DEFINICI DE LA INICIACIÓ, PER EL MESTRE TIBETÀ DJWHAL KHUL - MISSATGES DEL CEL - 2021\nDefinició de la Iniciació, pel Mestre Tibetà Djwhal Khul\nEl tema de la iniciació s'està generalitzant cada vegada més entre el públic. No passaran molts segles sense que es restaurin els antics misteris i l'església posseeixi un grup intern; a l'església del futur, el nucli intern s'està formant, la primera iniciació serà exotèrica, val a dir, que la primera iniciació constituirà abans de molt temps, la cerimònia més sagrada de l'església i serà celebrada a forma exotèrica, per ser un els misteris revelats en determinats períodes, i hi assistiran els que estiguin implicats. També ocuparà un lloc similar en el ritual dels maçons. En aquesta cerimònia, els que estiguin preparats per a la primera iniciació, seran admesos públicament en la Lògia per un dels seus membres, autoritzat per a això pel gran Hierofante Mateix.\nDefinició de quatre paraules.\nEn parlar de la iniciació, la saviesa, el coneixement o la sendera de provació, què volem significar? Fem servir les paraules amb molta lleugeresa sense considerar el significat involucrat. Prenguem, per exemple, la primera de les paraules esmentades. Moltes són les definicions i explicacions respecte al seu abast, als passos preliminars a la feina que s'ha de realitzar entre iniciacions i als seus resultats i efectes. Una cosa és evident per a l'estudiant més superficial, i és que la magnitud del tema és tal que, a fi de dilucidar adequadament, caldria escriure des del punt de vista d'un iniciat. En cas contrari, tot el que es digui podrà ser raonable, lògic, interessant, suggestiu, però no concloent.\nLa paraula iniciació, deriva de dues paraules llatines: In a, Ire anar; per tant, és la iniciació d'un començament o l'entrada en alguna cosa. En el cas que estem estudiant significa, en el més ampli sentit, l'entrada en la vida espiritual o en una nova etapa d'aquesta vida. És el primer pas i els subsegüents en la sendera de santedat. Per tant, qui va rebre la primera iniciació va donar literalment el primer pas en el regne espiritual, sortint del regne purament humà, per entrar al superhumano. Així com va sortir del regne animal i va entrar en l'humà, a la individualització, així entra en la vida de l'esperit i, per primera vegada, té el dret de dir-se "home espiritual", en el significat tècnic del mot. Entra a la cinquena etapa, l'última, de la nostra actual quíntuple evolució. Després d'haver palpat el seu camí a través de l'Aula de la Ignorància, durant moltes èpoques, i ingressat a l'escola a l'Aula de l'Aprenentatge, ingressa a la Universitat o Aula de la Saviesa. Quan egrese d'ella es gradua amb el grau de Mestre d'Compassió.\nPodria ser de benefici estudiar primer la diferència o connexió entre Coneixement, comprensió i Saviesa. Encara que en el llenguatge comú aquests termes semblen sinònims, són tècnicament diferents.\nConeixement és el resultat de l'Aula de l'Aprenentatge. Es podria dir que constitueix la totalitat dels descobriments i experiències humans i el que pot ser reconegut pels cinc sentits i correlacionat, diagnosticat i definit per l'intel·lecte humà. És allò del que estem mentalment assegurances o podem corroborar per l'experiment. És un compendi de les arts i les ciències. Afecta a tot el que tracta de la construcció i el desenvolupament de l'aspecte forma de les coses i, per tant, de l'aspecte material de l'evolució, la matèria dels sistemes solars al planeta, en els tres mons de l'evolució humana i en els cossos humans.\nSaviesa és el resultat de l'Aula de la Saviesa. Fa al desenvolupament de la vida dins de la forma, al progrés de l'esperit a través dels vehicles, sempre mutables, ia les expansions de consciència que es succeeixen una vida després d'una altra. Tracta de l'aspecte vida de l'evolució. A causa de que es refereix a l'essència de les coses i no a les coses mateixes, és la captació intuïtiva de la veritat, independent de la facultat raonadora; la innata percepció, capaç de diferenciar la falsedat de la veritat, la realitat de l'irreal. És una cosa més que això, constitueix la creixent capacitat del Pensador per penetrar cada vegada més dins de la ment del Logos, comprendre la veritable interiorizacin del gran espectacle de l'univers, veure l'objectiu i harmonitzar progressivament amb la mesura superior. Pot ser descrit per al nostre propòsit (que consisteix a estudiar el Sender de Santedat i les seves diverses etapes), com el coneixement del Regne del Déu intern i la captació del Regne del Déu extern al sistema solar. Potser podria dir-se que és la gradual fusió dels senders del mstico i de l'ocultista? La construcci del temple de la saviesa sobre els fonaments del co neixement.\nLa saviesa és la ciència de l'esperit, així com el coneixement és la ciència de la matèria. El coneixement és separatista i objectiu, mentre que la saviesa és sinttica i subjectiva. El coneixement separa, la saviesa uneix. El coneixement fa diferències, mentre que la saviesa fusiona. Llavors, qu significa comprensi?\nComprensi pot definir com la facultat del Pensador, en el temps, per apropiar-se del coneixement com a base de la saviesa, allò que permet adaptar les coses de la forma a la vida de l'esperit, rebre espurnes de inspiraci, provinents de l'Aula de la saviesa, i vincular-los als fets de l'Aula de l'Aprenentatge. Potser la idea podria ser millor expressada si es digués que:\nLa saviesa fa a1 jo i el coneixement en no? Jo, mentre que la comprensió és el punt de vista de l'ego o pensador, o la relació entre el jo i el no? Jo .\nA l'Aula de la Ignorància controla la forma i predomina l'aspecte material de les coses. L'home es centralitza des en la personalitat o jo inferior. A l'Aula de l'Aprenentatge el jo superior o ego lluita per dominar aquesta manera, fins que gradualment arriba a un punt d'equilibri, on cap dels dos controlen totalment l'home. Després, l'ego controla cada vegada més, fins que a l'Aula de la saviesa domina en els tres mons inferiors i, acrecentadamente, la divinitat inherent assumeix el control.\nAspectes de la iniciació\nLa iniciacino el procés d'experimentar la expansió de consciència és part del procés normal del desenvolupament evolutiu, considerat en àmplia escala i no des del punt de vista de l'individu. Observat des del angle individual, arriba a reduir-se fins a l'instant en què l'ens evolucionante comprèn que (pel seu propi esforç i ajudat pel consell i suggeriment dels Instructors observadors de la raça) ha arribat a una etapa on adquireix cert grau de coneixement subjectiu, des del punt de vista del plànol fsic. L'experiència és similar a la de l'alumne a l'escola, quan s'adona sobtadament dominant la lliçó i que el tema i el mètode del procés li pertanyen per tal d'aplicar-los intel·ligentment. Aquests instants de captació intel·ligent segueixen a la monada evolucionante en el seu llarg pelegrinatge. El que ha estat parcialment mal interpretat en aquesta etapa de comprensió, és el fet que en els diferents períodes s'accentua la importància dels variats graus d'expansió i la Jerarquia s'esforça a portar a la raça a l'etapa en què els seus ens tinguin alguna idea del proper pas a donar. Cada, iniciació indica el pas de l'estudiant per l'Aula de la Saviesa cap a un grau superior ia més el clar resplendor del foc intern i la transició d'un punt de polarització a un altre; implica la comprensió de la creixent unitat amb tot el que viu i la essencial unicitat del jo amb tots els jos; dóna per resultat un horitzó que s'eixampla contínuament fins a incloure l'esfera de la creació, o la creixent capacitat de veure i sentir en tots els plans. És posseir una acrescuda consciència dels plans de Déu per al món i la capacitat de desenvolupar aquests plans. És l'esforç de la ment abstracta per aprovar un examen. És figurar en el quadre d'honor de l'escola del Mestre, dins de la realització d'aquestes ànimes el karma ho permet i el seu esforç és suficient per arribar a la meta.\nLa iniciació condueix a la muntanya en què es pot obtenir la visió; la visió de l'Etern Ara, on el passat, el present i el futur, hi ha com un; la visió de la història de les races amb el fil d'or de la seva genealogia, seguida a través de nombrosos tipus; la visió de la daurada esfera que manté a l'uníson les múltiples evolucions del nostre sistema: dèvica, humana, animal, vegetal, mineral i elemental, a través de les quals es pot veure clarament que la vida palpitant batega amb ritme regular; la visió de la forma mental de l'Logos en el pla arquetípic, visió que augmenta d'una iniciació a una altra fins abastar tot el sistema solar.\nLa iniciació condueix a aquest corrent que, quan ha penetrat en ella, arrossega l'home fins portar-lo als peus del Senyor del Món, als peus del seu Pare en els Cels, als peus del triple Logos. La iniciació condueix a la caverna en els murs limitadors es coneixen els parells d'oposats i es revela el secret del bé i del mal. Condueix a la Creu i al total sacrifici que ha de consumar-abans d'aconseguir la perfecta alliberament, on l'iniciat s'allibera de totes les cadenes terrenals i gens el reté en els tres mons. Porta a través de l'Aula de la Saviesa i posa en les mans de l'home, en forma gradual, la clau de tota informació còsmica i del sistema. Revela el misteri ocult subjacent en el cor del sistema solar. Condueix d'un estat de consciència a un altre. A mesura que entra en cada estat, l'horitzó s'eixampla, la vista s'estén i la comprensió és més incloent, fins que l'expansió arriba al punt en què el jo abasta tots els jos, fins i tot tot el mòbil i immòbil, segons una antiga escriptura.\nLa iniciació implica cerimònia. Aquest aspecte és el que més s'ha fet ressaltar en la ment dels homes, ometent alguna cosa de la seva veritable significació. Primordialment implica la capacitat de veure, sentir i comprendre, de sintetitzar i correlacionar el coneixement, encara que no necessàriament el desenvolupament de les facultats psíquiques, però comporta la comprensió interna que veu el valor subjacent en la forma i reconeix el propòsit de les circumstàncies prevalents. És la capacitat de pressentir la lliçó que s'ha d'aprendre en qualsevol esdeveniment donat, i aquesta comprensió i reconeixement dóna per resultat, cada hora, cada setmana i cada any, un progrés i expansió. Aquest procés de gradual expansió? Resultat de l'esforç definit i d'una àrdua vida i correcte pensar de l'aspirant, i no d'algun instructor esotèric que celebra un ritus ocult? condueix al que podria anomenar-se una crisi.\nEn aquesta crisi, on és necessària l'ajuda d'un Mestre, s'efectua un definit acte d'iniciació, que (actuant sobre un centre particular) produeix resultats en algun dels cossos, i incita als àtoms a assolir certa vibració i permet obtenir un nou ritme.\nLa cerimònia de la iniciació assenyala un punt de realització, però no la realització que sovint es creu sinó simplement la que els Instructors que vigilen la raça, reconeixen com una etapa definida en l'evolució aconseguida pel deixeble, la qual proporciona dues coses :\nUna expansió de consciència, que permet a la personalitat penetrar en la saviesa aconseguida pel Ego, i en les iniciacions superiors, en la consciència de la Mónada.