Doctor, no podem tenir fills (I) La República\nSegons les estadístiques, un 15% de les parelles en edat reproductiva ténen dificultats per aconseguir un embaràs. L’esterilitat, concepte que es defineix com la manca de capacitat per quedar gestant […]\nSegons les estadístiques, un 15% de les parelles en edat reproductiva ténen dificultats per aconseguir un embaràs.\nL’esterilitat, concepte que es defineix com la manca de capacitat per quedar gestant després d’un any mantenint relacions sexuals periòdiques i sense protecció anticonceptiva, és un fenòmen propi de la nostre societat, on sembla que la incidència és cada cop major. D’entre altres factors socials que afavoreixen aquest fet, trobem l’augment de l’edat en la que es comença a buscar l’embaràs, la disminució de la qualitat seminal o el probable efecte de tòxics ambientals als que ens exposem.\nPel que fa a les causes de l’esterilitat, s’estima que en un 40% dels casos són d’orígen femení, en un altre 40% d’orígen masculí i que en un 20% dels casos la causa és una incompatibilitat entre els membres de la parella.\nEntre les causes femenines que poden causar esterilitat trobem principalment l’edat de la dona, que fa disminuïr la quantitat i la qualitat de la reserva ovàrica de la que disposa en el moment en què pretén concebre. També són causes rellevants les anomalies en els nivells hormonals que causen transtorns ovulatoris o la endometriosi. Aquesta darrera, que correspon a la migració per part de cèl•lules provinents de l’úter a teixits situats fora d’aquest, pot causar una disminució de la qualitat oocitària així com de la funcionalitat de les trompes de Fal•lopi.\nPel que fa a les causes masculines, més enllà de les patologies de caràcter sexual que no permeten tenir unes relacions sexuals correctes, trobem principalment la disminució en la qualitat seminal. Aquesta disminució pot afectar tant al nombre total d’espermatozoides de l’ejaculat, a la qualitat del moviment que aquests presenten o a ambdues característiques alhora. Existeixen estudis que fan referència a la qualitat de la càrrega genètica que porten aquests espermatozoides, a banda de la seva quantitat i del moviment que presentin, però la seva indicació està restringida a casos concrets.\nAl contrari del que vèiem en la dona, en l’home sembla que el pas dels anys no té un efecte tant important sobre la fertilitat.\nEl concepte de causes d’orígen mixte engloba aquells casos, cada vegada més freqüents a la consulta per esterilitat, en què ambdós membres de la parella pateixen alguna patologia lleu, que per sí sola no podria justificar una situació d’esterilitat, però en trobar-se en ambdós membres de la parella es potencien i dificulten notablement la fertilitat de la mateixa.\nDeterminar les proves diagnòstiques necessàries així com la conducta a seguir, requereix tenir en compte l’historial i la edat de cadascun dels membres de la parella. En tot cas, cal començar l’estudi per aquelles proves que, essent les més bàsiques i senzilles de realitzar, ens aportin una major quantitat d’informació.\nDonada la importància d’un estudi complert de la parella, que ens guiarà sobre si és necessari dur a terme tractaments de reproducció assistida o no i sobre quins serien els més adients en el cas que fos necessari aplicar-los, aquest tema serà tractat properament en aquesta mateixa secció.


Quines són les companyies australianes més grans? | Absolut Viatges\nQuines són les companyies australianes més grans?\nLuis Martínez | | Austràlia\nQuines són les companyies australianes més grans? Aquesta pregunta és poc freqüent a l'marge dels cercles econòmics especialitzats. En això influeix el fet que el país oceànic ens sembla molt llunyà i és poc el que sabem d'ell.\nNo obstant això, has de saber que Austràlia posseeix una renda per càpita superior a la d'Alemanya, Regne Unit i França. A més, ocupa el segon lloc, després Noruega, En el Índex de Desenvolupament Humà i el sisè lloc en el de qualitat de vida elaborat per la revista 'The Economist'. Per tot això, saber quines són les companyies australianes més grans és important en un món globalitzat com l'actual.\n1 Quines són les companyies australianes més grans? De la mineria a la banca passant per la salut\n1.2 Banc de la Commonwealth d'Austràlia\n1.3 Riu Negre Group\n1.7 Westfarmers, un minorista entre les companyies australianes més grans\n1.10 Amcor Limited, embalatge per crear una de les companyies australianes més grans\nQuines són les companyies australianes més grans? De la mineria a la banca passant per la salut\nLes més grans empreses australianes abasten diferents sectors de l'economia, però totes tenen en comú una enorme puixança en els seus respectius àmbits d'actuació. Anem a mostrar algunes d'aquestes companyies.\nEs tracta d' una de les empreses mineres més grans de el món. Va néixer el 2001 de la fusió de la britànica Bilió i l'australiana Broken Hill propietary. El seu central es troba en Melbourne, Però compta amb delegacions a vint països, en els quals extreu minerals com el ferro, els diamants, el níquel i fins i tot la bauxita.\nL'any passat va declarar uns ingressos que van rondar els 46 milions de dòlars, Amb un benefici aproximat d'una mica menys de la meitat, entorn als 20 milions de dòlars.\nUna sucursal de Commonwealth Bank of Australia\nBanc de la Commonwealth d'Austràlia\nCom pots apreciar pel seu nom, és un banc que opera, no només al país oceànic, sinó també en tots els altres de la zona, així com en Àsia i fins i tot en Estats Units y Gran Bretanya.\nEn dura competència amb l'altre gran banc de país, el Nacional d'Austràlia, Commonwealth és més gran que aquell per capitalització. L'any passat va declarar uns ingressos que van rondar els 30 bilions de dòlars australians, És a dir, aproximadament 45 mil milions d'èuros.\nRiu Negre Group\nTornem a les activitats mineres per a parlar-te d'aquesta empresa que també figura entre les companyies australianes més grans. La seva seu central encara està a Londres, però que va néixer de la fusió de la britànica Riu Negre-Zinc Corporation, Amb mines a Espanya, i l'australiana Conzinc Riu Negre.\nEs l'empresa d'extracció de carbó més gran de món i fa uns anys va intentar ser comprada per BHP Billion, de la qual acabem de parlar-te. No obstant això, l'operació no es va dur a terme. El 2020, Riu Negre Group va declarar uns ingressos de gairebé 45 milions de dòlars nord-americans.\nOcupa un dels primers llocs en la classificació d'empreses de biotecnologia. Entre les seves àrees de producció es troba la de les vacunes, tan d'actualitat avui dia, però també productes derivats de l'plasma i altres de regeneració cel·lular. Va ser creada el 1916 pel propi govern australià, però es va privatitzar el 1994.\nDóna feina a 25 000 persones i l'any passat va tenir uns ingressos de gairebé 10 milions de dòlars dels quals gairebé dos mil van ser beneficis. Respecte a la seva capitalització en el mercat, té un valor de 145 mil milions de dòlars.\nOficina de Westpac Banking\nNovament apareix un banc en aquest llistat que respon a quines són les companyies australianes més grans. Fundat el 1817, Western Pacific (Significat de Westpac) es dedica tant a la banca tradicional com a la comercial i de negocis, la gestió de patrimonis i la institucional.\nTambé compta amb sucursals a Nova Zelanda. Respecte al seu valor capitalitzat al mercat, és de gairebé 90 milions de dòlars australians. Els seus ingressos bruts el 2020 van ser gairebé 22 i el benefici va rondar els quatre milions de dòlars d'Austràlia. Quant als seus empleats, compta amb uns 40 mil.\nTambé l'activitat d'aquesta empresa té a veure amb la banca, encara que si escau amb la de inversions. Té presència a 25 països i compta amb més de 14 mil empleats. és l'administrador d'actius d'infraestructura més gran de la planeta, Ja que gestiona al voltant a 495 milions de dòlars en aquest tipus d'actius.\nLa seva capitalització de mercat és de gairebé 53 mil milions i va, el 2020, va declarar entorn als tres mil milions de dòlars de beneficis. Tan puixant és aquesta companyia que els mitjans de comunicació australians la van batejar com «la Fàbrica Milionària».\nWestfarmers, un minorista entre les companyies australianes més grans\nSi les companyies anteriors es dedicaven a temes miners, bancaris i de salut, aquesta ho fa a l' comerç minorista. En concret, ven productes químics i industrials, fertilitzants i, des que va adquirir el grup Cols, també alimentació.\nSupermercat de Cols Group, filial de Westfarmers\nFundada el 1914 com a cooperativa d'agricultors, actualment dóna feina a més de cent mil persones. El 2020 va tenir uns ingressos bruts de gairebé 31 milions de dòlars, Amb un benefici aproximat de al voltant de dues.\nNo podia faltar en aquesta llista sobre quines són les companyies australianes més grans una dedicada a les telecomunicacions. Concretament comercialitza serveis de telefonia fixa i mòbil, Internet i televisió de pagament. És la més important de totes operen al país oceànic, amb una capitalització borsària de gairebé 45 milions de dòlars.\nEn 2019 comptava amb uns 26 000 empleats i els seus ingressos anuals bruts ronden els 30 mil milions de dòlars per obtenir un benefici net de gairebé quatre.\nAustràlia és un país enorme, amb més de set milions de quilòmetres quadrats. Per això, no et estranyarà que una companyia dedicada a la construcció i explotació d'autopistes figuri entre les més grans de país.\nA més, Transurban també opera a Canadà y Estats Units. La seva capitalització borsària és d'uns 43 milions de dòlars i va ser creada el 1996. Actualment, té uns 1500 empleats i uns ingressos bruts que ronden els 3 mil milions de dòlars amb un benefici net al voltant dels mil.\nBotiga de telefonia de Telstra\nAmcor Limited, embalatge per crear una de les companyies australianes més grans\nTambé aquesta companyia es dedica a el transport, si bé en el seu cas a el sector de l'embalatge. Està present en quaranta països, entre ells Espanya, I té un valor de mercat de gairebé 27 milions de dòlars. Compta amb uns 35 000 empleats i uns ingressos bruts de gairebé 10 milions de dòlars, Mentre que el benefici net se situa entorn als 1500 milions.\nEn conclusió, si et preguntaves quines són les companyies australianes més grans, Ja has vist que pertanyen, fonamentalment, a sectors com la mineria, la banca i els transports. No obstant això, altres empreses de gran envergadura, com CLS Limited, Es dediquen a la fabricació de productes sanitaris o, com Goodman Group, A el món dels negocis immobiliaris.\nRuta completa cap a l'article: Absolut Viatges » Quines són les companyies australianes més grans?\nInvents científics i tecnològics australians\nEl Dia de la Mare a Rússia


Gastronomia Salvatge i Cuina Silvestre: 2017\nPublicat per Gastronomia Salvatge, by Montserrat Enrich a 12:27:00 Cap comentari:\nPublicat per Gastronomia Salvatge, by Montserrat Enrich a 19:05:00 Cap comentari:\nAquí us deixo una recepta de Sopa freda d'ametllons, per aprofitar-los ara que estan al seu punt.\nUna fórmula refrescant per començar un àpat, i que entra molt be amb aquesta calor.\nTrencar i pelar els ametllons és entretingut, però som en temps de vacances i hi sol haver quitxalla ociosa a casa...\nVeureu que el resultat val la pena. Es una preparació que cal iniciar-la la nit abans, remullant les ametlles¡\n80 ametllons pelats\n4 grans d'all petits\nsal, oli i unes\nEls ametllons pelats i sencers els posarem en remull una hora, per tal que perdin els fitats.\nDesprés, els escorrem, els posem en el pot de la batedora, amb l'aigua justa perquè els cobreixi, i els triturem.\nGuardem aquesta barreja a la nevera tota la nit.\nL'endemà hi afegim el meló trinxat, i els alls, picats al morter, i als quals prèviament haurem tret el germen intern.\nHo triturem tot, posem la sal i un raig d'oli i 4 fulletes de menta.\nEs deixa reposar una estona a la nevera abans de consumir-lo ben fred.\nPublicat per Gastronomia Salvatge, by Montserrat Enrich a 0:11:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: AMETLLES TENDRES, AMETLLONS\nPublicat per Gastronomia Salvatge, by Montserrat Enrich a 12:59:00 Cap comentari:\nPublicat per Gastronomia Salvatge, by Montserrat Enrich a 22:28:00 Cap comentari:\nPublicat per Gastronomia Salvatge, by Montserrat Enrich a 9:05:00 1 comentari:\nPublicat per Gastronomia Salvatge, by Montserrat Enrich a 23:28:00 Cap comentari:\nPublicat per Gastronomia Salvatge, by Montserrat Enrich a 18:07:00 Cap comentari:


