FLOR DE VIMBODI PARDINYES-LLEIDA: ÚLTIM PARTIT DE LA TEMPORADA DAVANT DE L’AEC COLLBLANC | Club Basquet Pardinyes\nFLOR DE VIMBODI PARDINYES-LLEIDA: ÚLTIM PARTIT DE LA TEMPORADA DAVANT DE L’AEC COLLBLANC\nby CB Pardinyes | May 7, 2015 | Noticies\nFLOR DE VIMBODI PARDINYES- LLEIDA afronta aquest dissabte 9 de Maig la 26a i darrera jornada de la Lliga EBA 2014-2015. En l’anterior jornada va perdre a casa davant del Jac Sants per 59-97. En la 26a jornada haurà de visitar la pista de l’AEC Collblanc i que ve de guanyar a la pista del CB Castelldefels per 62-84.\nEn relació a la plantilla per la 26a jornada, en el Flor de Vimbodí Pardinyes-Lleida estaran tots disponibles, inclosos els jugadors nous (Berni Tamames, Arnau Triginer, Alejandro Garcia, Edgar Solsona i Gavrilo Markovic) per la present temporada i els 6 jugadors del bloc de l’any passat com són Pau López, Pol Domingo, Sergi Ruiz, Sergi Villegas, Albert Vallverdú i Carlos Gasque.\nAquesta setmana, l’equip, després d’assolir finalment la permanència fa dues setmanes, buscarà en aquesta darrera jornada la victòria per finalitzar de la millor manera la temporada. L’equip acaba la lliga a la pista del líder del grup C de la Lliga EBA com és l’AEC Collblanc i per tant, serà un partit difícil en el què serà l’últim partit de la temporada. Les sensacions són positives de cara al partit d’aquest dissabte i amb ganes d’aconseguir la victòria en el darrer partit de la temporada.\nL’AEC Collblanc ve de guanyar a la 25a jornada a la pista del CB Castelldefels per 62-84. En aquest cas, l’AEC Collblanc porta 19 victòries en 25 partits i està situat a la 1a posició en la classificació. Com a local, porta 8 victòries i 4 derrotes en 12 partits disputats a casa.\nPel que fa l’AEC Collblanc, manté el bloc de l’any passat destacant jugadors contrastats com Oscar Andrès i per contra jugadors joves de molta qualitat com Javi Rodríguez i Jaume López. Per tant, el projecte del AEC Collblanc el continua encapçalant des de la banqueta per Josep Maria Marsà. Presena tres novetats que són: Javi Rodriguez (UE Montgat-EBA), Lluis Jacas i Marc Cuesta.\nEn relació a l’estil de joc, el AEC Collblanc és un equip que aprofita la seva gran experimentada plantilla per a portar el control del ritme del partit que més els convé segons el rival que tinguin davant. És un equip que sol aprofitar al màxim les errades del rival amb cistelles fàcils. També és un equip que utilitza pocs sistemes, pràcticament els únics que utilitzen pràcticament solen ser a partir d’utilitzar de bloquejos indirectes aprofitant les sortides dels seus tiradors i amb bloquejos centrals directes amb la continuació dels homes alts com Oscar Andrès o Javi Rodríguez.\nEn el partit d’anada, Flor de Vimbodí Pardinyes va perdre a casa davant de l’AEC Collblanc (58-68).\nEl partit es disputa dissabte 9 de Maig a les 19:00 al Pavelló Municipal Fum d’Estampa contra AEC Collblanc.


Quan la infància marca diferències - Rosa Sensat\nQuan la infància marca diferències\nSøs Bayer, professora a la Facultat d’Educació de la Universitat de Roskilde i Aarhus, Dinamarca.\nHa realitzat diverses recerques sobre la cultura del joc, el quotidià d’infants i joves i la gestió del temps a les escoles.\nLa infància és una invenció. O un constructe. Això ho sabem. Però l’impacte d’aquesta afirmació és enorme, i en aquest article l’utilitzarem per subratllar i comprendre la manera com s’entén actualment la infància en la societat occidental en general i, en concret, a Dinamarca.\nEl pensament és el coratge de la desesperança\nGiorgio Agamben, filòsof\nPhilippe Aries (1973-1982) va ser el primer historiador que va articular aquesta afirmació: la infància és una invenció que es va introduir al segle XII i establir al segle XVII. En la societat tradicional, com Aries l’anomena, la durada de la infantesa quedava reduïda o restringida. “No hi havia espai per a la infància en aquest món”, diu (Aries, 1982: 48). La infància es restringia al període més sensible. Aquest període era una mena de fase debraços i manyagues. Si la criatura sobrevivia a aquest període, i quan s’havia desenvolupat físicament, aleshores se l’implicava i compartia la vida amb els adults (i amb altres infants, és clar), en el joc i en la feina. Tampoc no hi havia joventut: l’infant passava sobtadament dels braços i les manyagues i d’una condició molt anònima a convertir-se en un adult. En aquella època, la família, com a institució de la societat, era molt diferent d’avui, i diferia en molts aspectes del que s’ha denominat la “família nuclear” o la família burgesa. Era una família extensa: pare, mare, germans, oncles, ties, avi i àvia, i altres menes de parents o empleats.\nAquesta família extensa introduïa l’infant a la cultura, als valors i al coneixement. La infància era una mena d’aprenentatge, controlat per aquesta família extensa o una altra família. Era habitual que l’infant anés a parar a una altra família de ben petit, per servir i per convertir-se en membre d’aquesta nova família extensa.\nSegons Aries, hi ha dues perspectives o enfocaments sobre el que va provocar el canvi i va atorgar un lloc nou a l’infant. La primera és que l’escola va substituir l’aprenentatge o la formació que abans donava la família. Això va comportar que l’infant deixés d’estar amb adults en el joc i en la feina i esdevingués subjecte de la feina d’uns altres adults. En aquest sentit, a l’infant se li va donar un calendari i un programa i se’l va tancar en unes institucions especials (igual que als pobres, als criminals, etc.). Primer en escoles i després en llars d’infants. Evidentment, aquest canvi responia a canvis en la societat, una societat que avançava cap a la industrialització i el capitalisme. L’infant va entrar en una mena de quarantena. La infància es pot considerar com aquest període de quarantena, un període en què l’infant queda exclòs de la vida normal, la vida quotidiana consistent en dies de joc i (una mica) de feina. L’infant fou exclòs d’aquesta mena de vida.\nEl segon aspecte és que aquesta “escolarització” no podia tenir lloc sense que hi hagués també canvis en la família. La família esdevé, d’acord amb els canvis socials, una institució més reduïda, si tenim en compte el nombre dels membres de la família. Esdevé una família més petita, i un espai per a la cura i la devoció. Cura i devoció tant entre els membres de la família com, sobretot, entre la mare i l’infant. La cura i la devoció eren la nova tendència, i creaven uns vincles familiars molt més emocionals que els que es donaven abans. En certa manera es podria dir que aquests canvis en la família incloïen l’infant en un sentit extrem, i basaven la família en emocions, devocions i en la cura. L’infant, així, esdevé un argument per a la família.\nHi ha tres aspectes d’aquests canvis que són particularment significatius. I es poden recollir en tres conceptes: divisió, temps i poder. Tots tres són conseqüència de la societat capitalista. La divisió entre la família i l’infant és el primer, però aquesta separació no és l’única. Cal parlar també de la divisió entre joc i treball; i connectat amb el proper concepte, el temps, la divisió del temps entre temps de treball i temps de lleure. El temps es fa important, i el concepte circular del temps és substituït per la linealitat: el temps com una línia llarga de moments, agrupats en segons i que avancen en una única direcció. Endavant. El temps és una gran part de la divisió, però és a la seva manera la part més important dels canvis per a l’infant. El temps esdevé una part més important de la socialització. Els infants es socialitzaran amb el temps –o es disciplinaran, tal com diu Michel Foucault (1983). El temps és disciplina, i les escoles són una de les institucions més importants per fer que així sigui.\nEl tercer concepte, el poder, està relacionat amb la societat capitalista i és una condició i una conseqüència de la relació no satisfeta entre el capitalista i la classe obrera, el proletariat. Per posar alguns exemples vinculats amb l’infant i la infància: les divisions a les escoles són els temes de les assignatures; el món es concep com a dividit en diferents àmbits, connectats en la realitat, però dividits en la ment. Les classes són un altre exemple de divisió, i en les institucions la divisió en espais diferents, no amb els companys de joc, sinó basada en un principi d’organització. Se situa l’infant en la cambra on hi ha espai. I es col·loquen en classes d’edats. El temps també està dividit, i antigament el rellotge de la fàbrica sonava quan s’acabaven les hores de feina. El mateix a les escoles: el rellotge sona quan comença la classe, i un altre cop quan acaba. I tot el dia és un llarg horari, d’una classe a l’altra i d’una assignatura a l’altra. En les institucions el temps es divideix en l’hora de jugar, l’hora de menjar, l’hora de dormir, que no segueix el ritme dels infants, sinó del rellotge. Què passa si no tens gana quan és l’hora de menjar, o no tens son quan és l’hora de dormir? És, i segueix sent, el temps industrial per al qual es disciplinen els infants. I finalment: el poder. El poder dels adults és l’aspecte més significatiu de la relació entre adults i infants. Un poder tan natural que els infants no el qüestionen, ni tampoc ho fan els mateixos adults. El dret a decidir en nom dels infants o de manar-los i controlar-los es considera de fet com un… dret. El dret a tenir poder o a governar està vinculat als adults, i l’única raó és que són adults. I d’aquesta manera l’infant esdevé un objecte per als esforços de l’adult.\nAquest és doncs el primer punt: l’infant és “confinat”, amb altres infants, amb infants de la mateixa edat, en diferents tipus d’institucions educatives, separat de la família i dels adults que no estan implicats en el treball amb els infants. La infància esdevé un període d’exclusió, un període d’aprenentatge, un període de maduració i és, en certa manera, una nova forma de confinament. Un element molt important en aquesta nova forma de confinament és la psicologia del desenvolupament, que esdevé una mena de cotilla per als infants: l’infant s’ha de desenvolupar, com a possibilitat i com a resultat. L’infant desenvolupat és l’infant sa. Un infant desenvolupat es vincula a un desenvolupament sa.\nEn aquest període de la infància en desenvolupament hi trobem diversitat de discursos. Des de la religió i el concepte de l’infant dolent fins al concepte de l’infant mal·leable. Entre aquests dos discursos podem trobar altres visions diferents de l’infant: algunes basades en la idea de desenvolupament. I tot i que l’època moderna conté en aparença una nova mirada vers l’infant com a ésser competent i com a actor de la seva pròpia vida, segons la sociologia de la infància(James, Prout& Jenkins, 1999), podem veure un moviment contrari simultani, on els infants no es veuen com res més que una fotografia de la família, i en una posició molt tensa respecte de la mare. Aquests dos discursos, així com altres, són presents actualment, i junts construeixen un patró de la manera actual de veure els infants. Són fragmentsde la visió global (del concepte) de la infància (Warming, 2011: 31).