\nUn breu període d'il·luminació, on l'iniciat veu la part de la senda que ha de trepitjar i també participa conscientment en el gran pla evolutiu.\nDesprés de la iniciació, la feina que s'ha de realitzar consisteix majorment en convertir aquesta expansió de consciència en part de l'equip de la personalitat per a ser utilitzat en forma pràctica, i en dominar aquesta part del sender que encara s'ha de recórrer.\nLloc i efecte de la Iniciació.\nLa cerimònia de la iniciació té lloc en els tres subplanos superiors del pla mental i en els tres plans superiors, d'acord a la iniciació. Durant les iniciacions al mapa mental brilla sobre el cap de l'iniciat l'estrella de cinc puntes. Això correspon a les primeres iniciacions que es reben en el vehicle causal. S'ha dit que les dues primeres iniciacions s'efectuen en el pla astral, però aquesta afirmació és inexacta i ha donat origen a una mala interpretació. Totes dues es fan sentir profundament en els cossos físic, astral i mental inferior, afectant el seu control. A causa de que l'efecte principal se sent en aquests cossos, l'iniciat pot interpretar que han tingut lloc en els plànols implicats, ja que el vívid efecte i l'estímul de les dues primeres iniciacions es produeixen principalment en el cos astral. Però s'ha de tenir en compte que les iniciacions majors tenen lloc en el cos causal o? Fora d'aquest? en el pla búdic o al átmico. En les dues iniciacions finals que alliberen l'home dels tres mons, se li permet actuar en el cos vital del Logos i gestionar aquesta força, llavors l'iniciat es transforma en l'estrella de cinc puntes, la qual descendeix sobre ell, es fusiona en ell ia ell s'ho veu en el centre mateix de l'estrella. El descens es realitza per acció de l'Iniciador que empunya el ceptre de poder i posa l'home en contacte, en forma conscient, amb el centre en el cos del Logos planetari, del qual és part. Les dues iniciacions trucades sisena i setena, tenen lloc en els plànols búdic i átmico. L'estrella de cinc puntes "fulgura des de dins de si mateixa", segons diu una frase esotèrica, i es transforma en "l'estrella de set puntes", descendint sobre l'home, i aquest penetra a la flama.\nA més, les quatre iniciacions anteriors a la de adepte, assenyalen, respectivament, l'adquisició de determinades proporcions de matèria atòmica en els cossos, per exemple, a la primera iniciació, una quarta part de matèria atòmica; en la segona, una meitat; en la tercera, tres quartes parts, i així fins a completar. Ja que el principi búdic és l'unificador (o el fusionador de tot), en la cinquena iniciació l'adepte es desprèn dels vehicles inferiors i s'afirma en el búdic, des d'on crea el seu cos de manifestació.\nCada iniciació atorga més control sobre els llamps, si això pot expressar-se així, encara que no dóna la idea exacta. Les paraules sovint confonen. En la cinquena iniciació, quan l'adepte és un Mestre en els tres mons, controla més o menys (d'acord a la seva línia de desenvolupament) els cinc rajos que es manifesten especialment en el moment en què rep la iniciació. En la sisena, si passa al grau superior, adquireix poder a un altre raig i, a la setena, exerceix poder en tots els rajos. La sisena iniciació assenyala el punt de realització del Crist i posa el llamp sintètic del sistema sota El seu control. Hem de tenir present que la iniciació dóna a l'iniciat poder en els raigs i no po der sobre els llamps, una diferència ben marcada. Cada iniciat lògicament posseeix un dels tres raigs grans com raig primari o espiritual, i en el raig de la seva monada és on finalment adquireix poder. El raig d'amor o raig sintètic del sistema, és l'últim que s'adquireix.\nEls que desencarnan després de la cinquena iniciació, o els que no arriben a ser Mestres en encarnació física, reben els seus següents iniciacions en una altra part del sistema. Tots estan, a la Consciència del Logos. S'ha de tenir en compte una gran realitat, que les iniciacions del planeta o les del sistema solar, només són preparatòries per a ser admès a la Gran Lògia de Sírius. Aquest simbolisme ha estat ben conservat a la maçoneria i combinant el mètode maçònic amb el que s'ha dit pel que fa als passos en el Sender de Santedat, obtindrem un quadre aproximat. Ampliem el seu significat:\nLes primeres quatre iniciacions del sistema solar corresponen a les quatre "Iniciacions al Llindar", prèviament a la primera iniciació còsmica. La cinquena iniciació correspon a la primera iniciació còsmica, la de "aprenent acceptat" en la maçoneria, que fa d'un Mestre, un "aprenent acceptat" a la Lògia de Sírius. La sisena iniciació és anàloga al grau segon de la maçoneria, mentre que la setena fa del adepte un Mestre Maçó de la Germandat de Sírius.\nMestre, per tant, és qui ha rebut la setena iniciació planetària, la cinquena iniciació solar i la primera iniciació còsmica o de Sírius.\nLa Unificació, resultat de la Iniciació.\nHa de comprendre que cada iniciació successiva produeix la unificació més completa de la personalitat amb l'ego i, en nivells més elevats, amb la mònada. L'evolució de l'esperit humà és una unificació progressiva. A la unificació de l'ànima amb la personalitat jeu ocult el misteri de la doctrina cristiana de l'Expiació, unificació que té lloc en el moment de la individualització, quan l'home es transforma en una entitat conscient i racional, diferent de la dels animals. A mesura que prossegueix l'evolució, ocorren successives unificacions.\nLa unificació en tots els nivells? emocional, intuicional, espiritual i diví? consisteix en un continu i conscient funcionament. En tots els casos està precedida per la combustió a través del foc? Intern i la destrucció, per mitjà del sacrifici, de tot allò que separa. L'acostament a la unitat es produeix mitjançant la destrucció del que inferior i de tot el que obstaculitza. Prenguem, per exemple, la trama que separa els cossos etèric i emocional. Quan el foc intern crema aquesta trama, es produeix una contínua comunicació entre els cossos de la personalitat, i els tres vehicles actuen com un. Una cosa semblant passa en els nivells superiors, tot i que el paral·lelisme no pot ser detallat. La intuïció correspon a l'emocional i els quatre nivells superiors del pla mental al etèric. A la destrucció del cos causal, en rebre la quarta iniciació (trucada, simbòlicament, "la Crucifixió"), tenim un procés anàleg al de la combustió de la trama, que condueix a la unificació dels cossos de la personalitat. La desintegració, que és part de la iniciació del arhat, condueix a la unitat entre l'ego i la monada, expressant-se en la Tríade. Aquesta és la perfecta unificació.\nPer tant, el propòsit del procés consisteix en què l'home sigui conscientment un:\nPrimer: Amb si mateix i amb els que han encarnat amb ell.\nSegon: Amb el seu Jo superior i amb tots els jos.\nTercer: Amb el seu Esperit o "Pare en els Cels", i així amb totes les Mònades.\nQuart: Amb el Logos, els Tres en Un i l'U a Tres.\nL'home es converteix en un ésser humà conscient per mediació del perpetu sacrifici dels Senyors de la Flama.\nL'home arriba a ser un ego conscient, posseint la consciència del jo superior, en la tercera iniciació, per mediació dels Mestres i del Crist i per seu sacrifici, a l'encarnar físicament per ajudar al món.\nEn la cinquena iniciació l'home s'uneix amb la mònada per mediació del Senyor del Món, l'Observador Solitari, el Gran Sacrifici.\nL'home s'unifica amb el Logos, per mitjà d'Aquell de qui res no pot dir-se.\nDjwhal Khul: El Despertar De l'Esperit Humà\nSíndrome D'Abstinència, què És ?, Per què Es Presenta? I Característiques\nGermans de les Estrelles. El seu Tresor Està Dins El seu Cor.\nMissatge de Sananda: "Tingues fe en mi"


xct: iniciatives xct\ninici > iniciatives xct > projectes finalitzats > Programa de custòdia a l'entorn fluvial\nPrograma de custòdia del territori per a la recuperació, gestió i conservació de l'entorn fluvial\nAquest Programa pretén impulsar la custòdia del territori amb l'objectiu de recuperar, gestionar i conservar els valors naturals, culturals i paisatgístics dels espais terrestres i marins en les aigües superficials de Catalunya. Es va inicar l'any 2007 i des de llavors s'han escollit un total de 12 iniciatives.\nS'emmarca dins el marc de col·laboració entre la Xarxa de Custòdia del Territori (xct) i l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) per impulsar la custòdia en les aigües superficials i el medi aquàtic a Catalunya. Forma part dels processos de concertació de l'ACA amb la societat civil per a la participació en l'aplicació de la Directiva Marc de l'Aigua.\nEl Programa de custòdia del territori per a la recuperació, gestió i conservació de l’entorn fluvial 2010 planteja impulsar un màxim de 3 iniciatives de custòdia viables en zones d’aigües superficials de Catalunya.\nSeran escollides pel seu alt valor de patrimoni natural, paisatgístic, per la seva biodiversitat o raresa i per que siguin preceptives d’una actuació prioritària, tot responent, tant com sigui possible, a diferents realitats territorials i de propietat. En el cas de no existir projectes de suficient qualitat es podran declarar-ne de deserts.\nEl pressupost disponible per a l’impuls de les iniciatives presentades anirà destinat a donar suport a aquestes mitjançant assessorament integral, però sense retribució econòmica directa.\nUs podeu descarregar les bases per a la convocatòria 2010 i la fitxa-formulari que cal ompli per a presentar les vostres iniciatives.\nEl termini finalitza el 30 de juny de 2010. Per a qualsevol dubte us podeu posar en contacte amb Montse Masó, a través del correu aigua@custodiaterritori.org.\nEl 2010 el Programa ha comptat amb el suport del projecte SudEau www.sudeau.eu\nLa Directiva Marc de l'Aigua és l'eina legal de la Unió Europea que reflecteix la nova forma de gestionar l'aigua. L'aigua deixa de ser vista exclusivament com a recurs, i es contempla com a element bàsic dels ecosistemes hídrics i part fonamental per al sosteniment d'una bona qualitat ambiental que, alhora, garanteix el recurs.\nL'ACA, és responsable de l'aplicació de la Directiva i des de la Unitat de Participació i Concertació Social està treballant per tal d'aconseguir una millora de la qualitat de les aigües amb la participació d'entitats i ciutadania.\nEn el marc de col•laboració entre la xct i l'ACA, es va editar l'any 2008 la publicació Confluint en la Cura de l'aigua. Reflexions sobre l'encaix entre la custòdia del territori i la Directiva Marc de l'Aigua a Catalunya. Concretament, els objectius d’aquest document són:\n• Estudiar els punts en comú existents i potencials entre la DMA i la custòdia.\n• Identificar les oportunitats que aquest encaix significa en relació amb el desenvolupament de la custòdia i la implementació de la DMA a Catalunya.\n• Oferir orientacions pràctiques per a les entitats de custòdia que actuen en l’àmbit de l’aigua.\n> Edicions anteriors del programa fluvial