02/02/15. Seguretat Social assegurada. - Gironès per la independència\n02/02/15. Seguretat Social assegurada.\nL'embrió de l'organisme, que han pactat CiU i ERC, començarà a funcionar aquest any\nEl país té un saldo positiu de 24.000 milions en aquest àmbit i les pensions i les necessitats socials estarien garantides\n02/02/15 02:00\t- BARCELONA - MARC BATALLER\nde 3.200 euros\nEl nou ens ha estat batejat com l'agència catalana de la protecció social\n“Gairebé més important que la hisenda pròpia, és la Seguretat Social. Aquí sí que hi hem de treballar a fons.” La reflexió d'un dels diputats que ha participat en les negociacions pels pressupostos entre CIU i ERC demostra la transcendència d'aquesta estructura d'estat, que des del minut zero ha de garantir la continuïtat de les pensions i altres prestacions socials, com ara les d'atur. Ningú entendria que en una Catalunya independent no es poguessin cobrir aquestes necessitats durant mesos. Però tots els estudis de la Generalitat constaten que estarien garantides sense cap problema, ja que, per exemple, els últims anys el país ha tingut un saldo positiu en aquest àmbit de 24.000 milions d'euros. L'embrió d'aquesta maquinària ha de començar a funcionar enguany, segons s'ha acordat en els comptes que s'aprovaran aquesta setmana, sempre que el PP no els impugni al Consell de Garanties.\nEls nacionalistes i els republicans han batejat la nova entitat com l'agència catalana de la protecció social i d'aquí a cinc mesos l'executiu català ha d'haver redactat la llei que la regeixi. En un primer moment aglutinarà les funcions que ja té transferides pel govern espanyol i que a hores d'ara estan repartides en diversos departaments i, de mica en mica, s'anirà preparant per assumir les competències que tenen els estats independents. Una de les que més preocupa a la societat és la de les pensions. Actualment, segons dades del ministre espanyol, el mes de gener hi havia 1,6 milions de pensions a Catalunya, un 1,2% més que l'any passat, i d'aquestes les més importants eren les de jubilació, que superen per poc el milió. En global la pensió mitjana se situava a Catalunya en 910,31 euros i a l'Estat, en 879,52. El PP sovint difon el discurs de la por i manté que les prestacions perillarien amb la secessió de Catalunya, però la realitat mostra el contrari.\nPer començar s'ha de tenir en compte que el sistema que s'utilitza a l'Estat espanyol i també en un futur estat català és el de repartiment, és a dir, les cotitzacions dels treballadors d'avui financen els jubilats i altres pensionistes, com ara les vídues i els orfes. “Ni el govern espanyol ni la Seguretat Social espanyola tenen els diners que serviran per pagar les pensions dels jubilats de demà i, per tant, no tenen capacitat per evitar que els jubilats catalans cobrin en cas d'independència”, explica el Col·lectiu Wilson en un informe.\nAquest argument es complementa amb la fredor de les xifres, que també donen la raó als partidaris de l'estat propi. Des del 1995 fins al 2011 s'ha calculat el saldo de Catalunya i l'Estat amb la Seguretat Social. Es tracta d'una operació senzilla: si el que aporten els ciutadans en cotitzacions és superior al que es gasta en prestacions la balança és positiva i, a l'inrevés, negativa.\nEn aquests anys, Catalunya suma 24.126 milions d'euros de més, mentre que l'Estat acumula un dèficit de 82.704 milions. Per persona això suposa 3.200 euros positius a Catalunya i 1.735 negatius a Espanya. El país, doncs, ha aportat més del que ha rebut, una situació semblant a la del dèficit fiscal.\nL'escenari s'entén perquè, generalment, a Catalunya hi ha hagut més ocupats que a la resta de l'Estat –ara mateix la taxa de l'atur català està al 19,90% i l'espanyol, al 23,70%– i els sous també són més elevats. A causa de la crisi, però, els últims tres anys Catalunya també ha entrat en saldo negatiu i el 2011 va arribar als -2.876 milions.\nEl Consell Assessor per a la Transició Nacional (CATN), que ha fet un extens estudi sobre la Seguretat Social catalana, indica que la tessitura no és preocupant. Si la independència és pactada amb La Moncloa hi hauria d'haver el repartiment d'actius i passius i una part del fons hauria de ser transferit al govern català i els diners servirien per eixugar el dèficit. En aquest sentit, la població catalana representa un 16% de l'espanyola i aporta gairebé un 30% a la bossa comuna. Però el CATN també avalua la possibilitat que no hi hagi acord amb Espanya i llavors Catalunya podria assumir igualment el forat amb el superàvit que tindria una hisenda pròpia.\nSegons les estimacions, si Catalunya hagués estat independent entre el 2006 i el 2011, un cop cobertes les despeses, hauria disposat d'uns ingressos anuals d'11.000 milions, que podrien anar a l'agència catalana de la protecció social.\nUn esquelet important\nEl CATN subratlla en el seu informe que el cobrament de les pensions i altres prestacions ha d'estar assegurat “des del primer moment” i “en les mateixes condicions que fins ara, sigui quin sigui l'escenari en què es desenvolupi el procés d'independència”. És per aquest motiu que reclama que l'agència es posi en marxa al més aviat possible i també planteja com ha de ser l'esquelet. Hauria de tenir una plantilla d'unes quatre mil persones; la despesa de personal seria de 130 milions i disposaria de prop de dues-centes oficines i dependències. De moment, però, el pressupost d'enguany només inclou un petit pas i la partida és de 700.000 euros.\nEn aquest context l'executiu català sempre ha reiterat que la Seguretat Social catalana serà viable al cent per cent i milloraria l'actual: “Catalunya podria tenir un sistema propi, que podria pagar les pensions i totes les prestacions, i a més pagar-les millor”, assegurava el mes de maig el conseller d'Empresa i Ocupació, Felip Puig, al Parlament.\nDades compartides amb l'Estat?\nPer poder pagar els 1,6 milions de pensionistes catalans, el govern haurà de tenir totes les seves dades. El Consell Assessor per a la Transició Nacional (CATN) recorda que la Seguretat Social espanyola i la catalana que es creï haurien de tenir interès a facilitar-se la informació perquè no hi hagi duplicitats, però tampoc no es pot descartar que hi hagi hostilitats i una col·laboració nul·la per part de Madrid. En aquest cas, segons el CATN, Catalunya podria prendre mesures d'urgència com per exemple demanar als bancs la darrera nòmina de pensions que haguessin abonat als seus clients per tal de pagar una quantitat igual o superior i mentrestant s'aniria refent la base de dades.


L’1% de la població mundial té el 46% de la riquesa. El 70% més pobre en té menys del 3%. La desigualtat seria suportable si hi hagués raons sòlides per pensar que progressivament viurem millor, que els...\nEn tot judici hi ha una relació entre aquests dos conceptes -forma i fons-, però un sempre ha de tenir prioritat sobre l’altre. Si la forma fos determinant, només la manera d’actuar o argumentar podria...\nQuan les coses no acaben de sortir com voldríem, es poden jutjar des de la perspectiva optimista o pessimista. És millor l’optimista, tant per a un mateix com per als objectius que es persegueixen. No s’ha...\n“Al càndid ciutadà li he de confessar que, si la política de govern en qüestions vitals que afecten a tothom ha de ser irrevocablement fixada per les decisions del Tribunal Suprem [...], el poble perdrà la...\n“Tot home que hagi de viure sota un govern primer ha d’acceptar-lo amb el seu consentiment ferm i explícit”. Ho va dir Thomas Rainsborough el 1647, després de la revolució que va donar lloc al naixement de...\nLa negociació d’ERC amb el PSOE per a la investidura del Sr.Pedro Sánchez és una oportunitat i un risc, tant per a un partit com per a l’altre. És una negociació teòricament de suma zero. Tot el que guanyi...\n“Estem cansats de la retòrica que ens impedeix avançar i fa inviable la negociació directa a l’Orient Mitjà”. Ho va dir el juliol passat Jason Greenblatt, enviat especial dels EUA per a les negociacions...\nEl febrer del 1946 George Kennan, chargé d’affaires de l’ambaixada dels EUA a Moscou, va enviar un llarg telegrama, the Long Telegram, a Washington que va configurar la política americana durant mig segle,...\nLa passada setmana vaig escriure un article que tenia per títol “Equivocar-se molt”. El subjecte era el president Pedro Sánchez. Hi he pensat. M’explico. Permetin-me un petit excurs. En càlcul...\nEquivocar-se implica reconèixer que el que s’ha fet o s’ha dit no convé, no ajuda a aconseguir el que es vol, produeix l’efecte contrari del desitjat, antagonitza l’adversari, ofèn el col·laborador, no fa...\nPortem anys sentint la importància de mantenir la Constitució del 1978 i el perill i dany que es deriva de violentar-la intentant impulsar propostes polítiques que vagin més enllà del seu compliment...\nAnem a unes noves eleccions. Com diu Josep Maria Vallès (El País, 18/09), “Podem tornar al punt de partida, amb condicions parlamentàries no gaire diferents de les actuals i amb resistències renovades a...\nA l’Àfrica subsahariana, del 2010 al 2014, van tenir lloc nou canvis de govern sense violència. Del 2015 al 2019, 26. Dels 49 caps de govern del 2015 en queden 22 el 2019. La política, i no la força, arriba...\nNo se sap exactament el dany que suposarà per al Regne Unit sortir de la UE, però s’ha estimat. Un 8% del PIB si no hi ha acord i entre el 4% i el 5% amb acord, segons el Banc d’Anglaterra i l’FMI. L’efecte...\nEl Parlament britànic ha rebutjat per votació formal la sortida del Regne Unit de la UE sense acord. És a dir, sense pacte per al comerç mutu, sense un estatus per als ciutadans europeus al Regne Unit i...\nL’acusació de l’esquerra sobre la ciència és que és essencialment reduccionista. “Tot l’Univers, inclosa tota la conducta humana, pot explicar-se en referència a processos físics deterministes, mesurables...\nEl 23 de juliol de 1931 es va anunciar el referèndum de l’Estatut de Catalunya aprovat a les Corts de la República com a conseqüència de la negociació de l’abril, quan, instaurada la República a Espanya i...\nQuan els conflictes cristal·litzen i el resultat no és clar o s’allarga en el temps, cal consistència en el que es vol i, sobretot per la part feble del conflicte, no ultrapassar límits que poden desfermar...\nEspanya no és morta, encara que per a alguns independentistes és un estat en descomposició, que no vol actuar segons els principis d’un estat de dret, que ha vist com estats democràtics com Alemanya, el...\nL’abril del 1989 el líder polític Hu Yaobang mor d’un atac de cor. Havia estat secretari general del Partit Comunista Xinès i en va ser expulsat per “massa liberal”. Milers d’estudiants s’apleguen a la...\nL’actuació política i militar de Rússia en relació a Ucraïna, la guerra de Síria i els refugiats justifiquen fer la pregunta que fa de títol a aquest article. Recuperem unes declaracions del president...\nPer la reducció de la confrontació a Catalunya, per la integració de les visions diverses i divergents del problema català, les eleccions eren i són una bona plataforma, però calia i cal intel·ligència i...\nL’excusa i la raó\nEls partits polítics han de donar explicació dels seus actes. Actes que es justifiquen pel servei públic que donen i la defensa de la ideologia que professen. Els partits viuen del suport que aconsegueixen...\n“...i es fa més evident la deserció d’una república que no existeix i que comença a semblar cada vegada més fosca i menys democràtica. Perquè aquesta democràcia popular i assembleària, sense lleis ni...\nEuropa està en equilibri i en pau des de fa 70 anys per quatre factors. Pel compromís dels EUA amb la seguretat i la defensa d’Europa; per la llibertat de comerç i el mercat únic; per la democràcia, que ha...\nLes grans potències mundials fins al segle XX eren -a Europa- França, el Regne Unit, Alemanya... La base de la seva força econòmica i política era la indústria de la metròpoli, producte de la revolució...\nPrimer es fa veure que la realitat és una i no pot ser d’una altra manera. El bé és el que existeix, no és legítim voler-lo canviar, és inevitable; és més, aquest bé creixerà i s’expandirà. Després,...\nVa ser el filòsof Baruch Spinoza, del segle XVII, holandès, jueu expulsat d’Espanya, el que va distingir entre acció i passió. “Quan en nosaltres o fora de nosaltres passa quelcom de què som causa [...] que...\nLa política àmplia i confusa\n“Contamos con el apoyo de las clases acomodadas, con los amantes del orden, los ardientes partidarios de las libertades individuales, con el apoyo de los ministros del altar interesados antes que nadie en...\n“No és possible entendre aquells que odiem” James Russell, 1848 Quan les circumstàncies polítiques són complexes, quan són extremes, quan els problemes semblen insuperables, quan la ciutadania d’un estat...