\nEl discurs de l’infant dolent sorgeix de la religió, i des del principi de l’etapa de la infància en evolució. L’infant era considerat dolent, i només per mitjà de la disciplina, la violència i la fe correcta podia esdevenir un ésser humà bo: “Amb el mal s’elimina el mal”, semblava ser el lema d’aquest concepte d’infància. A la banda contrària hi ha l’infant innocent. I malgrat que la visió de l’infant dolent no atorgava cap intenció a l’infant, aquesta altra visió el veu com a bo i innocent. És en certa manera un equilibri entre natura i cultura. El primer discurs considerava l’infant dolent per naturalesa, el segon considera que és bo per naturalesa i que la cultura el torna dolent. Segons aquesta visió dels infants, el que els convenia en l’etapa de maduració era mantenir-se en la natura, i només a partir d’una certa edat entrar en contacte amb la cultura (o la societat). Jean Jacques Rousseau (1762) ja va escriure sobre això en l’època anterior a la Revolució Francesa, i va considerar l’infant com un subjecte amb desitjos, drets i necessitats especials. Rousseau va introduir el que més tard seria la visió natural dels infants i la infància: que l’infant era una peça de la natura i que evolucionava a través d’un desenvolupament natural. Sigmund Freud també considerava la cultura com a problemàtica en l’etapa de maduració de l’infant. “El malestar en la cultura” era una de les seves obres, i d’alguna manera ja ho diu tot. “Maduració”era un altre terme clau en la seva obra, i considerava que l’encontre amb la cultura en el període de maduració podia produir traumes i repressió. L’infant no en tenia consciència, i moltes de les coses que passaven en la infància romandrien en l’inconscient. Però malgrat tot, les amenaces viscudes per l’infant durant el període de maduració podien tenir conseqüències importants. I en aquest sentit, es posicionava en contra de l’idea que aquestes amenaces no tenien importància i que, per exemple, les agressions físiques no traumatitzaven els infants. Freud representa una variant de la psicologia del desenvolupament. En interpretacions posteriors d’aquesta perspectiva psicoanalítica hi ha una tendència a valorar la importància de la mare i a veure el desenvolupament de l’infant en fases. El més significatiu sobre la psicologia del desenvolupament actual, inspirada en totes aquestes aportacions, és que posa el focus en les mares, a qui atorga un paper central, que el desenvolupament natural es dona en fases i la idea que aquest desenvolupament és universal.\nLa infància com a invent modern es basa en tot això i en la idea que la família és molt important. La família tria i representa la socialització primària, segons expressen les idees psicoanalítiques amb una visió més sociològica. Però la infància actual, tal com hem vist, es viu tant en famílies com en institucions. Aquesta divisió en la infància és característica de la infància en societats pre- i postindustrialitzades. I en certa manera suposa una ruptura amb les dues teories de la socialització, i acaba la idea de la psicologia del desenvolupament. És complicat parlar sobre socialització primària (família), socialització secundària (l’escola moderna en les seves diferents formes, primer encontre de l’infant amb un entorn social) i socialització terciària (entorn, etc.), perquè totes arriben a l’infant més o menys alhora. L’investigador danès Lasse Denick (1988) ho anomena la “doble socialització” en un intent de destacar aquesta singularitat de la infància actual, dividida almenys en dos àmbits: la família i la institució (i després l’escola, associacions de diferents formes, etc.). En anomenar-la “doble” posa l’èmfasi en la importància de la institució, una importància que tendim a subestimar. La família continua sent molt important, però no és l’únic àmbit important en la vida dels infants i en la manera com són formats i es formen ells mateixos. Sigui com sigui, la institució no pot transformar la misèria de l’infant, més aviat la destaca i l’amplifica. I aquest és el segon punt: les infàncies no són iguals, ni tan sols dins el mateix barri, la mateixa classe, la mateixa ètnia. Ni el mateix país. La infància es viu de maneres diferents i en aquest sentit hem de parlar d’infàncies diverses. La qüestió més important avui sembla ser aquest fet, i la seva conseqüència: la desigualtat. Dencikfa referència a l’evangeli segons Mateu quan diu el que provoca aquesta doble-situació reforçant la procedència familiar:“A aquell qui té, li serà donat; i a qui no té, fins allò que té li serà pres” (Dencik, 1988: 102).\nEn la mesura que és una construcció, la infància pot ser una altra cosa. O fins i tot pot desaparèixer. Molts autors han afirmat al llarg dels anys que la infància era a punt de desaparèixer (Cunningham, 1988; Giesecke, 1996). I tot i que pot ser una alerta controvertida, és possible veure algunes tendències en aquest sentit. L’infant ha d’esdevenir adult fins i tot abans de ser infant. L’actual èmfasi en l’aprenentatge n’és un exemple. El discurs de l’aprenentatge es pot considerar com una re-tradició en dos sentits: els infants han d’esdevenir capaços i hàbils –llegir, comptar i treballar– més de pressa que la generació adulta. I aprenentatge és només una altra paraula per dir desenvolupament. Així que, en certa mesura, retornem al període abans que s’inventés la infància i en l’època de l’encotillament, en què els infants no es consideren infants, sinó futurs adults.\nA Dinamarca la desigualtat és l’argument polític per promoure un aprenentatge més ràpid i una infància més curta. La postura política és que a través d’un aprenentatge i una educació primerencs pot desaparèixer la desigualtat social. Tal com ha demostrat la història, la desigualtat no la poden resoldre les institucions, les escoles i l’educació –simplement perquè la font d’aquesta desigualtat són qüestions materials, polítiques i econòmiques, i és allí on s’han de resoldre. En aquest sentit, el programa més important ara és el de la (des)igualtat social. I per donar una perspectiva constructiva de com investigar aquest tema, i com practicar o no practicar aquest programa, m’agradaria assenyalar alguns aspectes (tot i sabent que la desigualtat s’ha de resoldre econòmicament i políticament):\nLa importància d’alliberar l’infant de discursos dominants sobre l’aprenentatge i el desenvolupament (en formes rigoristes).\nLa dificultat d’analitzar, o de posar en pràctica, la importància del paper que poden tenir les institucions.\nLa importància d’assumir aquest exercici d’anàlisi i pràctica com a tasca per revolucionar les pràctiques de les institucions.\nLa importància d’analitzar les desigualtats entre els infants i les maneres diferents de viure la seva infància.\nLa importància de les relacions, entre adults i infants, i entre els mateixos infants, sigui quina sigui la seva edat i el seu moment de desenvolupament i creixement.\nLa importància de revolucionar la ideologia relativa a la família.


Història festival fi de curs 09/10 by Maite Piñol - Issuu\nFestival fi de curs 09/10: Especial don Jesús Vet aquí una vegada, a principi de juny, a l’escola Daniel Mangrané va passar un fet bastant insòlit que va preocupar sobretot al seu director, don Jesús. Com sempre, va arribar a tres quarts de nou al collegi disposat a treballar amb totes les seves ganes: vigilar que tothom fes fila bé, donant exemple, ensenyant les mates a sisè, organitzant les activitats del centre... Ufff...si en tenia de feina... però ell ho feia amb moltes ganes i illusió, tot i saber, que en pocs dies es jubilava després d’una llarga trajectòria professional. Però aquell dia, no va ser com els altres dies de l’escola, quan va arribar no va veure cap xiquet ni cap xiqueta, ni pares... i va pensar: -\nQuè és el que passa? Avui no hi ha vaga.... que estrany...\nVa entrar dins l’escola i encara es va sorprendre més de veure que es feien les nou del matí i cap mestre ni mestra havia vingut al collegi. De sobte, va aparèixer Ismael, i li va dir: -\nDon Jesús, m’han deixat aquesta nota per a tu.\nI a la nota posava:\nFaltarem uns quants dies, no et preocupes. Estem molt bé. Hem decidit marxar uns dies de vacances perquè estem molt cansats i amb aquesta calor que fa és impossible aguantar aquestes tardes tant llargues. Et portarem un record molt especial dels llocs on estarem que segur t’agradaran molt. Moltes gràcies per la teva comprensió. El professorat i l’alumnat de l’escola.\nDon Jesús, no podia creure el que estava llegint... estava potser somniant? Com podia ser que marxés tothom, alumnat i professorat i ningú li hagués dit res?? Només feia que preguntar-se: -\nI ara què faré??\nI després de pensar i pensar, va decidir que l’únic que podia fer era esperar a què tornessin tots i totes.\nAixí, va ser com don Jesús, va passar tres dies, els tres dies més estranys i més llargs que havia passat des què era mestre. Quines coses tenia la vida... ara que era a punt de jubilar-se i li passa això... El que ell no sabia era que el seu professorat i alumnat li estaven preparant una festa sorpresa amb els seus amics i amigues del Comènius que sabien de la notícia de la seua jubilació i volien posar el seu granet de sorra en la sorpresa. Així que, a l’hora del pati, va tenir una gran alegria quan va veure que l’alumnat de P.4 ja havia tornat del seu viatge, sabeu on havien anat??: HIMNE D’IRLANDA P.4 CANÇÓ DEL PATI\nSí, sí, els de P.4 havien marxat a Irlanda i allí a l’escola van poder preparar aquesta cançó sobre el pati. Seguidament, va arribar l’alumnat de P.5 que venia des de Xipre on van aprendre una cançó sobre la felicitat. HIMNE DE XIPRE P.5 CANÇÓ DE LA FELICITAT\nL’alumnat de primer que venia de Turquia va decidir regalar-li una cançó sobre els materials de l’escola, ja sabien que don Jesús sempre havia sigut partidari del treball a la pissarra però no la digital la de tota la vida!! HIMNE DE TURQUIA 1r CANÇÓ DE LA PISSARRA\nL’alumnat de segon, que és molt d’aquestes terres, va pensar d’anar de vacances a la Cava, sí, sí, a la Cava. A l’escola de la Cava, don Jesús, va passar moments molt bons, i com que li volien dedicar unes jotes, van pensar que res seria millor que preguntar per allí, als companys i companyes en qui havia compartit moltes coses. HIMNE DE CATALUNYA 2n JOTES\nEls xiquets i les xiquetes de tercer, havien treballat moltíssim, però en terres italianes. Paolo, molt amic de Jesús, coneixia l’afició de pescar del director i els va dir: -\nPer què no li feu una havanera?? Segur que agradant-li tant la mar, serà una sorpresa molt especial. HIMNE D’ITÀLIA 3r HAVANERA\nPerò no tot va ser flors i violes per a l’alumnat de tercer, sinó que de tornada a Barcelona amb el vaixell, van venir uns pirates a atracar-los. Sort que el capità Sparrow en veure que eren xiquets i xiquetes els va deixar marxar.... PIRATAS DEL CARIBE Després de l’actuació de tercer, l’alumnat de quart, no arribava. Venien des de Noruega però amb les cendres del volcà, el seu vol es va endarrerir i els van tenir que esperar una hora!! Fins que: HIMNE DE NORUEGA\nA Eslovàquia l’alumnat de cinquè va poder assajar molt bé una cançó que els agradava molt. Li havien canviat la lletra, dedicant-la exclusivament al seu director i mestre de matemàtiques. HIMNE D’ESLOVÀQUIA 5è HUMAN\nDesprés de l’actuació de cinquè, el grup de flautes que es va reunir moments abans de donar-li la sorpresa, li va poder tocar l’hora dels adéus. GRUP DE FLAUTES: L’HORA DELS ADÉUS\nQuan va arribar l’alumnat de sisè, abans de fer entrega de la seva sorpresa, van explicar el que els havia passat a Finlàndia. Al nord del País, fent una ruta turística, van topar amb un iceberg, sort que no va passar com a Titànic... HIMNE DE FINLÀNDIA TITÀNIC\nEls xiquets i les xiquetes de sisè que també acabaven aquest curs de l’escola, per passar a l’institut, van cantar una cançó d’acomiadament: VIVA LA VIDA\nQuan van acabar tots els cursos, don Jesús va entendre el per què dels viatges del professorat i l’alumnat. Estava molt content de la sorpresa que li havien fet. Però atenció!! La sorpresa no acabava aquí...Tothom li havia preparat conjuntament una sorpresa molt especial. Sabeu quina?? Com podia marxar don Jesús sense fer-li l’himne del collegi?? HIMNE DE L’ESCOLA\nHistòria festival fi de curs 09/10\nFestival dedicat a Jesús Adell


