de ficció situada en un moment clau del nostre passat.


Quinta do Pinheiral Lagos Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 662 allotjaments a Lagos.\nSitio Do Pinheiral, Altres, Lagos, Portugal, 8600-306 - Veure al mapa\n"Fantastic property run by a friendly couple. Located in a qu..."\nExcel·lent 8,1 (1357 comentaris)\nBarri Altres Centre de Lagos a prop del centre Centre de Lagos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Lagos, no busqui més enllà de Quinta do Pinheiral. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nQuinta do Pinheiral també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Lagos. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com camp de golf (a 3 km), piscina exterior, jardí. Quinta do Pinheiral és una elecció inteligents per a viatgers a Lagos, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els comentaris (112) Parelles (68) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (24) Famílies amb infants grans (13) Grups (4)


Control de Plagues - Desratització de Jardins a Barcelona | Jardinería Gerverd - CA\nUn dels majors problemes que ens trobem en el jardí són les plagues. Si volem tenir una vegetació sana i forta serà imprescindible prevenir i aplicar un estricte control de les plagues i de les malalties de les plantes del jardí i portar un eficaç calendari d’abonaments. Un bon manteniment del jardí ens permet ser més eficients.\nEn Gerverd Jardineria Tècnica estem subscrits als butlletins mensuals de el “Servei de Sanitat Vegetal” que emet la Generalitat de Catalunya per tenir actualitzades cadascuna de les possibilitats i situacions adverses que pot provocar una plaga i comptem amb protocols d’actuació davant qualsevol problema, tenint establerta una adequada prevenció que elimina en la majoria dels casos, la presència de qualsevol tipus de plaga.\nUn exemple de molta actualitat és la devastadora plaga del “picudo vermell” (Rhynchophorus ferrugineus), que està acabant amb totes les palmeres del litoral català, valencià i andalús, on estem especialitzats en el seu control.\nLa poda dels arbres a l’hivern serà un bon moment per realitzar la prevenció i control de les plagues, realitzant tractaments insecticides i fungicides que controlin els ous i espores de les possibles plagues. Altres moments en què serà necessari vigilar la presència de plagues són els compresos entre els mesos d’abril i novembre.\nLa fumigació de jardins la realitzem sempre amb productes fitosanitaris registrats i autoritzats en el llistat de Parcs i Jardins de Barcelona, i també treballem amb tècniques de control biològic contra plagues que garanteixen un respecte al medi ambient.\nSegons la normativa de la Generalitat de Catalunya, totes les empreses que apliquin productes fitosanitaris han de complir una sèrie de requisits per tenir l’autorització. La nostra empresa està registrada i autoritzada per aplicar productes fitosanitaris en el “Registri Oficial, d’Establiments i Serveis Plaguicides” (ROESP) amb el nombre de registre: B-0297-S, per al control de plagues a la província de Barcelona.\nCada operari a més ha de tenir un carnet personal i intransferible com a aplicador de productes fitosanitaris. El personal de l’empresa ha passat els exàmens de la Generalitat i tenen el carnet d’Aplicador actualitzat.\nNo esperi a tenir el problema, dipositi la seva confiança en nosaltres per realitzar la prevenció i el control de possibles plagues del seu jardí. Amb la intervenció dels nostres professionals eliminarà molts disgustos. Posi’s en contacte amb nosaltres emplenant el present formulari i li trucarem per concertar una visita i realitzar un pressupost sense compromís.


Falles Play&Go 2018 - Las Naves\nFalles Play&Go 2018\nConnecta Cultura Falles interactives Non Spoon Lab Play&Go\nEl passat any Las Naves, Centre d’Innovació Urbana de l’Ajuntament de València, en la seua línia de suport a la creació digital valenciana, va col·laborar amb l’empresa Non Spoon Lab en la innovadora aplicació Falles Play&Go.\nA partir de l’èxit de la mateixa, es va crear la startup valenciana Play&Go Experience per ajudar a la transformació digital de les organitzacions mitjançant l’ús de la gamificació, la geolocalització i la realitat augmentada.\nEn aquesta ocasió, ha estat l’encarregada d’elaborar l’aplicació oficial de Falles 2018 a la ciutat de València, de la qual ja es pot descarregar la versió 2.0. i que ve carregada de novetats:\n– Localització de totes les Falles de València incloent imatge dels esbossos de la falla principal i la infantil, lema, artista i secció.\n– Localització de tots els esdeveniments de Falles: mascletàs, cavalcades, encesos d’il·luminació, festes, revetlles, etc.\n– Sistema de valoració de les Falles.\n– Mapa en 2D i 3D.\n– Joc amb el qual guanyar nombrosos premis i regals, rànquing d’usuaris més actius, col·lecció de stickers, assoliment de trofeus, etc.\n– Tres idiomes (valencià, castellà i anglès).\n– Disponible per iPhone i Android.\nLes persones que es descarreguin l’aplicació van a disposar d’una completa guia digital gamificada per no perdre’s gens aquestes Falles. Però, a més, no es limita als dies de març, sinó que seguirà activa durant tot l’any perquè els turistes que visiten València coneguen tot el relatiu a aquesta festa.\nL’aplicació permet tenir tota la informació per veure-la des de casa o ben recorrent la ciutat, en aquest cas el joc es converteix en un atractiu instrument per conèixer totes les falles d’una forma entretinguda, divertida i informativa.\nEs tracta d’una eina social perquè permet que les persones usuàries comparteixen informació en xarxes socials; local, perquè geolocalitza totes les falles i esdeveniments de València; i mòbil, ja que l’usuari la utilitza des del seu dispositiu mòbil i des de qualsevol punt de la ciutat.\nAmb aquesta iniciativa, Las Naves reitera el seu suport a l’ecosistema emprenedor valencià donant a conèixer l’aplicació oficial de Falles 2018.


Autor: ESTRUCH GIBERT, JOAN\nDesprés d’una llarga trajectòria dedicada a la sociologia de la religió, Joan Estruch ens ofereix un llibre de memòries sobri i intens. Hi explica el seu arrelament al si d’una família protestant, el seu acostament al catolicisme i la seva aposta per l’ecumenisme, els seus estudis a la Universitat de Barcelona i a Lovaina, la seva iniciació a la docència i la recerca universitàries, la seva dedicació a la traducció… Estruch és professor de la Universitat Autònoma de Barcelona des dels temps que era a Sant Cugat del Vallès (1971) i fins a la seva jubilació (2013). Això li permet explicar la universitat per dins, amb les seves grandeses i també les seves misèries, entre les quals destaca la creixent burocratització de la institució universitària. El llibre permet també conèixer de primera mà les principals aportacions de Joan Estruch a la sociologia de la religió, la disciplina acadèmica de la qual és el gran referent a Catalunya. Estruch polemitza amb alguns hàbits de la sociologia tradicional (com ara les enquestes d’opinió) i explica la metodologia emprada en el seu acostament a alguns dels temes que li han interessat com a investigador: el suïcidi, l’Opus Dei, la diversitat religiosa de Catalunya o el monacat femení contemporani.\nGanar la guerra perder la paz (td)\nBarco a ninguna parte, el\nGUNDERMAN, RICHARD DR.


Ceret: Alain Torrent reelegit al primer torn - Viquinotícies\n21 de juliol del 2015, Catalunya del Nord\nAhir diumenge se celebrava, a Ceret, el primer torn de la repetició de les eleccions municipals anul·lades pel Consell d'Estat. No hi haurà segona volta, ja que el batlle sortint, Alain Torrent (DVG) ha aconseguit a la primera 50,42 % dels sufragis vàlids.\nA les eleccions municipals del 2014 s'havien presentat tres llistes: “Demain Ceret” conduïda per François Brulè, precisament el candidat que està a l'origen d'aquesta repetició de les eleccions, ja que va ser qui va presentar el recurs d'anul·lació de les anteriors eleccions. “Un avenir pour Céret” encapçalada per Jean Saseras, i finalment l'encapçalada per el batlle sortint Alain Torrent “Unir Ceret”, que ha sigut la guanyadora i que, a més a més, guanya un regidor més dels que tenia anteriorment.\nLa llista era la mateixa que havia presentat Alain Torrent a les eleccions municipals anul·lades, i tenia el suport de Jean-Pierre Brazès (UDI) que havia renunciat a presentar-se. Per banda seua la llista “Un avenir pour Céret”, conduïda per Jean Saseras, entra al Consell Municipal amb dos regidors, mentre que François Brulé (DVG) perd 1 regidor i en tindrà cinc.\nAlain Torrent prendrà possessió, d'aquí 5 dies, i començarà el que serà el seu tercer mandat consecutiu.\nAquesta notícia està extreta del diari VilaWeb: Ceret: Alain Torrent reelegit al primer torn.\n(català) Ceret: Alain Torrent reelegit al primer torn — Vilaweb. 21 de juliol del 2015.\nObtingut de «https://ca.wikinews.org/w/index.php?title=Ceret:_Alain_Torrent_reelegit_al_primer_torn&oldid=150498»\nEleccions parcials del 2015