Variacions Enigma - Les Arts\nPremi Concurs Iturbi\nLes entrades per al concert són totalment gratuïtes i estan disponibles en les dependències de la Diputació de València, a través de dos sistemes de reserva i recollida personal. Per un costat, les persones interessades poden demanar indicacions al telèfon d’informació de “La Batlia respon. Tel. 96 388 25 25”, on els indicaran el moment de passar a per les entrades en Plaça de Manises. Per un altre, també hi ha la possibilitat de passar directament pel punt d’informació del Centre Museístic La Beneficència, del carrer Corona, 36, sense reserva prèvia.\nDuració aproximada: 1 h 45 m\nPríncep Igor (obertura)\nConcert per a piano número 2\nFatima Dzusova, piano (guanyadora Premi Iturbi 2017)


Biblioteca Marta Mata de l'escola Orlandai: La nova biblioteca pública de Sarrià\nRecordeu quan el 2011 reclamàvem una biblioteca a Sarrià?\nRecordeu que l'agost del 2013 ens semblava que aviat seria una realitat?\nRecordeu que el novembre del 2014 l'Ajuntament de Districte ens va dir que ja teníem projecte i que les obres s'iniciaven el 2015?\nDoncs, com que el més calent és a l'aigüera, l'Associació de Veïns de Sarrià ens convoca demà, dia de Sant Jordi, a una acció reivindicativa a la plaça de Sarrià.\nNosaltres hi serem. Veniu!


“La biblioteca escolar dota els estudiants amb les eines que els permetran d’aprendre al llarg de tota la seva vida i desenvolupar la seva imaginació, fent possible així que esdevinguin ciutadans responsables.”\n“La biblioteca escolar ofereix serveis d’aprenentatge, llibres i altres recursos a tots els membres de la comunitat escolar per tal que desenvolupin el pensament crític i utilitzin de manera eficaç la informació en qualsevol suport i format.”\n“Els serveis de la biblioteca escolar s’han d’adreçar de la mateixa manera a tots els membres de la comunitat escolar, sense distinció d’edat, raça, sexe, religió, nacionalitat, llengua i condició social o professional.”\nIFLA/UNESCO (2000). Manifest de la biblioteca escolar [en línia]. També Disponible a: <http://www.ifla.org/VII/s11/pubs/mani-c.htm > [Consulta: 6.05.2011]


Lluís Feliu: Mala praxi, telemàrqueting i un comerç “espavilat”\nMala praxi, telemàrqueting i un comerç “espavilat”\nFa uns dies l’associació de comerciants de Sant Cugat alertava d’una possible mala praxi per part d’una empresa de telemàrqueting. El cas és que un centre d’estètica de la ciutat va contractar els serveis d’una empresa de telemàrqueting per tal d’oferir “regals” per valor de mil euros.\nSegons sembla, l’empresa va utilitzant el nom de Sant Cugat Comerç amb l’objectiu de generar confiança als possibles clients i quan se’ls preguntava com havien obtingut les dades personals deien que les havien extret de la base de dades de la targeta de fidelització Sant Cugat a la Butxaca.\nNo entraré a valorar el contingut de la promoció ni si els mil euros de regal poden millorar o no l’estètica dels pacients, però el que sí crec molt recomanable és fer una reflexió sobre moltes de les campanyes de màrqueting que coexisteixen amb el nostre dia a dia.\nA les estratègies de màrqueting no tot s’hi val. Per vendre més o millor no podem admetre segons quines pràctiques, i en aquest cas puntual, no crec que sigui Sant Cugat Comerç qui hagi de treure l’entrellat de tot plegat sinó l’empresa que, volent o no, ha contractat els serveis de telemàrqueting d’una empresa que no treballa de forma professional.\nSi aquest centre d’estètica afavoreix aquest tipus de pràctiques comercials ja ens podem imaginar el valor real dels seus “regals”.


El poder de la xarxa - Cave Canem\n17 setembre 2018/6 Comentarios\nEl passat 11 de setembre, Diada Nacional de Catalunya, vaig aixecar-me aviat, vaig agafar la bici i vaig baixar a Barcelona amb els Ferrocarrils de la Generalitat fins l’estació de Provença. D’allà em vaig dirigir al Paral·lel on havia quedat amb una persona per un reportatge que estic preparant i que aviat sortirà publicat a la premsa. Després, sortejant els manters (que sovint no respecten el carril bici), vaig arribar fins a la Barceloneta, al costat de l’Hotel Vela i del Club Natació Barcelona on surto de tant en tant a fer paddle surf, un esport relaxant que recomano a tothom. 13€ llogar una taula durant una hora a Pukas. Vaig menjar un entrepà a un xiringuito de la platja i vaig pujar en bici fins a la Diagonal. No soc de manifestar-me, crec que la darrera vegada va ser en contra de la Guerra del Golf. Però volia veure l’ambient de la Diada, m’interessa com a català i com a periodista polsar el termòmetre de l’independentisme, observar en directe i no a través d’una pantalla el que passa en una manifestació tan nombrosa com les dels darrers anys. Vaig tafanejar per diferents trams de la Diagonal fins arribar a la Illa, on es pot travessar per sota de l’avinguda i passar al costat muntanya. Vaig veure moltes famílies, ambient festiu, moltes banderes, moltes pancartes, molts colors i cap incident. D’allà fins a l’estació de Sarrià amb la bici i cap a casa de nou amb els FF.CC.\nEn arribar a casa vaig estar pensant. I vaig decidir escriure un tuit. Deia literalment això:\n“Sou molts. És cert. I mereixeu tot el respecte. Però no sou tots. I no sou suficients. No sou TOT el poble. Només sou una part. Penseu en la resta. També som molts. I no volem un país partit en dos”, i vaig afegir el hashtag #Diada2018.\nVa ser un tuit molt meditat, amb voluntat de concòrdia i reconciliació, però també amb un doble sentit, era una espècie d’experiment digital per comprovar la reacció de la gent. Per copsar el poder de la xarxa.\nRàpidament es va viralitzar. A data d’avui, quan escric això, porta més de 104.000 impressions (persones que han vist el text), 1.400 likes i 526 retuits. En una setmana he augmentat gairebé 1.000 seguidors i ha ha més 230 comentaris. L’he deixat fixat al meu Timeline i encara genera moviment. No m’havia passat mai. He desactivat les notificacions i vaig intentar contestar tothom però era impossible. Més tard ho vaig penjar també al meu Facebook i es va omplir de seguida de comentaris.\nPràcticament tothom (només dues o tres persones van fer algun comentari sobre l’ambigüitat del text) ha considerat que el tuit estava escrit des de la perspectiva que anomenen “unionista”. La majoria dels lectors del tuit no em coneixen de res. Els que em coneixen saben que he estat molt crític amb l’estratègia independentista però vaig estar afiliat durant 20 anys a un partit catalanista, per tant entenc una part de les reivindicacions del moviment sobiranista. Com he dit, no acostumo a anar a manifestacions i cada cop m’agraden menys les banderes. Conec personalment algun dels polítics empresonats i vaig anar fins a Estremera a visitar-los, i considero injusta la situació de presó preventiva, sens perjudici de les conseqüències penals que puguin tenir les seves accions. Mai rebel·lió, en tot cas.\nLa meva preocupació des de fa temps és la profunda divisió en què es troba immersa la societat catalana. No sé si un referèndum pactat seria ara la solució quan ja hem vist reiteradament en les eleccions que les majories són molt ajustades. No estic en contra de convocar una consulta acordada dins la legalitat, però sí en contra de qualsevol via unilateral i de vulnerar les lleis. I potser seria més raonable dialogar, cedir o esperar a tenir majories més àmplies, com han reiterat els líders d’ERC. Encara més quan hi ha un govern de l’Estat que ha obert el diàleg, crec que cal aprofitar-ho.\nPerò el tuit es podia llegir en el sentit contrari. Feu la prova. El podia haver escrit un independentista convençut. I en canvi, gairebé tothom el va interpretar com una presa de posició contra els manifestants de la Diada. Vaig rebre molts suports, però també insults i retrets. I només vaig invocar “respecte”.\nPer què aquesta interpretació? On és la clau? Doncs jo crec que la paraula-parany, escrita conscientment en majúscules, és “TOT”, en referència al poble català. Si els lectors del meu tuit, sigui quina sigui la seva ideologia, han interpretat que qui parla no és independentista és perquè els líders del moviment sempre parlen en nom de TOT el poble. Han aconseguit imposar no només que són una majoria (fet molt discutible al marge de la representació parlamentària, esbiaixada per la llei electoral), sinó que ells són “el poble”, i la resta de catalans no independentistes ni tant sols són una minoria que cal respectar, és que no compten per a res. I a més a més, si no estàs amb ells, estàs contra ells. No hi ha terme mig, ni equidistància, ni esperit crític. Com em va escriure un periodista de TV3 a qui conec des de fa molts anys, si no veus el que passa “o estàs cec o ets un feixista”, i va comparar la repressió de l’Estat espanyol amb el Tercer Reich o la Sudàfrica de l’Apartheid. Per sort em va dir que preferia pensar que estava cec…\nL’enemic no és l’Estat, malgrat els greus errors comesos. L’enemic és l’odi, la divisió, la imposició del pensament únic. Mai serem un sol poble si només som meitat i meitat, i un referèndum no faria més que certificar aquesta divisió. Un nou Estat, si aquesta fos la voluntat democràtica de la majoria de catalans, no es pot construir amb la meitat en contra. Seria un desastre.\nUns i altres “som molts”. Uns i altres mereixem respecte. Uns i altres hem de pensar en la resta. No ens convé un país partit en dos.\n← Pantalles giratòries\n“Parece que no existimos” →\n6 comentaris a “El poder de la xarxa”\nsetembre 17, 2018 a les 4:07 pm\nAra mateix una meitat de la població està imposant a l’altra pertànyer a un estat del qual se’n vol separar.\nPertànyer a l’actual Estat, si aquesta fos la voluntat democràtica de la majoria de catalans, no es pot construir amb la meitat en contra. Seria un desastre.\nsetembre 17, 2018 a les 4:49 pm\nGràcies Jordi, és una manera de veure-ho que condueix a la mateixa conclusió: el país dividit en dos\nsetembre 17, 2018 a les 8:32 pm\nHome, jo crec que la paraula clau per pensar que no ets independentista és el SOU molts. Per altre banda, si acceptem que hi ha una meitat que no està a favor de la independència (s’hauria de veure en referèndum), hi ha una altra meitat independentista, que ha guanyat les eleccions i que porta anys manifestant-se pacíficament i de manera multitudinària com no s’ha vist mai enlloc, i se’ls està obligant a ser espanyols\nPer tant, l’única manera per desencallar el tema i no discriminar ningú, és donar la veu al poble i que decideixi en un referèndum. Pel que fa a les majories, si creieu que el 51% és massa just, proposeu un llindar del 55%. Per exemple, la pregunta seria vol que catalunya sigui un estat independent? Si més del 55% diu que si, independència. Si el Si queda entre el 45-55% dels vots, estat confederal. I menys del 45% dels vots, estat federal. I amb això es desencalla la situació perfectament, però clar, hi ha d’haver-hi voluntat política\nsetembre 17, 2018 a les 9:20 pm\nSegons els vostres comentaris estem en un atzucac. Estem dividits en dos meitats amb objectius totalment contraposats. La satisfacció d’una meitat és la frustració de l’altre. Per tant l’únic camí possible per mantenir una societat cohesionada és obtenir una solució que no compleixi els objectius de ningú, però que sigui suficient per a que una immensa majoria es trobi còmode. No veig possible posicions maximalistes, s’ha de transaccionar.\nsetembre 18, 2018 a les 1:03 pm\nsetembre 18, 2018 a les 1:51 pm\nGràcies pel comentari, la paraula clau precisament no és SOU perquè això suposaria acceptar que són els independentistes qui són molts, quan això serviria també a la inversa. La resta d’arguments són reiteratius, i no ens posarem d’acord.