✅ Catalunya contribueix a la Conferència dels Oceans de les Nacions Unides amb dos compromisos formals | Diari Català Digital 📰\n14 de Setembre de 2019 12 de Setembre de 2019 per Redacció\nLes Nacions Unides han acceptat els dos compromisos voluntaris que el Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació ha presentat com a contribució de Catalunya a la consecució de l’Objectiu de Desenvolupament Sostenible 14 (oceans), en el marc de la Conferència dels Oceans.\nLa Conferència dels Oceans de les Nacions Unides es va reunir per primer cop a Nova York el juny de 2017 per avançar en la sostenibilitat de l’ús dels mars i els seus recursos. El juny de 2020, es tornarà a reunir a Lisboa, coorganitzada pels governs de Portugal i Kenya. En els darrers dos anys, governs i organitzacions diverses de tot el món han subscrit, mitjançant un mecanisme formalment establert, més de 1,500 compromisos voluntaris, els quals seran revisats a Lisboa l’any vinent. Els compromisos inclouen un calendarització de les accions presentades, i també la necessitat de reportar-ne periòdicament el nivell d’execució.\nEl compromís “Disseny i aplicació d’un model nacional de governança de la pesca basat en la cogestió” recull el desplegament del model de cogestió pesquera català, fonamentat en l’apoderament dels actors via comitès de cogestió territorials integrats per pescadors, científics, ONG i Administració.\nEl compromís “Una Estratègia marítima per al desenvolupament sostenible de l’economia blava a Catalunya” implica el desenvolupament de l’Estratègia marítima de Catalunya 2030 que, amb el desplegament de 89 línies estratègiques durant el període 2018-2021, compromet el conjunt del Govern i interpel·la una àmplia comunitat d’entitats i emprenedors del país.\nLa contribució catalana dona dret a la integració en dues “comunitats d’acció pels oceans”: la d’Economia Blava Sostenible i la de Pesca Sostenible. Aquestes comunitats d’acció, amb una composició molt diversa d’actors privats i institucionals d’arreu del món, faciliten la participació i contribució dels seus membres en els debats sobre l’assoliment dels Objectius de Desenvolupament Sostenible de Nacions Unides.\nEls compromisos de Catalunya es poden consultar a:https://oceanconference.un.org/commitments\nCategories PROSPERITAT ECONÒMICA 📈 Etiquetes CATALÀ ✅, CATALUNYA ✅, DIARI DIGITAL ✅, Onu Catalunya Navegació per les entrades


PLEC: Un plec a Sant Jordi\nUn plec a Sant Jordi\nAquest any el Mariano Veloy s'ha estrenat en el noble art de la signatura de Sant Jordi. Les cues a la Rambla de Catalunya no eren pel seu 100 motius per ser perico, però s'ho va passar d'allò més bé. Ell ens ho explica així:\nUn plec (m.: professional liberal de l’edició a Catalunya) no té cada dia l’oportunitat de disfressar-se d’autor i seure la diada de Sant Jordi en una parada a signar llibres. Potser per això les sensacions prèvies són una mica contradictòries. D’una banda, fa il·lusió veure’s al costat de les persones a qui normalment fem de salvavides; de l’altra, no es pot evitar aquella sensació de perill dels toreros espontanis que saltaven a les places al crit de más-cornadas-da-el-hambre. Un cop arriba el dia, però, la por queda diluïda per la sensació eufòrica de veure’s enmig d’una festa. Com si la combinació de llibres, roses i un dia de sol produïssin el mateix efecte que un parell de gintònics.\nAquest efecte, en el meu cas, es va veure reforçat perquè vaig tenir la sort que m’acollís la bona gent de la parada que el RCD Espanyol havia muntat a la Rambla de Catalunya. Allà vaig poder saludar Stuani (sense màscara), i xerrar amb altres pericos grafòmans, com Sergi Fidalgo, Carlos Belmar o Marc Raymundo. I encara més. Dels molts pericos que van passar per la parada, un bon grapat va tenir el poc seny de demanar-me una signatura. I, és clar, no vaig desaprofitar l’ocasió d’estampar la dedicatòria que m’havia empescat la nit abans: “Amb tant efecte com un xut de Tamudo.”\nLes bones sensacions del matí es van allargar durant tot el dia. Vaig anar al dinar organitzat per l’editorial i, després de menjar amb una dotzena d’autors, vaig confirmar que les llegendes que corren no són certes. No tots els autors tenen la intel·ligència de Mario Vaquerizo, la simpatia de Jorge Javier Vázquez i la profunditat d’Albert Espinosa… N’hi ha que, fins i tot, semblen bones persones! Animat per aquest descobriment, a la tarda vaig córrer a signar a l’Abacus Illa, on vaig viure el meu derbi particular amb la periodista Pilar Calvo (coautora d’un voluminós llibre sobre la fórmula Barça). Potser perquè jugava a casa (l’Illa està més a prop de Sarrià que del Camp Nou), el resultat d’aquest derbi de signatures va ser favorable als pericos. Un 4-0 que encara no podíem saber que seria premonitori…\nAl final del dia, esgotat però feliç, encara vaig tenir ànims per anar a fer unes copes a l’Astrolabi amb un grup d’amics. I quan em van preguntar quina havia estat la meva anècdota del dia, vaig contestar de la manera més divertida que vaig saber. “A mig matí la consellera Rigau s’ha aturat a la parada de l’Espanyol per comprar un llibre per al seu marit, perico, i ha escollit el meu. Segurament a casa ja tenien els altres títols de la parada… Li he signat el llibre i li he desitjat sort en la defensa del català. La consellera m’ha somrigut i ha exclamat: ‘No sé què diran quan em vegin amb aquest llibre!’ Aleshores algun brivall que corria per allà ha exclamat: ‘Hem aconseguit el que mai no aconseguirà en Wert: espanyolitzar la consellera!’”


Història | Agrupació Musical de Massarrojos\nMassarrojos és una localitat que pertany al districte 17 “Poblats del Nord” de la ciutat de València i, segons l’Oficina d’Estadística de l’Ajuntament de València, en 2007 tenia 1.787 habitants. Està situada a huit quilòmetres de la ciutat de València i rodejada dels termes municipals de Bétera (nord), Rocafort (oest), Godella (sud) i Moncada (est), i s’assenta en un terreny pla, a excepció d’uns suaus tossals.\nL’Agrupació Musical de Massarrojos es va crear al gener de 1992, encara que té el seu antecedent històric en 1873, any en què es va formar la primera banda de música en la localitat.\nActualment la Banda de Música està formada per una plantilla de 70 músics.\nLa junta directiva està integrada, des de la passada assemblea del mes de març de 2014, per:\nPresidenta: Ana Mª Sancha Rodríguez\nVicepresident: Pere Morales Bernardino\nTresorer: Vicent Vijuescas Doménech\nSecretari: Carles Verdeguer Molins\nVicesecretari: Antonio Gavarda Duval\nVocal 1: José Rodríguez Molins\nVocal 2: Vicent Pascual Albentosa\nVocal 3: Ramón M. Palanca Roca\nVocal 4: Victoria Morales Rosa\nVocal 5: Amparo Albiach Estellés\nVocal 6: Andrea Casaña Doménech\nEl Concert de Presentació va tindre lloc a Massarrojos el 4 d’abril de 1992, sent director Salvador Tomás Pérez. També han dirigit la banda de música Rafael Pascual Alfonso (agost de 1992 – novembre de 2004) i Juan Francisco Ballesters Serrano (desembre de 2004 – març de 2006).\nDels concerts i festivals realitzats podem destacar la participació, en 1993, en el macrofestival per a commemorar els 10 anys d’existència de la Coordinadora de Societats Musicals Federades de la Ciutat de València, que va tindre lloc en els Jardins de Vivers. En 1995, es va realitzar el concert commemoratiu per la concessió de l’Alta Distinció de la Generalitat Valenciana a les Bandes de Música, on l’alcalde de Barri va lliurar una rèplica d’aquesta distinció.\nTambé ha participat en totes les Campanyes “Retrobem la nostra Música” de la Diputació de València, així com en els distints cicles de Concerts que organitzen l’Ajuntament de València i el Palau de la Música de València, cada any.\nEn el mes d’octubre de 1998 Televisió Espanyola, La 2, va emetre un programa sobre “Massarrojos i la seua banda de música”, i a més, el director de la banda de música i el president de la societat han realitzat diverses entrevistes en diferents emissores de ràdio.\nDurant la Festivitat de Santa Cecília es realitza, cada any, un Cicle d’Activitats amb jocs i concursos per als xiquets, audicions de grups de cambra, quartets, quintets… de membres d’aquesta societat, finalitzant amb un Concert de la Banda de Música. Cal destacar que han dirigit a la Banda de Música, com invitats, els cèlebres directors Salvador Chuliá Hernández, Eduardo Cifré Gallego i Francisco Fort Fenollosa.\nHa participat en el XX Certamen Provincial que organitza la Diputació de València (Tercera Secció), obtenint la quarta posició (1996); en el Certamen Internacional de Bandes de Música “Ciutat de València” (Tercera Secció), obtenint un tercer premi (1998); en el mateix Certamen Internacional en la seua edició de l’any 2000 (Tercera Secció), obtenint el Primer Premi i la Menció d’Honor; i, l’any 2003, novament en aquest Certamen Internacional, en la Segona Secció, obtenint un segon premi. L’any 2008 ha participat en el XXXII Certamen Provincial de Bandes de Música de la Diputació Provincial de València, obtenint un primer premi, en el XXXIV Certamen de aquesta mateixa secció en l’any 2010 amb un segón premi, i l’any 2014 XXXVIII edició un primer premi.\nEstà integrada en la Federació de Societats Musicals de la Comunitat Valenciana i en la Coordinadora de Societats Musicals Federades de la Ciutat de València.\nL’Escola de Música està inscrita en la Direcció General de Centres Docents de la Conselleria d’Educació de la Generalitat Valenciana (DOGV n. 3227, de 22 d’abril de 1998).\nLa seua directiva esta integrada per:\nDirector: José Lloris Roca\nCap d’ Estudi: Amparo Albiach Estellés\nSecretaria: Mª Carmen Ferrer Nuñez\nS’imparteixen ensenyances musicals en els nivells de Guarderia musical (5 a 6 anys), Jardí musical (6 a 7 anys), Iniciació musical (7 a 8 anys) i Llenguatge musical (a partir de 8 anys i adults), així com ensenyança instrumental (a partir de 8 anys i adults) en les especialitats de vent-fusta (flauta, oboè, clarinet, saxòfon, fagot), vent-metall (trompeta, trompa trombó, tuba, bombardí), percussió (làmines, pegats, varetes) i corda (violoncel, guitarra, piano).\nEl conjunt instrumental de l’escola ha estat dirigit per Jorge Villarroya Traver, Santiago Roca Valero i, actualment, per José Manuel Marqués Roca, membres de la banda de música i professors de l’escola.\nEn el curs 2014/2015 es van realitzar diverses audicions durant l’any on participen les diferents especialitats instrumentals, així com concerts de la banda infantil i el conjunt instrumental, aquest últim realitzant també un intercanvi amb el conjunt instrumental d’Alcublas i un festival d’escoles de percussió enguany realitzat a Massarrojos.\nCal destacar el concurs “Fernando Verdeguer” organitzat cada any per a alumnes de la nostra escola.\nPer al curs 2015/2016 compta amb un total de 73 alumnes en les distintes ensenyances i especialitats.\nFem un poc d’història bandística… … … en Massarrojos.