Caminar despres dels 50: 01/09/16 - 01/10/16\nMORAIRA, TORRE VIGÍA DEL CAP D'OR. Amb Senderistes Les Rodanes (10/07/2016)\nPublicat per francesc a 22:14\nEtiquetes de comentaris: Alicant, Moraira, senderisme, senderismo, Senderistes Les Rodanes, Teulada Cap D'Or\nVILAFERMOSA DEL RIU, RIU CARBÓ FINS AL SALT DEL CARBÓ\nLloc inici caminada: Plaça de l'Església, Vilafermosa del Riu, Alt Millars, Castelló\nCaminants: Tere,Miguel Angel, Pepe Gil,Vicenç, Beni, Felix i Francesc\nHora d’inici caminada:08:39:54\nHora d’arribada: 14:19:28\nAlçada punt de sortida: 753 m\nAlçada mínima assolida: 704 m\nAlçada Màxima assolida: 938 m\nDesnivell màxim: 234 m\nAscensió acumulada: 497 m\nDescens acumulat: 504 m\nGuany: 184 m\nDistancia recorreguda: 12427 m\nvelocitat mitjana (sense descomptar parades): 2.49 km/h\nVelocitat mitjana en moviment: 3,41 Km/h\nSalt d'Aigua del Carbó\nDimarts Miguel Angel, em comenta de fer una escapada divendres per realitzar una ruta de la qual ja havíem parlat, es tracta eixint de Vilafermosa del Riu, de caminar seguint el curs del riu Carbó fins a arribar al Salt d'aigua que es trobe sota mateix del molí de la Roca, com sempre fem, ho posem al grup i s'agreguen: Tere, Vicenç, Benito Pepe Gil i Felix. Quedem a dos quarts de set al lloc de costum, ja que hem de fer algun quilòmetre més de carretera que dissabte passat.\na punt d'iniciar ruta\nA l'hora prevista, ens trobem, pugem als vehicles i posem rumb envers Vilafermosa del Riu, arribem, aparquem a la plaça de l'Església i iniciem la caminada quan falten 20 minuts per les nou, pel carrer Caballeros anem eixint del poble seguint en principi les traces del GR-7. A l'eixida del poble, ens acomiadem momentàniament del GR i seguim pel Camí del Mas de Borràs. Fet un quilòmetre, arribem a la llera del riu Carbó que per ací, no porta aigua, el Camí del Mas de Borràs se'n va per la dreta i nosaltres seguim el curs del riu.\nprimeres passes pels carrers del poble\nQuan portem fets uns 3,5 km arribem al Mas de Roncales, antic mas reconvertit en casa de turisme rural, escola de natura i restaurant, ací ens retrobem amb el GR-7 que ja no deixarem fins quasi el final del recorregut. Ara ja comencem a escoltar la cantarella de l'aigua i anem trobant petites poues plenes d'una aigua fresca i transparent. Sempre resseguint el riu, uns trams per a prop i altre més de lluny, continuem ruta fins que el cuquet de la gana ens diu que és hora de fer el mosset.\nVilafermosa des de la distancia\nEn un revolt del riu, ens acomodem en unes pedres i després de refrescar-nos, ens dediquem a treure pes a les motxilles mentre comentem la sort que tenim de poder gaudir d'eixos moments. Amb un poquet de pena, tornem a la ruta. Pràcticament des del principi el camí a estat costera amunt tota l'estona, però a partir d'ací aquesta es fa més pronunciada, cosa que em fa suar de valent i que els altres tinguen que parar de quant en quant a esperar-me.\nfent el mosset\nGaudint en tot moment de les vistes, de les poues, dels xicotets salts d'aigua, trobant les restes d'algun vell molí i fets uns 5,5 km arribem a la Font de la Figuera que deixa anar un bon cabal d'aigua. Ens refresquem i a seguir ruta, fets uns 6 km, deixem la pista i el PR que continuen per la dreta i per una senda baixem a trobar el riu i la perla de la ruta de hui, el Salt del Carbó, el lloc i malgrat que la quantitat d'aigua no és massa, ens regala la vista amb unes imatges de gran bellesa, amb un gorg d'aigua color blau turquesa.\nel grup davant del Salt del Carbó\nDurant una estona ens omplim els ulls amb l'espectacle, però tot té un final i hem d'iniciar la tornada, uns metres més avall, es troba un altre salt d'aigua i el seu gorg, que encara que més xicotets, són dignes d'admirar, en arribar-hi, veiem que una colla de xiquets i xiquetes gaudeixen del lloc, no els molestem i ja iniciem la tornada que serà en tot moment pel mateix lloc per on hem vingut. Ara és tot costera avall cosa que fa que el caminar siga més lleuger.\nArribant al Mas de Roncales anem pensant a refrescar-nos en la font que es troba al costat, arribats, algú pregunta si per casualitat no podríem refrescar-nos per dintre amb quelcom mes que un glop d'aigua, prenem seient en una taula i gaudim de unes fresques i merescudes cerveses, mentrestant, la responsable del lloc ens va explicant les mil aventures que han passat per tirar allò endavant, llastima que siga molt prompte, el lloc seria ideal per dinar.\nmerescut descans al Mas Roncales\nReprenem la marxa per fer els poquet més de 3,5 km que ens queden per arribar al poble, l'últim tram és per una costeruda pista encimentada que acaba amb les meues forces. Arribats als vehicles, preguntem per un lloc per dinar i sembla que acaben d'eixir de festes i tots han agarrat vacances. Miguel Angel i jo diem d'anar a dinar on havíem d'anar dissabte passat. Pugem als cotxes i fem els poquets quilòmetres que ens separen de Castillo de Vilamalefa.\nno solo de pan vive el hombre, tambe de carn, vi, allioli.......\nEn el Restaurant El Castillo ens entaulem i fem un dinar a base de carns a la brasa que ens deixa més que satisfets. En acabar i ja descansats, tornem als cotxes i després dels comiats i felicitacions per un dia tan meravellós, pugem als vehicles i ja posem rumb envers Vilamarxant on arribem sense cap contratemps, cansats però contents.\nPublicat per francesc a 0:22\nEtiquetes de comentaris: Alt Millars, riu carbó, senderisme, senderismo


Agenda | Candidatura d'Unitat Popular\nQuart Combat de Cançó Improvisada.\nPer quart any consecutiu, a la Plaça Major i dins els actes de la Festa Major de Sant Joan de les Abadesses, el proper diumenge 13 de setembre i a partir de les 9 del vespre es realitzarà el Quart Combat de Cançó Improvisada (corrandes, garrotins, nyacres,...)\nLa jornada començarà amb el Combat de Cançó Improvisada que serà presentat per el músic i Randellaire Cèsar Ollé. El jurat estarà format per Jordi Vilarrodà (periodista), Santi Llagostera (músic i Randellaire, Ripoll) i per Núria Agulló (cantautora, Elx-Sant Joan de les abadesses). I a l'orquestrina hi haurà Jordi Ballesteros (músic i Randellaire, Ripoll) i l'Hector Garcia (baix, Sant Joan de les Abadesses).\nEl premi pel guanyador serà de dos tiquets per dinar a la Barricona de Ripoll i una visita guiada per la Cerveseria La Calavera. Quan s'acabi el Combat de Cançó Improvisada hi haurà l'oportunitat de que tothom qui vulgui pugi a cantar, és a dir hi haurà Escenari Obert per a tothom i durant tota l'activitat hi haurà servei de barra i entrepans. La gent que es vulgui apuntar ho pot fer fins al divendres 10 de setembre a l 'Oficina de Turisme de Sant Joan de les Abadesses 972 720 599\nDiumenge 13, Setembre 2015\nLloc: Plaça Major, Sant Joan de les Abadesses.\nPer veure o amagar els esdeveniments de cada categoria fes clic al botó.


El final és un altre (en català) | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nLa versió, sense censurar, és ara coherent amb la història d’una dona desinhibida amb els homes\nBarcelona 12 OCT 2018 - 13:17\tCEST\nL’obsessió per la seducció és un dels rerefons de la novel·la autobiogràfica d’Angelika Schrobsdorff. GETTY\nEl final conegut d’Hombres, novel·la autobiogràfica escrita per Angelika Schrobsdorff, segons la versió castellana (Perifèrica / Errata Naturae), no deixava de sorprendre: una dona jove, emocionalment freda i addicta a les relacions amoroses, marcada per una infància perseguida per la seva condició de mig jueva, acabava descobrint en la maternitat una possible raó vital, la naixent convicció d’haver de viure per algú més enllà d’ella mateixa. La transcendència és una necessitat de l’ésser humà, i sens dubte es pot comprendre que la protagonista, assetjada per una mena de buit existencial (som a Munic, i abans a Sofia, al voltant dels anys cinquanta), trobés en el naixement del primer fill quelcom de redemptor d’una vida apàtrida i marcada per la por. El que semblava doncs una decidida trajectòria cap a l’autonomia personal al llarg del text conegut rebia però una frenada gairebé en sec al darrer capítol, titulat El pare, on Eveline Clausen, figura directament inspirada en la mateixa Schrobsdorff, sentia per primera vegada l’ombra de la realització personal.\nSchrobsdorff (Friburg, 1927 - Berlín, 2016) no havia previst doncs per al seu llibre el final que va tenir en la primera i amputada edició. És a dir, només de manera passatgera entenia que la maternitat podia canviar-li la vida. Molt al contrari, la història de la protagonista continuava en la versió original amb dues relacions més que probablement marquen l’anvers i el revers possibles en una relació de parella. Es titulen L’amant i L’estimat. A la primera, la protagonista, ja mare d’un nadó, es deixa portar per una relació amb un home bastant més gran que ella, casat i amb diners. No hi ha sentiments sòlids ni de cap tipus amb ell, i el llarg viatge que emprenen posa de manifest la fredor de la protagonista: “Àustria, Iugoslàvia, Grècia, part de Turquia fins a Esmirna i en tot moment la seva mà damunt del meu braç, del meu genoll, de la meva espatlla”. El fàstic que li suscita el mer contacte físic amb l’home gran acabarà precipitant els esdeveniments, com no podia ser d’una altra manera. Però en el darrer capítol l’esquerpa i enamoradissa Eveline es podria dir que troba el que necessita. Finalment viu una experiència que la treu de l’entotsolament. Hi ha un home, també casat, que ella no pot controlar tot i el seu aire de víctima i de necessitat masculina. L’Eveline se n’enamora —a més resistència, més interès—, però això, per primer cop, no serà suficient. “Tu vols un remolcador”, li retreu ell, és a dir, espera que <CS8.7>algú l’arrossegui mentre ella preserva la seva fragilitat indestructible. A l’Eveline, doncs, no li quedarà més remei en el futur que mirar d’utilitzar de manera més constructiva la seva força vital, en part malmesa per la persecució jueva i la diàspora familiar, però encara existent, tot apuntant-se el seu destí com a escriptora. I aquest sí que és el final que es pot esperar d’una novel·la que ressegueix de manera sincera i desinhibida la relació mantinguda amb diferents homes al llarg de la joventut, sense caure en un babau final feliç.Els homesés una novel·la de formació, d’aprenentatge, però molt inusual en clau femenina. L’autora no té embuts a l’hora d’assenyalar l’immens espai ocupat pels homes en aquest procés, ni tampoc en té per reconèixer com els utilitza la protagonista a fi de conjurar el sentiment d’inferioritat que la té paralitzada.\nAra, però, tenim l’oportunitat de conèixer la veritable història de la novel·la, publicada amb un cert escàndol el 1961 a Alemanya (malgrat la censura imposada al text) gràcies a la nova i íntegra versió que ens n’ofereix La Campana. A l’edició de 1961 es van suprimir força passatges pujats de to, referències explícites a un avortament o a una violació, fortes discussions amoroses, descripcions de les dificultats en què es trobava la societat alemanya en plena postguerra o bé el desig d’alguns jueus alemanys de refer la seva vida al nou Israel. També es van eliminar de pla els dos darrers capítols, la lectura dels quals canvia radicalment el sentit final del llibre. En total, gairebé unes dues-centes planes recuperades en l’edició catalana i marcades a fi que els lectors siguin conscients dels motius de la censura.