Dieta en sopa d'api durant 7 dies: informació sobre els resultats, la recepta correcta de sopa | Notícies digerir\nL’estiu i la temporada de platja són a tocar, però voleu perdre uns quants quilos? Tanmateix, no voleu rebutjar els aliments, asseureu-vos en una dieta estricta i pateix constantment fam? En aquest cas, probablement vingueu en una dieta útil a base de sopa d’api. Realment té molts avantatges i alhora és molt eficaç, donant el resultat en només una o dues setmanes. Per tant, val la pena intentar-ho.\nPer què la sopa d’api?\nEn general, una dieta amb sopa d’api durant 7 dies rep molt bones crítiques per perdre pes. Però, per què es pren aquest plat inusual per als nostres compatriotes com a base de la nutrició? De fet, hi ha moltes raons per a això, en parlarem breument.\nTant les fulles d’api com les verdures d’arrel contenen una gran quantitat d’olis essencials, oligoelements i aminoàcids. Ajuden a frenar el procés d’envelliment, ajuden en situacions estressants, proporcionen una millor funció del tracte gastrointestinal i també estabilitzen l’equilibri aigua-sal.\nEl seu ús regular permet eliminar toxines i dipòsits del cos, que es formen amb l’ús constant de sucre i hidrats de carboni (i les seves persones modernes consumeixen molt més del que haurien). En resum, això redueix el risc de desenvolupar diverses malalties greus: artritis, al·lèrgies, hemorroides, obesitat. Com a resultat, el cos es torna bell, esvelt i la pell adquireix un color sa, la sedositat.\nAvantatges i finalitat de la dieta\nUna de les raons per les quals la dieta de la sopa d’api durant 7 dies obté molt bones crítiques és la seva sacietat. Moltes persones que decideixen limitar la seva dieta tenen por només de les porcions petites i la fam constant o rebutgen una dieta variada.\nSi escolliu aquesta dieta, no haureu de fer front a aquests problemes. D’una banda, la sopa cuinada correctament té un contingut calòric extremadament baix. És a dir, teniu l’oportunitat de menjar quanta sopa s’adapti, però perdre pes. D’altra banda, el menú no està en absolut limitat a una sopa d’api. També inclou molts altres productes: el seu consum haurà de ser limitat (es recomanaran a continuació les recomanacions sobre la quantitat consumida).\nA més, el resultat es nota des dels primers dies. El primer quilogram es pot perdre en dos o tres dies. En total per a un curs setmanal és molt possible perdre fins a cinc quilograms. Per descomptat, també cal observar un marc raonable aquí. Per exemple, una persona que pesa 100 quilograms pot perdre encara més. Però si una noia fràgil que pesa 45 quilograms segueix una dieta, no s’ha d’esperar grans resultats, a més, pot causar greus perjudicis per a la salut.\nQui no s’ajusta a la dieta\nTot i això, per tots els seus mèrits, la dieta de set dies de sopa d’api té certes contraindicacions: heu de conèixer-les per decidir si us convé o si és millor buscar algun anàleg que definitivament no perjudiqui la vostra salut.\nEls nutricionistes recomanen abstenir-se d’una dieta d’api per a persones que pateixen malalties del fetge, el pàncrees, la bufeta i el tracte gastrointestinal. També hi ha contraindicacions hipertensió i epilèpsia. No ha de ser utilitzat per les dones durant la lactància i l’embaràs.\nSi els familiars tenien problemes com les pedres a l’urèter i els ronyons, caldrà fer un examen previ. El cas és que la sopa d’api elimina activament el líquid del cos, cosa que sovint condueix al moviment de les pedres. Hauríeu d’estar preparat per això.\nTípicament, es calcula una dieta de sopa d’api durant una setmana. Per descomptat, això no significa que només hagis de menjar sopa d’api; en una dieta que puguis minar la teva salut fàcilment. Afortunadament, els experts desenvolupen des de fa temps un menú òptim que permet perdre pes i, alhora, obtenir totes les vitamines i minerals necessaris perquè el cos es mantingui sa.\nSovint, comencen una nova vida i continuen fent dieta a partir del proper dilluns. Per tant, començarem el treball:\nDilluns: sopa d’api i qualsevol fruita, excepte les que contenen gran quantitat de midó (meló, plàtan).\nDimarts: sopa d’api, patates, mongetes i blat de moro.\nDimecres: sopa d’api, verdures i fruites, tret de llegums i patates.\nDijous: sopa d’api, fruites i verdures en qualsevol quantitat.\nDivendres: sopa d’api, tomàquets guisats, vedella bullida.\nDissabte: sopa d’api, vedella bullida, verdures.\nDiumenge: sopa d’api, arròs integral i verdures.\nPer descomptat, el menú dietètic de sopa d’api durant 7 dies és molt diferent de l’habitual per a la majoria de la gent. Però tot i així és prou divers per no molestar. I els avantatges que comportarà per a la salut són simplement enormes, això es descriu amb detall a l’anterior.\nSopa de baix contingut en calories\nAra aneu directament a la recepta de la sopa d’api per a la dieta. De fet, hi ha diverses receptes: difereixen en composició, complexitat de preparació i, per descomptat, contingut calòric.\nEn donem la més baixa en calories ara, a diferència d’altres, la sopa es cuina a l’aigua i no al caldo. Manquen completament aliments rics en hidrats de carboni, i és per això que la dieta és la més eficaç. Tot i això, no cal cuinar-lo tot el temps: podeu alternar amb altres sopes per no només perdre pes, sinó també gaudir del procés.\n800 grams d’api.\n400 g de col blanca.\n250 g de pebre vermell dolç.\n600 grams de ceba.\n200 g de pasta de tomàquet.\n3,5 litres d’aigua.\nSal, pebre negre, llorer, julivert i anet al gust.\nCom podeu veure, no es necessitarà res escàs, rar o molt car per cuinar. Quan tots els productes siguin a la vostra disposició, podeu començar a cuinar.\nEs renten les verdures, es tallen a trossos petits. La picada de la col, les cebes es tallen a daus, els pebrots es tallen a tires i l’api es talla a rodanxes.\nLa col, les cebes i l’api es llencen a l’aigua freda. Portar a ebullició.\nA la paella s’afegeixen pebre búlgar, sal, pebre negre i fulla de llorer. Bullit durant 5 minuts.\nS’afegeix la pasta de tomàquet, es barreja tot bé i, si cal, es sala. Portant la sopa a ebullició, podeu apagar el plat.\nMalgrat l’aparent senzillesa, la sopa té un sabor molt ric i pronunciat que no decebrà ni un gourmet més que exigent. Un plus addicional és el contingut de calories. 100 grams de producte conté només 13 quilocalories. És a dir, fins i tot després de menjar cinc grans plats al dia, cadascun amb 300 grams, consumireu només 195 quilocalories! Per baixar de pes, normalment n’hi ha prou amb reduir la ingesta diària a 2.000 quilocalories. Per tant, no sorprèn que l’excés de pes deixi a la velocitat del raig.\nCuinar la sopa de tija d’api\nLa tija es considera que és la part més útil de l’api: conté oligoelements més valuosos. Per tant, alguns experts defensen que és ell qui s’inclou a la recepta correcta de sopa d’api per perdre pes. Una dieta amb ell esdevindrà no només saborosa, sinó també útil. Bé, perquè el teixit muscular no es cremi juntament amb el greix, els experts recomanen afegir proteïnes i greixos a la dieta, gairebé no es dipositen al cos, a diferència dels hidrats de carboni, per la qual cosa certament no causarà danys.\nPer cuinar una sopa deliciosa, però també abundant, pren:\n300 grams de tija d’api.\n200 grams de carn magra (pollastre, gall d’indi, vedella).\n1 llauna de pèsols verds.\nOli vegetal, herbes, sal.\nProbablement no apareixeran problemes amb la cerca d’ingredients. Per tant, passem a la cuina.\nAboqueu la carn amb aigua freda, deixeu bullir, cuineu-la durant 30 minuts.\nEsbandiu l’api, les pastanagues i els pebrots, es pot picar la pastanaga. Afegiu-ho a la cassola.\nPassats els 15 minuts, afegiu els pèsols a la sopa, sal, aboqueu 2-3 cullerades d’oli vegetal. Apagueu el foc, deixeu la paella a la cuina durant mitja hora.\nAboqueu-les a plaques, guarniu amb herbes.\nCom podeu veure, de manera senzilla, saborosa i a la vegada baixa en calories.\nUtilitzeu l’arrel d’api\nLa part subterrània de la planta té un contingut calòric més elevat i sobretot un gust piquant, per la qual cosa molts gourmets ho agraeixen. Per descomptat, les arrels es poden utilitzar per elaborar sopes per a la dieta. Necessitat prendre:\n3 arrels d’api.\n250 grams de col blanc.\n100 g de mongetes en conserva\nVerds, sal – al gust.\nLa cuina és molt senzilla: podeu cuinar fàcilment la sopa en mitja hora.\nEsbandiu l’api, les pastanagues i les patates, peleu-les, talleu-les. Aboqueu aigua freda i deixeu coure a ebullició durant 20 minuts.\nPicar la col, picar la ceba. Afegiu-ho amb les mongetes a la cassola. Coure durant 10 minuts.\nSalar, afegir els grells picats.\nLa sopa ja està a punt! El baix contingut en calories en combinació amb un gran nombre d’elements traça útils la converteixen en una elecció excel·lent per a una dieta.\nDescrivint receptes de sopa d’api per a la pèrdua de pes i la dieta, no podem evitar parlar de la varietat de tomàquet. Té un sabor ric i té un gust agradable a la dieta fresca. Per cuinar necessitareu:\n300 grams d’arrel d’api.\n100 grams de blat de moro en conserva\nOli d’oliva – 3 cullerades.\nSal i verds al gust.\nLa cocció trigarà una mica més que a la recepta anterior, però el gust és molt més ric.\nPoseu els tomàquets en aigua bullent, peleu-los i amasseu-ho amb una forquilla.\nPeleu les pastanagues i les cebes, talleu-les i fregiu-les en oli d’oliva fins que siguin mig cuites. Afegiu el tomàquet i feu-ho a foc lent 2 minuts més.\nRenteu l’api i el pebre, piqueu-ho bé.\nPorteu el bullit a ebullició, afegiu-hi pebre i api. Passats els 5 minuts afegiu les cebes i les pastanagues amb tomàquets. Coure durant 15 minuts. Salar, afegir verds i servir.\nSí, el contingut de calories és lleugerament més elevat. Però hi ha greixos i proteïnes, gràcies a les quals el cos no destruirà els músculs, absorbint les substàncies necessàries per al treball del cervell.\nSi tots els plats d’api habituals són avorrits, prova de fer-ne puré de sopa; el seu gust és senzill. Això requerirà certs productes:\n300 grams d’api – arrel o tija.\n100 g de llenties vermelles.\n2 cullerades de nata.\nOli vegetal, anet, sal.\nLa recepta és molt més complicada que l’anterior. Però el gust és meravellós.\nCuinem les llenties fins que estiguin cuites.\nFregiu les cebes amb pastanagues en oli vegetal.\nPoseu la cassola al foc, aboqueu-hi 200 grams de brou.\nAfegiu les patates al brou. Portar a ebullició. Posa verdures rostides i llenties. Feu-ho a foc lent durant 20-30 minuts tancant la tapa.\nTritureu el contingut de la cassola amb una batedora submergible.\nAboqueu el brou que queda, afegiu la nata, les herbes i la sal. Portar a ebullició.\nGust que probablement no us decebrà.\nConsells addicionals sobre la dieta\nSi voleu que la dieta sigui el més útil i eficaç possible, beu 3-5 gots d’aigua cada dia (o millor – te verd) o més.\nTambé descarteu qualsevol alcohol, aliments altament salats, fregits i fumats.\nÉs recomanable repetir el curs setmanal dues vegades, i després fer una pausa com a mínim durant un mes perquè el cos descansi i es recuperi. Per descomptat, no es recomana recolzar-se en els dolços i la farina.\nEn general, una dieta amb sopa d’api durant 7 dies rep principalment crítiques positives. Molts homes i dones admeten que, gràcies a ella, bolquen 5-8 quilograms en una o dues setmanes. També noten la millora del benestar, la facilitat en el cos. Tot i això, defensen que la dieta no era tan pesada com s’esperava inicialment.\nAl respecte, el nostre article arriba al final. Ara ja ho sabeu tot sobre la dieta de la sopa d’api durant 7 dies. Les ressenyes i les receptes us ajudaran a determinar si us convé o bé té sentit buscar un analògic més adequat, que també us permeti perdre pes i millorar el benestar.