\nL’any 1873 es va crear en Massarrojos la primera banda de música. El director era el senyor Ramón Payá Ibáñez i els músics Juan Garay (el masero), que tocava la tuba, Salvador Taroncher (el ric), també tuba, Juan Ibáñez Carbonell (el carreter), tocava “l’alicó”, Vicente Barceló i Vicente Bosch, tubes també, Ramón Roca (corca), Ambrosio Castelló (el sabater), José Francés (l’espardenyer) i José Alandes (coquí), que tocaven el clarinet, Salvador Montagud (Salvoret el del forn), tocava el requint i el contrabaix en les orquestres, Félix Francés (el de Moixent), el cornetí, Pepet el de Metxa, José Ferrandis (el ferrer) i Joan el sarler, tocaven el fiscorn, Vicente Doménech (el tio Torrosco), el bombardí, Pedro Ibáñez (el tio Pere), el bombo, José Muñoz, els plats, i Bartolomé Llorens (Tolet el de xitxarra) la caixa.\nEl primer dia que van actuar en la localitat va ser el 22 de febrer de 1874, en la benedicció de la Mare de Déu del Carme, i tot el poble va acudir a veure a la seua banda de música.\nL’any 1902 es va fundar la Societat Musical l’Artística i el seu president va ser José Doménech Cardona. L’any 1909 va canviar la junta directiva i amb ella el nom de la banda de música, passant a denominar-se “Societat Musical Santa Cecília”.\nEn 1913 la banda de música es va dividir en dos “Sant Josep” i “Santa Cecília”, funcionant així fins a l’any 1939, on de la mà del Pare Ciprià, que estava al capdavant de l’Església, es van reagrupar i formaren la “Agrupació Musical de Massarrojos”.\nAquesta banda de música va funcionar al llarg dels anys, encara que en 1973 es va quedar amb 17 músics només i va estar a punt de dissoldre’s. Amb gran esforç i sacrifici dels músics que van quedar buscaren un nou director, Francisco Casaní, que va començar a incorporar xiquets i xiquetes, va fer una xicoteta escola de música i pogué continuar endavant la banda de música.\nL’any 1980 es va incorporar a l’Associació Cultural de Massarrojos, com a secció musical. Durant els següents anys i de la mà del president de la banda de música, Francisco Bosch Valero, es va incorporar a la Federació de Societats Musicals de la Comunitat Valenciana i a la Coordinadora de Societats Musicals de la ciutat de València. Van ser directors de la banda de Música en aquesta etapa Francisco Casaní i Salvador Tomás Pérez.\nEn la història de la banda de música, podem destacar, la participació l’any 1930 en el certamen de Llíria, interpretant “Una noche en Calatayud” (obra obligada) i “Coplas de la mi tierra”, obtenint un segon premi. L’any següent, 1931, va obtindre el tercer premi. També l’any 1948 va participar en el certamen de Requena, interpretant “Les Golondrinas” (obra obligada) i “Un dia de Pasqua a Catarroja”, obtenint el segon premi. I, en 1949, va participar en el Certamen de Llíria i en el Concurs de Pasdobles de València.\nCom a directors cal mencionar Ramón Payá Ibáñez, primer director, Carmelo Sanz, Nicolau García, Eduard Felip, Manuel Palau, José Cervera… i una llarga llista.\nEntre els anys 1941 i 1950 Ramón Payá Ibáñez i Fernando Verdeguer Doménech van compondre l’Himne de Massarrojos, l’Himne de la Mona de Pasqua (que es va estrenar el 12 d’abril de 1953), l’Aurora a la Mare de Déu del Rosari, l’Aurora de Crist Rei, l’Aurora Perdó Jesús i el Cant de l’Aurora (dedicada per Ramón Payá al Pare Ciprià). Algunes d’aquestes Aurores encara es poden escoltar pels carrers de Massarrojos als mesos de maig i octubre.\nEnllaç per vore com arribar a Massarrojos.\nOne Response to Història\nANGELA | mayo 12, 2015 at 20:48 |\nBuenos dias, mi nombre es Ángela Gil y les escribo porque estoy interesada en trabajar con ustedes. Por ello, me gustaría que me facilitasen una dirección de correo electrónico donde poder enviarles mi curriculum.


Roger de Gràcia acompanya persones en moments clau de la seva vida a "No serà fàcil" - TV3\nRoger de Gràcia acompanya persones en moments clau de la seva vida a "No serà fàcil"\nUna sèrie sobre els moments importants, aquells que sempre ens faran companyia.\n07/01/2015 - 16.50\n"No serà fàcil" és una sèrie que acompanya la gent en el moment en què la seva vida està a punt de fer un tomb. Comparteix els dubtes, les emocions i la incertesa d'una situació que es convertirà en un record que no es perdrà. El programa és un mosaic de reptes, fragilitats i incerteses que la vida ens planteja sense manual d'instruccions.\nAquests són alguns exemples: trobar feina quan penses que ja no te'n sortiràs, lluitar durant dos dies amb 300 aspirants arribats de tot el món per una plaça a la companyia de dansa contemporània de més prestigi de Dinamarca, caminar amb un dels últims pastors transhumants de Catalunya, viure el moment en què una persona recupera el 70% de l'audició, acompanyar un pres amb la seva família durant el seu primer permís penitenciari, acompanyar la Dolors en els seus últims dies de vida.\nAcompanyar és, potser, el verb més important d'aquesta sèrie. No es tracta d'informar, ni tampoc de descriure. Es tracta d'observar, deixar parlar i d'empatitzar. Aquests són alguns dels trets més característics del nostre presentador, el Roger de Gràcia. Potser perquè el Roger ha passat per algunes de les situacions que viuen els personatges: l'arribada del primer fill, que el va trasbalsar, ha viscut la pèrdua de persones properes, sovint s'ha plantejat un canvi de vida. I quan es barreja en situacions completament desconegudes, per exemple la història del pres, la de la noia sorda que espera l'implant o la del pagès que ho va perdre tot en l'incendi de l'Empordà, aleshores tot són dubtes i el millor de tot és que els verbalitza.\nCada capítol comença amb un monòleg del Roger, un monòleg en què ell explicarà una experiència personal. Aquesta experiència no té res a veure amb el que després es veurà en el capítol però sí que serveix per avançar el tema.\nRoger de Gràcia: "'No serà fàcil' ha estat un viatge al·lucinant per les vides de gent molt interessant"


¡Truca per realitzar la teva reserva!\nLa volta en MTB al Parc Natural del Cadí\nCavalls del Vent en una travessia circular per etapes pensada per a tots els públics, que transcorre pel Parc Natural del Cadí; des de famílies senceres al solitari més valent planifiquen la seva ruta, marquen el seu ritme, viuen la seva aventura a Cavalls del Vent.\nHoko significa ' camí ', el que va començar Joaquín Lleó a l'inici d'una crisi que encara dura. Amb tretze maratons i molts quilòmetres de muntanya a les cames, és un corredor que fabrica i no un fabricant que corre .\nCreem, organitzem i programem paquets turístics combinant allotjament, restauració i activitats per tal d’oferir un servei personalitzat i adaptar-nos a les teves necessitats.\nDes de fa més de 40 anys , YOGI TEA® és sinònim de deliciosos tes i infusions d'herbes i espècies basats en receptes úniques de receptes ayurvèdics que aporten benestar a les persones .\nL'Editorial Alpina és la referència en el que a mapes i a guies de muntanya es refereix. Des dels inicis de Cavalls del Vent, l'Editorial Alpina ha donat suport al projecte i és el col·laborador amb més anys d' hitoria de la companyia. Sens dubte un company de viatge indispensable.


Arrimadas defensa donar per llei una segona oportunitat a empresaris «de bona fe» que fracassin\ntreballadors, ATA, Celia Ferrero, cotització, Inés Arrimadas, defensa, Rubén Viñuales, Ciutadans, gallina dels ous d'or\nUn moment de l'acte 'AutONoms', a la Cambra de Comerç de Tarragona.\nLa portaveu de C's al Parlament defensa a Tarragona que els treballadors autònoms puguin cotitzar per dies\nActualitzada 30/04/2016 a les 16:26\nLa portaveu de C's al Parlament, Inés Arrimadas, ha acusat les administracions públiques d'haver utilitzat els treballadors autònoms com la «gallina dels ous d'or» en un acte sobre els problemes d'aquest col·lectiu que ha tingut lloc aquest dissabte a la Cambra de Comerç de Tarragona. Arrimadas, que no ha fet pràcticament cap referència a l'actualitat política catalana o de l'Estat espanyol, ha volgut aixecar la bandera de la defensa dels interessos dels autònoms.\nLa formació reclama que puguin cotitzar per dies, i no per mesos com fins ara, a més de compensar els deutes que contreuen amb els administracions amb els pagaments que aquestes tenen pendents d'abonar-los. També ha apostat per aprovar una llei de segona oportunitat que permeti les iniciatives empresarials fallides «de bona fe» poder tornar a «aixecar-se».\nLa cap de l'oposició ha negat que la Generalitat no pugui prendre mesures per millorar la situació d'un col·lectiu que a l'Estat espanyol suma més de tres milions de treballadors per compte propi.\nEn un discurs íntegrament en castellà, Arrimadas ha intentat explotar el greuge de les administracions cap als autònoms, tot assegurant que, tradicionalment, han estat utilitzats com la «gallina dels ous d'or». No només per les seves aportacions contributives al sistema fiscal, sinó també pel fet que, ha abundat, s'inclogui l'increment del seu nombre per intentar demostrar que s'està creant ocupació a l'Estat. «El treball autònom ha de ser una oportunitat per a moltes persones, no un drama», ha assegurat, tot apuntant que «un país que maltracta els més de tres milions d'autònoms» ha assolit pics d'atur superior al 20% durant diversos cops en les últimes dècades.\nLa portaveu de C's creu que la millora de la situació dels treballadors autònoms passa en bona mesura per mesures per reduir les traves burocràtiques i administratives per establir-se i treballar. Considera que «no té sentit» que aquests requisits els obliguin a passar pel taulell de diferents administracions, siguin ajuntaments, consells comarcals, Generalitat o estatal. «No eliminarem burocràcia fins que eliminem els xiringuitos d'endollats», ha exclamat, arrencant aplaudiments dels assistents. Creu que és una «gran mentida» que la Generalitat no pugui prendre mesures al respecte i, segons ha dit, intenti traslladar el problema a l'Estat. En aquest context, ha instat el Govern a habilitar ajuts a través de l'Institut Català de Finances.\nLa formació taronja, segons ha explicat, assumeix bona part de les demandes de les associacions del sector i, planteja, entre d'altres, que els autònoms puguin cotitzar per dies i no per mesos, com succeeix fins ara. També que aquells que tenen factures pendents de cobrar de les administracions, puguin compensar aquests diners amb els seus deutes contributius. «Molts han hagut de tancar perquè els ajuntaments o diputacions no els han pagat», ha assegurat. Arrimadas creu necessari, a més, aprovar una llei de segona oportunitat que permeti els empresaris «de bona fe» que fracassen puguin tornar a «aixecar-se».\nEn l'acte a la Cambra de Comerç de Tarragona, batejat com 'AutONoms', han participat també la vicepresidenta de la Federació Nacional d'Associacions de Treballadors Autònoms (ATA), Celia Ferrero, el diputat al Congrés per Tarragona, Sergio del Campo, i el portaveu municipal de la formació al consistori tarragoní, Rubén Viñuales. Ferrero ha recordat que els autònoms són actualment el 90% dels empresaris i generen un 50% de l'ocupació. «Són la clau del canvi del teixit empresarial i el model productiu», ha assegurat. Els representants del partit han recordat les iniciatives presentades davant les diverses administracions, als ajuntaments, al Parlament i al Congrés.