Vídeo: La Fira de Sant Lluc creix en espai i activitats per celebrar els seus 700 anys – elgarrotxi.cat\nLa projecció d’un documental sobre transhumància i un acte de reconeixementa les persones vinculades a la fira ramadera obren aquestcap de setmana la programació dels 700 anys de la Fira de Sant Lluc.\nEn un acte que tindrà lloc aquest dissabte 3 d’octubre a les 8 del vespre a Cines Olot, s’iniciarà aquesta celebració que, tot i que a la primavera ja va tenir lloc les primeres activitats, com la presentació d’un llibre sobre la història de la Fira, el gruix destacat d’esdeveniments es concentren entre els mesos d’octubre i novembre.\nVEURE PROGRAMA DE LA FIRA DE SANT LLUC AQUÍ\nVídeo: Resum de la Roda de premsa de presentació dels 700 anys de la Fira de Sant Lluc\n[vimeo url=”https://vimeo.com/140906814″ width=”560″ height=”315″]\nUna de les novetats d’aquest any és que la Fira Ramadera tindrà lloc als terrenys del costat de la plaça de toros d’Olot. En aquest espai, que aquests dies s’està acabant de condicionar, el proper 18 d’octubre s’hi podran veure fins a 150 caps de bestiar. Els 700 anys de Sant Lluc coincideixen amb els 60 anys d’història de la Fira del Dibuix. Un llibre recollirà la trajectòria d’aquest esdeveniment que es presentarà el dijous 15 d’octubre a les 19.30 hores a Can Trincheria.\nUn any més, la Fira del Dibuix omplirà les voltes de la Plaça Clarà durant el 18 d’octubre i el Patronat de la Fira del Dibuix també organitzarà l’”Olot Dibuixa”, els tallers gratuïts per a totes les edats i els retrats dibuixats en directe per professors i alumnes de l’Escola d’Art i Superior de Disseny d’Olot durant el dissabte 10 d’octubre al Firal. Posteriorment, el mateix dia 10, a la façana de l’Ajuntament d’Olot es projectaran els dibuixos realitzats pels participants als tallers (Graffitis a Can Joanetes).\nLa presentació del conte de la faràndula dedicat a Sant Lluc que va tenir el passat dissabte a l’Hospici, un especial de Sant Lluc de la revista Les Garrotxes que es presentarà el divendres 16 d’octubre a les 19.30 hores a Can Trincheria i la trobada de puntaires organitzada per Òmnium Garrotxa el 18 d’octubre al carrer Major són altres de les moltes activitats que formen part dels 700 anys de la Fira. No faltaran durant el cap del 17 i 18 d’octubre, la 5a Fira del Vehicle d’Ocasióal Firalet, el Segueix el Fil (les activitats amb robes i fils) al carrers dels Sastres, la Fira del Disc que s’instal·larà enguany a la plaça Clarà i la Fira d’Entitats que comptarà amb la participació de 79 entitats i associacions de la comarca a la Plaça Major, entre moltes altres iniciatives.\nMacias anuncia que no repetirà com a diputat de CDC a Madrid i deixa la política per “cedir el pas” a noves generacions


Salou se solidaritza amb la lluita contra el càncer, assistint a la 18a Fira de Nadal Benèfica de Freesia Group — Benestar i Serveis Socials\nSalou se solidaritza amb la lluita contra el càncer, assistint a la 18a Fira de Nadal Benèfica de Freesia Group\nSalou se solidaritza amb la lluita contra el càncer, assistint a la 18a Fira de Nadal Benèfica de Freesia Group https://www.salou.cat/ca/la-ciutat-per-temes/benestar-i-serveis-socials/noticies/salou-se-solidaritza-amb-la-lluita-contra-el-cancer-assistint-a-la-18-fira-de-nadal-benefica-de-freesia-group https://www.salou.cat/ca/la-ciutat-per-temes/benestar-i-serveis-socials/noticies/salou-se-solidaritza-amb-la-lluita-contra-el-cancer-assistint-a-la-18-fira-de-nadal-benefica-de-freesia-group/@@download/image/FREESIA GROUP ALCALDE I AUTORITATS.jpg\nLa recaptació anirà destinada a la investigació i prevenció del càncer i es donarà a entitats com la Asociación Española Contra el Cáncer (AECC); l’Associació de Familiars i Amics de Nens Oncològics de Catalunya (AFANOC); i el Centro Nacional de Investigaciones Oncológicas (CNIO)\nEl batlle també ha coincidit amb representants de diverses entitats que dediquen la seva activitat a lluitar contra aquesta malaltia, com Ana Vilallonga (AECC Tarragona); Miren Eskarne (Delegació de la AECC de Salou) i Vicente Vílchez (Associació Oncològica Dr. Amadeu Pelegrí), entre altres.\nCal recordar que ja fa 8 anys que aquest acte se celebra a les instal·lacions municipals. Els 8 anys de l’inici es van escollir altres enclavaments a Salou.\nAvui, durant tot el matí i fins a mitja tarda, més d'una cinquantena de parades de regals, molts d’ells fets amb materials reciclats i artesanalment, decoracions nadalenques, postals i joguines han participat en aquesta trobada de caire solidari.\nEn el decurs de la jornada, el públic que ha visitat la fira ha pogut prendre part en un gran sorteig de premis tómbola i també ha pogut visitar el Pare Noel a la seva gruta.\nAixí mateix, a l’entrada del TAS s’ha servit menjar casolà i begudes calentes.\nLes entrades es venien a un euro i se’n destinarà la recaptació a les associacions espanyoles com la Asociación Española Contra el Cáncer (AECC), l’Associació de Familiars i Amics de Nens Oncològics de Catalunya (AFANOC); i el Centro Nacional de Investigaciones Oncológicas (CNIO).\nL’organització d’aquesta fira de Freesia Group, entitat presidida per Elaine Mcparland, ha comptat amb la col·laboració de voluntaris i amb les aportacions dels comerços locals i provincials.\nEls nens i les nenes han pogut entrar gratuïtament. Es calcula que la recaptació podrà estar al voltant dels 7.000 €.


Arranca el cicle retROCKspectiva a Palma, amb històries de Cohen, Pink Floyd i els Rolling Stones\nEl programa inclou vuit projeccions i dues taules rodones, i durarà fins dia 30 de gener\nSexe, drogues i Marianne .\nPalmaEl cicle retROCKspectiva 2022 va inaugurar-se diumenge amb la projecció de Caetano Veloso y Gilberto Gil: dos amigos, un siglo de música, al Teatre Municipal Catalina Valls. L’audiovisual retrata una reunió històrica d’aquests dos músics brasilers per celebrar el 50è aniversari de les seves carreres. Aquesta és només la primera activitat de les que inclou el programa retROCKspectiva, que durarà fins al 30 de gener i passarà pel Catalina Valls, la Fundació Pilar i Joan Miró i el Teatre Municipal Mar i Terra. En total, s’hi oferiran vuit projeccions i dues taules rodones amb l’objectiu de divulgar la història de la música pop-rock.\nEl documental Marianne y Leonard: palabras de amor es podrà veure dimarts, 11 de gener (Teatre Municipal Catalina Valls, 20.00 h). Es tracta d’una peça que relata la història d’amor entre el músic canadenc Leonard Cohen i la seva musa noruega Marianne Ihlen, la qual va començar a l’illa grega d’Hydra l’any 1960.\nUs + Them, la pel·lícula del cofundador de Pink Floyd, Roger Waters, es projectarà dia 13 de gener (Fundació Pilar i Joan Miró, 20.00h), i dia 16 de gener serà el torn de 20.000 días en la Tierra (Teatre Municipal Catalina Valls, 18.00 h), un documental sobre la vida de Nick Cave que ofereix un retrat íntim del seu procés artístic.\nLa pel·lícula A Star is Born, dirigida per Bradley Cooper, es podrà veure el dimarts 18 de gener (Teatre Municipal Catalina Valls, 20.00 h); dia 23 es projectarà el documental Totally Stripped, en memòria del bateria de The Rolling Stones, Charlie Watss, que va morir el 24 d’agost del 2021. El film segueix la banda britànica el 1995, mentre gravava i interpretava versions reduïdes de les seves cançons clàssiques a Tòquio, Lisboa, Amsterdam, París i Londres. Per acabar les projeccions, dia 25 de gener serà el torn de Norah Jones Live At Ronnies Scott’s (Teatre Municipal Catalina Valls, 20.00 h).\nQuant a les dues xerrades concert, la primera serà The Smiths, mite o llegenda, la banda que va canviar la història del pop als 80 i es farà el 28 de gener (Teatre Municipal Mar i Terra, 19.00 h). El grup Model Slaves protagonitzarà l’actuació en homenatge als britànics. El cicle culminarà dia 30 de gener amb la xerrada Història dels inicis de les grans bandes de heavy metal i un homenatge a Black Sabbath a càrrec de War Pigs.\nLes entrades a les projeccions i les xerrades són gratuïtes.\nRock història cicle Ajuntament de Palma Cultura


Les societats musicals ratifiquen la tasca de la FSMCV\nValència, 4 abril 2017\nLa Federació de Societats Musicals de la Comunitat Valenciana (FSMCV) ha celebrat a Benicarló la seua primera Assemblea anual del 2017. L’objectiu d’esta trobada, que va tindre lloc el dissabte passat, ha sigut la modificació estatutària per incorporar a les finalitats de l’entitat la promoció i foment de la igualtat d’oportunitats entre homes i dones en l’àmbit musical, així com l’aprovació dels comptes i gestió de la Junta Directiva en 2016.\nEs tracta de la segona vegada que la FSMCV celebra una assemblea en el primer semestre de l’any. Aquesta iniciativa fou aprovada en 2015 en la trobada de Benicàssim, a on es va decidir realitzar una assemblea per a l’aprovació de l’activitat i comptes i altra posterior centrada en un contingut més formatiu i lúdic.\nPel que fa a la proposta de modificació de l’article 6 dels Estatuts socials per incorporar entre les seues finalitats la promoció i foment de la igualtat d’oportunitats entre homes i dones, aquesta iniciativa va ser aprovada per la totalitat de les societats musicals assistents, sense cap vot en contra i només una abstenció.\nLa FSMCV es compromet a la garantia en el tractament i les mateixes oportunitats a totes les persones del seu entorn de gosar de dret, educació, formació i participació. A més, integrarà la igualtat a tots els seus projectes, programes de formació, concerts i accions amb la finalitat d’evitar la discriminació i contribuir i garantir el mateix accés d’oportunitats a les persones del seu entorn. Junt amb açò, es posarà especial atenció en l’ús adequat del llenguatge i el foment d’idees per incentiva relacions igualitàries i no sexistes.\n“Actualment, hi ha una notable quantitat de llocs directius en Societats Musicals ocupats per dones i inclús a la franja d’edat fins els 20 anys el 50% de les persones inscrites com a músics són dones. Açò reflexa els avanços que hem experimentat, però encara queda molt de treball per fer en els llocs de major responsabilitat. Estem orgullosos de la modificació que hem realitzat al nostres estatuts perquè és una reforma de gran calat que estem segurs que influiran positivament en la societat”, ha afirmat Pedro Rodríguez, president de la FSMCV.\nAprovació de la gestió i comptes generals\nEn aquesta assemblea, que ha comptat amb la col·laboració de l’Ajuntament i de l’Associació Musical “Ciutat de Benicarló”, un altre dels punts més rellevants ha sigut l’aprovació del balanç de les activitats i gestió desenvolupades per la FSMCV al 2016 així com els seus comptes anuals. En este sentit, les Societats Musicals per unanimitat han ratificat el recolzament a la tasca de la Federació en ambdós aspectes sense cap vot en contra, tret especialment destacable en un organisme format per 547 societats musicals. La gestió fou aprovada amb la totalitat de vots a favor, cap en contra i 2 abstencions, a l’igual que els comptes anuals que no van tenir cap vot en contra i només 3 abstencions.\n“Estem realment emocionats per l’acollida dels més de 300 assistents que han participat en un acte com el de hui. En primer lloc, per la seua participació, ja que es tracta d’una xifra superior a l’habitual en les assemblees d’aquest tipus. I en segon lloc, per comptar amb el suport unànime de totes elles. Sentim que s’ha valorat molt positivament el dur treball que estem realitzant, per millorar la situació de les SSMM”, ha destacat el president Pedro Rodríguez.\nTambé s’ha aprovat la incorporació a la Junta Directiva de Juan Carlos Alfonso Picó (president de la FSMCV a la comarca del Vinalopó) i Mª Sales Coronación Ferrer Ribera (secretaria de la Unió Musical de Sueca) com a vocal nº 10 i nº2, respectivament.\nPer últim, es va anunciar que en 2018 es commemorarà el 50º aniversari de la FSMCV i per a això s’ha posat en marxa una comissió mixta formada per més de 60 persones que s’encarregaran de la planificació d’esdeveniments i actes de suport al col·lectiu que implique a les tres províncies de la Comunitat Valenciana i que tindran un gran calat social i repercussió mundial.