Manso organixeixon: d’abril 2013\nPublicat per Anna Manso a 20:09 2 comentaris:\nPublicat per Anna Manso a 8:03 Cap comentari:\nAquí teniu els cinc guions-contes sobre escriptors que vaig escriure pel programa Una mà de contes i que es poden veure en emissió. De totes maneres, no deixeu de visitar la pàgina web del programa, tant vosaltres, com els vostres fills (petits i no tant petits). Us la torno a enllaçar aquíHi podreu consultar i veure un munt de contes fets al llarg d'onze anys d'emissió, i podreu/podran jugar amb els tallers per fer contes propis. També, per tots aquells que hi tingueu més interès, hi trobareu una secció de recomanació de llibres amb petites peces de vídeo o, senzillament, textos engrescadors. I seccions en les que s'explica com i perquè s'han fet alguns contes. Un pou magnífic per pouar imaginació.\nEl folkorista Joan Amades recorre Catalunya dalt d'un ruc a la recerca d'una misteriosa frase que xiuxiueja... hi havia una vegada.\nLa guerra s'ha acabat i l'escriptora Lola Anglada ha perdut el desig d'escriure i dibuixar. Fins que un dia té un somni: els seus personatges la vénen a cercar per anar a fer un volt per Barcelona.\nA la masia dels seus avis el petit Pere Calders dibuixa i escolta històries a la vora del foc. A les golfes del mas topa amb una òliba xerraire que el repta a inventar contes per salvar la vida d'un petit ratolí. En les narracions que inventa s'apunten les futures històries que escriurà de gran.\nGianni Rodari, de jove, va fer de mestre a un poblet de les muntanyes d'Itàlia. Era la segona Guerra Mundial i un dels seus alumnes, ja gran, recorda quina mena de mestre era, i com la fantasia i els joc d'inventar històries van omplir les seves classes.\nEn Gregori rep una carta de la seva mare des de Berlin. Mentre hi sigui de viatge li enviarà cartes en les que li explicarà la història d'un escriptor, Franz Kafka, que va fer de carter de nines.\nPublicat per Anna Manso a 9:27 Cap comentari:\nEtiquetas: novetats guió, Literatura infantil, Una mà de contes\nPublicat per Anna Manso a 17:05 Cap comentari:


Comprem les gallines! No ens ho podem creure, però ha arribat el moment d’anar a buscar les gallines! Ens ha sabut greu que l’Anna no hagi pogut venir perquè li feia molta il·lusió! Avui té pràctiques i aquest mercat només el fan els dimecres. Però m’ha agradat molt com en Jordi li ha explicat que… Read More Tites, tites…\n16 Març, 2016 29 Abril, 2016 Anna i Paula1 comentari\nEn Jordi ens havia dit que ens agradaria aquest petit imperi de plantetes, abeuradors, mongetes ecològiques i menjar per l’aviram. Doncs sí, ens ha encantat! L’objectiu? Comprar planter i unes quantes aromàtiques per a La Verdureria. Hem estat ensumant i triant plantetes. Un plaer, certament! Us deixo el súper reportatge fotogràfic que hem fet! Espernallac, menta,… Read More Visita al CAC\n16 febrer, 2016 29 Abril, 2016 Anna i PaulaDeixa un comentari\nEncanyissem els bancals\nAvui hem començat a delimitar els bancals amb les canyes que vàrem collir! La terra s’ha humidificat després de la pluja del cap de setmana i és molt més fàcil manipular-la. A més, les canyes s’enfonsen amb molta facilitat, quin plaer! Està quedant preciós, les canyes són robustes, rectes i fàcils de tallar. Hem desenvolupat… Read More Encanyissem els bancals\n9 febrer, 2016 29 Abril, 2016 Anna i PaulaDeixa un comentari\nL’art de fer tanques amb barres de morera\nSom uns artihtahs. Per evitar les (altament probables i poc benvingudes) trepitjades a la terra que hem preparat al bancal de les aromàtiques hem decidit construir un parell de tanques fetes amb les branques podades de les moreres de l’hort. D’això se’n diu aprofitar les coses! Les nenes i en Jordi hem desenvolupat una tècnica… Read More L’art de fer tanques amb barres de morera\n18 gener, 2016 29 Abril, 2016 Anna i PaulaDeixa un comentari\nEl primer bancal extern!\nAvui li ha tocat al bancal extern que hi ha la cantonada del terreny més allunyada de l’entrada. Avui, però, hem simplificat una mica: hem passat el motocultor per la zona, hem tirat fems de cavall per sobre i els hem barrejat una mica. Em sembla que hem trigat més intentant allisar el terreny, i… Read More El primer bancal extern!\n11 gener, 2016 29 Abril, 2016 Anna i PaulaDeixa un comentari


La solidaritat real amb les refugiades es paga amb repressió, Mikel i Begoña Llibertat! – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > La solidaritat real amb les refugiades es paga amb repressió, Mikel i Begoña Llibertat!\nUn cop més. Si fa poques setmanes la nostra companya Lola va haver de patir la veritable cara d'una Europa malalta de poc dissimulat racisme institucional, ara és el torn de la Begoña i en Mikel. En el marc d'una campanya de desobediència, els membres del Fòrum Social Permanent d'Euskal Herria han estat detinguts aquest 28 de desembre per la policia grega, mentre intentaven fer passar a vuit persones refugiades en una caravana.\nLa història que cada refugiada duu a la seva motxilla té vàries pàgines de camins perillosos, de vegades fugint de guerres o persecucions polítiques, altres de la misèria. Si tens sort de no ser un número més a sumar dels milers d'ofegats anuals de la Mediterrània, t'espera una vida clandestina entre fronteres fins a arribar al teu destí, on l'aparell repressor dels estats et buscarà per tancar-te en un CIE o enviar-te a una zona segura, com ara un camp de concentració turc.\nEn aquesta successió de crims contra la humanitat hi ha persones que allarguen la mà de forma solidària. Això és inacceptable pels estats. I ho és perquè no només posa en qüestió el muntatge racista de l'Europa fortalesa, sino perquè també desmunta els falsos discursos institucionals: una màscara putrefacta que ja no pot tapar més la veritable cara del sistema capitalista europeu.


Opinió sobre les mesures anticrisis | @XSalaimartin Blog\nHOMEBLOGSOpinió sobre les mesures anticrisis\n(1) Lo dels genèrics, ja era hora. No sé perquè abans es pagava amb diners publics per productes que es podien comprar mes barats. Un exemple de mala gestió pública. La mesura arriba tard però més val tard que mai.\n(2) Lo de que les empreses avancin el pagament d'impostos és una mala idea. És com obligar a les empreses a concedir crèdits al govern. Això no és bo perquè treu liquiditat a les empreses en moments de manca de crèdit i no arregla el problema de fons que és que el deute del govern és massa elevat. Augmentar el deute quan tens un deute excessiu sembla anar en la direcció equivocada.\n(3) La reducció de l'IVA per compra de pisos de primera mà es incongruent i demostra que aquest govern no sap que fa i va donant pals de cec. Si creuen que el problema immboliari es soluciona amb bonificacions fiscals, per què van treure els avantatges fiscals de la compra de pisos fa només uns mesos? És molt contraproductiu que la gent vegi que el líder no sap on va.


La direcció del Moisès Broggi va ordenar cobrar als accidentats\nJOSEP FERRER SANT JOAN DESPÍ. Actualitzada el 08/10/2011 00:00\n260x366 La ministra Chacón en una visita al centre hospitalari. / MANOLO GARCIA La ministra Chacón en una visita al centre hospitalari. / MANOLO GARCIA\nLa direcció de l'Hospital Moisès Broggi és qui va donar l'ordre als treballadors d'urgències del centre sanitari de cobrar els serveis prestats a les persones que haguessin patit un accident de moto, segons reconeix el director del Consorci Sanitari Integral (CSI), Albert Pons, que gestiona el centre. El responsable de l'hospital diu que la decisió es va prendre per "un excés de prudència, però tan bon punt es va aclarir la situació es va resoldre".\nQuan una persona pateix un accident de trànsit és atesa en els hospitals públics o concertats sense cap cost per a l'afectat. Posteriorment el centre es posa en contacte amb l'asseguradora per cobrar el servei. Com que algunes assegurances de moto no preveuen l'atenció mèdica, el Moisès Broggi es va voler curar en salut i va preferir rebre els diners dels ferits i que fossin ells qui negociessin amb les seves companyies.\nPons lamenta "aquests malentesos i el problema patit pels usuaris", reitera les "disculpes" en nom de la direcció de l'hospital i assegura que un error com aquest no es tornarà a produir. El departament de Salut no ha obert cap tipus d'expedient informatiu ni sancionador perquè "es tracta d'un error que el mateix centre ja ha solucionat".\nL'Hospital Moisès Broggi, com ja va avançar dimecres l'ARA, admet que hi ha hagut almenys sis casos de pacients a qui s'hauria cobrat l'assistència sanitària.\nEn altres casos, usuaris del servei d'urgències han revelat que van haver de simular que havien patit un accident de bicicleta en comptes d'un de moto per estalviar-se el pagament. Els imports facturats als usu aris entre el juny i l'agost oscil·len entre els 60 i els 236,90 euros.


PRODUCCIÓ CULTURAL: EXPOSICIONS (1). Memòria Universitat d'Alacant 2016-17\nEl Museu de la Universitat d'Alacant (MUA) ha dissenyat durant el curs 16/17 més d'una trentena d'exposicions temporals, a les quals se sumen les tres de caràcter permanent (dos d'arqueologia i una del pintor contemporani alacantí Daniel Escolano) i una de la col·lecció pròpia del MUA (renovada anualment), que ha girat entorn del concepte de la destinació en la seua múltiples interpretacions.\nEntre les exposicions temporals més destacades dedicades a la difusió de l'art contemporani, cal esmentar “Inestablos” de l'artista murcià Lidó Rico, una fusió de neurociencia i creació escultòrica; “Hipocamps”, que plantejava un diàleg entre dues col·leccions d'art contemporani privades (una catalana i una altra alacantina) entorn de l'experiència olfactòria; “Arcadi Blasco. Art, arquitectura i memòria (1954-1974)”, un projecte de recerca entorn del llegat d'un dels artistes més destacats de l'art alacantí recent, així com la 11ª edició de la Convocatòria d'Arts Visuals mulier, mulieris (una producció pròpia del MUA) o el XVII Concurse Trobades d'Art Contemporani de l'Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert. Quant a la resta d'exposicions, l'arquitectura, la literatura (Borges, Ovidio i l'escriptor romanés Ió Creangă), el treball d'alumnat de la Facultat d'Educació o les obres dels xiquets i adolescents participants en els tallers del MUA, han completat l'oferta expositiva.\nTot aquest programa s'ha completat amb una intensa programació d'activitats (16 en total), que han estat vinculades a exposicions (una Brain Session va inaugurar l'exposició de Lidó Rico, un cicle de conferències va reflexionar sobre la integració de les arts en l'obra d'Arcadi Blasco o una lectura de contes i una jornada cultural van abrigallar l'exposició de l'escriptor de literatura infantil Ió Creangă) o s'han relacionat amb les funcions pròpies d'un museu, com la celebració del Dia Internacional dels Museus, de la Nit en blanc o el 17º Concurs de Tallers Didàctics del MUA.\nLes instal·lacions del museu universitari acullen actes de tota índole organitzats per diverses àrees universitàries. Dels més 44 esdeveniments que han tingut lloc, destaca el desenvolupament del Màster COMINCREA (Comunicació en Indústries Creatives), que compta amb una jornada, “Retroalimenta't de la Cultura”, que planteja tallers, concerts i xarrades sobre diversos temes; la I Trobada d'Investigadors de les universitats i representants dels ajuntaments, grups i associacions cíviques memorialistes valencianes; la Trobada Internacional de regions (Interreg MED) o el lliurament de premis del 11th Healthy Housing Awards, organitzat per l'Escola Politècnica Superior de la UA i la Càtedra Marjal Healthy amb la participació de cinc universitats europees.\nLa programació didàctica del MUA per al curs 16/17 ha inclòs visites guiades a les exposicions permanents i temporals, visites dinamitzades i tallers didàctics dirigits a alumnat d'educació especial, infantil, primària, secundària i batxillerat; visites guiades dirigides a grups d'universitaris de diversos estudis (Educació, Turisme, Sociologia, Arquitectura…), així com visites d'altres col·lectius externs. Un total de 9.475 persones han participat en les diferents activitats proposades entre els mesos de setembre de 2016 i juliol de 2017. El 17º Concurs de Tallers Didàctics del MUA ha premiat a 108 alumnes i alumnes, d'entre els 3.292 participants, de 45 col·legis i instituts de tota la província d'Alacant.\nEnguany s'ha engegat per primera vegada un programa cultural, “Els diumenges al MUA”, que ha comptat amb sessions de tallers didàctics d'art i arquitectura, visites teatralizadas i visites guiades dirigides a públic familiar.\nDurant aquest curs 16/17, s'ha duplicat el nombre d'exposicions que han itinerado per diversos punts de la geografia espanyola i França. Un total de 30 mostres han recorregut 80 espais.\nEl MUA ha produït o coproducido 10 exposicions i ha editat o coeditado 9 catàlegs d'exposicions.\nLes xifres totals d'assistència al MUA entre setembre de 2016 i agost de 2017 ascendeixen a 26.283 persones.