Bernat de Quintaval reparteix els seus béns als pobres - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBernat de Quintaval reparteix els seus béns als pobres\n192 cm ( ) × 233 cm ( ) cm\nBernat de Quintaval reparteix els seus béns als pobres conegut també com a Sant Francesc, amb Bernat de Quintaval, fa caritat als pobres és un quadre d'Antoni Viladomat datat entre el 1724-1733 que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya. És un dipòsit de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi de Barcelona, que va ingresssar a la col·lecció del Mnac, el 1906.\nProcedeix la pintura de la sèrie de vint teles dedicades a sant Francesc d'Assís que decoraven el claustre major del convent de Sant Francesc de Barcelona. L'obra va ser encarregada durant el mandat del pare Fra Francesc Moragues (1721-1725), dins la reconstrucció que la mencionada ordre estava portant a terme un cop finalitzada la Guerra de Successió Espanyola. Encara que l'argument és la vida del sant Francesc, fundador de l'orde, també s'esperava de les pintures la posada en escena de les virtuts dels seus seguidors i exaltar la imatge de la congregació religiosa.\nSegurament el comitent imposaria els models de la sèrie pictòrica i contribuiria a la iconografia de les representacions, és possible que ensenyés al pintor un corpus de gravats que reproduïa la vida de sant Francesc, com l'editada a Roma l'any 1594 de l'artista Francesco Villamena, la qual va ser també editada en castellà el 1649 per a la península Ibèrica. Moltes de les pintures de la sèrie de Viladomat, s'ha comprovat, que segueixen les composicions d'aquests gravats italians.\nAl claustre del convent va romandre junt amb tota la sèrie fins al 1835. Hi va haver un breu temps entre 1812 i 1814 que va ser confiscada per passar a l'Escola Llotja, després de ser reclamada diverses vegades perquè fos tornada a l'escola on servia:«por ser una obra muy conducente para el Estudio y adelantos de los discípulos de la Ynstruccion publica», va reingressar a l'Escola de Belles Arts el 1835. Va ingressar el 1906 com a dipòsit al Museu d'Art de Catalunya, a on va aparèixer, al catàleg del mencionat museu de l'any 1936, amb el títol :A Gubbio, puede satisfacer su deseo de cuidar de los leprosos.\nExisteixen uns esbossos, trobats a Berga, pintats pel mateix pintor on es reprodueixen tota la sèrie de les vint pintures. Es van fer conèixer per Joaquim Folch i Torres el 1925.\nEl tema és un episodi de la vida de sant Francesc d'Assís, que com era habitual il·lustrava les virtuts i els episodis més destacats del fundador de la congregació des del seu naixement fins a la seva mort, s'inspira en Lles Floretes de sant Francesc, un relat d'autor anònim escrit entre els segles XIII i XIV.\nLes dues figures centrals representen a Francesc i un clergue, el pintor li ha donat al sant un paràmetre convencional de «vera efiggie», tal com es descriu a la literatura relacionada amb ell. Es troba en un pla frontal amb l'hàbit de la seva congregació, cenyit per la corda amb tres nusos que simbolitzen els tres vots franciscans de la pobresa, la castedat i l'obediència. El tractament del rostre és realista sense cap especial valoració espiritual això i mostrar-ho descalç, segurament era un motiu per commoure els fidels que veiessin la pintura. Contrasta la imatge del clergue vestit amb gran elegància, i que amb una gran dignitat, es dirigeix al reconeixement de l'església, per la seva acció de seguir al sant cap on aquest li indica.\nAquesta acció és l'escena que es troba a la part dreta de la pintura, on es mostra a fra Bernat de Quintaval -primer deixeble de sant Francesc-, lliurant els seus béns als pobres, compleix així, segons una llegenda, la revelació que va tenir en un somni la nit anterior que havia de complir el precepte de la Caritat. A l'angle dret més pròxim a l'espectador, s'observen les riqueses que està donant als indigents.\nAl segon terme de la pintura, es mostra una altra escena de la vida del sant, on se'l veu demanant per a la construcció de l'església de sant Damià -escena que també està representada en una altra pintura de la sèrie-. La imatge de la ciutat d'Assís es mostra per la vista del perfil de la seva muralla. Encara que el tema principal és mostrar la vida de sant Francesc, també s'aprecia que el missatge que es vol donar és el de la caritat cristana i la importància de fer bones obres per obtenir indulgències.\n↑ «Bernat de Quintaval reparteix els seus béns als pobres». Museu Nacional d'Art de Catalunya. [Consulta: 22 gener 2013].\n↑ 2,0 2,1 «Sant Francesc, amb Bernat de Quintaval, fa caritat als pobres». Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi. [Consulta: 22 gener 2013].\n↑ Sanahuja i Vallverdú, 1956, p. 386.\n↑ L'imagine di San Francesco nella Contrariforma (En un catàleg d'exposició a Roma (1982-1983)\n↑ 7,0 7,1 7,2 7,3 Quílez, 1993, p. 384.\n↑ Folch i Torres, 1925, p. 1-2.\n↑ Quílez, 1993, p. 384-385.\nFolch i Torres, Joaquim M «Un doble de la sèrie de la “Vida de Sant Francesc”, del pintor Viladomat, descobert a Berga». Gaseta de les Arts II, núm. 35, 1925.\nQuílez, Francesc. «Departamento de Arte del Renacimiento y del período Barroco. Antoni Viladomat i Manalt». A: Prefiguración del Museu Nacional d'Art de Catalunya (en castellà). Barcelona: MNAC, 1993. ISBN 84-8043-004-4.\nSanahuja i Vallverdú, Pere. Historia de la Seráfica. Provincia de Cataluña (en castellà). Barcelona: Seráfica, 1956.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bernat_de_Quintaval_reparteix_els_seus_béns_als_pobres&oldid=16652163»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 març 2016 a les 11:30.


Montse femcuinetes: d’octubre 2018\nla Xarxa de Parcs Natuals de la Diputació de Barcelona està formada per 12 espais naturals de molt gran valor paisagístic, ecològic i cultural. 100 municipis en formen part i malgrat representar només el 22% del territori, hi viuen el 70% de la població a Catalunya.\nEl Parc a taula és un programa de desenvolupament econòmic que vol destacar els valors naturals, culturals, i paisatgístics dels nostres parcs, mitjançant la gastronomia, la producció artesanal i la viticultura de proximitat i qualitat.\nMés de 288 empreses ja s'hi han adherit, són allotjaments, restaurants, cellers, elaboradors i productors, tots vinculats a algun dels 9 parcs que participen al programa: Parc de la Serralada de Marina, parc de la Serralada de Litoral, Parc del Castell de Montesquiu, Parc del Foix, Parc del Montnegre i el Corredor, Parc d'Olèrdola, Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac i Parc Natural del Montseny, Reserva de la Biosfera.\nA menys d’un mes per obrir les seves portes, el Fòrum Gastronòmic de Girona que se celebrarà al Palau de Congressos i Fires els dies 18, 19 i 20 de novembre, ja pot anunciar que serà novament una fira plena a vesar d’empreses que presentaran les seves novetats, productes i innovacions.\nEns plau anunciar que avui, a menys d'un mes de la celebració de l'esdeveniment, el 100% de l’espai expositiu ja està venut, i fins i tot, compta amb llista d’espera. A la fira hi participaran les millors marques del sector foodservice, des d’empreses d’equipaments, serveis i distribució, fins a petits productors del sector primari i l’artesania alimentària.\nDesprés de l’espectacular creixement de l’espai firal el 2017 que va créixer en un 40%, enguany es manté la superfície i el nombre d’empreses participants. L’objectiu és treballar per a la consolidació i la millora qualitativa de l’esdeveniment.\nLa fira es consolida com aparador de les novetats del mercat gastronòmic i horeca, i les empreses que hi participen volen repetir. De fet, un 70% d’expositors d’aquesta edició ja hi han participat en altres ocasions, la qual cosa demostra la fidelitat de les empreses que confien en l’esdeveniment per donar-se a conèixer i promocionar-se. Cal destacar també l’interès que desperta el Fòrum Gastronòmic, com a novetat, un 30% d’empreses hi participaran per primera vegada aquest 2018.\nEl Fòrum Gastronòmic comptarà amb una àmplia representació d’empreses procedents de Catalunya, especialment de les terres gironines, però també d’arreu de l’estat espanyol i d’Europa. L'any passat va rebre a 25.155 assistents, dels quals, el 91% va assegurar sentir-se molt satisfet de la seva visita i amb ganes de repetir. Així doncs, entre el 18 i el 20 de novembre, el Palau de Fires i Congressos de Girona tornarà a obrir les portes del Fòrum Gastronòmic, tot esperant repetir l’èxit obtingut en altres edicions.\nEl Fòrum Gastronòmic Girona 2018 acollirà la celebració de diversos certàmens i concursos. Destaquem una vegada més, els Premis InnoFòrum, dedicats a les empreses i patrocinats per la Cambra de Comerç de Girona i que són un reconeixement a la innovació que porten a terme moltes empreses en el sector de la gastronomia. S'han inscrit un total de 17 productes al certamen, els quals optaran al màxim guardó en tres categories: producte més innovador, packaging més creatiu i gust més original. Els productes candidats estaran exposats en el recinte firal durant els tres dies de la fira i el diumenge 18 es farà entrega dels guardons en un acte a l’Auditori.\nRecentment desplaçat al passeig de Sant Joan, entre els carrers d'Indústria i Sant Antoni Maria Claret, mentrestant es reforma l'edifici de la Travessera, el mercat de l'Abeceria que s'ha construït expressament per l'ocasió, té uns 1900 metres quadrats i compta amb 56 llocs comercials, dels quals, 43 són d'alimentació.\nCap el 1895 quan la vila de Gràcia tenia uns 50.000 habitants i ja comptava amb el mercat de la Llibertat, es va veure amb la necessitat, per donar servei a la creixent demanda de la població en augment, de tenir un altre mercat que va nèixer a l'aire lliure a l'actual plaça de la Revolució que en aquell moment portava el nom de plaça Isabel.