Rebot tot i els dubtes | MARISA NUEZ | BARCELONA | Borsa | L'Econòmic\nRebot tot i els dubtes Rebot tot i els dubtes Rebot tot i els dubtes Rebot tot i els dubtes + Rebot tot i els dubtes E-mail\nRebot tot i els dubtes\nEls inversors batallen entre l'optimisme per una possible intervenció del BCE i la desconfiança per l'economia. Wall Street contagia l'Íbex 35, que repunta un 3,67%.\nRebot tot i els dubtes Rebot tot i els dubtes Rebot tot i els dubtes Rebot tot i els dubtes Rebot tot i els dubtes E-mail\nEl selectiu Íbex 35 retorna als nivells\nde principis d'octubre\ni eixuga les pèrdues\nEl dilema està servit. Fa mesos que els inversors lluiten contra dues forces contraposades que belluguen els mercats d'una a l'altra banda, però sense que cap acabi guanyant la batalla de manera clara. Els índexs es mouen en un rang lateral que fa que el diner entri quan es toquen els mínims i que surti en la part alta, tornant a començar de nou. I així des de fa més d'un parell de mesos. Els motius d'aquest debat en el si dels mercats són la preocupació dels inversors per la salut de l'economia mundial i la manca de mesures concretes del Banc Central Europeu (BCE) per estimular la recuperació de la zona euro, que es contraposen a la fortalesa de l'economia nord-americana, que es va confirmant indicador rere indicador.\nI en aquesta tessitura els índexs van i vénen sense tendència, deixant-se portar per l'expectativa d'actuació dels bancs centrals o pel pessimisme de les dades macroeconòmiques. No obstant això, aquesta setmana una de les dues forces ha acabat per imposar-se i els números vermells han quedat aparcats. La confiança que el BCE intervindrà per frenar l'alentiment econòmic ha pres cos després de les declaracions d'alguns dels seus membres i del mateix president de l'entitat, Mario Draghi, disposat a actuar amb la compra de deute públic.\nA més a més, l'enlairament de l'economia nord-americana està abastint de benzina Wall Street (que no esgota el seu particular ral·li i continua en zona de màxims) i ha acabat per contagiar l'optimisme a la resta de parquets internacionals.\nEn aquest entorn confús, l'Íbex 35 ha aconseguit tancar la setmana amb un guany del 3,67% en cinc sessions, després de superar la resistència dels 10.500 punts (no tancava per sobre d'aquest nivell des del 6 d'octubre). Aquest rebot setmanal ha eixugat els descensos mensuals que arrossegava el selectiu i, de moment, l'Íbex 35 se situa en positiu al novembre amb una alça del 0,41%. A més a més, el repunt de l'Íbex 35 d'aquesta setmana fa engrossir novament el guany del selectiu d'ençà que començà el 2014, període en el qual s'apuja un 6,09%.\nEl càstig s'esvaeix.\nEn aquest estira-i-arronsa que viu la borsa hi ha alguns valors que han destacat durant els últims dies per haver tingut un comportament excessivament positiu tot i la incertesa regnant. És el cas d'Abengoa, que, després del calvari viscut en setmanes prèvies, ha experimentat un ral·li que li ha permès esborrar bona part de les pèrdues enregistrades anteriorment.\nEls inversors han tornat a entrar en el valor, que s'ha disparat prop d'un 50% en cinc sessions, després que els seus responsables aclarissin la situació financera del grup, que havia despertat els temors dels mercats. Sacyr, l'altre valor fortament castigat la setmana abans, s'ha tret de sobre els números vermells i també s'ha recuperat del daltabaix amb una pujada superior al 13%.\nEls inversors han tornat a fixar-se en l'empresa d'energies renovables Gamesa, que aquesta setmana ha repuntat més d'un 10%, i ha esborrat així el prop de 7% de davallada que va tenir la setmana precedent. Acciona és l'altre valor que acompanya Gamesa, amb un avanç superior al 10% en la setmana que acomiadem. A part dels valors esmentats, que despunten amb revaloracions abundoses, trobem gairebé una desena d'accions que s'han disparat més d'un 5% setmanal. Entre aquests valors destaquen la cadena de supermercats DIA, Indra, ACS, Bankinter, Técnicas Reunidas i la petroliera Repsol, entre d'altres.\nLa compra del turc Garanti està passant factura a BBVA en la borsa. Als dubtes que planen sobre el sector financer per la feblesa macroeconòmica s'ha afegit la preocupació per aquesta adquisició que ha endegat el banc que presideix Francisco González i que l'ha portat a fer una ampliació de capital de 2.000 milions. Això ha penalitzat el valor en la borsa i les seves accions s'han situat entre les més baixistes, amb un descens superior a l'1%, en una setmana en què la resta de valors bancaris han finalitzat amb alces.\nDe fet, només han estat dos els valors que han tancat divendres en negatiu, amb OHL com a fanalet vermell de l'Íbex 35. La constructora amplia la seva ensopegada a la borsa pels dubtes que ha generat entre els inversors la retallada de la qualificació creditícia que ha realitzat Moody's. Aquest trimestre no està anant gens bé per a OHL, atès que a l'octubre ja va ser un dels valors més baixistes (-12,16%) i el mes de novembre les coses no han canviat gens ni mica per a la constructora, de la qual els inversors es mantenen al marge pel deute que arrossega.\nL'econòmic 22-11-2014, Pàgina 24


De paper i de bits - L'article d'opinió\n1. Formar l'opinió\nCom? Abocant la mirada sobre la realitat: la notícia\nUn bon exercici per a la detecció de temes sobre els quals opinar és la lectura del diari com a indicador del que preocupa socialment. El plantejament és ben senzill: llegir el diari cada dia durant un parell de mesos i redactar en grup un article d’opinió sobre un tema d’actualitat.\nÉs bo embarcar-s'hi sense cap idea preestablerta. La pauta inicial va ser: “Anem llegint, anem triant notícies i a veure cap a on tirem”. La primera sorpresa va ser que hi havia una gran coincidència en el tema de fons de les notícies que nois i noies anaven escollint: terrorisme, discriminació, salut, joventut i violència, ensenyament.\n2. Reflexionar sobre el que passa: redacció d’un article d’opinió\nEn una segona fase, van triar i comentar articles d’opinió d’autors/es i també, cartes al lector. Internet ens posa a l’abast material de diverses procedències ideològiques i idiomes, fet que val la pena d’aprofitar.\nPer a la redacció, les orientacions i els requisits van ser senzills:\nQue utilitzessin sempre i en tot cas la clàssica estructura tripartita de la seqüència progressiva: exposició de la idea, desenvolupament de l’argumentació i conclusió més o menys oberta.\nQue l’exposició enunciés de forma clara les intencions, centrés l’enfocament que s’hi vulgui donar, tant des del punt de vista del fons com de la forma (ironia, duresa...), i que no fos gaire llarga.\nQue el nucli central, sent el més ampli pel que fa a l’espai, es dividís en tres parts utilitzant els connectors adequats sense gaires pretensions inicials (d’entrada, n’hi ha prou amb els senzills “En primer lloc”, “En segon lloc”, etc.). Cadascuna de les parts hauria de ser, si fa no fa, d’igual llargada i haurien de mirar d’evitar les repeticions i les divagacions que no duen enlloc i/o distreuen la persona que el llegirà.\nQue la conclusió fes de fermall: ha de fer lluir el vestit i deixar un bon gust de boca o, si convé, una contundent empremta.\nEn fer-ho en grup, la construcció és molt més atractiva i el resultat més ric. Es parteix d’un tema, se seleccionen unes notícies que el fonamentin i en certifiquin l’existència / latència. A partir d’aquest moment cal posar sobre la taula les qüestions: Què passa? Per què passa? Com ens afecta a cadascun de nosaltres? Què volem dir-ne? Com ho podem dir?\nAleshores, es procedeix a una primera redacció respectant l’estructura proposada. Un cop elaborat aquest esborrany, cal resoldre els entrebancs i l’eterna pregunta de com continuem. Per exemplificar el procés de construcció, explicaré com vam redactar l’article Jo, tu, ell... nosaltres.\nPrimer, van gestar el fons començant per trobar la idea central i, a partir d’aquí, anar estirant el fil. Definir què és la discriminació à Què ens fa rebutjar l’altra persona à la por de perdre coses nostres (embrió del títol) à quines coses? à la identitat, el poder, la feina... à el nostre és còmode perquè ens és conegut à no ens agrada el diferent perquè no ho coneixem à etiquetem i rebutgem à és més fàcil pensar que és dolent à el desconegut provoca inseguretat à la nostra cultura ens instal·la en la seguretat à contra el risc, el rebuig à idea: el nosaltres és cultural, estenguem el plural a tothom.\nDesprés d’haver pres bona nota del resultat de la pluja d’idees anterior, ens vam centrar en la forma. Teníem clar de què parlar i l’orientació, però això només ens donava quatre línies d’introducció: ens diem democràtics però contínuament discriminem (enunciat). A partir d’aquí, com continuar? Es va optar pel camí que semblava més senzill: faríem servir com a primer argument: les mateixes notícies, cosa que posaria, amb un deix d’objectivitat i de manera clara, la qüestió sobre la taula i, en comptes de fer-nos dir passa tot sovint, vam decidir explicitar-ne la periodicitat i la diversitat de formes. Com? Construint quatre paràgrafs encapçalats per les dates de les notícies escollides i seguides per un breu relat dels continguts.\nSegon nucli argumentatiu: causa de la discriminació. Vam decidir fer-la valer mitjançant afirmacions i desenvolupament d’aquestes emprant tècniques analògiques (comparacions i metàfores pròpies del seu entorn, és important d’insistir-los que el que viuen i senten també té força expressiva i ha de ser la pedrera del seu estil).\nTercer nucli argumentatiu: destapada la causa, cal veure’n els agents. Entren en acció les preguntes retòriques que, per cert, és una tècnica que, quan la comencen a fer servir, n’acaben addictes fins al punt que acabes lluitant-hi en contra i dient-los que ja n’hi ha prou.\nPer acabar, es va acordar un missatge d’optimisme que lligués amb el títol que havia anat sorgint en les discussions (Jo, tu, ell... nosaltres, perquè remetia al context escolar i perquè insinuava el sentit del discurs que anaven construint) i que contrarestés el toc un pèl demagògic on havien anat a parar. I, aleshores, va sorgir el record del poder digital: davant dels dictats de veus alienes, la xarxa ens permet dir nostra arreu: pot esdevenir un mitjà per construir un futur més plural, més ric, més de tots i cadascun de nosaltres. Per exemplificar-lo i continuant amb la línia analògica van acordar una comparació: el calidoscopi.\nLa meravella de tot el que explicat és que no responia a cap pla previ: va anar sorgint de l’experiència i de la confiança. Molt especialment de la confiança d’un diari en els escolars del país i d’un centre –l’IES Salvador Espriu de Barcelona– en el seu alumnat al qual ha delegat la tasca de retratar-ne la convivència en una publicació que edita periòdicament, la revista <<Sinera>>.\nActualitzat 20/08/05 - Mestressa de l'espai: Laia Martín - Nota bene -\nRetorn a pàgina principal - Noves tecnologies, nous reptes en la convivència dels centres docents