\nDestins, Col·lecció MUA (25 setembre 2016 / 26 juliol 2017)\nDurant el curs 16/17, la renovació anual de la col·lecció del museu universitari ha tingut com a temàtica la destinació en les seues múltiples accepcions. L'exposició va reunir 18 obres, entre fotografia, pintura i gravat, que anaven des de les instantànies de carreteres de Julius Shulman i Carlos Cánovas, les imatges d'aeroports de Josh Müller i Margarita Andreu, la serigrafia sobre l'espai d'Eusebio Sempere, les representacions de camins, metàfores d'itineraris vitals, de Javier Romero, Alicia Lamarca, Javier Lorenzo i Cristina De Middel, les inquietants visions, com a premonicions de la fatalitat, de Cristina Fontsaré, Paloma Muñoz i Walter Martin, i finalment les històries a les quals ens enfronten Guillermo Llobet, Joan Castejón, Antoni Miró, Ángel G. Catalá, José Manuel Carratalá i Rafa Arjones; cruel sinó que evidencia les feroces desigualtats del món globalitzat actual.\n+Plus. II Residències formatives de creació i investigació artística del MUA (16 setembre / 16 octubre 2016)\nLa Universitat d'Alacant i la seua Fundació General (UAFG) van convocar, a través del Museu de la Universitat d'Alacant (MUA), un programa de residències formatives de creació i recerca en art contemporani, amb la intenció de fomentar la creació, augmentar la formació, promoure la recerca i generar contactes entre professionals del sector. Els cinc artistes seleccionats van ser: Agus Bres, Pilar García-Huidobro, Gloria Marco Munuera, Vero McClain i Clara Sánchez Sala. Durant les dues setmanes de residència al juliol (11 al 22 de juliol), cadascun dels artistes va ser generant la seua proposta creativa. Entre setembre i octubre es van exposar els resultats en la Sala Sempere.\nHipocamps. Col·lecció Ars Citerior - Col·lecció Olorvisual (27 d'octubre 2016 / 8 de gener 2017)\nEl projecte expositiu Hipocamps va reunir obres d'art contemporani connectades per records generats pel sentit de l'olfacte. Amb obres procedents dels fons de la col·lecció olorVISUAL i la col·lecció Ars Citerior, es va dur a terme un meticulós estudi de coincidències olfactòries en les obres pictòriques, que dió com resultat la selecció d'obres que vam poder veure en aquesta mostra.\nPoema envasat al buit. Rafael Maestro. (19 de gener / 26 de febrer 2017)\nL'artista madrileny establit a Alacant, Rafael Maestro, va presentar una sèrie de peces escultòriques que reflexionaven, des de la ironia, sobre el propi art, en una volta de rosca dirigida a desentranyar com la cultura actua sobre la societat i com la societat es defensa d'ella. En paraules del creador: “Hem triat un poema, ho hem ficat en un pot i ho hem envasat al buit. Ara és il·legible, però ho seguim tenint, no ens va a causar cap sensació, hem eliminat la seua influència, però açò produirà una reacció en el propi art, perquè l'art és un reflex i un revulsiu de la nostra societat.”\nXI Convocatòria d'Arts Visuals mulier, mulieris (10 març / 16 juliol 2017)\nEl Museu de la Universitat d'Alacant organitza des de 2007 la Convocatòria d'Arts Visuals mulier, mulieris, dedicada a la creació artística multidisciplinària des de la perspectiva de gènere. Aquesta exposició, que compta amb la col·laboració de la Unitat d'Igualtat, es va emmarcar dins del conjunt d'activitats que la Universitat d'Alacant va dur a terme per a sensibilitzar a la comunitat universitària i a la ciutadania en matèria d'igualtat de gènere.\nDe les cent propostes que es van presentar a aquesta edició, un jurat especialitzat va seleccionar tretze. La naturalesa dels treballs va ser molt variada, tant per la seua procedència geogràfica (Espanya, Brasil, Colòmbia, Argentina, Polònia i Suècia) com per la riquesa de materials i llenguatges emprats. Les i els artistes que van exposar van ser: Consuegra Romero, Catarina Diedrich & Antonio Mas, María del Carmen Díez Muñoz, Palmira García Quintana, Amalia Julieta Gómez, Erica Landfors, Vero McClain, Miriam Navarro Forts, Alicia Palacios-Ferri, Priscilla Pessoa, Raquel Planas, Katarzyna Rogowicz i Virginia Rota.\nNeus Bou, Rubén Fresneda, Verónica Ortuño i Pau Sellés (15 setembre / 18 octubre 2016)\nAquesta mostra estava definida per un doble concepte: d'una banda, la joventut dels creadors que cobrava importància per les noves visions que van aportar al resultat final. Per un altre, perquè aquests quatre artistes van projectar sobre la sala del Museu de la Universitat d'Alacant conceptes, visions, reflexions i sensacions que ens van transportar a un espai molt més obert; la nostra percepció de la seua creativitat. Les mirades dels visitants van poder viatjar d'una proposta a una altra, atraient-se pels missatges que, d'una manera o d'una altra, van enllaçar amb diferents aspectes de l'ésser humà i el seu entorn.\nLa Mà que Traça. Anàlisi i Modelatge d'Estructures (6 al 30 octubre 2016)\nAquesta exposició va ser fruit del treball dut a terme pels alumnes de l'assignatura “Construcció i disseny d'estructures 1”, de cinquè curs d'Arquitectura de la Universitat d'Alacant, durant els períodes acadèmics de 2014-2015 i 2015-2016. Es van mostrar –al llarg d'un recorregut induït– els models seleccionats (9), els seus dibuixos d'anàlisis (80) i les seues maquetes de construcció (9). Dues magnífiques sessions, realitzades pels arquitectes Jaime Sepulcre Bernad i Fernando Valderrama Garre, van completar el programa de l'exposició.\nRetroconsolas Alacant 2016 (2 novembre / 5 novembre 2016)\nRetroconsolas és un esdeveniment de retroinformática, especialitzat en videoconsoles, que es va celebrar en el MUA. En ell, el públic va poder gaudir d'una exposició de videoconsoles, amb més de 300 unitats entre accessoris i consoles. Entorn de l'exposició es van organitzar xarrades, conferències, taules redones, debats, concert, visites guiades, tallers, mercats ambulants, etc per a famílies, estudiants, aficionats i curiosos.\nInestablos. Lidó Rico (18 novembre 2016 / 8 gener 2017)\nL'artista murcià Lidó Rico va exposar en el MUA un conjunt d'instal·lacions del seu projecte Genoarquitecturas (desenvolupat amb dos neurocientífics: el neurofisiólogo Kuei I. Tseng, de la Universitat Rosalind Franklin de Chicago i el neurobiológo José Luis Ferrán, de la Universitat de Múrcia), l'essència de la qual radicava a establir connexions entre la creació escultòrica contemporània i la neurociencia. Els seus treballs generaven diàlegs que permetien identificar zones abissals, despullar conflictes, aprofundir en comportaments del cervell exposat a addiccions i, en veritat, possibilitar una comunicació amb l'espectador.\nL'infinit Borges. Col·lecció Museu de l'Escriptor (23 novembre 2016 / 10 gener 2017)\nL'Infinit Borges és un homenatge a Jorge Luis Borges, un dels més grans escriptors de la nostra llengua del segle XX en complir-se el trentè aniversari de la seua mort. El contingut de l'exposició va estar format per totes les primeres edicions dels seus llibres, incloent els escrits en col·laboració, enregistraments, filmacions, conferències, cartells de cinema, dibuixos i pintures originals que van il·lustrar els seus treballs, objectes personals etc. Més de 300 peces que formen part dels fons del Museu de l'Escriptor de Madrid.\nEl vigilant de la neu. Robés sobre textos d'Antonio Gamoneda. (18 gener 2017 / 19 febrer 2017)\n“El vigilant de la neu” és una de les obres poètiques més emblemàtiques d'Antonio Gamoneda, Premi Cervantes 2006. El fotògraf José Antonio Robés va crear una col·lecció fotogràfica exclusivament per a aquest poemari inclòs en “el Llibre del fred”. Tots dos autors van voler compartir la seua obra, fusionar unes creacions que, de manera individual, han realitzat sobre un mateix eix. La inspiració en el poema de Gamoneda confereix a aquesta sèrie una dimensió en la qual fotografia i poesia es complementen i projecten una visió global i matisada d'aquestes dues expressions artístiques.\nArcadi Blasco. Art, arquitectura i memòria (1954-1974). (27 gener / 21 maig 2017)\nAquesta exposició ha sigut el resultat d'un ardu treball de recerca que ha tingut com a propòsit conèixer millor i difondre l'obra artística que el jove Blasco va aplicar o va integrar en nombrosos temples i edificis civils en col·laboració amb diversos arquitectes durant aqueix període. És a dir, un Arcadio abans d'Arcadio com a autor de vidrieres, mosaics i murals ceràmics. Un artista d'arquitectes –i no per a una clientela privada– amb una producció potser allunyada de l'estricta reflexió creadora que li va permetre, no obstant açò, el transvasament de troballes des de la seua obra mural i artesanal a la destinada a una galeria d'art. I al revés.\nEducar per a la vida. Projectes, reflexions i creativitat de l'alumnat. (22 febrer 2017 / 12 març 2017)\nAquesta exposició arreplegava les inquietuds i les reflexions de l'alumnat de l'assignatura “Educació per al desenvolupament personal, social i mediambiental en l'escola” del Grau d'Infantil dels cursos 2012 al 2016, que imparteixen, entre uns altres, les professores Isabel Luján, Rocío Díez i Asunción Menargues. La mostra reunia una selecció de treballs que resumeix la filosofia de l'assignatura, que elles denominen “Educació per a la vida”, les labors de docència de les seues mestres i la creativitat de l'alumnat.\nPhotographica Ovidiana. Tomis, 2011 – Sulmona, 2015. Joaquín Bérchez (16 març / 15 maig 2017)\nAquest projecte d'Esteban Bérchez Castany i Joaquín Bérchez es componia de més de cinquanta fotografies i un vídeo. L'exposició perseguia recrear, des de la ficció fotogràfica, el paisatge emocional del desterrament d'Ovidio. Sorgia en elles la magnitud topogràfica de la seua llegenda poètica, com és la dels escenaris viscuts entorn de les estàtues o plaques de carrers i places commemoratives de la seua persona.\nConnexió by Finsa. Espais connectats per la fusta (26 maig / 4 juny 2017)\nEls materials són els que construeixen els espais que habitem. A través d'ells, de les mans o els processos que els transformen, de les ments que els pensen i que els combinen, estem vinculats Amb aquesta proposta, organitzada a través del Departament de Construccions Arquitectòniques de l'Escola Politècnica Superior de la UA, es va donar a conèixer l'origen dels materials: de dónde procedeixn, cmo es transformen, com arriben fins a nosaltres i quién va intervenir en tots aquests processos. Un recorregut virtual expositiu que traça la cadena de valor de la fusta a través dels diferents oficis que intervenen en ell, per a descobrir com estem units com a usuaris amb aquest material que forma part dels nostres espais de vida.\nEAC 2017. XVII Concurse Trobades d'Art Contemporani (2 juny / 22 juliol 2017)\nUn any més, l'estreta col·laboració entre la Universitat d'Alacant i la Diputació d'Alacant, a través de l'Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert, va permetre presentar en el museu universitari una nova edició dels EAC (Trobades d'Art Contemporani). La diversitat de mitjans artístics i de discursos va tornar a ser una constant. Entre les 274 propostes presentades es van seleccionar 24: 21 de caràcter individual i 3 col·lectius. Van participar: Aurora Alcaide, Joaquín Artime, Javier Ayuso. Grup B.i.I, María Car, Ignacio Virolat, Jorge Conde, Alejandra de la Torre, Mª del Carmen Díez Muñoz, Iago Eireos, Fab Lab,Alacant, Nuria Ferriol Molina, Mónica Jover, Cecilia Lutufyan. Raquel Mora, O.R.G.I.A, Elena Estona, José Antonio Reyes, Eder Sánchez, Clara Sánchez Sala, Miguel Sbastida, Daniel Tejero, Yoshimar Tello i David Trujillo.\nPremis del Concurs “Comprat Central d'Elx. FORTMED 2017” i del Concurs “ASCER_UA” (15 a 30 de juny 2017)\nEn aquesta exposició es van mostrar els treballs d'alumnes de Condicionament i Serveis 3, del Departament de Construccions Arquitectòniques de la UA. El lliurament de premis es va complementar amb les conferències de Vicente Sarrablo i d'Ana Sánchez-Ostiz.\n11th Healthy Housing Awards - Premis d'Arquitectura Sostenible (5 a 24 juliol 2017)\nEl 5 de juliol es van lliurar els 11th Healthy Housing Awards en el MUA. El lliurament de premis és, cada any, el resultat de diferents experiències internacionals entre cinc universitats europees que promou un nou enfocament dins del món de l'ensenyament de l'Arquitectura. En aquesta edició, a més de la Universitat d'Alacant es va comptar amb treballs procedents de la Robert Gordon University d'Aberdeen (UK), l'Hogeschool van Amsterdan, la Copenhagen school of design and Technology i la Beuth Hochschule für Technik Berlin.