\nEl 1892 es va inagurar el mercat cobert d'estructura metàl·lica amb tancament d'obra vista, gràcies a la iniciativa de l'industrial Puigmartí que en va ser el propietari fins que va passar a mans municipals. Molts paradistes del mercat a l'aire lliure s'hi van traslladar, i molts d'altres van continuar la seva activitat a la plaça de la Revolució, fins que els van obligar a traslladar-se al mercat cobert que primer va portar el nom d'Isabel, més tard mercat de la Revolució i després ja el definitiu, mercat de l'Abaceria Central.\nVerdulaires, carnissers, xarcuters i venedors d'aviram posaven els seus millors productes, uns al costat dels altres, en taules de fusta o marbre...temps era temps.\nForn Sant Tirs\nFruita i verdura Geroni i Carme\nPeix fresc Karla Barrera\nPasseig Sant Joan, 181 Barri de Gràcia (Barcelona)\nDe l’1 de setembre, al 30 de juny\nDe dilluns a dijous de 08:00h a 14:00h i de 17:00h a 20:30h\nDivendres de 08:00h a 20:30h\nDissabtes de 08:00h a 15:00h i de 17:00h a 20:00h\nDe l’1 de juliol, al 31 d’agost\nDe dilluns a divendres de 08:00h a 14:00h i de 17:00h a 20:30h\nDissabtes de 08:00h a 15:00h\nEtiquetes: ANEM A PLAÇA, MERCATS\nNarbo Martius va ser una important ciutat de la Gal·lia situada al costat del riu Atax, l'Aude Vell convertit avui en dia en el Canal de la Robina. Es va convertir en la capital de la Narbonensis i segons Gai Vel·lei Patercle (19 ane-30) historiador romà de la Campània, contemporani d'August, va ser fundada com una colònia romana l'any 118 ane formant part d'un projecte general per a desenvolupar la Via Domitia que connectava Itàlia amb Hispània i comunicava amb la Via Aquitània cap a l'Atlàntic. Poblada pels Volques tectòsages, tribu gal·la procedent de la Vall del Danubi que arriba a la Narbona occidental cap el segle III ane.\nMalgrat ser una de les colònies romanes més importants de la Gal·lia han sobreviscut pocs vestigis d'aquella època. Algunes restes de la Via Domitia, diversos magatzems subterranis, l'Horreum, construit cinc metres per sota del nivell del carrer, en torn el segle I ane i recentment més accesible per la construcció d'un petit hall d'entrada. També s'han conservat algunes parts del mur de la ciutat i el Clos de la Llombarda, ocupat fins el segle V i que consisteix en una zona d'habitatges aristocràtics amb carrers flanquejats per pòrtics, petits comerços amb tallers i una casa de banys.\nAl Clos destaquen dues cases, la del gran Triclinium que ha estat excavada en la seva totalitat i té una superfície de 705 metres quadrats i la casa del Geni. La primera és una típica mansió aristocràtica del segle II ane, que consta de diverses unitats. Una de les sales amb una superfície de 90 metres quadrats ha estat identificada com el triclinium o menjador, recobert de precioses pintures murals. La casa del Geni del segle I ane però que es va expandir durant el segle III i va arribar a tenir una superfície de 975 metres quadrats. Moltes de les habitacions d'aquesta mansió estaven recoberts de mosaics de pedres negres i blanques, i les parets decorades de pintures esplèndides.\nCap el segle III moltes cases van ser abandonades i es va construir una basílica cristiana, s'han localitzat restes d'un baptisteri i uns quants sarcòfags i una àmfora on hi havia enterrat un nen. El segle V l'edifici religiós també va ser abandonat.\nNarbona es troba a menys de dues hores de Barcelona amb la conexió directa en tren d'alta velocitat, en viatge directe des de l'estació de Sants, amb una oferta inicial de quatre freqüències diàries per sentit.\nNarbona, ciutat de festivals està situada al centre d'un Parc Natural a la Mediterrània i preservat pels massissos de la Clape i de Fontfroide disfruta d'un clima temperat, sec i lluminós, amb una fauna i flora excepcionals i una oferta de llargues platges, una estació balnearia a 15 km, senders màgics, vinyes acollidores i un llarg etcètera de feliços descobriments.\nDeclarat per l'Unesco, Patrimoni Mundial, el Canal de la Robina que fa d'arteria d'unió entre el mar i el "Canal du Midi" es navagable i et permet travessar la ciutat per l'aigua.\nD'estil gòtic septentrional, va ser edificada a finals del segle XIII, projecte del mestre d'obres Joan Descamps i està considerada com un dels monuments religiosos més preciosos del sud de França i amb el Palau dels arquebisbes forma un conjunt monumental comparable al Palau dels Papes d'Avinyó.\nLa construcció d'algunes torres li donen un aspecte de fortificació, ja que el conjunt va contribuir activament a la defensa de la ciutat. El cor té tres naus, la central força més alta que les altres dues i la capella central està dedicada a Sta Maria de Betlem i compta amb un retaule gòtic de pedra policromada ocult fins 1981 sota una capa d'estuc. Algunes finestres conserven els vitralls originals que són espectaculars.\nL'altar principal, amb baldaquí, és de marbre de Caunes i bronze daurat, i va ser donació del Cardenal de Bonzi, arquebisbe de Narbona del 1673 al 1703, havent estat construït seguint el model dibuixat per Hardouin-Mansart.\nEl claustre és al costat sud de la catedral, on hi havia hagut la catedral preromànica. Està adossat a les muralles del segle V i comunicat amb el palau episcopal. Els quatre corredors, força homogenis, tenen grans arcades, amb els contraforts guarnits amb curioses gàrgoles i pinacles flamígers.\nMercat cobert amb més de 65 parades d'alimentació, bars, restaurants i fins i tot bodegues, obren tots els dies de l'any des de les 7 del matí fins l'1 del migdia. D'estil Baltard, arquitecte francès autor del mercat de París, té una fantàstica estructura metàl·lica i portes de pedra, va ser inaugurat l'any 1901 i és un dels més bells de França.\nA l'interior, podeu fer parada i fonda i dinar a Chez Bebelle de dimarts a diumenge des de les 8 fins les 14:30h. Gilles Belzons, antic jugador de rugby us ofereix una àmplia gama de carns a la brasa, embotits i patés, sempre en un ambient distés i divertit.\nL'Abadia de Fontfreda\nA 14 km de Narbona, s'obre al bellmig de les Corberes, una abadia fundada a finals del segle XI per monjos benedictins en uns terrenys cedits pel vescompte Eimeric de Narbona casat amb Mafalda que a la vegada havia estat esposa del compte català Ramon Berenguer II. Fontfreda o Fontfroide en francès resta gairebé intacta i es pot visitar tot l'any, el claustre del segle XIII conserva als capitells magnífiques decoracions florals.\nEl 1145 la comunitat de Fontfreda es dirigeix a l'abadia de la Grand Selva amb la finalitat posar-se sota les directrius cistercenques i pasa a dependre del monestir gascó. És també el moment que a partir de l'abadia de Fontfreda que es funda Poblet a Catalunya (1151).\nL’abadia de Fontfreda va esdevenir un centre important de lluita i enfrontament contra el catarisme. El papa Innocenci III va designar dos legats triats entre els membres d’aquesta abadia que s’encarregaren de defensar l’ortodòxia catòlica davant l’heretgia. Aquesta posició capdavantera va resultar profitosa pel monestir, que es va beneficiar dels béns dels càtars.\nEl segle XIV marca una època d’esplendor, amb abats poderosos i influents, com Jacques Fournier (1311-1317) que va ser bisbe i més endavant papa, amb el nom de Benet XII (1334-1342).\nEl segle XV la comunitat es va empobrir i el 1764 es declara la seva extinció. Actualment és de propietat privada, l'any 1908 Gustave i Madeleine Fayet en seran els propietaris i l'abadia sofreig un procés de restauració.\nDurant tot l'any s'hi celebren esdeveniments de caire cultural i festiu, disfruta d'un espectacular roserar i s'hi poden tastar vins de la DO Corbieres.\nA les afores de la ciutat us proposem viure una autèntica festa gastronòmica i fer un àpat a un dels més grans bufet d'Europa. Una cuidada selecció de receptes tradicionals de la cuina francesa com la llagosta a l'americana, la cassoulet o l'espectacular foie, algunes d'elles recuperades de l'antic receptari burgés i que podreu gaudir sense límit.\nEn una decoració única i cuidada que ens trasllada a èpoques de festes i grans convits, els formatges, el marisc, la rostiseria i els postres no us deixaran indiferents.\nAmb més de 70 varietats de vins servides en copa o en botella i que podreu comprar a preus directament del distribuidor, és una de les cartes que s'ha convertit en la guia per excel·lència de la regió.\nUn autèntic plaer pels sentit a un preu més que raonable i asumible per qualsevol butxaca.\nI ja per acabar aquesta visita frugal a Narbona i si viatgeu amb nens, i si no també no us perdeu la Reserva Africana de Sigean, a 15 km de la ciutat, un parc temàtic, inaugurat l'any 1974, amb més de 3500 animals, la majoria d'origen africà i en un estat de semillibertat.\nEtiquetes: ESCAPADES GOURMANDES, TURISME\nEl punt de trobada entre Influcencers, Bloggers i Marques\nAmbar Garcès, Belén Aguilera, Sara Emdi, David Campillo, Guillermo Campra, Susana Banana, Labibitches, Arnau Marín, Paula Cendejas, Anna Padilla, Marià Casals, Eduard Torres, Suli Blue Alejandra Castelló, Hektor Mass DJ, Gisela d'OT, Venus O'Hara, Alejandra Castelló, són només alguns dels participants de l’esdeveniment que ha tingut lloc aquest 25 d'octubre, a un espai de la ciutat situat ben bé al rovell de l'ou tecnològic com és el 22@, anomenat Valkiria i ha estat presentat per Pep Callau, l'Speaker del Camp Nou.\nEl #Madeinfluencer on s'han donat cita més de 150 reconeguts influencers i bloguers arribats de diferents punts del país i de sectors tan diversos com Travel, Gastronomia, Moda, Bellesa, Lifestyle i Mitjans de Comunicació, s'ha consolidat com el fòrum de referència anual de Marqueting Influencer i ha aprofitat per anunciar la seva propera 3r edició.