Cap a Vic... amb il·lusió i esperança - Eduard Batlle Blog\nCap a Vic… amb il·lusió i esperança\nEduard Batlle Rispau 16 abril 2009\nSerà un dia especial avui. Estrany. Veure com s’anuncien la segona edició dels Premis Blocs Catalunya a Vic és una il·lusió però també el següent pas d’un cúmul d’esperances que es van iniciar fa poc més d’un any a Girona perquè l’atreviment de la primera edició sortís al nivell esperat. Sempre agrairé el suport i les portes que ens van obrir un grup de persones perquè els inicis no van ser fàcils, massa complicacions d’entrada, i un cúmul de burocràcia inoportuna. Dubtes, interrogants i cap realitat. Però pas a pas, entre el desconeixement, aquest grup de persones va anar progressant fins arribar el 10 d’octubre, amb un Auditori de Girona que va tenir molta més assistència de la que s’esperava.\nPer als qui formem l‘associació STIC.CAT va ser un aprenentatge constant i que ha anat progressant en el temps, amb altres objectius aconseguits i altres de nous que vindran. Però el primer record dels premis sempre serà el de Girona i ara cal desenvolupar l’esperit de creure en la itinerància i en les persones que han confiat amb nosaltres. És el cas de l’Ajuntament de Vic i el suport inicial del segon tinent d’alcalde: Josep Burgaya. Paraules i gestions fetes realitat. El repte torna a ser nostre, però amb la il·lusió de continuar aprenent en aquesta nova societat del coneixement. L’objectiu és clar: continuar prestigiant el català, Catalunya i els catalans, tant dins de la xarxa com en la vida real. I combatre la fractura digital, que cada vegada és més evident. Que la sort ens acompanyi…\nMúsica / These Are The Days # Jamie Cullum\nAl teu esforç i somriures\nAmb el repte de no estar sols


El "Preguntes freqüents" de TV3 parla amb el màxim responsable de l'operatiu\nRedacció 22/09/2018 - 23.25 Actualitzat 23/09/2018 - 00.06\n"Em diuen Lluís i vaig encarregar-me de dissenyar, fabricar, importar i fer entrar al país les urnes del dia 1 d'octubre."\nUn any després del referèndum de l'1 d'octubre, l'encarregat de portar les urnes ha parlat en exclusiva amb el "Preguntes freqüents". En Lluís explica tot el procés des que va rebre l'encàrrec d'algú que "no és adequat" dir qui és fins que van arribar als col·legis electorals.\nAssegura que només va posar una condició:\n"La premissa principal quan vaig acceptar l'encàrrec és que necessitava autonomia. No anar per lliure, però sí no estar contaminat."\nTenia clar que era complicat. "No podíem permetre'ns cometre cap error", diu. I explica que el primer pas va ser informar-se d'on es fabricaven i de triar el model. Després de diverses propostes de metacrilat, es va optar per la de plàstic per dos motius:\n"Buscàvem una solució que poguéssim emmagatzemar i transportar amb certa facilitat i que no es trenqués"\nEs fabriquen a la Xina. Físicament no hi vaig, però parlo amb ells i es fan unes mostres fins que finalment es van aprovar. A finals de juny es fa l'encàrrec. Es fabriquen en dos dies i l'endemà de fabricar-se s'envien en vaixell. Viatgen 25 dies fins al port de Marsella i, a partir d'aquí, en camions fins a la Catalunya Nord i allà s'emmagatzemen."\n"Els detalls de disseny els vaig decidir jo", Lluís va ser el responsable de les urnes de l'1-O#FAQSforojuecesTV3 ▶ https://t.co/5ttxEUnAro pic.twitter.com/SVnR5dnbNq\nEn Lluís també ha explicat que el logotip es fa posar a la fàbrica xinesa, i explica per què no s'hi va posar la paraula "Generalitat":\n"Es va plantejar de posar-l'hi, però vaig pensar que l'endemà seríem un país lliure i que ja no hi hauria Generalitat, sinó el govern de la república. I que ja tindríem un joc d'urnes."\nPel que fa a les brides, assegura que van arribar a part i que va decidir posar-hi la data impresa perquè "és memorable de recordar, era prou digne i difícil de copiar".\nCaixes de plàstic per fer un castell per commemorar els 10 anys d'una colla castellera\nUn cop les urnes van ser a la Catalunya Nord, es van guardar en un magatzem situat molt a prop d'una Gendarmeria, perquè, segons explica en Lluís, "vam pensar que era una garantia més que no vindrien els nostres amics espanyols".\nFins que va arribar el moment de portar-les a Catalunya.\nNotícia relacionada: Les urnes van viatjar d'Elna a Catalunya per camins utilitzats durant l'exili\n"A nivell duaner es fa servir el concepte de caixes de plàstic. No hi ha sospites. L'únic problema és en el moment d'entrar a la duana, a França. "\nQuan els van preguntar per a què volien 10.000 caixes de plàstic van respondre:\n"Que es volien per fer un castell per commemorar els 10 anys d'una colla castellera. Van arribar a destí sense cap problema."\n"Gent del carrer, anònima"\nLes urnes "s'anaven entrant en dosis, en la mesura de les possibilitats", Lluís#FAQSforojuecesTV3 ▶ https://t.co/5ttxEUnAro pic.twitter.com/TeIy6QzAB0\nEn un primer moment, en Lluís assegura que no va explicar a ningú el que feia, ni a la família, excepte un fill que hi col·laborava.\n"Durant tot el periple només ho sabem les persones mínimes que calia en cada moment. A mesura que es va avançant entra en joc una xarxa. Primer hi ha tres persones que inicien el tràmit. Si a mi m'hagués passat res, qualsevol de les altres dues hagués pogut continuar. Mai pot dependre d'una persona."\nLlavors, vuit persones entren en joc: són les encarregades dels vuit magatzems repartits pel territori català, on es fa un primer repartiment:\n"A primers d'agost, tres camions, matí, migdia i tarda. Hi ha gent dels 8 centres de distribució. Són els que han de permetre fer una distribució posterior finalista. Cadascun té un responsable, que entre ells no es coneixen. Són els responsables de la baixada i posterior distribució. Ningú s'havia de desplaçar més de 100 quilòmetres per anar a buscar les urnes."\nAl final, diu en Lluís, són entre 200 i 250 les persones que participen en el repartiment final, que es fa en tot tipus de vehicles.\n"És quan hi ha tot el turisme, hi ha molt moviment de cotxes. En aquests trajectes hi ha ensurts lògics. Dues vegades paren un vehicle, però anaven buits. De baixada, no en van aturar mai cap."\nPer en Lluís, el mèrit és de milers de persones "responsables":\n"Els finalistes són milers de persones d'aquest país molt responsables. Tot tipus de persones. Només amb el punt comú de la responsabilitat i l'entrega a un acte patriòtic. Gent anònima."\nQui les ha pagat?\n"El material l'he pagat jo. De la meva butxaca. Hi ha diverses factures perquè s'han fet pagaments a compte."\n"No soc cap heroi"\nQuan li preguntes per què ho va fer, en Lluís deixa clar que no es considera cap heroi, i assegura que "si se'm demana una cosa pel país se'm fa difícil dir que no". "Ho faig perquè crec que ho haig de fer." I afegeix:\n"Mai he deixat d'estar-hi. Vaig amb el país. El dia que el país no necessiti dels meus serveis estaré encantat de la vida. Em dedicaré a les meves coses normals. Seria fantàstic. Però si em necessiten, jo estic a disposar."\nSegona volta a Ucraïna: el còmic Zelenski, nou president segons els sondejos


L'independentisme reivindica a les portes del Parlament Europeu els escons de Junqueras, Puigdemont i Comín La República\nL’independentisme reivindica a les portes del Parlament Europeu els escons de Junqueras, Puigdemont i Comín\nACN Estrasburg.-L’independentisme ha reivindicat aquest dimarts al matí els escons d’Oriol Junqueras, Carles Puigdemont i Toni Comín a les portes del Parlament Europeu, amb seu a Estrasburg (França). Milers de […]\nACN Estrasburg.-L’independentisme ha reivindicat aquest dimarts al matí els escons d’Oriol Junqueras, Carles Puigdemont i Toni Comín a les portes del Parlament Europeu, amb seu a Estrasburg (França). Milers de persones s’han concentrat davant l’Eurocambra en la mobilització política més gran que hi ha hagut a la ciutat francesa, segons fonts policials. El Consell per la República esperava més de 6.000 persones, però fonts de l’ens asseguren que la xifra s’ha superat i que s’aproparia gairebé a les 10.000. Puigdemont i Comín han descartat finalment entrar en territori francès pel risc de detenció, i no s’han desplaçat fins a Estrasburg, tot i que participaran de la concentració a través d’un vídeo. L’Eurocambra s’ha constituït aquest matí sense els tres electes, i entre queixes d’un eurodiputat pel silenci del president sortint, Antonio Tajani.


A Emar i a la ciutat de Tuttul es coneix una institució anomenada la Taḥtamum, una assemblea solemne que ratificava els tractats i establia contactes amb els reis veïns. No es coneixen gaires detalls, ni la seva composició ni qui en formava part, i se suposa que no era una organització pròpia dels amorrites sinó de l'antiga població mesopotàmica. Tractava assumptes jurídics, polítics i econòmics i no depenia de cap poder polític. Els governants escoltaven les seves decisions i de vegades es negaven a acceptar-les. També hi havia una altra institució coneguda com "els ancians d'Emar", coneguda des del tercer mil·lenni aC. Era un tipus de govern o de poder freqüent a tot el pròxim Orient. Segons una tauleta de Mari, Emar tenia una assemblea d'ancians formada per "vuitanta ciutadans notables", i es possible que formessin part de les principals famílies. No se sap quin poder real tenien, però és segur que se'ls reconeixia una gran autoritat, tant a la ciutat com als països veïns. No se sap quina relació tenien amb la Taḥtamum.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Emar&oldid=28567695»\nDarrera modificació: 8 nov 2021 a les 17:38\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 nov 2021 a les 17:38.