L’FC Andorra es marca “el repte especial” de millorar en la finalització de les jugades - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL’FC Andorra es marca “el repte especial” de millorar en la finalització de les jugades\nEder Sarabia i els jugadors consideren que aquest és el punt que els va fer perdre a Vila-real, tot i que el tècnic també lamenta el gol “claríssim” anul•lat incomprensiblement per l’àrbitre a Molina\n24/10/2021 (12:24 CET)\nVilanova pressiona Jackson quan aquest intenta controlar una esfèrica. VILA-REAL CF\nLa derrota contra el Vila-real B ha deixat tocada la plantilla i el cos tècnic tricolor. La sensació, però, és similar a la de partits anteriors. Novament es torna a fallar en el darrer tram del camp. Així ho han indicat tant el tècnic, Eder Sarabia, com el lateral Martí Vila. L’entrenador basc, a més, lamenta el gol “claríssim” anul·lat a Molina, que assegura, podria haver canviat el partit.\nSobre el duel contra el filial groguet, Sarabia ha apuntat que “hem tingut el control més que ells en un partit interessant. El problema, en canvi, és que “han estat més encertats que nosaltres sobretot en els darrers metres”. Al seu entendre, “hem fet moltes coses bé, però tenim el repte especial de millorar en el darrer terç de camp i ser més eficaços amb tot el que generem”.\nPer la seva banda, Martí Vila ha remarcat també les moltes “fases del partit on tot estava igualat” i ha defensat que “hem competit bé davant un gran rival”. Admet, però, que s’ha fallat en algunes passades quan “sabíem que les nostres pèrdues els podrien fer sortir ràpid i ser verticals per crear ocasions”. De cara al futur, la solució, al seu entendre, és “intentar crear noves ocasions i aprofitar-les millor”.\nSarabia, per a qui “hem compromès molt un gran equip i ens ha faltat estar fins al darrer moment”, també ha lamentat la decisió arbitral d’anul·lar el gol de Molina aconseguit en un servei de córner. Les imatges de televisió, tot s’ha de dir, generen molts dubtes, ja que no es veu que hi hagi cap acció punible. “És un gol claríssim. Millor mossegar-me la llengua. Ens pita falta quan és una jugada que canvia totalment el partit”, ha afirmat.


Memòria de Sants: La fàbrica sota la sorra\nTot i que el títol pugui induir a pensar-ho aquesta no és una més de les aventures de Pere Vidal, el personatge de la magnífica saga de llibres de Joaquim Carbó que de petits tantes bones estones ens va fer passar. Però us adverteixo que com a la col·lecció que va arrencar amb La casa sota la sorra, en aquest article també hi ha misteris amagats esperant arqueòlegs intrèpids i personatges poderosos amb interessos foscos.\nPerò no cal que marxem fins a Egipte o a les selves d’Àfrica per fer front al senyor Ti, només cal que ens apropem fins a La Bordeta, on entre els carrers Constitució, Mossén Amadeu Oller, Parcerisa i Gran Via trobem una enorme parcel·la de 9 hectàrees on els interessos col·lectius i els privats fa anys que mantenen una lluita. Com haureu imaginat estic parlant de Can Batlló, una enorme fàbrica que es va començar a construir l’any 1878 i que al llarg de tots aquests anys s’ha anat modificant en funció dels usos que ha albergat.\nUn enorme recinte format per grans blocs que configuren un urbanisme amb aire de colònia obrera enmig de la ciutat. Una joia del nostre patrimoni industrial que correm el risc de perdre si finalment els interessos privats acabessin passant per davant dels interessos col·lectius. Una oportunitat d’or per a les immobiliàries, que semblen no recordar ja res sobre una crisi en el món del totxo. Però a la vegada una oportunitat també per al veïnat que amb la conquesta d’espais està guanyant sostres per a formes alternatives i més participatives de fer les coses i una oportunitat per donar una segona vida a edificis industrials que ens serveixen per entendre el passat, una tasca que seria més fàcil si es pogués disposar d’un centre d'interpretació dins el mateix recinte de Can Batlló. Un objectiu pel qual un grup de gent del barri ja s'està movent.\nPerò tot i les seves dimensions un dels misteris de Can Batlló queda amagat als ulls de tothom, fins i tot als que som habituals del Bloc 11, l’espai que han recuperat els veïns per a ús social, i aquesta és la que he batejat com la fàbrica sota la sorra, un traçat de túnels que comuniquen els blocs de Can Batlló per sota. Unes galeries segurament pensades per la comunicació entre els blocs i el pas de les instal·lacions, una funció que segueixen fent encara avui en dia. De les dites galeries poca cosa més us puc dir, a banda de mostrar-vos les fotografies que el company Enric Jara m'ha facilitat, però el que està clar és que caldria que fossin estudiades.\nGaleries sota Can Batlló\nÉs força probable que aquests túnels fossin aprofitats com a refugis antiaeris. De fet a l’Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona es conserven plànols del que llavors era el districte 7è que estan plens d’indicacions. En realitat són els plànols que de ben segur va fer servir la Junta de Defensa Passiva quan va estudiar els barris buscant espais aptes per ser adaptats com a refugis antiaeris i si revisem el plano on surt Can Batlló i gran part de la Bordeta veiem com apareixen marques diverses, fetes a l’original a llapis.\nEstudi per la construcció de refugis a La Bordeta\nEs veuen perfectament arribant en diagonal al bloc principal de Can Batlló, així com a tocar de l’Estació de Magòria i al carrer del Corral. També hi ha referències a d’altres espais sobre els quals s’ha edificat, com Can Messegué, l'antiga masia que es trobava on hi ha la Parròquia de Sant Medir i també hi ha referències als semisotans de les petites cases que donaven a Constitució. A l’altra banda del carrer de Parcerissa també trobem dibuixat a llapis un inquietant interrogant sobre l’antiga finca de Cal Pau Valent i una X a la fàbrica de pana Hermanos Cascante, la que durant la guerra es convertiria en la famosa F2, la fàbrica d’explosius de La Bordeta.\nSón aquestes algunes de les pistes que tenim sobre aquesta Fàbrica sota la terra, un món subterrani que a ciutats com París s’han sabut conservar i fins i tot convertir en reclam i que a Barcelona en canvi acabem esborrant en nom dels beneficis privats. Unes galeries que són una part més d’un conjunt patrimonial que caldria defensar tant pel que ens explica com pels usos comunitaris que aquests espais podrien tenir. Podem desviar la mirada, però com deia Victor Hugo a Els Miserables, les clavegueres són la consciència de la ciutat.\nPublicat per Agus Giralt a 12:50


Alguns professionals consideren que no són un focus de contagi com es creia a l’inici\nEls infants tornant a l'escola després de l'emergència sanitària.\nActualitzada 07/06/2020 a les 06:27\nEls pediatres tenen dubtes sobre el paper transmissor dels infants amb la pandèmia del coronavirus. Seguint el model d’altres infeccions respiratòries víriques com la grip i el xarampió, els nens s’han considerat un gran focus de contagi des de l’inici de l’epidèmia. Tot i això, diversos estudis realitzats per professionals de la salut en l’àmbit internacional basats en el comportament del virus i la seva capacitat de propagació demostren que els infants no són una font de transmissió tan àmplia com es tenia entès fins al moment. “Alguns estudis realitzats per experts manifesten que els nens no tenen el paper que tenien en malalties com la grip. Poden transmetre el virus, com en tota infecció, però no a un nivell tan ampli com ens pensàvem quan va arribar la pandèmia”, va indicar el pediatre Josep Manel Estrada.\nEn aquesta línia, la doctora Rosa Peiró va manifestar que entre els nens hi ha hagut poca transmissió del virus, malgrat que també va apuntar que “hem de tenir en compte que durant dos mesos han estat tancats a casa i no han tingut contacte fora del nucli familiar”. Així, la professional en pediatria Maria del Carme Baró va exposar que l’afectació en els infants pel coronavirus ha estat molt lleu. “No hi ha nens que s’hagin posat molt malalts, si tenim en compte les estadístiques de tots els decessos que ha provocat la infecció vírica, és excepcional que hi hagi algun cas greu entre els més petits”, va dir.\nTanmateix, va puntualitzar que també cal tenir en compte que “si tens un virus, el propagaràs independentment de l’edat, però és pràcticament nul·la la possibilitat de defunció entre infants, mentre no tinguin una patologia prèvia abans de contreure el coronavirus”. I va afegir que en les consultes de pediatria s’ha pogut constatar una disminució de totes les malalties. “Durant la pandèmia els nens no han tingut ni mocs ni tos arran de l’aïllament, però amb el desconfinament han començat a sortir altres símptomes, com al·lèrgies i urticària, per exemple”, va matisar Baró.\nD’altra banda, el professional del sector Manel Medina va indicar que el resultat dels estudis realitzats “són relatius. Els nens contagien, però no els detectem com en els adults perquè no mostren grans símptomes”. D’aquesta manera, Medina va considerar que s’ha pres mesures preventives amb els infants “perquè és complicat gestionar que mantinguin les distàncies i, sobretot, evitar que siguin un gran focus de transmissió de la pandèmia”.\nEn aquest sentit, la pediatra Fabiola Caracseghi, va posar en relleu que els professionals de la salut encara no disposen de suficient informació sobre la malaltia per determinar la metodologia d’actuació. “En aquests moments hi ha molta incertesa i l’evidència científica ha de tenir molta cura, res és fiable al 100%”, va comentar. Així, Caracseghi, va afirmar que “hi ha hagut transmissió del virus entre infants a les consultes pediàtriques. Potser els nens no esternuden però realitzen altres accions que, evidentment, poden propagar el coronavirus i posar en perill persones properes amb patologies prèvies”.\nAquest virus és altament selectiu... a més, suposadament té el seu origen en animals i els gossos de les nostres cosmopolites ciutats han tingut mes privilegis socials que els seus propis amos i la resta de la societat..., finalment tot sortirà a la llum.\n#3 Eugenesia filantrópica\nÉs clar que no només no solament som un experiment social i per a les farmacèutiques, a més som l'enemic a abatre, se'ns considera excedent humà.\nFake virus va dir..Després de 100 anys de medicina moderna no tenen ni la més remota idea sobre el comportament del virus?\nEls Deus venerats de la medecina. Quantes aberracions no s'han comes en aquest nom! I ara, amb el coronavirus, en sents de tots els tipus i colors. Per mi no tenen mes credibilitat els que parlen com a fonts oficials que tots els altres. Inclusiu aquells que se'ls desacredita i titlla de bojos. Sovint aquest últims tenen la raó però com no s'ajusta als interessos dels “quins manen” doncs a la foguera.\nEl que si que tinc clar que la població no “pinta” res i que fem de conillets d'indies pels quins mouen SEMPRE els fils.\nDesprés de 100 anys de medicina moderna no tenen ni la més remota idea sobre el comportament del virus?


Apunta't a la masterclass d'Spinning de L'Esportiu i coneix com treure el major rendiment dels teus entrenaments\nApunta't ja a la recepció del club!\nT'agrada fer Spinning? No et perdis la masterclass que hem organitzat el proper dilluns 17 de juny a les 18h.\nApunta't i coneix com treure major rendiment de les bicicletes d'Spinning Matrix d'última generació que tenim a L'Esportiu de Llinars. Aquestes noves bicicletes són ideals per dur un seguiment molt precís durant els entrenaments que tenen com a objectiu seguir al detall la potència, freqüència cardíaca, RPM, distància i calories, així com mètriques personalitzades segons els objectius de l’entrenament.\nLa pantalla tàctil intuïtiva Target Training Display ofereix atractius gràfics i un marc LED amb colors que ajuda als instructors i corredors a canalitzar la intensitat.\nAixí mateix, el sistema disposa d’una àmplia varietat de programes, entre els quals s'inclouen entrenaments basats en objectius d'intervals, ritme o freqüència cardíaca, i Sprint 8, que ofereix als corredors opcions d'entrenament individual.\nDilluns 17 de juny a les 18h\nApunta't ja a la recepció del club. És una activitat gratuïta i oberta també a no abonats.