\nL'esdeveniment que ha comptat amb la presència de casos d'èxit empresarial com Renfe-SNCF i de destacats Influencers com la youtuber i C.M. d'OT, Belena Gaynor, ha estat amenitzat per l'actuació de músics de la categoria d'Ignacio Serrano que ha delectat als assistents amb dues de les seves millors cançons.\nDurant l'esdeveniment hem pogut gaudir d'un Showcoocking en directe a càrrec de GreenVita Healthy Food, i la presentació del còctel de moda amb la beguda 100% Natural Energy Drink, a càrrec d'Adal Márquez, HeadBartender de la Cocteleria Boadas, la més antiga de Barcelona.\nAquesta edició ha comptat de nou amb el patrocini principal de Renfe-SNCF i la col·laboració de Greenvita, Diet Box, Aire Ancients Baths, Cerveses Tibidabo, Renfe, Maria Natura, 100% Natural Energy Drink, Laduc, i un llarg ecetèra de marques punteres de diferents sectors.\nTambé #madeinfluencer ha comptat amb un Afterparty on els Influencers han pogut realitzar un meet & greet amb els fans a la reconeguda discoteca Sutton.\nLa ratafia és un licor fruit de la maceració de diversos ingredients entre els que destaquen les nous verdes, herbes medicinals, arrels, pinyols i espècies, en una aiguardent.\nBàsicament s'elabora de manera casolana malgrat hi ha algunes marques que en fan de manera artesanal, algunes d'elles centenàries com la Russet, Bosch i Raiers.\nLes receptes més antigues documentades són les que recull Francesc Rosquellas en una llibreta, l'any 1842 i que forma part del fons documental de la família, avui a l'Arxiu Històric Comarcal de Santa Coloma de Farners. En Francesc, colomenc de naixement, va obrir un bar després de fer-se milicià voluntari de l'exercit de l'època.\nL'any 1997 l'ajuntament de Santa Coloma va encarregar a les destil·leries Russet una ratafia amb una de les receptes de Rosquelles de nom Ratafia 1842 i uns quants anys més tard l'Associació Nou Verda va fer el mateix amb una altra de les seves receptes anomenant-la Nou Verda.\nLas tres receptes:\n2 porrones de agüardiente, 2 docenas nuéces verdes que la cáscara no sea hecha, se pone en infusión con dos nueces moscadas, 1⁄2 cuarto de unza canela olanda picada algunos calvos enteros, 2 unzas de azúcar y se filtra.\nMenta romana, menta de guisá, marialluïsa, nebta, tarongina, funolls, calvells masclas, cañella, ginabrons, nou moscada, sucra (3 onzas por porron de aguardiente), clavells blancos, nous del país 3 por porron de aguardiente.\nRosa de oló, Ruda, Taron- gina, Malvarosa, Frigola, Esparnallach, Escabyo- sa, Funoll, Rebantarola, Rumani, Fulla de taronja agra, Tumanyi, Fulla de lloré, Marialluïsa, Donsell, Isop, Nepta, Orenga, Llan- tisca, Pela de taronja dolsa, pela de llimona, 3 nous moscades, mitja unsa de canella olanda, 12 nous verdas, Sucra.\nA Catalunya la ratafia té molta presència a les comarques de Girona i al Pirineu i a la Provença i a Itàlia trobem receptes similars sota els noms de Licor de Sant Joan i Nociono respectivament.\nDesprés de 40 dies a sol i serena, i després d’haver-la filtrat, com a mínim un parell de vegades, la ratafia està llesta per tastar. No hi ha un color específic per a la ratafia. La gamma de colors està entre els marró fosc, marró vermellós i ataronjat; des de la foscor de la melassa, xerès fosc, òxids de terra, passant pel color caoba, el madeira, el coure, l’ocre, el caramel, fins a l’or vell i l’ambre. Colors que simbolitzen infinitat, elegància, robustesa, antiguitat, tranquil·litat, vincle amb la terra, allò acollidor, dinamisme, alegria, optimisme i amistat. En definitiva, una gamma que reflecteix l’origen del licor, la terra, brillant com l’energia del sol que l’ha fet créixer, i amb un acabat vellutat com correspon a una beguda noble i pagesa.\nL’aroma de la ratafia és especial i et trasllada des de la varietat d’ingredients, el sistema d’elaboració, l’edat, la seva evolució… De manera anàloga al vi, podem establir 3 categories per classificar les aromes de la ratafia: les primàries, les aromes de cada ingredient, les secundàries, produïdes en la maceració i les terciàries causades pel procés d’envelliment.\nLa Festa de la Ratafia té lloc a Santa Coloma de Farners el segon cap de setmana del mes de novembre celebrant l'arribada del fred amb tot un seguit d'activitats per a mostrar a nivell nacional i internacional, tot el que s'ha de saber d'aquest licor "màgic".\nLloc: Santa Coloma de Farners, La Selva (Girona)\nDates: des del 3 fins l'11 de novembre.\nLa 6a edició del QuintoTapa Cornellà est arrivée!\nArriba la sisena edició del QuintoTapa a Cornellà, on els productes del Parc Agrari del Baix Llobregat són protagonistes de la ruta gastronòmica de la ciutat. Torna el QuintoTapa del 25 d’octubre a l’11 de novembre després l’èxit de les edicions anteriors. L’Associació de Gastronomia i Turisme del #BaixLlobregat (AGT), treballant colze a colze amb l’Ajuntament de Cornellà, tornen a impulsar el projecte.\nL’Associació de Gastronomia i Turisme del Baix Llobregat (AGT) i l’Ajuntament de Cornellà, engeguen la sisena edició del QuintoTapa Cornellà, un model exitós a El Prat, Sant Vicenç dels Horts, l’Hospitalet i Sant Just Desvern. Enguany participaran 15 bars i restaurants de Cornellà, amb una aposta pel producte fresc i de proximitat del Parc Agrari del Baix Llobregat, amb l'objectiu de dinamitzar i promoure la restauració local i el producte de qualitat autòcton.\nEl producte local i de temporada, consolidat a Cornellà\nL’AGT continua l’aposta pel producte de qualitat i proximitat i extreure d’ells tota la seva qualitat. Per aquest motiu, l’Associació torna a oferir als bars i restaurants que hi participen l’assessorament gastronòmic per part d’un xef col·laborador de l’entitat, amb l’objectiu de millorar l’oferta gastronòmica.\nEl QuintoTapa Cornellà continua la proposta de la tapa Km0 (3,5 €) amb un quinto San Miguel Eco i la tapa de la casa (3 €) amb un quinto San Miguel, a més de les propostes amb vins DO Penedès. I amb els tapaports plens de segells dels restauradors participants, es podrà optar a un munt de premis.\n#CornellàMola i molt!\nLa gastronomia de la ciutat torna a ser protagonista en una acció que també és una oportunitat per mostrar a visitants i convidats una de les ciutats més importants del Baix Llobregat, que està duent a terme una planificació per recuperar i potenciar el seu vincle amb el Parc Agrari del Baix Llobregat. Amb el #QuintoTapa no només es fa ballar el paladar, sinó també el territori.\nEtiquetes: CUINA, FESTES GASTRONÒMIQUES\nUn dels millors vins de la DO Ribera del Duero a la teva taula aquest Nadal\nPinea, possiblement un dels millors vins de la DO Ribera del Duero. Un vi de terrer, el somni de dos mexicans fet realitat pel prestigiós enòleg Isaac Fernández.\nAquest Nadal, per als que busquen l'excel·lència, per als que busquen la innovació ... Pinea, un vi "elaborat a mà", amb el cor, procedent de raïms de vinyes velles de més de 30 anys, algunes fins i tot centenarias, ubicades a més de 900 metres d'altitud, i plantades en un sòl d'argila calcària. Un terrer que pateix al llarg de l'any un clima extrem i dur. Peculiaritats, però, que aporten personalitat, potència i força, qualitats que s'impregnen en els impulsors del projecte i en la pròpia idiosincràsia del celler.\nPinea va néixer a l'ombra d'un majestuós arbre de Pinus Pinea i de la mà de dos amics de la infància d'origen mexicà, Vicente Pliego i Hugo T. del Pozo, que un dia van tenir un somni. buscar la perfecció, aprofitar la millor versió del que la natura ens ofereix i crear un dels millors vins del món.\nLes vinyes, situades entre Olmedillo de Roa i Villatuelda a Burgos, ocupen 40 hectàrees, mimades i tractades amb respecte i afecte, veremades a mà amb delicadesa. Els seus raïms, seleccionats al detall i escuats a mà, són convertits en la millor expressió de la natura, gràcies a la màgia d'un dels més prestigiosos enòlegs del país, Isaac Fernández. El resultat, uns vins de terrer elegants i excepcionals, que desperten els sentits, aviven l'ànima i són l'acompanyament ideal pels moments que perduren per sempre.\n100% Ull de llebre.\n30 mesos en bótes noves de roure francès.\nVista: Color robí intens i brillant amb un lleuger degradat a granat-violaci.\nEn nas: equilibrada, amb pronunciats aromes de maduixa madura, compota de gerds i cireres triturades, juntament amb subtils tons de lavanda, fulles de tabac i cuir nou, complementat amb delicats aromes a torrefacte, caramel i vainilla.\nEn boca: revela elegància i equilibri amb una intensitat de fruits negres silvestres i notes de roure ben integrades, tanins sedosos amb un final llarg i saborós. Sorprenentment, està a punt per beure ara i hauria de seguir revelant més nivells de complexitat en els propers anys.\nEl consum del bacallà a Catalunya ve de lluny, sembla que cap el segle XI pescadors catalans viatjaven en vaixells bascos que navegaven pels mars d'Islàndia fins les costes de Terranova per a pescar balenes. La superpoblació de bacallans fa fer que aprofitessin per a pescar-los també, sobretot per la facilitat de la seva conservació en sal. No és però, fins el segle XVI i amb l'ajuda de l'esglèsia i les noves disposicions quaresmals que van promulgar que no es generalitza el seu consum.\nEl plat que avui preparem és molt apreciat a la cuina catalana, típic de Barcelona, quan els primers treballadors de les fàbriques anaven a les Fondes de Sisos a dinar perquè el poc temps que tenien de descans no els permetia anar a casa. A Lleida fan una versió amb mongetes que és una exquisidesa perquè la barregeta de pebre vermell i l'all i julivert li donen al llegum un sabor excepcional.