David Castillo - Autors a lletrA - La literatura catalana a internet\nDavid Castillo sap xuclar l'essència de la vida, i per allà on passa recull l'esperit poètic convertint-lo en imaginari geogràfic: el Carmel, la Rambla, el Xino, Castelldefels, Montevideo, Nova York o Manila. Downtown és el seu darrer llibre, escrit en català i castellà, els poemes del qual neixen en les caminades per la ciutat dels gratacels, abans i després de l'onze de setembre.\nDowntown (Icaria, 2005) no és un viatge turístic, sinó un passeig per la desolació humana que convida el lector a sentir els batecs de la vida: al Nuroyican Poets Cafè, al Harlem espanyol, al Bronx, a Times Square. A "Loisaida", el poeta juga amb la memòria i la melangia del temps. La segona part del llibre recull un cant als joves presos de la Trinitat. Tanca el recull, l'escrit en castellà, "Montevideo blues", on reapareix David "Dylan" Castillo, a "Dejemos hablar al viento" hi interpreta l'absurd camusià d'El malentendido.\nDavid Castillo (Barcelona, 1961), poeta i periodista. Els seus primers escrits van ser publicats el 1975, als catorze anys, quan treballava de "botones" al Banc Ibèric. El 1976 s'afilià a la CNT, era l'època de les "barricades" llibertàries, de les festes permanents a la Rambla, de les primeres "manis", del carnaval d'Ocaña, del Cafè de l'Òpera, dels stripteases de Christa Leem, de les paradetes de contrapropaganda, dels perfomances contraculturals, de les Jornades Llibertàries i de les calades de "hachís" col·lectives. Les publicacions alternatives apareixien amb força: Ajoblanco, Viejo Topo, Alfalfa, Topo Avizor, Star...així com els fanzines la Cloaca, Fuera de Banda, Trotón, Tricopo i el còmic El Rollo enmascarado. Tot plegat anava acompanyat de la banda musical de Bowie, Dylan, Lou Reed... Era un temps de debats continus i inacabables xerrades que emanaven del pensament llibertari, del situacionisme i del nexialisme. La seva immersió a la lluita el portarà a ser detingut. Era tan lliure aquella República "A" de la Rambla, que va ser ocupada "militarment" per la policia. Jaume Sisa ho va descriure en una cançó: «Han tancat la Rambla / han fet fora tothom / han buidat els arbres / dels ocells i les flors».\nLa formació del jove poeta es complementa amb la metòdica lectura dels grans creadors universals: Cernuda, García Lorca, Aleixandre, Vallejo, Larrea, Vinyoli, Bonet, Rimbaud, Ashbery, Blake, Milton, Yeats, Coleridge, Auden, Corso... que són barrejats amb l'ingredient metafísic de la filosofia pura i la força dinàmica de la música pop. El camí del poeta quedarà marcat pel contacte amb la realitat, tant dels barris de la seva ciutat, com dels suburbis del món, dels quals no serà aliè. Castillo, nascut al Poble Nou, ha recollit l'imaginari dels barris populars de la ciutat: el Carmel, la Ribera, la Barceloneta, el Xino...\nA l'inici dels vuitanta inicià la seva participació en les lectures poètiques dels ateneus llibertaris, els bars de Gràcia i altres indrets barcelonins. Són els seus companys de viatge poètic, Jesús Lizano, Pope, Enric Casasses, Joan Vinuesa, "Oaixí", etc. Àngel Carmona, director de La Pipironda, organitza espectacles poètics i teatrals que recorren els escenaris alternatius de Barcelona. David Castillo, el 1985, formarà part de la Junta de l'Ateneu Enciclopèdic Popular (AEP), aleshores hostatjat a la Casa de Caritat. El seu pas per l'AEP coincideix amb les reunions que fan els vells militants anarquistes, sempre generosos amb els joves que volen fer el camí cap a Ítaca. Castillo, en aquells moments, començava la seva carrera periodística, que el va portar a col·laborar a El País, La Vanguardia i, des de 1988, a l'Avui, publicant també a les revistes El Món, El Temps i altres. La dècada dels noranta assumí la direcció del Suplement de Cultura de l'Avui, dirigí Lletra de Canvi, i fou col·laborador de les prestigioses publicacions literàries, Quimera, Insula, Leer, Qué leer?, etc. Des de 1995 coordina la Setmana de Poesia de Barcelona i té un paper destacat en el món literari català.\nDavid Castillo, l'any 1992 va publicar La muntanya russa, a l'Editorial Pagès de Lleida, és un llibre ple d'imatges de ciutats, València, Roma, Barcelona... L'autor diu que en aquella època tenia ganes de riure, de plorar, de canviar d'estat d'ànim a gran velocitat. Els poemes de La muntanya russa són dels anys vuitanta i fins i tot un d'ells «del llunyà 1978». La persistència del temps llisca per damunt dels versos i baixa amb força per la muntanya russa. "La destrucció i l'amor", títol inspirat en Aleixandre, és un poema barroc, una mena de continuació del retaule de Sant Jeroni. Els versos de La muntanya russa posen de relleu la creació sense límits i el passeig per la memòria del temps. "La Riba de Sant Nicolau de Bari" (titulat, a Menta, El Riu), és un poema amb connotacions bíbliques passades pel sedàs de Rimbaud i de Dylan. El poema que dóna títol al llibre, "La muntanya russa", imbuït pel pensament de Descartes, segueix el mateix ritme de l'anterior. El segon recull poètic de Castillo,Tenebra (Els llibres de l'Óssa menor, 1994), parteix de la via anterior, novament el temps és protagonista, des de l'òptica de Bergson i de les insinuacions, entre la llum i l'ombra, de Hegel i de la creativitat literària de Dylan Thomas. A Tenebra, novament, trobem referències a Roma, al mític Cafè Greco, a la Via Condotti, Santa Maria del Popolo i San Luigi de Francesi, Caravaggio i Castell de Sant'Angello. A la segona part del recull Rapsodies canalles reapareixen les veus de Lou Reed, Passolini i Bob Dylan i tot s'omple de versos tràgics que ballen les gitanes al compàs d'una balada de maquisards que ens acosten la figura de Bobby Sands, militant de l'IRA, mort a causa d'una vaga de fam. En el poema "Calze d'absenta", els àngels de l'apocalíptic passatge bíblic es passegen pel barri Xino, mentre el poeta mostra el seu "jo" generacional i, tal vegada, convida l'evangelista Joan a una copa d'absenta al Marsella.\nDavid Castillo ha publicat també la biografia de Bob Dylan (Caixa de Catalunya, 1992). El mite de Dylan formarà part del paisatge del poeta barceloní, per això la simbiosi biogràfica no és tan sols un desig, sinó una realitat. La narració de la biografia del cantautor nord-americà es pot llegir com una cançó, Love minus zero / no limit, una gran passió pel poeta de Minnesota.\nDavid Castillo, en el pròleg del recull En tierra de nadie, afirma que si La muntanya russa i Tenebra són germanes, Game over i El pont de Mühlberg són bessones. Amb Game Over (Proa, 1998) va aconseguir el premi més prestigiós de la poesia catalana, el Carles Riba. L'imaginari barceloní de Castillo transita pels versos de Game Over, que esbrina la poètica de la Bíblia i la baixa al món del carrer. La barreja de la cultura anglosaxona i l'autòctona formen el cos del llibre amb els mites i fantasmes literaris de l'autor: Fonollosa, Artaud, Burroughs, Tennesse Williams, Lorca i sobretot Dylan, són presents en els versos de Game Over, tal vegada el seu millor llibre. Els mites poètics de David Castillo són ombres que viuen refugiades en l'esperit dels seus versos: Rimbaud, Crist, Comandante Cero, Dylan, Reed, Dostoievsky, Ramones, Prince, Bakunin, John Keats, Yeats, Che Guevara... A "En via morta" el poeta es trasllada a un camí sense sortida, cul de sac dels sentiments. El poema "Bandera negra", no és tan sols el color de la bandera, sinó l'estat d'ànim, negre ben negre, una lluita forta del poeta amb el seu més íntim jo. Leonard Cohen no és lluny del poema que tanca el llibre, "Last ball", i que podria ser el vals de la darrera nit de l'amor perdut. El camí dels àngels el tornem a trobar a El pont de Mühlberg (Proa, 2000), l'obsessió, el desig, la realitat, la faula, l'amor i el desamor. Desolació i vida són conceptes que semblen ser antagònics, però que, a vegades, es complementen. Els versos d'El pont de Mühlberg, són una mostra d'aquest esperit poètic que ja havia seguit anteriorment a Game Over, sobretot en el poema "Els estigmes sense passió". David Castillo és un poeta que treballa la idea sense caure en la trampa de les ideologies, ja que això restaria valor als seus versos. El seu esperit èpic està marcat per un àcid romanticisme, que l'allunya tant dels poetes postmoderns, com dels poetes buits. El poeta del Carmel narra la realitat d'una èpica barcelonina que té la seva principal força a El pont de Mühlberg. Amb aquest llibre fa un recorregut físic pels racons més íntims i canalles de ciutat, a la recerca d'un impossible somni, maleint la pròpia desesperació. És un trajecte per la via de l'amor i el desamor, pel sexe, les drogues i el rock. I així el poeta s'escapa a "Place Contrescarpe". Aquest llibre és també un itinerari literari pel Carmel, un barri que ha patit recentment l'atac devorador del "progrés" salvatge. L'emblemàtic poema "Rambla del Carmel" és un cant a la desesperació.\nEl pont de Mühlberg acollia les bateries d'un antiaeri de la guerra civil, ara és un mirador. És la guerra, és la guerra! Amor, ira, desamor, ventura i desventura, ràbia... A "Malles de pell de lleopard" el poeta s'aferra a la tristesa remullada amb la ginebra.\nCorso és present en alguns d'aquests pensaments poètics, així ho escriu el poeta nord-americà. En el poema "La realitat i el desig" trobem a Cernuda, el poeta de l'amor i els dubtes, però també de la memòria lànguida del temps. L'ofici de poeta no està renyit ni amb la ironia, ni amb el sarcasme, ni amb el cinisme. Salvat-Papasseit digué que el sentit inútil de l'art era el que realment li donava valor. Castillo afirma, en una entrevista a Solidaridad Obrera, que aquest ofici inútil és la seva raó de ser. I a les notes finals d'El pont de Mühlberg manifesta que, amb aquests poemes, ha fet un cant elegíac als amics que han caigut pel camí, i que tant l'havien condicionat en els seus inicis literaris (Pere Marcilla, Albert Subirats i Ángel Crespo). David Castillo està amarat de sentiments nobles i és el millor amic pels seus amics. Sobre Pere Marcilla, fundador de la desapareguda llibreria Cosa Nostra, ha publicat una semblança a Poètica de la contracultura, que Genís Cano ha editat a la Universitat de Barcelona.\nDavid Castillo no s'ha especialitzat en un sol gènere, també és novel·lista guardonat, El cel de l'infern (1999), premi Joan Crexells, i No miris enrere(2001), premi Sant Jordi. Ha publicat darrerament diverses antologies bilingües de la seva obra poètica, Bandera negra Madrid, 2001) i En Tierra de nadie (Málaga, 2002), que recullen poemes dels seus llibres publicats i dels llibres inèdits Doble Zero i Esquena nua. A Bandera negra apareix el poema "Mala memòria" de Seguint l'huracà (Tarragona, 2000).\nFerran Aisa (publicat a Caravansari núm. 1, Primer Semestre 2006)\nCalze d'absenta revisitat\nUn poema de David Castillo.\nLectura de David Castillo, editada per l'Institut Ramon Llull i publicada a l'espai virtual Lyrikline.


e 13a Fira de música al carrer de Vila-Seca |Nativa\nEscrit el 30/04/2012 per admin a la categoria PUBLICITAT.\nTags: Fira de Música al Carrer de Vila-seca, Paul Fuster.\nMés enllà de les exageracions i usos interessats que s’en fa de la notícia, la música popular que es fa a Catalunya compta des de fa un bon grapat d’anys amb un intens i inquiet moviment musical, que de moment no para de renovar-se.\nSón part d’aquest estat de les coses, a més de l’activitat dels músics, diferents nodes, iniciatives diverses, centres d’atenció, que el fan possible. Ens referim a propostes com aquesta Fira de música al carrer de Vila-Seca que porta tretze anys actuant com a punt de referència constant que ha ajudat a desenvolupar aquest teixit creatiu, i que és un espai ideal per mesurar la seva evolució.\nAquest any, la Fira tindrà lloc els propers 11, 12 i 13 de maig, i inclou una acurada programació on res sembla gratuït. Des de propostes més conegudes, com Albert Pla, Joe Crepúsculo, Maria Coma amb el Quartet Brossa o Xavier Baró, fins d’altres de projecció més recent com Mates Mates, Aliment o Pegasus, incloent el flamenc de Salao o els Alma Afrobeat Ensemble, o el Ferran Palau en solitari, el Nico Roig o el retornat Paul Fustér,… tot conforma un menú que garanteix bones descobertes tant a gent amb esperit de sel.lector com a qualsevol que vulgui passar un bon cap de setmana musical.\nMés informació: www.firacarrer.cat\n« Ser rei, ser elefant La dependència del treball cognitiu »