La Càtedra d'Estudis Turístics lliura els premis als millors treballs de final de grau i màster. Actualitat Universitària\nLa Càtedra d'Estudis Turístics lliu.. treballs de final de grau i màster\nSis alumnes de disciplines tan diferents com Informàtica, Arquitectura o Història, a més de Turisme, han rebut els guardons pels treballs d’investigació sobre turisme\nEl rector de la Universitat i l’alcalde de Benidorm han destacat la importància de la planificació i la investigació en el que és un dels motors econòmics principals de les nostres comarques\nAlacant. Dijous 6 d'octubre de 2016\nLa Càtedra d’Estudis Turístics «Pedro Zaragoza Orts» de la Universitat d’Alacant ha lliurat aquest dijous els premis als millors treballs de final de grau i màster. En total, sis premiats, tres de grau i altres tres de màster, pels treballs que han fet relacionats amb les investigacions turístiques.\nTomás Mazón, director de la Càtedra, ha apuntat que «aquests premis tenen la intencionalitat d’incentivar i fomentar les investigacions al voltant del turisme i el fet que entre l’alumnat guardonat trobem estudiants de disciplines tan diverses com Informàtica, Història o Arquitectura, entre d’altres, ens ofereix una visió clara de la transversalitat que suposen els estudis turístics».\nEl rector, Manuel Palomar, per la seua banda, ha assenyalat que «els premis reconeixen la implicació de la Universitat d’Alacant amb les investigacions turístiques, un element clau per a les nostres comarques i que han d’explotar el talent dels nostres estudiants des de qualsevol disciplina».\nEn la seua intervenció, l’alcalde de Benidorm, Antonio Pérez, ha destacat la importància d’apostar per la «investigació i la formació en un camp que és tan important per la nostra província com el turisme» i en particular, ha assenyalat «la Universitat d’Alacant com el gran centre d’investigació i de formació».\nEls guardonats han rebut premis de 400 euros per als primers, 250 per als segons i 150 per als tercers.


Contractació - Consorci Localret\nDirectiva 2014/24/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre contractació pública i per la qual es deroga la Directiva 2014/18/CE. [PDF]\nDirectiva 2014/23/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, relativa a l’adjudicació de contractes de concessió. [PDF]\nLlei 9/2017, de 8 de novembre, de contractes del sector públic, per la qual es transposen a l’ordenament jurídic espanyol les directives del Parlament Europeu i del Consell 2014/23/UE i 2014/24/UE, de 26 de febrer de 2014 (LCSP). [PDF]\nReial decret llei 3/2020, de 4 de febrer, de mesures urgents pel qual s’incorporen a l’ordenament jurídic espanyol diverses directives de la Unió Europea en l’àmbit de la contractació pública en determinats sectors; d’assegurances privades; de plans i fons de pensions; de l’àmbit tributari i de litigis fiscals. [PDF]\nReial decret 1098/2001, de 12 d’octubre, pel qual s’aprova el Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques (RGLCAP). [PDF]\nDecret llei 3/2016, de 31 de maig, de mesures urgents en matèria de contractació. [PDF]\nServeis de telecomunicacions:\nResolució 332/2019 del TCCSP. [PDF]\nDesestimació. Recurs especial interposat per TELEFÓNICA contra l’adjudicació del lot 1 del contracte de serveis de telecomunicacions de la Generalitat de Catalunya, licitat pel CTTI.\nResolució 322/2019 del TCCSP. [PDF]\nDesestimació. Recurs especial interposat per TELEFÓNICA contra l’adjudicació del lot 1 del contracte centralitzat de serveis de telecomunicacions de la Diputació de Barcelona, Localret, els ajuntaments, els consells comarcals i els seus organismes i/o entitats dependents, adherits al procés de contractació centralitzada de serveis de telecomunicacions de la demarcació de Barcelona, licitat per Localret.\nResolució 41/2019 del TCCSP. [PDF]\nEstimació. Recurs especial de VODAFONE contra els plecs del contracte de serveis de telecomunicacions de l’Ajuntament de Cornellà de Llobregat. Vulneració dels principis de neutralitat tecnològica i de concurrència en la configuració dels requeriments tècnics de la licitació.\nResolucions i informes de la CNMC\nInforme 136/2018 Contracte de serveis consolidats de telecomunicacions de l’Administració General de l’Esta i altres entitats públiques [PDF]\nInformació relativa a l’activitat contractual del Consorci Localret\nPerfil de contractant. [Web]\nPlataforma de Serveis de Contractació Pública (PSCP). [Web]\nNota sobre la tramitació dels procediments de contractació i la suspensió dels contractes vigents durant l’estat d’alarma (2020). [Web]\nGuia per a la contractació electrònica dels ens locals (2020). [PDF]\nDocumentació de la jornada de presentació de la Guia de contractació electrònica (2020). [Web]\nGuia sobre la contractació dels serveis de telecomunicacions a l’administració local (2009) [PDF]\nConsorci Localret / Contractació


Itching like grass: Solidaritat amb la classe treballadora\nPublicat per Dessmond a 9:04 p. m.\nLes organitzacions i partits que defensen "els treballadors" s'alimenten de l'odi classista creat envers l'empresari, sigui petit, mitjà o gran, per sobreviure... Si el pervers autònom o el malvat empresari que treballen 14 hores al dia 7 dies a la setmana passen a ser pobres proletaris s'acaba el xou de l'1 de Maig.\nEls empresaris també anem collats. El "xollo" és ser funcionari. Imaginat els funcionaris de la ciutat de la Justícia van dir fa poc que els havien de comptar com a hores de feina el temps que estan camí de la feina.


Madrid serà la seu del XVIII Congrés Internacional del W3C - Citilab\nInici » Actualitat » Actualitat » Madrid serà la seu del XVIII Congrés Internacional del W3C\nEl Consorcio Internacional para el desarrollo de estándares web (W3C), ha triat l’Estat espanyol com a seu del seu pròxim Congrés Internacional, un esdeveniment que acollirà unes 2.000 professionals i investigadors de tot el món i se celebrarà del 20 al 24 d’abril de 2009 al Palau Municipal de Congressos de Madrid.\nDes de 1994 es ve organitzant aquest Congrés amb l’objectiu d’estimular la difusió i el debat dels aspectes més destacats en el camp de la web, la normalització tecnològica i l’impacte d’aquestes tecnologies en la societat i la cultura.\nActualment en el W3C existeixen un total de 325 membres, dels quals 23 són espanyols. Vuit són investigadors pertanyents a la Fundació CTIC (Centre Tecnològic de la Informació i Comunicació), dedicats a crear estàndards internacionals W3C. Empreses com Telefónica i l’ONZE també formen part d’aquest consorci.\nRecentment, el CEO del W3C, Steve Bratt, va participar com a ponent destacat en el Congreso BDigital que es va celebrar a Barcelona.


Mor una dona de 70 anys en un incendi a Vinalesa | Valencia Extra\nMor una dona de 70 anys en un incendi a Vinalesa\nL’incendi s’ha produït en el seu habitatge on ha perdut la vida al costat del seu gos\nUna dona de 70 anys ha mort en un incendi produït en el seu habitatge a Vinalesa. L’incendi s’ha produït aquesta mateixa vesprada en la seua casa on ha perdut la vida al costat del seu gos segons ha informat el CICU.\nL’avís s’ha produït entorn de les 18:08 de la vesprada en el primer pis d’un edifici de tres plantes. L’incendi ha afectat una habitació i al menjador de l’habitatge on han trobat a la dona morta al costat del seu gos.\nEn l’incendi han actuat el BUP de Montcada, BUP de P.Farnals, el sergent de Sagunt i Oficial de guàrdia. Han sigut un total de 10 efectius que han intervingut en aquest incendi en el qual ha perdut la vida una dona de 70 anys i el seu gos a Vinalesa.


Uns 250 inscrits en la Cursa Popular del Pla del Bonaire de Terrassa\nLa competició tindrà categoria d'adults i per infants\nL’Associació de veïns i veïnes del barri Pla del Bonaire amb el suport tècnic de l’Associació Esportiva Mitja Marató Terrassa (AEMMT) organitzen, demà dissabte, 26 de maig de 2018, la XXXIV Cursa Atlètica Popular de Bonaire que se celebra amb motiu de la Festa Major d’aquest barri terrassenc.\nFinalitzat el termini oficial d’inscripcions, uns 249 atletes han formalitzat la seva participació en aquesta XXXIV Cursa Atlètica Popular de Bonaire. La categoria absoluta compta amb una inscripció de 204 corredors/res, 147 en categoria masculina i 57 en categoria femenina. En la categoria infantil, el nombre de participants és de 45, on està molt igualada la participació femenina i masculina, 25 nens i 20 nenes.\nAquesta prova, forma part del quinzè Circuit de Curses Atlètiques Activa’t, organitzat conjuntament per l’Associació Esportiva Mitja Marató Terrassa i MùtuaTerrassa, cinquena cursa puntuable d’aquesta edició que es va iniciar el passat mes de gener amb la disputa de la Mitja Terrassa i la Cursa Santi Centelles.\nLa cursa del Bonaire comptarà amb la disputa de la categoria infantil, de 1.200 metres que s’iniciarà a les 18.30 hores i la categoria absoluta, de 6.500 metres, a les 19 hores. La sortida i arribada serà en la part de darrere del Casal Cívic del Pla de Bonaire, situat al carrer Mataró de Terrassa. El recorregut serà pels carrers que envoltant el barri. El control de temps es farà per sistema de cronometratge de xip, excepte la cursa infantil que serà manual.


Hindu – Jaume Mestres\nEl Barong i la bruixa Rangda a Buangga\nOn 22 Setembre 2014 24 Setembre 2014 Per Jaume MestresIn Bali, Indonèsia, Viatges, YouTubeDeixa un comentari\nAl temple d’un poblat amagat entre espessors boscoses, als vessants d’un dels volcans de Bali, s’hi celebren unes cerimònies místiques amb la finalitat d’enfortir els turmentats esperits dels vilatans, forçats de per vida a debatre’s entre les poderoses temptacions del mal i els deures i sacrificis imposats per l’altre costat de la balança. La lluna nova, confosa entre tenebres, congrega un munt de fidels al temple dedicat a les ànimes desencarnades, aquelles que despreses del cos són camí del cel o en trànsit al món malèvol que es consum a sota el sòl. Bruixots i fetilleres al servei d’esperits malèfics i de les forces que governen tempestes i malvestats diverses, conviuran uns dies amb sacerdots consagrats a foragitar desequilibris i al restabliment de l’harmonia, màxima de benestar i consol. Simbolitza el bé la mítica figura del Barong, fantàstica criatura híbrida en forma de dragó i semblança de vegades lleonina o porcina. El Barong té la potestat de neutralitzar i mantenir a ratlla les energies desbocades, personificades en la malèvola bruixa Rangda, terrorífica criatura bípede devoradora de criatures. Els esgarips, udols i el cos pelut de Rangda, dotada d’ungles com ganivets i esmolats ullals, espanta els dèbils perquè són incapaços d’afrontar-la. D’aquí que els homes més forts s’hi abraonin presos del deliri que els provoca el turbulent estat mental de trànsit. Amenacen Rangda amb grans matxets, disposats a esquarterar-la, però el monstre governa la voluntat dels atacants i l’acer es gira en contra d’ells mateixos. Sort en tenen del Barong d’especial pelatge negre. Amb la intercessió dels bramans que no paren de pregar i aspergir aigua beneïda, les fulles ondulades de les dagues de cap manera no poden lesionar ningú. Ni una sola gota de sang brolla dels cossos dels mortals. La dansa de les bruixes que veiem al vídeo s’esdevenia a les tres de la matinada, en el zenit de la nit pregona, quan el poder del mal ratllava l’apogeu. A partir del minut 7:35 -al tram final del vídeo- contemplem la cerimònia de claudicació de les tres Rangda. La benedicció i pregàries dels sacerdots i els ancestrals salms en kawi de les dones, aplaquen el furor de les bruixes. Finalment uns homes se les emporten empenyent-les, mentre un dels joves que s’hi ha enfrontat ha de ser atès i sostingut per una colla de fidels. Que una persona no balinesa hagi pogut assistir a aquesta cerimònia, celebrada en un vilatge remot, és una excepció i un privilegi que dec a l’estima que em professen els meus bons amics de Bali.