\nL'Alcúdia. Fundació Universitària d'Investigació Arqueològica.\nPerseguits per la seua fe. La comunitat Bahá'i d'Iran. Amnistia Internacional. (19 octubre / 8 novembre 2016)\nEl Grup Local d'Amnistia Internacional d'Alacant va presentar aquesta exposició, que el seu objectiu era denunciar la fustigació del que és objecte una comunitat religiosa a Iran, els Bahá'is. El grup Lliberteu de Consciència d'AI lluita per l'alliberament de set líders de la comunitat bahá'í a Iran, empresonats des de 2008 després d'un judici sense garanties legals i plagat d'irregularitats.\nIonă Creang i els seus personatges. Ary Murnu i Ió Creangă. (21 febrer / 25 març 2017)\nAquesta exposició es va emmarcar en el projecte “Ió Creangă, viatger pel món”, amb el qual el Museu de la Literatura de Ia%o0219i (Romania) i l'Associació “Patrimoni per a la comunitat” desitjaven commemorar al gran narrador romanés a través de les obres gràfiques d'Ary Murnu. De les seixanta il·lustracions signades per aquest dibuixant que posseeix el Museu de Iaşi, el MUA va exposar més d'una vintena sota el títol: Ionă Creang i els seus personatges, sumant-se a l'homenatge que Romania li brinda al seu gran escriptor amb motiu del 180 aniversari del seu naixement.\nRetroalimenta't de la Cultura. Exposició d'obres retroartísticas (30 març / 3 maig 2017)\nLa convocatòria d'artistes per a l'esdeveniment cultural Alimenta't de la Cultura va celebrar la seua 3ª edició sota el nom de Retroalimenta't de la Cultura. En aquesta ocasió la convocatòria va adoptar la forma de concurs d'obres. Entre les peces exposades vam poder trobar treballs pertanyents a joves artistes de la Comunitat Valenciana, i específicament de la província d'Alacant. La temàtica va estar estretament vinculada al “retro”, amb una àmplia varietat de tècniques empleades per a la seua consecució com la fotografia, la pintura, el disseny gràfic o la ceràmica. Per a molts dels participants va ser la seua primera exposició.\nEls artistes presents en la mostra van ser: Marina Vilaplana Rico, Diana Díaz Carrera, Luis Alfonso Antoranz Ros, Olga Gomis, Elena Mora Cartagena, Marta Rosique Martínez, Alba Flores Capacete, Laura Galváñ Más, Tania Graner, Pablo Grau Monzó, Bàrbara Gómez Esteve, Javi Jiménez, Victòria Solars Amat, Marta Sancho Pastor, Carmen Sáez Navarro i Sandra Selva Alonso.\n40 quimiografies de Llorens Ferri. Dibuixar amb llibertat (12 a 30 de maig 2017)\nAquest projecte expositiu es va gestar en el marc de la I Trobada d'Investigadors de les universitats i representants dels ajuntaments, grups, entitats i associacions cíviques memorialísticas valencianes organitzat per la Càtedra Interuniversitària de Memòria Democràtica de la Comunitat Valenciana.\nTerritoris personals. Màster PhotoAlicante (16 juny / 16 juliol 2017)\nAquesta exposició parlava de la trobada -també del desacord- aconseguisc mateix, amb el territori; enllaçava amb les preguntes de la vida que se'ns posen de front aconseguint que les respostes o la seua cerca transformen la nostra existència. Cercar, construir, cimentar, transcendir la identitat és un exercici vital en l'obra de tot/a artista. Ells escodrinyaven en la petjada pròpia, la petjada oposada o la petjada traçada, en la cerca del somni o la memòria que ens ajuda a reconstruir la nostra pròpia existència i explicar-la a uns altres.\nVan participar en aquesta exposició i en la presentació dels projectes el dia de la inauguració: Mar Blanes Martínez, Norma Clement Navarro, María Dolores Esparza, Toni Kuraga, Enrique Martínez Musabimana, Pedro Muñoz, María Perova Alonso, Juan Carlos Sanz González i Manuel Antonio Velandia Mora.\nSala Naias. Col·lecció Daniel Escolano\nLa Sala Naia del Museu de la Universitat d'Alacant acull una mostra permanent sobre l'artista Daniel Escolano (Alacant, 1954). Aquesta exposició, seleccionada dels fons donats per l'artista al museu en 2014, proposa un recorregut cronològic pel particular univers d'aquest artista, a través de dibuixos i pintures que evolucionen des del surrealisme i el realisme màgic dels seus començaments, cap a la depuració de línies i l'abstracció de l'última dècada.\nGÓMEZ. Lucía Gómez Meca (Photoalicante 2017) (9 març / 3 abril 2017)\nEl pati del MUA va acollir l'exposició GÓMEZ, una col·lecció d'elements reunits en un cara a cara de trets i rastres biològics assumits. GÓMEZ eren invasions, innocents sabotatges, que portaven a passejar inestable pels límits de la privadesa i de la memòria.\nArquitectures efímeres i controvèrsies culturals (19 de maig al 2 de juny 2017)\nAquest projecte, realitzat per estudiants deº 3 d'Arquitectura de la Universitat d'Alacant i coordinat per la professora Adriana Figueiras, explorava, a partir d'instal·lacions adaptades a infraestructures culturals alacantines, la capacitat de l'Arquitectura Efímera per a evidenciar la controvèrsia en espais culturals de la ciutat d'Alacant.\nLa intervenció dissenyada per al MUA portava per títol “Navegar en l'absent” i proposava una transformació espacial, situada en l'esplanada, rampa d'accés i pati del museu, basada en l'absència d'elements com l'aigua i els boscos. Durant la vesprada del 19 de maig, amb motiu de la celebració del Dia Internacional dels Museus, els visitants van poder col·laborar en la intervenció elaborant barquitos a partir de paper reciclat.\n17º Concurs Tallers didàctics MUA (17 al 30 juny 2017).\nExposició realitzada amb les obres seleccionada i premiades en el 17º Concurs de Tallers Didàctics del MUA. Els tallers desenvolupats durant el curs per l'àrea didàctica del MUA van ser “El color de les aromes”, d'octubre a desembre de 2016; “Les vidrieres d'Arcadi Blasco”, de febrer a maig de 2017; “Destinacions”, d'octubre de 2016 a maig de 2017 i “mulier, mulieris” de març a maig de 2017.\nEl nombre total de participants en aquests quatre tallers va ser de 3.292 xiquets i adolescents, procedents de 45 col·legis i instituts de tota la província d'Alacant. Entre ells, 108 alumnes i alumnes van rebre el seu reconeixement en l'acte de lliurament de premis del dissabte 17 de juny i van poder gaudir de la seua obra exposada en la Sala Àgora del museu.\nMostres produïdes pel MUA exposades en altres espais.\nLa memòria d'un lloc de memòria democràtica: els targetes postals de Monument als Màrtirs de la Llibertat d'Alacant (8 novembre 2016 / 8 gener 2017) – vincle AIFOS\nEntre 1907 i 1939, el Monument als Màrtirs de la Llibertat va ser un lloc de memòria democràtica emblemàtic de la ciutat d'Alacant, eliminat per les autoritats franquistes en la postguerra. La UA li va dedicar aquesta exposició, produïda pel Museu de la Universitat d'Alacant, que va poder visitar-se en la Sala Aifos de la UA. La mostra va ser comisariada pel professor d'Història Contemporània de la UA, José Miguel Santacreu.\nDel morat al negre. Violència de gènere a través de la premsa gràfica alacantina 2004-2016 (25 novembre / 11 desembre 2016, en la Plaça de la Santíssima Faç d'Alacant i 13 desembre 2016 / 10 gener 2017, en l'Aulari II de la UA)\nAmb motiu del Dia Internacional contra la Violència de Genere, diversos edificis de la Plaça Santíssima Faç d'Alacant van acollir en les seues façanes lones amb una selecció de fotografies vinculades amb casos de violència de gènere ocorreguts en la província d'Alacant durant els últims 18 anys, així com imatges de la reacció social davant aquesta problemàtica. Exposició comisariada per de el fotògraf de premsa Ángel García Catalá i coproducida amb la Regidoria d'Igualtat de l'Ajuntament d'Alacant. A continuació, l'exposició es va poder visitar en l'Aulari II del campus de Sant Vicent del Raspeig.\n40 anys dels primeres eleccions democràtiques (9 juny / 25 juliol 2017) – vincle CALME ALACANT)\nExposició commemorativa del 40 aniversari de les eleccions generals de 1977. Organitzada i produïda per l'Arxiu de la Democràcia, la Seu Universitària d'Alacant i el Museu de la Universitat d'Alacant. Va ser comisariada per Francisco Moreno Sáez i José María Perea Soro i realitzada en Sala Juana Francés de la Seu Universitària Ciutat d'Alacant.\n30 anys sumant drets (14 juliol / 26 agost 2017)\nUna exposició que va rastrejar els últims 30 anys d'activisme associatiu a Alacant. Organitzada per Diversitat Alacant, Associació LGTBI Alacant. La mostra es va exposar en l'Hall de la Casa de la Música del Centre Cultural Les Cigarreras d'Alacant.\nContra les regles: lesbianes, gais, transexuales i bisexuales en l'esport (20 a 26 febrer 2017, en el Pavelló d'Esports de la UA i 27 febrer / 6 març 2017, en la Biblioteca General de la UA)\nAmb aquesta exposició es tractava de contribuir a l'eliminació dels prejudicis que encara perviuen sobre l'homosexualitat en el món de l'esport. I, de pas, destacar i enumerar les diferents formes de discriminació que es produeixen contra les persones lesbianes, gais, bisexuales i transexuales.\nEl Vicerectorat de Cultura, Esport i Llengües gestiona la itinerància d'exposicions per diferents seus universitàries i espais culturals de la província d'Alacant i fora d'ella. Durant aquest curs 16/17, s'ha duplicat el muntatge d'exposicions, sent 30 les mostres que han recorregut més de 80 espais de tota la geografia alacantina i algunes localitats valencianes, madrilenyes, de Castella-la Manxa, Catalunya, Illes Balears i fins i tot França.\nTastaolletes - Col•lectiu Cultural, Sella. 3 al 7 juny 2017.\nTastaolletes - Col•lectiu Cultural. Ajuntament Vell, Sella. 3 al 4 juny 2017.\nExposiciones produïdes o coproduïdes pel MUA\nXI Convocatòria d'Arts Visuals mulier, mulieris\n+Plus. II Residències formatives de creació i recerca artística del MUA\nDel morat al negre. Violència de gènere a través de la premsa gràfica alacantina 2004-2016 (coproducida amb la Regidoria d'Igualtat de l'Ajuntament d'Alacant).\nLa memòria d'un lloc de memòria democràtica: els targetes postals de Monument als Màrtirs de la Llibertat d'Alacant\n40 Anys dels primeres eleccions democràtiques\n30 anys sumant drets\nContra les regles: lesbianes, gais, transexuales i bisexuales en l'esport (coproducida amb el Vicerectorat de Responsabilitat Social, Inclusió i Igualtat de la UA).\nFundació Universitària d'Investigació Arqueològica. Coproducida amb la Fundació Universitària de Recerca Arqueològica L'Alcudia.\nDel morat al negre. Violència de gènere a través de la premsa gràfica alacantina 2004-2016 Coproducida amb la Regidoria d'Igualtat de l'Ajuntament d'Alacant.\nEAC 2017. XVII Trobades d'Art Contemporani. Coproducida amb l'Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert.\nTaller “La cera natural i els seus processos” (14 octubre 2016)\nTaller impartit per Pilar García-Huidobro, seleccionada en les II Residències Plus del MUA. El taller va començar amb una explicació de la peça “Matèria primera: l'educació comença per casa”, present en l'exposició Plus II. A continuació es va explicar l'ús de la cera en contextos artístics i es va realitzar una demostració i pràctica amb cera d'abella. Va participar alumnat de la Facultat d'Educació.\nPrograma d'activitats “Retroconsolas Alacant 2016” (5 novembre 2016)\nEl programa va incloure una exposició de “rareses” en videoconsoles i videojocs, la IV edició del concurs de desenvolupament de videojocs, el stand “Videojocs per aliments”, un mercat ambulant retro amb desenes de stands amb material d'exposició, videojocs Neo-retro (recent creació per a màquines clàssiques) i venda de material clàssic, així com disponibilitat de màquines arcade, consoles i ordinadors en diferents stands amb accés lliure.\nEls famosos desenvolupadors de videojocs Oliver Twins van impartir una conferència sobre desenvolupament de videojocs. La cita també va comptar amb l'assistència de Joan Cortázar (CEO de Relleu Videogames) i la realització en directe d'El Mundo del Spectrum Podcast.