Iván Álvarez Cayuola – L'AMPLI\nIván Álvarez Cayuola\nCicle “En persona”: desmuntant LHR\nEs fa estrany entrar a la sala Apolo i trobar-te-la plena de cadires i tothom assegut. Aquest és el format del cicle “En persona” on es tracta d’interaccionar entre el públic i el grup de música amb espais per a la conversa. Aquesta vegada era el torn dels valencians La Habitación Roja (LHR).\nIntroducció: amb la presentació de l’Iván Álvarez Cayuola, amic i periodista, i d’en Sergi A. Minguell, autor dels últims videoclips del grup, introdueixen el concert amb el videoclip de “Norge”. Els acompanya en Jose Marco, el bateria del grup. Seguidament surten per fer un petit tastet d’algunes de les cançons de l’últim disc “Fue elétrico”.\nNus: és el moment de conèixer les intimitats i també la resta de convidats que els acompanyaran en aquesta nit diferent. Al voltant d’una taula rodona i asseguts entre ells hi ha, el ja nombrats Iván i Sergi, en Marcos Collantes (del segell Mushroom Pillow), l’Antonio Luque (més conegut com a Sr. Chinarro) i, a la taula de so, en Santi Garcia (productor de l’últim disc i de l’estudi Ultramarinos Costa Brava). En Jorge Martí, és la veu cantant. No deixa cap espai en blanc i, mentre el públic perd la vergonya, explica anècdotes.\nCuriositat 1: el grup va començar a Barcelona.\nArriben les preguntes. És un moment distès i amb rialles per part de tothom. Seguidament, en Jordi Sapena, l’última incorporació del grup, presenta un vídeo de l’interior del grup en el Festival Internacional de Benicàssim (FIB).\nCuriositat 2: en Jordi era fan de LHR abans de tocar-hi i la seva relació amb el FIB és estreta: hi anava com a públic, després hi va treballar i finalment hi ha acabat tocant. La quadratura del cercle.\nI un altre cop moments musicals, aquesta vegada amb LHR fent de “chinarros” (excepte a la bateria que hi ha l’Alfonso Luna de Tachenko) per a l’Antonio Luque tocant “Quiromántico”. Ells toquen unes quantes cançons antigues, com per exemple, “Cuando te hablen de mí” o “Universal”.\nCuriositat 3: arribava el moment emotiu amb la presentació del videoclip d’Annapurna. El vídeo està fet amb imatges de la primera expedició catalana a l’Annapurna realitzada l’any 1974. I les imatges estaven cedides per en Josep Manel Anglada, un dels integrants de l’expedició, i que també estava entre el públic.\nI l’últim torn de preguntes on en Jorge cada vegada està més desinhibit… Hi ha preguntes de tot tipus, fins i tot de personals, i de tant interessants com demanar-los-hi que diguessin, cada un d’ells, un disc que els hi hagués marca’t. Les respostes i la varietat és curiosa.\nDesenllaç: amb la gent dreta, algunes cadires aparcades i les altres fent un pèl de nosa, era el moment d’anar tancant el “concert”. Primer amb una improvisada “Sol” que empalmen amb una “versió” de “Boys don’t cry” dels The Cure. Acompanyats d’en Santi Garcia a la guitarra i el públic fent els corus toquen “Indestructibles”, “Van a por nosotros”, “El eje del mal”, “Ayer” i acaben la nit, després de més de dues hores i mitja, amb un popurri de cançons.


L’Ajuntament de Constantí manté els ajuts a empreses que contactin aturats del municipi i a nous emprenedors – Constantí Ràdio\nradio Octubre 9, 2020\nAmb l’objectiu de promoure l’ocupació i fomentar la contractació de persones aturades del municipi, l’Ajuntament de Constantí manté per aquest any 2020 una partida de 50.000 euros destinada a subvencionar aquelles empreses que contractin aturats inscrits a la Borsa de l’Oficina de Treball municipal, així com també els incentius als nous emprenedors i la creació de noves empreses al municipi. Els beneficiaris d’aquestes ajudes són les persones físiques o jurídiques que contractin persones desocupades empadronades al municipi durant un període mínim de 6 mesos, i els nous emprenedors o les persones que estableixin noves empreses al municipi. Aquesta setmana s’han publicat al BOPT les bases de la convocatòria per a la concessió d’aquestes subvencions.\nLa quantitat de l’incentiu a les empreses per a noves contractacions és de 3.000 euros per persona contractada en cas de contractació per un període d’un any. En el cas que l’empresa contracti el treballador per un període mínim de 6 mesos però inferior a 1 any, l’ajuda serà de 1.500 euros; D’altra banda, la quantitat de l’ajuda a les empreses serà de 4.000 euros en els següents supòsits: contractació de persones majors de 50 anys (proporcional si és a temps parcial), contractació de famílies monoparentals amb fills menors, i joves menors de 30 anys.\nEn el cas dels incentius als nous emprenedors i als ajuts per l’establiment de noves empreses al municipi, aquesta quantitat es manté en 3.000 euros. La durada de l’activitat haurà de ser com a mínim d’un any. Les bases ofereixen també la possibilitat de fer un pagament anticipat de l’ajut en forma de bestreta, durant els dos primers mesos de contractació. En el cas dels nous emprenedors, en el període mínim d’un any de durada de la nova activitat.\nTots els interessats poden presentar la documentació per acollir-se a aquestes subvencions, fins el dia 31 de desembre d’aquest 2020. Les instàncies s’hauran de presentar a l’Oficina d’Atenció Ciutadana (OAC) de l’Ajuntament de Constantí. Els interessats podran efectuar consultes o rebre assessorament a través de l’Oficina Municipal de Treball de l’Ajuntament de Constantí, al carrer Sant Pere 49 (planta baixa) o trucant al telèfon 977 19 08 21.\nPodeu consultar la convocatòria al BOPT en el següent enllaç: https://www.diputaciodetarragona.cat/ebop/index.php?op=dwn&tipus=i&data=20201008&anyp=2020&num=07140&v=i\nEl CB Constantí black disputarà el segon amistós de pretemporada a la pista de l'Alcover\nL’Ajuntament de Constantí aprova l’ordenança per regular la instal·lació de terrasses a la via pública


Castel, Amelló i Fernández encapçalen la llista de Ciutadans per Girona del 14-F - Empordà\nCastel, Amelló i Fernández encapçalen la llista de Ciutadans per Girona del 14-F\nJean Castel: "Només Ciutadans pot evitar que ERC i PSC puguin tornar a sumar"\nEMPORDA.INFO 08.01.2021 | 12:17\nEl regidor figuerenc Héctor Amelló formarà part de la llista CIUTADANS\nEl regidor figuerenc Héctor Amelló formarà part de la llista\nCiutadans (Cs) ha presentat avui els noms dels candidats que encapçalaran la llista de Girona per a les pròximes eleccions que se celebraran el 14 de febrer. El partit taronja ha confirmat Jean Castel com a cap de llista, qui anirà acompanya dels també actuals diputat autonòmics, Héctor Amelló i Camino Fernández. "Catalunya necessita un govern constitucionalista que pensi en les persones, que sigui seriós i vulgui gestionar prenent decisions que aportin solucions i mesures oportunes davant d'aquesta dramàtica situació econòmica, laboral i sanitària en la que ens trobem actualment". "Sabem segur que un altre tripartit ens duria a un nou referèndum i només Ciutadans pot evitar que ERC i PSC puguin tornar a sumar", ha manifestat.\nCastel és nascut a Girona el 1966. Ha cursat estudis superiors d'administració, càlcul mercantil i comptabilitat. Titulació de guàrdia civil auxiliar, amb formació en Codi civil, Codi penal, Llei antiterrorista, Llei d'enjudiciament criminal i Constitució espanyola. Ha exercit d'auxiliar de la Guàrdia Civil. Part de la seva carrera professional l'ha dedicat al comerç, ha sigut emprenedor, gerent i administrador d'empreses relacionades amb el sector financer, immobiliari i comerç internacional. Professor de taekwondo i defensa personal. Títol de vigilant jurat. Cap de llista de Ciutadans en les eleccions municipals del 2015. Va ser regidor de l'Ajuntament de Girona (2003-2015). Conseller comarcal i portaveu del Gironès (2015-2016). Portaveu de Cs la província de Girona. Diputat de l'XI legislatura (2015-2017). President de la Comissió d'Afers Institucionals i portaveu adjunt d'Interior.\nNascut a Lleida el 1977. Llicenciat en belles arts per la Universitat de Barcelona. Llicenciat en ciència política i sociologia per la Universitat Nacional d'Educació a Distància. Tècnic superior en fotografia artística per l'Escola d'Art Superior de Disseny Serra i Abella. Màster universitari en comunicació, cultura, societat i política a la Universitat Nacional d'Educació a Distància. Afiliat a Ciutadans des del 2012. Ha estat coordinador de l'agrupació de Figueres (2015-2016) i assessor del grup municipal de Ciutadans a Girona (2017). Regidor i portaveu a l'Ajuntament de Figueres i conseller comarcal de l'Alt Empordà des del 2015. Membre del comitè territorial de Girona en qualitat de secretari d'acció institucional des del 2017 i sotsdelegat d'acció institucional per la província de Girona des del 2016.\nNascuda a Santurtzi el 1975, viu actualment a Salt. Titulada com a auxiliar d'infermeria a l'IES Giner de los Ríos (Lleó). Ha completat la seva formació amb cursos d'auxiliar d'infermeria geriàtrica, d'assistent d'ajuda a domicili, de socorrisme i de tècnic de transport sanitari, impartits a la Creu Roja de Lleó. Ha estat voluntària de la Creu Roja com a socorrista i tècnica de transport sanitari. Ha desenvolupat tasques d'auxiliar d'infermeria en equips multidisciplinaris dels serveis de cirurgia, traumatologia, medecina interna i consultes externes del Parc Hospitalari Martí Julià de Salt. Afiliada a Ciutadans des del 2013. Ha exercit diversos càrrecs organitzatius dins el partit en l'àmbit provincial.\nCiutadans confirma Amelló a la llista de Girona pel 14F.\nEl PSC situarà el ministre de Sanitat com a cap de llista a les eleccions al Parlament.\nEls inesperats girs de guió de la política.


Formació, cultura i festa, les propostes preferides dels joves en els 'Pressupostos Participatius' – 772.cat\n23/04/2019 Vicenç Moliné VilaNo comments\nUna festa “perquè sí de nit”, una Setmana de la Sexualitat i un Street Art Graffitti han estat les tres propostes més votades dels primers ‘Pressupostos participatius’ organitzats per la regidoria de Joventut.\nLes 12 propostes que han estat validades -d’un total de 17 presentades- han estat votades per més de 100 joves i també inclouen un curs de Defensa Personal, un curs de premonitor o una exposició d’art jove, entre d’altres.\nCada una de les propostes rebrà entre 600 i 2.500 euros d’un total de 10.000 que la regidoria ha destinat a aquesta iniciativa, engegada al desembre passat mitjançant la nova plataforma digital de l’Ajuntament per a la participació ciutadana Decidim Castellbisbal.\nLes propostes d’han dividit en dos blocs, amb un pressupost de 5.000 euros cada un; un adreçat a joves de 14 a 18 anys i un altre a jovent de 19 a 29 anys.