Tres, dos, u... Foc!\nFins a 26 llargmetratges i documentals es projecten a l'Institut Francès de Barcelona i a Casa Àsia\nBarcelona acull fins al 14 de juliol una nova edició de Fire!!, la veterana mostra de cine gai i lesbià\n'Freier Fall' del director Stephan Lacant. (Propias)\n07/07/2013 10:49 | Actualizado a 07/07/2013 10:55\nLa mostra internacional de cinema gai i lesbià Fire!! arriba a la majoria d’edat. El certamen –el més veterà de l’Estat espanyol i un dels més antics d’Europa– reivindica el dret a decidir com ser i com viure. I ho fa a través del cinema: fins a 26 títols –entre llargmetratges i documentals– han estat seleccionats per tal de configurar la que, segons els organitzadors, és la programació més completa dels 18 anys de festival.\nEntre els llargmetratges destaquen Joven & alocada, de Marialy Rivas, i Yossi, la nova entrega del director israelià Eytan Fox. Entre els documentals, el retrat de l’escriptor americà Paul Bowles, The Cage Door is Always Open, de Daniel Young, i I am Divine, de Jeffrey Schwarz, un retrat de la inclassificable vida de la musa de John Waters. També es projecta l’aclamada i premi Teddy al millor documental Berlinale2013, Bambi, de Sébastien Lifshitz.\nFire!! –que enguany dedica una especial atenció al cinema iberoamericà, amb films d’Argentina, Cuba, Xile i Espanya– organitza per primer cop un cicle dedicat a la transsexualitat: Pantalla Trans. “A la societat en general i al col·lectiu gailesbià en concret, hi ha molt desconeixement del col·lectiu trans”, explica Joako Ezpeleta, director de Fire!! Les pel·lícules del cicle volen mostrar la generació trans del segle XXI, una generació de transsexuals que vol deixar enrere la marginalitat i integrar-se plenament en la societat.\nLes projeccions, que van començar dijous passat, s’allargaran fins al 14 de juliol. La seu principal de la mostra torna a ser l’Institut Francès de Barcelona, on es programa la secció oficial i la majoria de monogràfics. I Casa Àsia acull de nou el cicle de cinema asiàtic A l’Est de l’Edèn. Durant la divuitena edició de Fire!!, i en col·laboració amb Amnistia Internacional i l’escola de cinema Bande à Part, se celebra el segon Concurs Internacional de Curtmetratges Filming Against Violence, una mirada positiva contra la transfòbia, la violència de gènere i l’homofòbia. I, com en les anteriors edicions, tres dies abans de la inauguració de la mostra –les tardes de l’1 al 3 de juliol–, la FNAC Triangle va acollir un cicle de jornades educatives, amb conferències, projeccions i taules rodones, en les quals es va donar veu i visibilitat a col·lectius que treballen pels drets dels gais, les lesbianes, els bisexuals i els transsexuals arreu del món.\nL’objectiu? “Qüestionar les coses; les de la societat hetero i també les internes, del col·lectiu: l’orgull, el Pride... Això es trasllada a les pel·lícules i a les xerrades. És una mostra contestatària”, rebla Ezpeleta.


Pubicat in Cultura, Festes, Gastronomia, Pobles , 06/12/2017\nGironella celebre el dia 8 de desembre la Fira de la Puríssima de Gironella, amb el que s’inicia la campanya de Nadal. Una fira d’un sol dia, que recorda les antigues tradicions gastronòmiques, però també una fira nadalenca, en què Gironella posa la primera pedra del conjunt dels actes de Nadal al Berguedà.\nEls carrers i places del nucli històric de la vila s’ompliran d’artesans d’ofici, de productors agroalimentaris i paradetes nadalenques. A la cita no hi faltaran el tast de blat de moro escairat, la trobada de gegants i grallers, l’esmorzar, el concurs de fotografia, el concurs d’allioli de codony, el de garrofes, la cantada de nadales i el concurs de pessebres.\nDivendres, dia 8, es farà l’exposició del concurs de pessebres a la Casa Arxiu i, entre els actes paral•lels a la fira, també es podrà gaudir d’una cursa d’orientació el dissabte 9, del documental “Al costat de casa” sobre Sant Salvador de la Vedella a càrrec d’Òmnium Berguedà, i del Retrofest Puríssima, una festa organitzada pels Joves de Gironella, amb música que anirà des dels anys seixanta, als noranta.\nTags (etiquetes): blat de moro escairat, fira purissima, gironella


Dissabte 8 de gener, a les 20h\nVolatile Trio no és només un projecte, és una necessitat de fer créixer un seguit de composicions fetes i tocades amb molta cura i sensibilitat.\nAquest és el darrer i més personal projecte del contrabaixista vilanoví Jordi Mestres. És música creada i pensada especialment per a aquests músics: Miguel “Pintxo” Villar, al saxo tenor, i Pep Mula, a la bateria. Ells acaben de donar forma i entitat a aquest projecte.\nTres instruments s'uneixen en un diàleg constant i transformen la seva simplicitat melòdica en textures complexes i harmòniques. Hi ha una intenció clara d'exposar moments de calma i minimalistes i alhora transmetre estats d'ànim com la pèrdua o l'enyorança. És una música paisatgística i evocadora i a moments enèrgica i visceral.\nContrabaix i composicions: Jordi Mestre.\nSaxo tenor: Miguel “Pintxo”.\nBateria: Pep Mula.\nGÈNERE: música, jazz.


Accés al poder econòmic. Diari d'un senador.\nMundo Diario. Dimarts, 12 de juliol del 1977.\nAccés al poder econòmic.\nEl segon punt de l'Assemblea de Catalunya demanava «l'accés del poble al poder polític i econòmic». L’afegitó «i econòmic» va ser l'única cosa discutida dels quatre punts. El PSUC s'oposava a la seva inclusió. Molt coherentment, el PSUC veia l'Assemblea de Catalunya com un òrgan unitari interclassista de lluita antifeixista, no com un organisme de classe proletària de lluita anticapitalista. Tenia por que així es trenqués el «Pacte per la llibertat» amb els burgesos. Els qui, en canvi, estrenyien per la inclusió era la gent esquerrana que volia aprofitar la desestabilització de la caiguda del feixisme per introduir la revolució socialista.\nA l'Assemblea no hi va haver mai grans burgesos i els petits burgesos no van posar cap obstacle en la votació.\nHan passat sis anys. La democràcia política va entrant amb bon peu. Com queda la democràcia econòmica? La declaració de principis del vicepresident segon d'Afers Econòmics, Fuentes Quintana, posa la qüestió sobre la taula.\nEn síntesi, veig les següents línies. Res de control obrer directe. Cap correctiu de cogestió o de copropietat en l'empresa capitalista. El poble treballador només podrà influir indirectament a través dels sindicats i dels partits de l'oposició. I sembla que aquesta oposició col·laborarà amb el programa, si no amb un pacte social, sí almenys amb una actitud moderada davant la gravetat de la situació econòmica heretada del franquisme.\nDesaparició de part de l'intervencionisme estatal que amagava privilegis de grup i circuits financers paràsits, donant pas a una lliure competència molt més gran. És a dir, sortida del capitalisme endarrerit i feudalitzant, per entrar en un capitalisme liberal de tall modern en el qual predominarà la lluita antiinflacionaria, com sempre, a càrrec del sou dels obrers.\nI, finalment, alguna mesura fiscal i contra l'atur, i una tolerància sindical com a paga de consolació al món obrer.\nNingú parla de repatriació de capitals expatriats.


Brioix (casolà) sense llet – Menú infantil\nBrioix (casolà) sense llet\nNo havia parlat encara dels berenars. És ben cert que aquest àpat no comporta tantes complicacions com el dinar i el sopar. En general, amb un iogurt (de soja en el nostre cas) i/o fruita està solucionat. Però de tant en tant ve de gust donar-li alguna cosa diferent. La brioixeria industrial podria ser una opció en moments puntuals, però està totalment prohibida per en Lluc. Tot porta llet.\nDe les vacances vam tornar amb un preparat de farina per fer brioix a casa. Als ingredients especifica que porta farina, ou i llevat. Cap rastre de llet. La part greixosa del brioix, llet i mantega, se li ha d’afegir a casa. Així que és l’oportunitat de fer un brioix fàcil i apte pel petit de la casa.\nLa llet l’he substituït per llet de coco, podria haver-ho fet amb llet de soja però així variem. La mantega per margarina 100% vegetal (que no totes ho són). He tingut en compte que la margarina té menys matèria grassa que la mantega, així que hi he posat una mica més de margarina del compte i una mica menys de llet de coco per compensar.\nAmassat durant uns 10 minuts, a mà. No tinc panificadora a casa. Es deixa reposar el temps necessari perquè pugi la massa. Es formen quatre boles que es col·loquen dins un motlle rectangular. La massa ha de pujar novament i mitja hora al forn a 180º. Resultat un brioix esponjós i realment gustós. Agrada tant als petits com als grans. O més.\n17 Setembre 2012 Marta\t19 mesos, al·lèrgia a la proteïna de vaca, brioix, brioix sense llet, llet de coco, margarina


L’Orfeó d’Albaida organitza un concert per celebrar el seu 50 aniversari – TV Digital Ontinyent\nHome>Vall d'Albaida>Albaida>L’Orfeó d’Albaida organitza un concert per celebrar el seu 50 aniversari\nRedacció TVdigitalOntinyent 05/07/2017\tAlbaida, Cultura, Música i dansa Comentaris tancats a L’Orfeó d’Albaida organitza un concert per celebrar el seu 50 aniversari\nL’Agrupació Vocal Eduardo Torres d’Albaida més coneguda com “l’Orfeó d’Albaida” celebra este 2017 el seu 50 aniversari, tot i que les celebracions van començar al juliol de 2016. Una data tan assenyalada per a l’orfeó de la ciutat no pot passar inadvertida i per este motiu ho commemorarà amb un concert de llum i so en directe; un espectacle d’unes característiques úniques a Albaida i a la comarca.\nEl dissabte 8 de juliol a les 22:30h a la Plaça Major de la ciutat es reuniran més de 200 persones, entre coralistes i músics, per interpretar la cantata escènica ”Carmina Burana” de Carl Orff, el treball més conegut del compositor alemà. Esta obra es basa en una col·lecció de cants goliards dels segles XII i XIII reunits en el manuscrit trobat a Benediktbeuern al segle XIX. L’entrada serà gratuïta per a tot aquell que vulga gaudir d’un espectacle sense precedents a la ciutat d’Albaida.\nDes de l’agrupació Vocal Eduardo Torres afirmen sentir-se orgullosos i molt feliços “per poder celebrar el 50 aniversari. El camí no ha sigut fàcil, però tot esforç té la seua recompensa”.\nAl llarg d’estos anys, l’Orfeó ha fet del cant una manera de viure i compta amb un ampli palmarès que acredita el gran treball realitzat. El primer premi que va tindre l’entitat va ser un any després de la seua fundació, l’any 1968. A dia de hui continuen guanyant premis i han centrat la seua activitat sobre el calendari de Nadal, Setmana Santa i estiu gràcies a l’equip tècnic encapçalat pel director, Josep Robert Sellés i Camps i per la sub directora, Skaiste Cerviskaite.\nAl concert del 8 de juliol estaran acompanyats per diversos grups com el cor de cambra ”Discantus” de Cocentaina, el cor de l’escola de la Unió Musical de la Pobla del Duc, el cor infantil i juvenil ”Els Infants” de Sant Josep d’Ontinyent i el cor de l’escola de música ”Da Capo” d’Albaida. L’orquestra simfònica estarà formada per la “Kamerata Orkestale” i un combinat de músics locals i de la comarca.\nPer a l’ajuntament d’Albaida és també ”un orgull veure com una de les associacions de la nostra ciutat continua complint anys” han afirmat l’alcalde, Josep Antoni Albert i la regidora de cultura, Beatriz Costa desitgen que ”este sols siga el primer aniversari de molts més per a l’agrupació vocal”.\nL’orfeó d’Albaida i l’ajuntament animen i conviden a totes i tots els albaidins que s’acosten a la Plaça Major, però també als veïns de les altres poblacions per gaudir d’este espectacle musical.\nAnterior Trobada empresarial de COEVAL, CEV i Bankia amb el Conseller d’Hisenda a Ontinyent\nSegüent Es presenta a Albaida un llibre sobre el treball esclau durant el franquisme a la comarca