\nBrain session. Piccadilly & Lidó Rico (18 novembre 2016 / 8 gener 2017)\nCoincidint amb la inauguració de l'exposició Inestablos de Lidó Rico, es va realitzar una sessió de projeccions i so experimental en directe a càrrec de Piccadilly (Tomás Martínez), que al costat de Lidó Rico va crear aquesta performance per a l'ocasió. Brain session va ser un projecte audiovisual amb un discurs basat en emissions sonores referents als diferents estats emocionals que es produeixen en el cervell, per a açò es recorria entre uns altres, a sons neuronals reals registrats per Kuei I. Tseng, reconegut neurofisiólogo americà especialista en addiccions i col·laborador del projecte Genoarquitecturas. La directora i presentadora del programa “Fluït en Rosa” de Radi 3 RNE, Rosa Pérez, va acudir a la cita per a realitzar l'enregistrament en directe d'aquest espectacle que posteriorment es va emetre en el programa.\nCicle de conferències “Art, Comunicació i Cervell humà” (Brain Conferences) (28 al 30 novembre 2016)\nCicle de conferències vinculat a l'exposició Inestablos de l'artista Lidó Rico, realitzades en el MUA i la Seu Universitària d'Alacant.\n28 novembre 2016. “Els museus com a contenidors d'emocions i el poder de l'art com a teràpia contra l'Alzheimer”. Impartida per Juan García Sandoval (Director del Museu Regional d'Art Modern de Múrcia i crític d'art) en la Seu Universitària d'Alacant.\n29 novembre 2016. “La percepció social de l'epilèpsia”. Impartida perª M Carmen Carretón Ballester (professora de la Universitat d'Alacant i presidenta de l'Associació d'Epilèpsia de la Província d'Alacant) en la Seu Universitària d'Alacant.\n30 novembre 2016Xarxes socials i addicció”. Impartida per José A. García del Castillo (professor de la Universitat Miguel Hernández) en el Museu de la Universitària d'Alacant.\n“Neuromarketing: llegint la ment del consumidor”. Impartida per Núria Alberquilla (psicòloga i formadora) i Natalia Fedasyuk (entrenadora de Neurofitness) en el Museu de la Universitària d'Alacant.\n“Genoarquitecturas: Corpografias de l'addicció”. Impartida per Jesús Segura (professor de la Universitat de Múrcia) i Lidó Rico (artista) en el Museu de la Universitària d'Alacant.\n“¿Tenen història les emocions?” Impartida per Juan Manuel Zaragoza (professor de la Universitat Miguel Hernández. Fundació BBVA) en el Museu de la Universitària d'Alacant.\nActivitats entorn de l'exposició Ió Creanga i els seus personatges (25 febrer i 11 març 2017)\n25 de febrer 2017. L'exposició va ser visitada per l'Associació ARIPI (Amics de Romania) i els alumnes de l'Escola de Romanès per a la segona generació de migrants (projecte finançat per MAE Romania), acompanyats pels seus pares i la seua mestra, Luminia Mihai. Els més xicotets van explicar i van escenificar contes de Creangă, van acolorir làmines amb els seus personatges favorits, i van celebrar el “ăM rişor” (l'arribada de la primavera) en companyia del Cònsol de Romania a la Comunitat Valenciana, D. Dragoşigăo.\n11 de març 2017. Jornada que va reunir a 220 xiquets i pares romanesos que volien conèixer l'exposició d'Ary Murnu il·lustrant a Creangă, així com les altres sales del museu universitari. Aquesta visita va ser organitzada per les professores Ionela Dojană, Dorina Apostol, Alina Toderici i Violeta Gherman, els qui desenvolupen la seua activitat docent dins d'un projecte anomenat “Llengua, Cultura i Civilització Romaneses” (LCCR), dut a terme pels Ministeris d'Educació d'Espanya i Romania, mitjançant l'Institut de la Llengua Romanesa (ILR) amb el qual la UA col·labora, al seu torn, en la realització anual de les Proves Oficials de Romanès (ACLro).\nCicle de conferències Arcadi Blasco. Art, Arquitectura i Memòria (3, 17, 24 i 31 març 2017)\nCicle de conferències vinculat a l'exposició del mateix nom realitzades en el MUA i altres espais d'Alacant.\n3 març 2017. “L'obra d'Arcadio Blasco en les esglésies de l'INC”. Conferència impartida per Miguel Centellas Soler (Universitat Politècnica de Cartagena). Realitzada en el Museu d'Art Contemporani d'Alacant (MACA).\n17 març 2017. “Arcadio Blasco i la integració de les arts”. Xarrada i visita guiada a l'exposició impartida per José Piqueras Moreno (Universitat d'Alacant), comissari de l'exposició. Realitzada en el Museu de la Universitat d'Alacant (MUA).\n24 març 2017. “Poblats i habitatges de l'Inc. Un laboratori d'urbanisme, arquitectura i art. La Zona de Llevant”. Conferència impartida pel professor Andrés Martínez Medina (Universitat d'Alacant). Realitzada en la Casa Bardín, seu de l'Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert (IACJGA).\n31 març 2017. “L'obra d'Arcadio Blasco en l'arquitectura de Luis Cubillo”. Impartida pel professor Jesús García Herrero (Universitat Politècnica de Madrid) en el Museu d'Art Contemporani d'Alacant (MACA).\nTrobada amb el comissari José Piqueras Moreno entorn de l'exposició Arcadi Blasco. Art, Arquitectura i Memòria (14 febrer 2017)\nAlumnat d'Arquitectura de la UA va tenir l'oportunitat de visitar l'exposició de la mà del seu comissari. L'explicació es va centrar en les qüestions constructives, de revestiment i d'arts aplicades (vidrieres, panells ceràmics, mosaics, etc.) presents en la mostra.\nTaller “Nous escenaris” (8 i 9 març 2017)\nImpartit per Lucía Gómez Meca, autora de l'exposició “Gómez” (PhotoAlicante). En el taller es va establir un diàleg d'experimentació entre formats contemporanis d'exhibició generant noves formes d'exposar l'obra artística. Per a situar-ho en la pràctica es van mostrar exemples realitzats per artistes actius. L'exercici va finalitzar amb un treball grupal en el qual els assistents van formular la seua pròpia idea d'una instal·lació artística més lliure i activa, reforçant la seua relació amb el certamen que es produeix el taller, el festival PhotoAlicante.\nTaula redona “Encreuament de camins entre l'art i la societat. Trobada entre artistes de diferents disciplines.” (9 març 2017)\nConvidats: Lucía Gómez Meca, Missa Shine, Nelo Curti, Carlos Esquerre. Mesa moderada per Jorge Pulla, dins del programa d'activitats de PhotoAlicante 2017. En aquesta edició de PhotoAlicante es va reflexionar sobre el paper de l'art en la societat i, simultàniament, sobre la relació entre les diferents disciplines artístiques.\nEl lliurament de premis es va complementar amb les conferències de Vicente Sarrablo i d'Ana Sánchez-Ostiz.\nLliurament de premis 11Healthy Housing Awards - Premis d'Edificació Sostenible (5 juliol 2017)\nEls Healthy Housing Awards van complir 11 anys reconeixent els millors treballs realitzats per estudiants de diferents universitats europees a partir del concepte d'edificació saludable. Són premis que impulsen la UA i la Fundació Marjal a través de la Càtedra Marjal Healthy. Després del lliurament va tenir lloc l'actuació “Cèl·lula”, un espectacle de dansa vertical de la mà de Subcielo, Dansa aèria, formació composta per dos ballarins-acròbates aeris que van dansar suspesos de la teulada de la Sala El Cub al compàs de música en directe.\nTaller d'Innovació (9 i 10 de setembre 2016)\nOrganitzat per Fundeun.\nMammaMUA. Activitats culturals en el MUA (29 de setembre 2016)\nActivitats culturals durant la setmana de benvinguda en el Pati del Museu de la Universitat d'Alacant MUA. Organitzat pel Servei de Cultura de la Universitat d'Alacant.\nPresentació d'equips esportius de la UA (30 setembre 2016)\nPresentació dels esportistes federats que representen a la UA en les competicions regionals i nacionals durant la temporada 16/17.\nPresentació del Voluntariat Cultural i Lingüístic (4 i octubre 2016)\n6ª edició del Màster COMINCREA – Comunicació i Indústries Creatives (octubre 2016 a maig 2017)\nJornades sobre la influència de Shakespeare en les sèries de TV actuals (24, 26 i 28 octubre 2016)\nEn aquestes jornades es va retre homenatge a Shakespeare en l'IV Centenari de la seua defunció, connectant la seua figura i la seua obra amb el moment actual.\nDurant tres dies, 24, 26 i 28 d'octubre, diferents experts van analitzar de forma amena la vigència i repercussió d'aquesta figura de la literatura universal a través de tres conferències:\n24 d'octubre: “Poc soroll i moltes nous. Adaptacions libertinas i versions emmascarades de William Shakespeare en el Cinema”, a càrrec del professor de la UA Francisco J. Ortiz, especialista en didàctica de la llengua i la literatura.\n26 d'octubre: “Serial Shakespeare en House of Cards”, amb el professor de Comunicació i Psicologia Social de la UA Raúl Rodríguez.\n28 d'octubre: “El mon, un escenari: Shakespeare, el guionista invisible”, amb un gran expert en narrativa cinematogràfica, el professor de comunicació audiovisual i director del Màster en Documental de l'O. Pompeu Fabra, Jordi Balló. Balló és coautor en 2015 del llibre "El món, un escenari. Shakespeare, el guionista invisible".\nTaller de coaching i tècniques de relaxació 2ª edició (2 novembre 2016)\nOrganitzat per l'HISSE. Impartit per Ana María de Juan Amat.\nSessions de l'Assignatura “Mitologies orientals comparades”. (3, 8 i 10 novembre 2016)\nImpartides pel professor de Teoria de la Literatura i Literatura Comparada, Benito García.\nProjecció de la premier d'Art Futura Alacant. (23 novembre 2016)\nReunió directius Magister Lucentinus (28 novembre 2016)\nConcert de Shakuhachi (flauta tradicional japonesa) (1 desembre 2016)\nLa Fundació Japó va oferir en el MUA un concert acompanyat d'unes xarrades explicatives sobre aquest instrument musical tradicional japonès, la seua història i les peces a càrrec el músic Yosuke Irie.\nActe de lliurament del Llorer d'Or a títol pòstum a l'artista il·licità Sixto Marco (19 gener 2017)\nEl Museu de la Universitat d'Alacant (MUA) va acollir l'acte de lliurament del Llorer d'Or a títol pòstum a l'artista il·licità Sixto Marco. Un acte amb el qual es va voler reconèixer la vinculació de Sixto Marque amb la nostra Universitat, la qual es remunta a 1999 quan la UA es va sumar als actes d'homenatge pel seu nomenament com a Fill Predilecte d'Elx, lliurant-li la Distinció Honorífica en reconeixement a la seua dilatada tasca de salvaguarda del patrimoni cultural i per la seua continuada labor de mecenatge en benefici del Museu de la Universitat d'Alacant. Amb la celebració en 2016 del centenari del seu naixement, la UA va voler reforçar aquest vincle i tornar a destacar la vàlua d'aquest artista reconegut internacionalment pel seu excel·lent domini de gran varietat de tècniques en pintura i escultura. El guardó ho va arreplegar el seu fill, Sixto Marco i lal audatio va ser a càrrec de José Piqueras, catedràtic de Dibuix en La Vila i antic professor de la Universitat d'Alacant.\nCol·loqui sobre bilingüisme rus-espanyol (17 febrer 2017)\nL'Associació LAD, d'emigrants d'Europa de l'Est, va organitzar un debat sobre els avantatges del bilingüisme en els xiquets. El debat es va originar a partir de la conferència “El xiquet bilingüe en la família i l'escola”, impartida per experts de la Universitat, col·legis d'educació bilingüe i centres especialitzats en l'educació complementària de llengües eslaves de Madrid, Alacant i Finlàndia.\nPrimer Aniversari de la revista Arts del Diari El Mundo (6 abril 2017)\nEl Diari El Mundo va triar el MUA per a celebrar el primer aniversari de la seua revista cultural Arts. Publicada cada dijous a la Comunitat Valenciana, la revista acosta la creació artística amb continguts variats, de qualitat i especialitzats, utilitzant com a llengua vehicular el valencià.\nTaller Com muntar una obra de teatre en 9 passos i una estrena (7 a l'11 abril 2017)\nInclòs en la programació de Tallers Culturals del Servei de Llengües i Cultura.\nFòrum Global Knowledge for Everybodoy (8 abril 2017)\nOrganitzat per la Fundació Rafael del Pi i la Universitat d'Alacant, el fòrum va portar per títol “Una paraules sobre Com Fer Coses: lideratge pràctic en la segona dècada del segle XXI”. Els assistents van participar en una visita guiada al museu i diverses sessions de treball.\nTrobada Interreg Mediterranean “We llaure Med”-Going beyond thematic communities (16 i 17 maig 2017)\nInterreg Med Programme va organitzar aquest esdeveniment en el Museu. Va comptar amb la presència del Vicerector de Relacions Internacionals de la UA, Juan Llopis entre altres autoritats. Es van dur a terme conferències, tallers i grafitis.