El projecte musical Viasona es va presentar públicament el 8 de setembre de 2010, amb una proposta inèdita. L’objectiu era i és tant senzill com ambiciós: crear una gran enciclopèdia digital de la música en català que recopilés tota la música de la història en un sol web. Després de més de cinc anys des de la posada en marxa, Viasona ha assolit xifres rellevants: més de 3.500 grups, més de 8.000 àlbums, més de 62.000 cançons, més de 6.800 portades, més de 400 blogs, més de 25.500 àudios i més de 35.000 vídeos.\nAquest patrimoni musical abraça més de mig segle d’història musical catalana d’arreu dels Països Catalans, amb prop del 50 % de material inèdit fins al moment a Internet. El web inclou un cercador intel·ligent que permet fer cerques específiques per any, per discogràfica, per ciutat o per paraula. El servei suma una audiència de més de 132.000 usuaris únics mensuals (OJD, abril 2016) que consolida Viasona com el principal web de música en català a la xarxa.\nSubcategoria: Portal d’Internet


Jesús Monzó: Educació pública de qualitat?\nEducació pública de qualitat?\nEl Bloc-Compromís per Catarroja va estar ahir present en el Consell Escolar Municipal. Una vegada més hem pogut constatar com l'educació a Catarroja no interessa massa a l'actual equip de govern. Enguany ens hem vist abocats a augmentar les aules de 3 anys per assumir les 376 sol·licituds de places, quan sols en disposàvem de 350. La nova unitat s'ha habilitat al CEIP número 5 (vila romana). 8o alumnes no han demanat plaça, es desconeix si no viuen a Catarroja, si van a la privada o si finalment demanarn matricular-se a setembre... Tot i això, haurem d'esperar a setembre perquè ara sols tenim 4 vacants en PIL i 4 més en PIP per a 3 anys, al CEIP número 6. Un centre que està en barracons, que no té autonomia i que encara depén administrativament del número 5. Nosaltres ho hem denunciat, una vegada més.\nPel que fa a secundària, han confirmat plaça per a 1r d'ESO, a l'IES Berenguer Dalmau, 73 alumnes, 7 en PIP i 66 en PEV. Cal ressenyar l'augment considerable de les sol·licituds per al PEV, programa de ensenyament en valencià, endetriment del programa d'Incorporació Progressiva (PIP). Haurem de veure si els xiquets que ho demanen tenen garantida la línia en valencià.\nEl Bloc-Compromís, una vegada més va defensar la celebració de les trobades d'escoles en valencià, va demanar al sr. regidor d'educació David Nacher que s'incloguera el centre del SERVEF al Consell Escolar Municiapl, així com l'oferta educativa que s'imparteix.\n23 famílies de Catarroja no han escolaritzat els seus fills en cap de les tres propostes que havien presentat. Alguns famílies continuen tenint els fills repartits en diferents centres. No es descarta que la ràtio en infantil puga arribar a 28 alumnes en alguns centres, tot i l'oposició del professorat que considera indigne impartir classe en estes condicions.


Escola Valenciana insta el Govern espanyol a derogar la LOMCE i obrir el diàleg amb la comunitat educativa - Escola Valenciana\nEscola Valenciana insta el Govern espanyol a derogar la LOMCE i obrir el diàleg amb la comunitat educativa\nLa LOMCE és una «llei antidemocràtica, retrògrada, injusta, classista… que no compta amb el suport de les comunitats educatives».\nCal crear un Pacte Educatiu i una llei educativa basada en el consens.\nLa Federació d’Associacions per la Llengua – Escola Valenciana forma part de la Plataforma en Defensa de l’Ensenyament Públic Al País Valencià i ha participat en les mobilitzacions que s’han desenvolupat a València, Alacant i Castelló per demanar, una vegada més, «la derogació d’una llei antidemocràtica, sectària, retrògrada, segregacionista, injusta, classista.., que no compta amb el suport de les comunitats educatives», segons ha exposat el president de l’entitat cívica, Vicent Moreno.\nAquesta entitat, que treballa des de fa més de 30 anys per la normalització de la llengua en tots els àmbits, considera prioritari, «en primer lloc, derogar la LOMCE i, en segon lloc, començar un veritable debat, sense imposicions. Cal aconseguir una nova llei educativa, que siga el fruit d’un consens polític, educatiu i social». Escola Valenciana ha insistit en què «mai més es torne a legislar d’esquena a la comunitat educativa, és a dir, que no es legisle sense comptar amb els professionals del món de l’educació ni amb les famílies».\nLes mobilitzacions de hui han posat l’accent «en la necessitat social d’obrir els canals de comunicació del Govern espanyol amb la comunitat educativa i crear un Pacte Educatiu i una llei educativa basada en el consens i, és clar, que contribuïsca a enfortir la pluralitat lingüística dels territoris amb llengua pròpia, alhora que es confeccione un model d’escola pública basada en valors, que fomente la companyonia i la solidaritat, una escola inclusiva, laica, de respecte cap al medi ambient», en paraules del portaveu d’Escola Valenciana.\nDurant la manifestació a València, Vicent Moreno ha volgut incidir en els atacs d’alguns partits polítics vers els professionals del món educatiu: «Hi ha una campanya de desprestigi de l’ensenyament públic, de qualitat i en valencià, orquestrada amb intencions electoralistes, que tracta de qüestionar el saber fer dels equips docents i les comunitats educatives».\nEn aquesta línia, Moreno ha declarat: «Des d’Escola Valenciana pensem que cometen una gran irresponsabilitat atacant un dels pilars mestres de la nostra societat. Als seus arguments no fan servir raonaments pedagògics ni científics. Únicament pretenen fer trontollar el prestigi social i la llarga trajectòria d’èxit d’unes comunitats educatives que ajuden a construir el futur de generacions de xiquets i xiquetes. Aquesta construcció s’està fent amb treball en equip, amb convivència participativa i democràtica, amb grans dosis d’implicació i un rumb compartit gràcies a un debat pedagògic constant».


Un jutge d'EUA dimiteix per les escoltes ordenades per Bush\nUn jutge d'un tribunal especial centrat en la supervisió dels programes d'espionatge del Govern dels Estats Units ha estat la primera víctima de les escoltes telefòniques ordenades pel president George W. Bush.\nEl jutge de districte James Robertson ha renunciat el seu càrrec després de considerar que l'autorització presidencial per espiar les comunicacions de nord-americans sospitosos d'estar vinculats al terrorisme, «és legalment qüestionable», segons informava ahir el diari The Washington Post. Així, Robertson pensa a més que la decisió del mandatari podria haver «sollat» el treball del tribunal especial on treballava, centrat en la supervisió dels programes d'espionatge del Govern nord-americà.\nSegons dos companys del jutge citats pel diari, Robertson també va expressar el seu temor que el programa d'espionatge ordenat pel president republicà sense la preceptiva autorització legal, podria haver estat usat per obtenir ordres judicials sota la Llei d'Espionatge de Serveis d'Informació Estrangers (FISA).\nSegons indica l'esmentat diari, Robertson era un dels onze membres de l'anomenat Tribunal de Vigilància d'Intel·ligència Exterior, que supervisa les aplicacions del Govern dels Estats Units per a l'espionatge secret i persegueix ciutadans estrangers o nord-americans sospitosos de terrorisme o d'espionatge.\nEl jutge va dimitir el seu càrrec dilluns passat «sense oferir més explicacions», en una carta dirigida al president del Tribunal Suprem, John Roberts.\nRobertson va ser designat jutge federal per l'expresident Bill Clinton l'any 1994 i, posteriorment, va ser membre del tribunal especial dependent de la FISA. Robertson ha estat molt crític amb el tractament donat per l'Administració Bush als detinguts a la base dels Estats Units a Guantánamo (Cuba).\nDes que la setmana passada el president Bush confirmà que va autoritzar les escoltes telefòniques, tant els legisladors republicans com els demòcrates han demanat una «investigació immediata» del Congrés dels Estats Units.


José de Cuero Caicedo, un bisbe independentista - Diari de Girona\njosep miquel bausset 17.03.2016 | 09:40\només fa uns dies, l'arquebisbe de València deia que cap partit polític pot representar d'una manera exclusiva l'opció per l'Evangeli. I l'arquebisbe de Toledo, Braulio Rodríguez, en la mateixa línia que el cardenal Cañizares, deia també recentment, que «no hi ha cap partit polític catòlic». Afortunadament. I és així: cap opció política no es pot arrogar l'exclusiva de l'Evangeli. És per això que el cardenal Tarancon, durant la Transició, i amb molt bon criteri, s'oposà a la creació d'un partit polític confessional (una mena de Democràcia Cristiana) que representara els catòlics espanyols. Per això els cristians, com a seguidors de Jesús de Natzaret, vivim la nostra fe amb una plena llibertat pel que respecta a les diverses opcions polítiques i també a les formes d'Estat.\nEs pot ser cristià i independentista? O espanyolista? És evident que en la professió de fe, en el Credo que resem els diumenges, no hi ha cap referència concreta a la forma d'Estat. Els cristians creiem en Déu Pare, en Jesucrist, en l'Esperit Sant, en l'Església. Però no en una forma explícita d'Estat, que per això mateix no constitueix cap dogma.\nLa prova d'això (una més) la tenim en el bisbe equatorià, José de Cuero y Caicero, capdavanter de la independència colonial d'Equador. Va ser fa unes setmanes quan les restes d'aquest bisbe independentista van ser repatriades des del Perú i dipositades a la catedral metropolitana de Quito, al costat de les restes del mariscal Antonio José de Sucre i a les del coronel Carlos Montúfar, dos dels herois de la pàtria.\nEl bisbe José de Cuero, nascut a Cali el 1735, va jugar un paper molt important durant l'anomenat «Primer Crit d'Independència», el 10 d'agost de 1809, quan els ciutadans de Quito es revoltaren contra la Corona Espanyola, per proclamar la independència, tot i que aquest primer intent va fracassar. Aquest «Primer Crit d'Independència», segons els historiadors, va ser com un assaig del que més tard seria el procés d'independència colonial d'Amèrica. El moviment independentista, encapçalat pel bisbe José de Cuero, va ser derrotat i les autoritats van decidir deportar el bisbe a Espanya per a ser jutjat, tot i que va morir el 10 de desembre de 1815.\nEl bisbe José de Cuero, perseguit i jutjat, es va mantindre al costat dels independentistes equatorians. Va presidir una segona Junta de Govern entre desembre de 1811 i novembre de 1812, i per això mateix és considerat el primer president de l'Estat de Quito, que en 1830 es va convertir en l'Equador.\nPer això, el bisbe José de Cuero és un exemple de com els cristians podem decidir amb llibertat la forma d'Estat, sense que ens veiem obligatòriament, en el cas de l'Estat espanyol, a ser unionistes o independentistes, perquè tant una opció com l'altra són perfectament lícites. I per això mateix, ni és pecat ser independentista ni tampoc ho és ser partidari de la unitat d'Espanya.\nEl P. Hilari Raguer, monjo de Montserrat i historiador, en el seu llibre Ser independentista no és cap pecat, argumenta aquesta posició, perfectament defensable i moralment lícita, sempre que es faça des de la democràcia.