1999 MERCEDES BENZ ML430 PROBLEMES DE DESVIACIÓ: AQUEST VEHICLE, ... - NO CÓRRER\nAlliberament De La Bola\nSensor De Velocitat De La Roda\n1999 Mercedes Benz ML430 Problemes de desviació\nAquest vehicle, arrenca bé, però després de la parada de 15 o 20 minuts. I maneta bé, però no comenceu. Hem d’esperar almenys 20 minuts més o més per començar. Té el mateix problema? Sí No dimecres, 17 de juny de 2009 A les 21:16\nhaureu de determinar si perdeu espurna o pressió de combustible, haureu d’anar a fer un escaneig de diagnòstic per comprovar si hi ha cap codi de falles establert, haureu de fer que un distribuïdor ho faci ja que els MB no escanegen bé amb els escàners genèrics .\nMark (mhpautos) Ha estat útil aquesta resposta? Sí No dimecres, 17 de juny de 2009 A les 23:26\nEl motor relacionat no s'executa contingut\nVaig comprar aquest cotxe i vaig comprar una bateria, la vaig posar i no va passar res, només vaig encendre els llums de guió. El noi va dir que era la ignició ... Preguntat per Lmix · 5 RESPOSTES 1999 MERCEDES BENZ ML430 VIDEO Engine no iniciarà el vídeo de reparació instructiu\nEl 1999 Mercedes Benz Ml430 Ml430 mor llavors no ...\nProblema de rendiment del motor 1999 Mercedes Benz Ml430 V8 Quatre rodes de tracció automàtica Ml430 arrenca després mor i no arrencarà fins ... Preguntat per king13walker · 1 RESPOSTA 1999 MERCEDES BENZ ML430\nStat Again tornarà a funcionar constantment?\nEl cotxe arrencarà i funcionarà quan es mantingui en ralentí durant un període de temps que morirà quan anirem a estat de nou. La maneta continuarà fins que s'apagui. S'ha acabat ... Preguntat per dndye · 1 RESPOSTA 1999 MERCEDES BENZ ML430\nNo estic rebent combustible He canviat el Ftp i el CPS pel fusible i el relé Preguntat per Ken xenex · 2 RESPOSTES 2000 MERCEDES BENZ ML430\n2000 Mercedes Benz Ml430 Ml430 Número inicial (no)\nQuan gireu la clau per engegar totes les llums de Dash, vengueu, les llums Harzard parpellegen una vegada, s’obren els panys de les portes i el que sona com un petit clac ... Preguntat per Scot Douglas · 1 RESPOSTA 2000 MERCEDES BENZ ML430 VEURE MÉS\nProblemes del condicionador d'aire jeep liberty 2002\nCinturó serpentí nissan maxima 2001\nBomba de combustible 99 ford ranger\nreemplaçament del motor del bufador dodge dakota\neliminació del dipòsit de la bomba de direcció assistida\ncom afegir refrigerant alternatiu\nproblemes de la bomba de combustible de l’escarabat vw\ncompressor honda civic 2001\n2000 problemes de gmc jimmy 4x4


Button s'endú una cursa accidentada\nUn xoc provocat per Grosjean fa que Alonso i Hamilton abandonin\nNURIA GARCÍA Actualitzada el 03/09/2012 00:00\n260x366 Button s'endú una cursa accidentada / DIMITAR DILKOFF / EFE Button s'endú una cursa accidentada / DIMITAR DILKOFF / EFE\nJenson Button sabia que necessitava reaccionar, donar un cop sobre la taula i tornar a aconseguir bons resultats després de l'aturada estiuenca. El britànic volia tornar a fer una gran cursa i ahir, a Bèlgica, no va deixar lloc a les sorpreses. El domini de Button al traçat de Spa-Francorchamps, en el que era el seu 50è Gran Premi a McLaren, va ser de principi a fi i, en certa manera, es va veure beneficiat per l'incident que va haver-hi en la sortida, abans d'arribar a La Source, el primer revolt del circuit belga. Just després d'arrencar, Romain Grosjean tocava Lewis Hamilton, i el britànic no va poder fer res per controlar el seu monoplaça després de trepitjar la gespa. Fernando Alonso, que havia guanyat dues posicions en la sortida, va veure com el Lotus de Grosjean li passava a uns centímetres del cap, volant per sobre del Ferrari, i com Hamilton el colpejava per darrere després d'haver picat amb el Sauber de Sergio Checo Pérez. El resultat va ser que quatre pilots van haver d'abandonar la cursa: Alonso -que feia 14 mesos que no quedava fora d'una cursa i que acumulava 23 grans premis seguits sumant-, Hamilton, Grosjean i Checo Pérez. A més, Grosjean va ser sancionat amb una cursa per haver provocat l'incident i, per tant, no podrà córrer al traçat de Monza diumenge vinent.\nAhir el beneficiat de tot plegat, a més de Button, va ser Sebastian Vettel, que, tot i sortir desè, va marcar-se una gran remuntada, amb alguns avançaments espectaculars com el que va fer sobre el seu company, Mark Webber. Vettel va aprofitar l'ocasió per retallar distàncies en la classificació general i ara ja és segon, a 24 punts de Fernando Alonso. "Aquest cop ens ha tocat a nosaltres no sumar, però queden vuit curses i els rivals no les acabaran totes", assegurava Alonso, que va passar pel centre mèdic i deia que només li feia una mica de mal l'esquena.\nQui també va ser sancionat va ser Pastor Maldonado. El veneçolà perdrà deu posicions a la graella de Monza: cinc per haver-se avançat en la sortida i cinc per provocar un incident amb Glock.\nDe la Rosa, 18è\nPedro Martínez de la Rosa tampoc va poder-se lliurar de l'accident del primer revolt. El català va quedar atrapat entre altres cotxes, sense espai, i es va emportar "algun cop", va dir el català, que va haver de fer una visita extra als seus mecànics per canviar l'aleró. De la Rosa va acabar en la 18a i última posició, però es va mostrar satisfet per haver "lluitat amb els Marussia i amb Kovalainen fins al final". "Ha estat una cursa de lluita", va apuntar.


democracia archivos - deba-t.org\nHará unas semanas presentaba en un artículo las exigencias propias de la democracia liberal hacia los partidos políticos que, sin ánimo de agotar todo el idealismo contenido en la palabra Democracia, sí constituyen junto con otros elementos los cimientos de dicho sistema. En este texto me gustaría profundizar en otro de los aspectos esenciales de cualquier sistema político democrático: el voto. Dado que analizar este asunto puede resultar algo amplio, y me gustaría tratarlo normativamente, partiré de la premisa de que el voto obligatorio es socialmente positivo mientras que el voto no forzado, o entendido exclusivamente como un derecho individual al que [...]\nEl voto obligatorioDaniel Elícegui2019-01-25T17:42:01+01:00\nMercè Pigem s’incorpora avui al Consell Assessor de deba-t. org\nLa diputada de CiU al Congrés, Mercè Pigem, s'incorpora al Consell Assessor de Deba-t.org. Així, la seva col.laboració es produeix dies després d'anunciar també l'entrada de la parlamentària socialista Laia Bonet al nostre equip. Mercè Pigem (Lleida, 1954), llicenciada en Dret per la UAB i especialitzada en Dret Canònic per la U.P. de Salamanca, és diputada al Congrés dels Diputats des de l'any 2000. Pigem té un Màster en Psiquiatria Forense, ha exercit com advocada des de l'any 1977 i ha estat professora de l'Escola de Pràctica Jurídica de l'ICAB i del Màster de Dret de Família de la Universitat de Barcelona. És membre de [...]\nMercè Pigem s’incorpora avui al Consell Assessor de deba-t. orgdeba-t.org2019-01-25T17:43:43+01:00\nLaia Bonet (PSC): ‘Dues generacions sense llei electoral’\nCatalunya és l’única comunitat autònoma sense una llei electoral pròpia. Trenta-dos anys després de la recuperació de l’autogovern, el nostre país continua amb aquest dèficit polític i democràtic. Tot i que no es pot negar que les poques regles vigents han permès assolir una certa proporcionalitat, el cert és que no reflecteixen el principi essencial d’ “una persona - un vot”. El nombre de vots necessaris per aconseguir un diputat és molt diferent a les diverses circumscripcions. Cal avançar en el compliment del principi de proporcionalitat que estableix l’Estatut d’autonomia. Però alhora, cal salvar moltes altres mancances en el sistema polític. [...]\nLaia Bonet (PSC): ‘Dues generacions sense llei electoral’Laia Bonet2019-01-25T17:44:13+01:00\n‘Vull fer la meva’\nDavid Bertran Román2019-01-25T17:44:14+01:00\n"Esperem que sigui aquesta legislatura. Hem començat contactes amb el principal partit de l'oposició i el partit que dona suport al govern ja que es necessiten dos terços del Parlament per tirar-ho endavant. Si es donen aquests mínims, començarem els contactes amb els altres grups i hi ha una opinió manifestada per gairebé tothom de que, per fi, aquesta legislatura tinguem una llei electoral pròpia". Aquesta va ser la resposta del diputat i vice-president del Parlament de Catalunya per Convergència i Unió, Lluís Corominas, quan li vaig demanar sobre l'estat de la llei al programa Canal Parlament (TV3) de fa unes [...]\n‘Vull fer la meva’David Bertran Román2019-01-25T17:44:14+01:00\nDesprés de més de tres dècades d’autogovern i de recobrament de les institucions democràtiques, que a Catalunya necessitem una llei electoral pròpia és un reclam àmpliament transversal entre partits polítics i societat civil. Tanmateix, els diversos processos de negociació de l’esmentada llei han defallit successivament; hi ha consens en el què –una nova llei electoral- però no en el com –especialment pel que fa el disseny d’un nou sistema electoral -. Voldria fer referència a aquest darrer punt: En tant que el sistema electoral emprat resulta el mecanisme bàsic de conversió de la voluntat popular en representació política, pot semblar [...]\nUna nova Llei Electoral: un consens per a l’honradesa de la nostra PolíticaPau Dalmau2019-01-25T17:44:14+01:00\nCarles Campuzano: ‘En nom nostre’\nLa democràcia no és un sistema perfecte. Ni tampoc té una estació final. La democràcia és un sistema imperfecte que necessita d’un esforç tenaç per a millorar-lo cada dia. Que reclama bones institucions, regulacions intel·ligents, ciutadans compromesos, societat civil forta, debat i deliberació. Des d’aquest punt de vista, els partits politics i les lleis que regulen les eleccions són essencials per al bon funcionament de la democràcia. Arreu. Són instruments que articulen i expressen la pluralitat d’interessos, valors i sentiments que existeixen en les societats obertes. No cal ser massa agosarat per afirmar que una cosa i l’altra necessiten millorar a [...]\nCarles Campuzano: ‘En nom nostre’Carles Campuzano2019-01-26T23:25:25+01:00\nDe la normalitat de la Vaga i de la Democràcia\nUn dels millors professors que he tingut al llarg de la carrera ens feia un dia una reflexió similar: “Us adoneu de en quin país vivim? Fa més de 30 anys que estem en democràcia i tot i així, quan hi ha eleccions, els mitjans sempre destaquen que la jornada ha transcorregut amb normalitat”. El fons de la reflexió era altament suggerent: si considerem que estem en una democràcia consolidada, quin sentit té destacar que unes eleccions s’han desenvolupat “amb normalitat”? No és sobrera aquesta informació? És a dir, no resulta una obvietat que les eleccions es desenvolupin “amb normalitat”, sent [...]\nDe la normalitat de la Vaga i de la DemocràciaPau Dalmau2019-01-26T23:25:27+01:00\nDones, esclaus i estrangers\nDavid Bertran Román2019-01-26T23:25:27+01:00\nAquestes eren les persones excloses de la participació política a la Grècia clàssica i ho han continuat estant fins fa ben poc. El primer grup, el de les dones, no va tenir dret a vot fins ben entrat el segle XX, i això, només a les democràcies occidentals. El segon grup, el dels esclaus, va començar a eliminar-se a principis del segle XIX però no va ser fins a finals de segle que es va consolidar, l'abolició. Així doncs, el tercer grup, el dels estrangers, és l'unic que encara resta aliè a la democràcia i crec que és un fet que [...]\nDones, esclaus i estrangersDavid Bertran Román2019-01-26T23:25:27+01:00\nCom va dir Thomas Hobbes, hi ha molt pocs que siguin tan necis que no prefereixin governar-se a ells mateixos abans de ser governats per mandat d’altri. Últimament, eufemismes com ara “dret a decidir”, “escissió nacional” o “voluntat del poble” eren i són paraules buides, amb sentit però sense contingut pràctic. Retòrica, al final. No obstant, la realitat canvia, s’adequa i es modifica, afortunadament. I un exemple és Escòcia, aquell territori oblidat. David Cameron, primer ministre del Regne Unit, permet a Escòcia celebrar un referèndum per decidir sobre el seu futur. Vol vostè que Escòcia sigui independent? Quina pregunta i quantes [...]\nEscòcia: una realitat diferentAlbert Noguer2019-01-26T23:25:29+01:00\nRepensar la política envers l’Islam\nAviat farà un any, a Tunísia, un jove venedor ambulant es va prendre foc com a protesta per la confiscació del seu carro de venda de fruites. La mort del jove va provocar la indignació de la població amb el règim corrupte de Ben Ali i la flama de la revolució es va expandir per tot el món àrab, des del Marroc fins al Iemen, amb el que s’ha anomenat la primavera àrab. 8 mesos després de l’inici d’aquestes revoltes populars s’han produït les primeres eleccions democràtiques de l’historia de Tunísia; els vencedors han estat els islamistes “moderats” del moviment Ennahda. [...]\nRepensar la política envers l’IslamArnau Perez2019-01-26T23:26:00+01:00