\nI Trobada d'Investigadors de les universitats i representants dels ajuntaments, grups, entitats i associacions cívica memorialistes valencianes (25, 26 i 27 maig 2017)\nOrganitzat per la Càtedra Interuniversitària de Memòria Democràtica de la Comunitat Valenciana (Universitat de València, Universitat d'Alacant, Universitat Jaume I de Castelló i Consellería de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtica i Llibertats Públiques de la Generalitat Valenciana) i amb la col·laboració de grups de recerca de les tres universitats i la Federació Valenciana de Municipis i Províncies.\nEn aquesta trobada es va abordar, a través de conferències, projeccions i comunicacions, una posada en comú dels temes de memòria històrica i democràtica de la Generalitat, les comarques i els municipis valencians treballats pels investigadors, les universitats, les mancomunitats, els ajuntaments i els grups, entitats i associacions cíviques participants des dels àmbits respectius d'actuació. La trobada va estar presidida pels Rectors Magnífics de les universitats de València, Alacant i Jaume I de Castelló i el Director General de Reformes democràtiques.\nLliura Premis Impulse (15 juny 2017)\nLa Gal·la Impuls es concep com un acte que visibiliza l'emprendimiento, la innovació i la transferència. L'esdeveniment va començar amb una taula redona seguida del lliurament de premis IMPULSE 2017. A més, es va realitzar un reconeixement a l'empresa que més ha col·laborat en matèria d'I + D amb la Universitat d'Alacant en 2017. Van participar com a ponents, Manuel Pérez-Alonso, Director de l'Associación Espanyola d'Emprenedors Científic-Tecnològics, Il·luminada Rodríguez Pastor, Sòcia Fundadora d'Applynano Solutions i Andrés García Reche, Vicepresident Executiu de l'Agència Valenciana de la Innovació.\nLa gala va estar amenitzada pel grup Litofónica i la seua interpretació musical de l'espectacle “Els sons de les pedres”.\nCongrés Internacional de Literatura i Ecocrítica (19 a 21 de juny 2017).\nSota el títol D'animals i homes: fronteres entre l'humà i ho animal, l'Associació Internacional de Literatura i Ecocrítica va realitzar aquest congrés en el qual es va tractar de les derivacions científiques, literàries i artístiques que presenta el límit entre l'humà i ho animal. Un exercici així convocava a nombroses disciplines d'interès per a l'ecocrítica actual com la filosofia, l'arquitectura, les ciències socials i del comportament, la biologia o la lingüística.\nVIII Congrés Iberoamericà d'Universitats Promotores de la Salut (IUPS) (27 juny 2017)\nEls assistents al congrés van visitar les exposicions del museu i se'ls va oferir un vi d'honor.\nPrograma “El diumenges al MUA” (octubre 2016 a maig 2017)\nEl MUA va engegar per primera vegada un programa de visites guiades i activitats d'animació familiar per a dinamitzar els matins dels diumenges en el museu durant els mesos d'octubre a maig. En aquest marc, es van dur a terme 13 visites guiades, 10 visites-taller entorn de l'exposició “Arcadi Blasco. Art, arquitectura i memòria 1954-1974” i 5 sessions d'animació familiar:\nTaller d'arquitectura educativa (23 octubre 2016). Va estar impartit pel col·lectiu Edificar-te i va girar entorn de l'arquitectura del MUA i el seu entorn.\nEspectacle teatral “LA TRANSICIÓ 13/20” (13 novembre 2016). La companyia Espai Inspira va dissenyar una actuació per a conèixer el MUA i reflexionar sobre l'art contemporani.\nTaller d'Iniciació a la creació artística (5 febrer 2017). L'artista Laura Boix va proposar una aproximació a diferents tècniques artística inspirant-se en l'obra d'Arcadi Blasco.\nVisita Clown pel MUA (26 març i 4 juny 2017). Espectacle de Clowndestino Teatre entorn de la dona i l'art a partir de l'exposició Mulier, mulieris.\nCelebració del Dia Internacional dels Museus (19 al 21 maig 2017)\nAmb el lema d'enguany, “Museus i històries controvertides: dir fora mida en els museus”, des de l'Àrea Didàctica del museu, es van dissenyar una conjunt de propostes que van comptar amb la participació d'alumnat i professorat de la Facultat d'Educació de la UA.\nFesta DIM. Tallers en família (19 maig 2017)\nTaller “Construint realitats”. Els participants van construir una maqueta d'una casa amb diferents materials. Durant la construcció se'ls van ser eliminant tipus de materials perquè comprengueren que en cada situació és necessari adaptar-se a la realitat existent.\nTaller “Famílies del món: ¿Com em sent?”. A partir de màscares, es va convidar a reflexionar sobre les diferents famílies del món i sobre els sentiments.\nTaller “Sentits i altres realitats”. Joc que va plantejar la manipulació de diferents objectes a través dels sentits i la seua relació amb fotografies de paisatges d'altres països i realitats.\nTaller “Gràcies a vosaltres”. La presa de consciència i l'agraïment cap al que nostres famílies fan per nosaltres va ser l'objectiu d'aquest taller en el qual xiquets i xiquetes van crear la seua pròpia silueta i la van omplir de dibuixos que representaven les necessitats i cures que els proporcionen les seues famílies (amor, aliment, roba, casa…).\nTaller-demostració “¡Dóna-li utilitat a la teua brossa! ¡Un envàs... una infinitat de possibilitats!” Creativitat i presa de consciència és el que va proposar aquest taller que va plantejar la transformació de residus en objectes útils: joguets, organitzadors d'armaris, portalápices... Una oportunitat per a gaudir amb tot el creat per l'alumnat de la Facultat d'Educació i d'idear junts nous dissenys.\nTeatre interactiu: “Per un grapat de besades”. Obra de teatre en la qual els personatges mostraven situacions conflictives i interactuen amb el públic per a resoldre els conflictes.\nRap participatiu: “Casualitats de la destinació”. Art i música es van combinar en aquesta activitat en la qual es proposava als participants conèixer l'exposició Destins. Col·lecció MUA. Després de la visita van sorgir conceptes i temes variats que es van utilitzar per a la creació d'un rap improvisat i participatiu.\nProgramació cap de setmana (20 i 21 maig 2017)\nVisita guiada a les exposicions del MUA. Recorregut per exposicions d'art contemporani i arqueologia.\nTaller “Rodes de molí”. Per a aquest taller ens inspirem en l'obra d'Arcadi Blasco (Mutxamel, 1928-2013), creador compromès que, a través del material ceràmic, va saber emprar l'art com a eina capaç de transformar la societat.\nEspectacle teatral “LA TRANSICIÓ 13/20”. La companyia Espai Inspira va dissenyar una actuació per a conèixer el MUA i reflexionar sobre l'art contemporani.\nConjunt d'instal·lacions realitzades per estudiants deº 3 d'Arquitectura de la Universitat d'Alacant (UA) que exploraven la capacitat de l'Arquitectura Efímera per a evidenciar la controvèrsia en espais culturals de la ciutat d'Alacant.\nINTERVENCIÓ EN EL MUA: “Navegar en l'absent”. Una transformació espacial basada en l'absència d'elements com l'aigua i els boscos. Durant la vesprada del 19 de maig els visitants del museu van poder col·laborar en la intervenció.\nPresentació de la peça “Ou de la Vida Eterna” (fons Vilamuseu) (9 juny 2017)\nDes de juny fins a setembre de 2017, la peça del Museu de la Vila Joiosa, Vilamuseu, “Ou de la vida eterna” estarà exposada en la sala permanent que el MUA dedica al patrimoni de la Vila. Es tracta d'una peça única en la Península Ibèrica, un ou d'estruç decorat, trobat en la necròpoli dels Cassets en 2015, com a part d'un aixovar funerari datat entorn del segle VI-V a. C.\nIII Residències formatives de creació i recerca artística PLUS (10 al 21 juliol 2017)\nPrograma de residències formatives de creació i recerca en art contemporani que el seu objectiu era fomentar la creació, augmentar la formació, promoure la recerca i generar contactes entre professionals del sector. Les residències conjuminaven les sessions de treball, desenvolupades en la Sala Àgora del MUA, amb trobades dels residents amb professionals del sector: José Piqueras, Diana Guijarro, María Tinoco i Enric Mira. Van tenir així mateix una trobada en la Galeria Aural amb el seu responsable Begoña Deltell i amb l'artista Màximo González. Les residències van ser tutoritzades per personal tècnic del museu i a més es van realitzar sessions d'orientació sobre didàctica i muntatges expositius.\nEntre els més de vint projectes presentats es van seleccionar cinc, els de Elena Estona, Alberto Feijoo, Jonathan Notario, Ricardo Sabater i Jesús Jordi Velasco.\nLa Nit en blanc (Nit en blanc, 21 juliol 2017)\nEl MUA es va sumar als actes organitzats per diferents museus i centres culturals d'Alacant per a aquest esdeveniment amb l'espectacle teatral La Transició 13/20, creat per la companyia Espai Inspira entorn del museu i l'art contemporani, i elc oncierto d'Hypnoze Project “Latin Groove Jazz” a càrrec de Dani Català (piano), Pablo Fojo (baix) i Pakito Baeza (percussió).\nEl personal de l'Àrea Didàctica del MUA realitza cada curs acadèmic visites guiades a les exposicions permanents i temporals programades en el museu. Estan dirigides a grups escolars de tots els nivells educatius, estudiants universitaris, diversos col·lectius d'adults, associacions, grups d'educació especial, etc.\nPrograma de Visites de Secundària a la Universitat d'Alacant (gener a març 2017)\nAquestes visites es desenvolupen durant els matins de tots els divendres durant el primer trimestre de cada any. El MUA col·labora amb aquestes visites en les activitats d'informació i orientació universitària coordinades des del Vicerectorat d'Estudiants a través del Secretariat d'Accés i Promoció i dirigides a estudiants d'últim curs de Batxillerat o de Formació Professional. Durant l'any 2017 aquestes visites s'han realitzat durant els dies 20 i 27 de gener; 3, 10, 17 i 24 de febrer, 3, 10, 17 i 24 de març, amb una assistència d'aproximadament 2.000 alumnes.\nVisita dinamitzada “Destinacions” (octubre 2016 a maig 2017)\nDirigida a alumnat de secundària i batxillerat. La proposta consistia a realitzar, després de la visita a l'exposició, un joc de rol en el qual l'alumnat representara el paper dels agents implicats en la crisi de refugiats.\nVisita-taller “El color de les aromes” (novembre 2016 i desembre 2016)\nDirigida a alumnat d'educació infantil, primària, secundària, batxillerat i educació especial. La visita a l'exposició Hipocamps es completava amb un taller, on els alumnes havien de fer olor diverses aromes que servien d'estímul per a plasmar sensacions a partir de colors i textures diferents.\nVisita-taller “Les vidrieres d'Arcadi Blasco” (febrer 2017 a maig 2017)\nDirigida a alumnat d'educació infantil, primària, secundària, batxillerat i educació especial. Es va desenvolupar a partir de la visita a l'exposició “Arcadi Blasco. Art, arquitectura i memòria (1954-1974)”. El taller consistia a recrear la idea de vidrieres amb materials com a plastilina i acetat de colors.\nVisita dinamitzada “Mulier, mulieris” (març 2017 a maig 2017)\nAquesta activitat, destinada a alumnat de secundària i batxillerat, es va desenvolupar a partir de la visita a l'exposició del mateix nom. L'activitat didàctica se centrava a originar dinàmiques que fomentaren el debat, reflexió i presa de consciència de qüestions vinculades al gènere, amb el propòsit d'impulsar i reforçar valors d'igualtat, respecte i llibertat.\nVisita dinamitzada “Arqueòlegs en L'Alcudia” (23 maig 2017)\nL'alumnat en pràctiques va dissenyar una sèrie d'activitats de dinamització per a treballar els continguts de l'exposició sobre el jaciment arqueològic de L'Alcudia d'Elx. L'activitat va estar dirigida a alumnat deº 4 de primària i va consistir en un joc del mocador per a rescatar restes d'un atuell enterrat, una competició de dibuix sobre la Dama d'Elx i un trivial sobre l'après en la visita.\nSiluetes “Retallant estereotips”, Mutxamel (25 novembre 2016)\nJuan Lillo, l'especialista que imparteix els tallers de Coeducació desenvolupats per les Regidories d'Igualtat i Educació de l'Ajuntament de Mutxamel, va treballar en diferents centres educatius del municipi amb el material inclòs en la unitat didàctica virtual “Retallant estereotips”, dissenyat per l'Àrea Didàctica del MUA. L'activitat estava inclosa en els actes de commemoració del Dia Internacional contra la Violència de Gènere.\nXarrades pedagògiques “Del morat al negre. Violència de gènere a través de la premsa gràfica alacantina” (febrer/ abril 2017)\nEl comissari de les tres edicions del projecte expositiu “Del morat al negre. Violència de gènere a través de la premsa gràfica alacantina”, el fotoperiodista alacantí Ángel García Catalá, va impartir durant aquest curs tres xarrades dirigides a estudiants de secundària i batxillerat; dos en instituts alacantins –l'IES. La Nía d'Asp el 16 febrer 2017 i l'IES. La Malladeta de la Vila Joiosa el 10 d'abril 2017– i un de valencià –l'IES. María Carbonell de Benetússer, el 8 març 2017–. Les xarrades es van centrar en el tractament que els mitjans gràfics fan de la violència de gènere i com el tema s'ha abordat en els últims 15 anys.\nClasses pràctiques en el MUA (octubre 2016 a maig 2017)\nAlumnat universitari de diferents carreres (Turisme, Educació, Publicitat, Sociologia, etc.) utilitzen el MUA com a recurs per a treballar aspectes com la didàctica, la comunicació, o la gestió turística.\nExperiència formativa amb professorat nord-americà (19 juliol 2017)\nUn grup de professores nord-americanes participants en un curs del Centre Superior d'Idiomes de la Universitat d'Alacant, van realitzar una visita guiada a les exposicions i el taller didàctic “Destinacions”, vinculat a l'exposició del mateix nom i relacionat amb les crisis migratòries actuals.\n17º Concurs de Tallers Didàctics del MUA (17 de juny de 2017)\nUn total de 3.292 xiquets i adolescents de 45 centres educatius de tota la província d'Alacant, van participar en la 17ª edició del Concurs de Tallers Didàctics del MUA. Entre ells 108 alumnes van ser premiats per la seua imaginació i creativitat. El 17 de juny va tenir lloc el lliurament de premis i la inauguració de l'exposició dels treballs seleccionats.\nEntre setembre de 2015 i agost de 2016, 9.475 persones van participar en les diverses activitats programades per l'equip educatiu del MUA. Estàs activitats estaven orientades a públic general, estudiants universitaris de diverses àrees d'estudi, així com alumnes d'educació especial, infantil, primària, secundària, batxillerat i cicles formatives.\nConveni signat amb la Facultat de Filosofia i Lletres de la UA per a la realització de pràctiques de dos alumnes del Grau d'Humanitats.\nConveni de col·laboració amb l'IES. Figueras Pacheco d'Alacant per a la realització de pràctiques d'un alumne del Cicle formatiu d'Animació Sociocultural.\nConveni signat amb la Fiscalia Provincial d'Alacant per a l'engegada d'un programa de mediació en matèria d'intervenció socioeducativa i execució de mesures de mitjà obert amb menors infractors. A aquest efecte, durant el curs 16/17, el MUA va acollir a un menor que colaboraró en el desenvolupament de les activitats del museu.\nLa memòria d'un lloc de memòria democràtica. Els targetes postals del momument als Màrtirs de la Llibertat d'Alacant. José Miguel Santacreu. Museu de la Universitat d'Alacant, 2016.\n+ Plus 2016. II Residències formatives de creació i recerca artística del MUA. Alacant: Museu de la Universitat d'Alacant, 2016 (publicació on-line)\n.Genoarquitecturas. Inestablos. Lidó Rico. Alacant: Museu de la Universitat d'Alacant, 2016\nHipocamps. Alacant: Museu de la Universitat d'Alacant, 2016.\nDel morat al negre: Violència de gènere a través de premsa gràfica alacantina. Alacant: Ajuntament d'Alacant, Regidoria d'Igualtat, Museu de la Universitat d'Alacant, 2016 (coeditores).\nPoema envasat al buit. Rafael Maestro. Alacant: Museu de la Universitat d'Alacant, 2017.\nArcadi Blasco. Art, Arquitectura i Memòria (1954-1974). Alacant: Museu de la Universitat d'Alacant, 2017.\nXI Convocatòria d'Arts Visuals mulier, mulieris. Alacant: Museu de la Universitat d'Alacant, 2017.\nEAC. XVII Concurse Trobades d'Art Contemporani. Alacant: Institut Alacantí de Cultura "Juan Gil-Albert", Museu de la Universitat d'Alacant, 2017 (co-editors).\nTotal d'assistència 16/17\n- Setembre: 1.039\n- Novembre: 4.485\n- Desembre: 1.265\n- Gener: 1.018\n- Febrer: 3.945\n- Març: 4.298\n- Maig: 3.120\n- Juny: 2.332\n- Juliol: 1.083\nÚltima actualització: 8-Maig-2018 19:18:39


BalearWeb :: Veure tema - SANTJOANWEB.COM : Festes de Sant Joan Ciutadella - web 2005\nSANTJOANWEB.COM : Festes de Sant Joan Ciutadella - web 2005\nPublicat: Dt Mai 17, 2005 2:39 pm Assumpte: SANTJOANWEB.COM : Festes de Sant Joan Ciutadella - web 2005\nSant Joan ja és a prop i com molt bé sabeu l'any passat vam estrenar sa web santjoan.tk amb una resposta i un suport per tots vosaltres essencial i espectacular del que estic encantat.\nLa web ha fet el seu primer aniversari i per a celebrar-ho hem dissenyat un portal web nou amb molts més contiguts i un nou disseny que esper vos agradi.\nEl portal compta amb col-laboracions de personatges com Pau Faner, Lopez Casasnovas, Florit Nin i Florenci Sastre, entre d'altres. A més compta amb més de 200 fotos, fòrum, enquesta, postals, agenda de festa, multimèdia i els esperats Logos i Melodies de Sant Joan per a posar-vos al vostre mòbil, entre d'altres seccions.\nEscric aquest missatge per ressaltar la principal novetat, la web ara es troba WWW.SANTJOANWEB.COM\nLa nova adreça és SANTJOANWEB.COM i des d'allà podrem començar a fer festa des d'internet.\nEsper que tots faguem festa des d'internet i per començar a fer-ne sols demàn visiteu la web i reenvieu aquest mail i la nova adreça de la web, SANTJOANWEB.COM, a totes les persones que creis poden està interessades en visitar la web i enamorades de les festes de Sant Joan de Ciutadella.\nGràcies per tot amics! Sort i ventura, i a santjoanweb.com ens trobarem!\n"se veu se sent, sant joan està present a SANTJOANWEB.COM"


Lira d'Iris < >\nNotes del director "Lira d'Iris"\nEs difícil trobar com explicar aquesta obra sense entrar en formalismes i tecnicismes que poc o res interesen als instrumentistes, pero vaig a intentar comentar algunes coses que pots destacar de l'obra i que pots explicar fácilment.\nL'obra és a mode de Poema Simfònic, molt lliure amb la seua forma. Els temes van entrellaçant-se i contrapuntejant, amb una evolució continua. No hi ha cap repetició, no hi ha reexposicions, pareix com si tot apareguera de nou, com si tot fos la primera volta, però la realitat és que tot està desde el principi, tot es un "triangle" temàtic i tonal.\nSón tres els temes principals i tres les tonalitats. Un triangle perfecte, d'unió i al mateix temps de contrast. Ab-C-E, tres tonalitats a distancia de tercera major, formen aquest nexe tonal, un entramat complementat equilibrat per a l'aparició de cada tema.\nL'obra es un recorregut de colors, un "arc iris" de llum. Es eixa la manera de tocar "Lira d'Iris" amb el joc de la llum i dels colors sempre present. Comença fosca, i poc a poc va agafant llum, fins el climax final.\nEs molt important el "fondo" de l'obra, la textura en l'instrumentació de cada moment, allò que pasa i l'oit no li dona importancia és realment lo més important de Lira d'Iris, i no tant els temes o les melodies, perque en eixos planos ocults està l'encant d'aquesta obra. Un tema comença, amb un sabor, amb un color, amb un sentiment i poc a poc, de forma camaleonica, acaba siguent algo totalment diferent al principi.\nLa tematica, son tres temes molt coneguts per al poble de Sagunt, però la idea no es ubicar-los en el seu lloc natural, més be, el contrari, desubicar-los per a buscar en l'oient la sorpresa. Imagineu-vos els temes de Valencia, el Fallero i Paquito el Xocolatero, fora de la forma de pasodoble, i totalment desenfocats de la seua apariencia coneguda. Eixa és la idea de "Lira d'Iris", confundir l'oient que sap estar escoltant alguna cosa que coneix però que quan se'n adona, ha passat i està en altre lloc, preguntat-se de nou "i aço, a que me sona?"\nBuscar l'originalitat es molt difícil, buscar que algo teu sone a nou pot crear una ansietat que te faça arriscar més del conter i sols per ser diferent buscar l'artifici indiscriminat. Es més facil, algo ja conegut, desenfocar-ho, cambiar amb tots els mitjans compositius posibles un "tema" conegut i que parega nou, original. Eixa es la idea compositiva de "Lira d'Iris".\nA mi m'agrada moltisim alguns detalls que poden passar desapercebut. Primer el doble final. La Coda es repeteix dos voltes, la primera compas 316-323 on pareix que Do major siga la tonica final. Pero no, es Mi, en el final de l'obra l'ultima tonica.\nAltra cosa que m'agrada molt es tam-tam del compas 334, que obri la sonoritat de la banda i camvia el sabor melancolic i trist de la primera part del cant de l'himne del patrons a la part més "marcial" i d'estil "anglés" a partir d'ahí amb les trompetes com a protagonistes.\nLa part del "Funebre", és l'unica part que s'escolta un troset de la meua música, la marxa de la "Vera Creu", es sense dubte per a mi, la part mes emocionant, l'unica part descriptiva, que intenta ubicar-mos en els carrers de Sagunt, amb el pas de la processó de Divendres Sant.


L’Ajuntament d’Alcúdia vol que es pugui fer lloguer turístic 360 dies l’any en el centre i l’eixample\nHa estat un dels primers ajuntaments a entregar al Consell de Mallorca l’informe tècnic per a la delimitació de les zones aptes per al lloguer turístic i es basa, principalment, en una correcció de la taula d’indicadors\n2 min. Palma 12/03/2018 22:00\n651x366 L’Ajuntament d’Alcúdia vol que es pugui fer lloguer turístic 360 dies l’any en el centre i l’eixample. L’Ajuntament d’Alcúdia vol que es pugui fer lloguer turístic 360 dies l’any en el centre i l’eixample.\nL'Ajuntament d’Alcúdia ha estat un dels primers a presentar l’informe tècnic sobre lloguer turístic al Consell de Mallorca, el qual, una vegada presentada la zonificiació, ha donat un mes als ajuntaments per fer-hi consideracions.\nAlcúdia basa totes les condicions a una correcció de la taula d’indicadors del Consell de Mallorca que llança xifres irreals sobre el municipi. Segons explica l’informe presentat, els indicadors del Consell són la densitat, la caracterització, l’accés a l’habitatge i el reequilibri territorial, i no té en compte ni el marge d’error ni la realitat de l’Ajuntament.\nPer aquest motiu, des d’Alcúdia demanen que el lloguer turístic es pugui fer tant en el centre històric com a l’eixample, a l’habitatge principal i al secundari, durant 360 dies l’any.\nD’altra banda, l’Ajuntament considera que, en funció dels nous nivells –o situacions– que sorgeixin de la correcció de les taules d’indicadors, s’hauria d’aplicar un règim diferent de durada del lloguer que pot ser de 2, 4, 6 i 12 mesos l’any.\nAlcúdia troba que no s’ha fet una delimitació adequada del model urbanístic ja que, posant per exemple el centre antic, a través del planejament s’ha volgut evitar-ne la degradació, controlar el renou, restaurar edificis, fer una ordenació d’usos comercials i fer carrers per a vianants, mesures que han permès l’obertura d’hotels d’interior i que, consideren, ha de permetre llogar durant més de 60 dies.\nEl document de memòria justificativa assenyala que aquest municipi disposa de 10.607 places turístiques en habitatges, un 8,57% del total de l’illa.


UN DIA A BARCELONA | Institut Antoni Torroja\nDept. Visibilitat i Comunicació04/04/13\nDesprés dels exàmens trimestrals, els alumnes de segon de batxillerat van anar fins a Barcelona el dia 6 de març per realitzar activitats diferents.\nEn arribar a Barcelona, es van dividir. Els alumnes del batxillerat científic i tecnològic juntament amb la Josefina Boquet i la Jordina, van anar al Cosmocaixa. Els que cursen el social i l’humanístic van fer cap al Museu Nacional d’Art de Catalunya amb la Teresa Porredon, on varen veure diferents obres que estaven estudiant com La Vicaria o Els Primers Freds. També van poder observar altres obres que estudiarien més tard i que formen part del temari de selectivitat com per exemple Nit de Lluna de Leandre Cristòfol.\nUn cop acabades les dues visites, es van reunir al Maremagnum per dinar. Després d’haver menjat, van anar al Museu d’Història de Catalunya on van fer unes activitats de la selectivitat amb ajuda de la informació que proporcionava el museu.\nPer finalitzar, van anar a veure un musical, que la companyia Dagoll Dagom va tirar endavant, anomenat La família irreal representat per diferents actors que surten al Polònia.\nVan tornar tard cap a Cervera, contents desprès de la gran excursió cultural i d’entreteniment.\nCurs 2012-2013 Batxillerat, naturals, socials, sortida, tutoria 0