\nFregiu el morro de bacallà, dos talls per persona, una mica enfarinat amb farina de cigrò i el fregiu amb un bon oli d'oliva, primer pel cantó que no té pell. El reservem perquè ha de ser ben fred quan el tornem a menester. En el mateix oli que hem fregit el bacallà, si n'hi hagués moltíssim en traieu una mica, fregiu un parell o tres d'alls tallats en làmines i un bon grapat de fulles de julivert picades grosses. Ho traieu del foc i afegiu una bona cullerada de pimentó vermell dolç i mitja copa de vi de moscatell. Posseu en una safata de forn o llauna, un llit de mongetes de Santa Pau i a sobre el bacallà, hi tireu la barregeta i ho poseu al forn uns 7 o 8 minuts.\nMongetes de Santa Pau Mar-Tret\nIngredients: bacallà, mongetes de Sta Pau, alls, julivert, pebre vermell, moscatell i oli d'oliva.\nFont: i diu el Mestre Robert al "Llibre del Coch" (1520) Primerament pendràs la merluça de la més dura e blanca que pugues, que aquell és bona. E metràs-la de part de vespre a remullar. e si era ja remullada, no la't cal a tu remullar...Si en occità del bacallà se'n diu merluça, no som davant de la primera recepta de bacallà escrita en català?.\nEtiquetes: BACALLANS, PLAT DU JOUR, QUEVIURES\nLa 2a edició de #madeinfluencer converteix Barcelona en la capital de l'Influencer Marketing\n"Punt de trobada entre influencers, Bloguers i Marques"\nEl patrocinador oficial d'aquesta 2a edició, torna a ser Renfe-SNCF. Hi col·laboren 15 marques i més de 150 influencers participaran en un dels actes on el paper de les xxss en el sector de la comunicació pren més rellevància.\nL'escenari seleccionat per aquesta segona edició, l'espai VALKIRIA situat al Poble Nou de Barcelona, que ja ha penjat el cartell de complert, amb més 500 sol·licituds i que comptarà amb la presència de més de 150 reconeguts influencers i bloguers arribats de diferents punts d'Espanya i de sectors tan diversos com Travel, Gastronomia, Moda, Bellesa, Lifestyle i Mitjans de Comunicació.\n#madeinfluencer s'ha consolidat com un fòrum de referència en el que, Influencers, Bloggers i Marques, generaran continguts, sinergies i col·laboracions.\nL'esdeveniment que serà presentat per Pep Callau, l'Speaker del Camp Nou, pretén ser un referent en Màrqueting Influencer i per això l'esdeveniment comptarà amb casos d'èxit empresarial com Renfe-SNCF en Cooperació i F.C. Barcelona, experiències de destacats Influencers com Belena Gaynor, la Youtuber & Community Manager d'Operación Triunfo.\nGestmusic compartirà la seva experiència del fenomen televisiu de l'any i podrem gaudir d'actuacions càrrec de Music Influencers que estan triomfant amb els seus temes musicals en les xxss i un Brand Speed Dating on les empreses participants tractaran de seduir els influencers assistents.\nPer finalitzar la vetllada, tindrà lloc un espectacular Show Coocking en directe a càrrec de GreenVita HealthyFood, i la presentació del còctel de moda a càrrec d'Adal Márquez de HeadBartender Cocteleria Boadas & 100% Natural Energy Drink, La cocteleria més antiga de Barcelona.\nTambé #madeinfluencer comptarà amb un Afterparty on els Influencers podran realitzar un meet & greet amb els fans a la reconeguda discoteca SUTTON.\nEL FÒRUM GASTRONÒMIC PRESENTA LES NOVETATS A BARCELONA\nEl Fòrum Gastronòmic 2018 es presenta a Barcelona\nL'Antiga Fàbrica Damm ha acollit avui dilluns més d'un centenar de persones entre xefs, representants del sector, expositors i periodistes, per a donar a conèixer per part dels organitzadors, de totes les novetats que tindran lloc al Fòrum Gastronòmic que torna a Girona per setena vegada.\nA l'edifici de principis del segle XX i d'un estil constructiu que s'inclou dins l'anomenada arquitectura industrial, Jordi Laball, membre del Departament de Comunicació i Relacions Externes de Damm, ha donat la benvinguda als assistents i ha destacat que el Fòrum que se celebrarà els dies 18-19 i 20 de novembre, és una gran oportunitat per a donar a conèixer els seus productes.\nJaume von Arend, codirector de l'esdeveniment, ha explicat que el Fòrum és una fira en la que trobarem les millors empreses del sector Foodservice, de des negocis d’equipaments, serveis i distribució fins a productors del sector primari i l'artesania alimentària, que el 75% d'expositors repeteixen, que en aquests moments gairebé tot l'espai de la fira està contractat i que un dels objectius és internacionalitzar la fira, organitzant-se missions comercials amb Polònia que és el país convidat.\nAixí mateix, von Arend ha anunciat una de les novetats d’enguany: els premis Incit’up, atorgats pel Clúster Foodservice, que són "els primers premis d’innovació d’startups del sector alimentari i/o gastronòmic". Aquests guardons se sumen als InnoFòrum, patrocinats per la Cambra de Comerç de Girona que aquest any tornaran a premiar la innovació en la gastronomia en tres categories: producte innovador, packaging més creatiu i gust més original.\nPep Palau, també codirector de Fòrum Gastronòmic, qui ha desgranat el programa del Fòrum Girona 2018, destacant que per l’Auditori hi passaran gran noms de la cuina com Joan Roca, Rodolfo Guzmán, Esther i Nacho Manzano, Pepe Solla i Xoán Crujeiras o Jordi Cruz. També hi haurà dues matinals amb sis sessions consecutives. El dilluns hi haurà una important presència femenina amb Iolanda Bustos, Lucía Freitas, María José San Román, Maria Solivellas, Begoña Rodrigo i Jenisse Ferrari; mentre que el dimarts serà el torn d’Albert Sastregener, Miguel Ángel de la Cruz, Nanín Pérez, Borja García, David Andrés i Benito Gómez. Els tallers exclusius, que inclouen tast, enguany estaran protagonitzats per Paco Pérez, Adeline Grattard, Artur Martínez, Marc Ribas, Xavier Pellicer, Nandu Jubany, Juanlu Fernández o Antonia Klugmann entre d’altres.\nMiguel Sánchez Romera, Isma Prados, Emil Samper, Oriol Castro, Eduard Xatruch, Mateu Casañas, André Daguin i també Elena Roura i Marc Puig-pey de Fundació Alícia, professionals en sintonia amb les corrents més avançades que relacionen cuina, ciència i salut, oferiran sessions en format taller, alguns dels quals es podran tastar.\nEl vi, la cocteleria i el servei de sala també tindran sessions pròpies amb noms de la talla de Josep Roca, Audrey Doré, Roger Viusà o Agustí Ensesa, qui presentarà els vins guanyadors del Girovi 2018. La cocteleria anirà a càrrec de Mariona Vilanova, Manel Vehí, i Juan Moll, responsable de sala del grup Robuchon.\nEl Fòrum Dolç, patrocinat per Chocovic, on els millors pastissers, xocolaters, gelaters i cuiners de postres, ens endolciran les jornades amb participants de la talla de Miquel Guarro, Rafa Delgado, Mario Masià i Pablo Galiana, en sessions de pastisseria i gelateria; Raul Bernal, Enric Monzonís i Jaume Soldevila, en sessions sobre xocolata; i a Sergi Vela, Abel Bravo i Josep Mª Ribé, en diferents sessions sobre nous formats de pastisseria.\nPep Palau ha donat a conèixer els noms dels quatre cuiners i la cuinera finalistes al premi Cuiner 2018 Fòrum Gastronòmic en col·laboració amb La Vanguardia, que són Núria Bonet (Ca la Núria, Bellver i Puigcerdà), Jordi Coromina (L’Horta, Tavertet), Juanjo Marqués (Maran, Girona), Arnau Muñío (Direkte, Barcelona) i Pau Pons (L’Artesana del Poblenou, Barcelona).\nTambé s’entregaran els Premis Josep Mercader a Montserrat Fontané de El Celler de Can Roca en la categoria de cuina; Isidre Gironès de Ca l’Isidre en la de sala; Carme Ferrer amb el Bàrbara Forés (Terra Alta) en la de vins; Martí Terés amb l'oli Flumen, en la de producte; i a Eliane Thibaut Comelade en la de cultura.\n"El millor Xuixo de Girona" i "El plat preferit dels catalans" són dos premis que també s'atorgaran durant el certamen.\nEl Fòrum tindrà un espai de restauració ubicat a la primera planta de l’espai firal on es podran degustar dos tipus de menú, un pels que tinguin menys temps i un altre de més elaborat. Es podrà gaudir de la cuina empordanesa, dels productes gironins i descobrir les noves especialitats del Grup Damm.\nLa Cuina de l'Empordanet encarregada de la restauració de l'esdeveniment, és un col·lectiu que aplega un gran grup de professionals de la cuina que des de 1995 treballa amb un únic objectiu, promocionar la qualitat gastronòmica del territori i identificar l'Empordà com una destinació gastronòmica de primera magnitut.\nQuatre cuiners i una cuinera\nNúria Bonet de Ca la Núria (Bellver i Puigcerdà), Jordi Coromina de l’Horta (Tavertet), Juanjo Marqués del Maran (Girona), Arnau Muñío del Direkte al Mercat de la Boqueria (Barcelona) i Pau Pons de L’Artesana del Poblenou, també de Barcelona, coneixeran durant la primera jornada del Fòrum Gastronòmic Girona 2018 i després de demostrar en directe, en una sessió especial a l'Auditori, les seves qualitats culinàries, qui serà el guanyador o guanyadora del Premi al Millor Cuiner de l'Any.\nEl candidats, preseleccionats per un jurat especial, destaquen per oferir en els seus establiments unes propostes culinàries arrelades a la terra i al seu entorn, però també per aportar tocs d’innovació i un segell propi.\nEl guanyador del certamen, que s’organitza en col·laboració amb La Vanguardia, es triarà a través d’un sistema de votació online obert a tots els internautes entre els dies 21 d’octubre i 15 de novembre.\nEl certamen ha guardonat, fins ara, a Oriol Llavina (El Cigró d’Or) el 2009, Dani Lechuga (Caldeni) el 2011, Albert Marimon (La Cava) el 2013, Albert Ortiz (Axol) el 2014, Diego Alías (Ca l'Amador) el 2015, Vicent Guimerà (L’Antic Molí) el 2016; i Albert Mendiola (Marimorena) el 2017.\nEtiquetes: CUINA, FIRES, NOTÍCIES GASTRONÒMIQUES, PREMI\nEl porro és una de les plantes que es conreen des de més antic, parent de cebes i alls, es poden menjar en amanida sense coure, però genealment es mengen cuits en forma de crema o puré. També es poden servir sencers i escalivats com acompanyament de plats de carn i arrebossats que són molt bons. El fem servir com a verdura de fons i brous i jo el substitueixo per la ceba en alguns sofregits que vull que quedin amb un sabor més suau. És l'ingredient principal de la vichyssoise.\nEls porros eren l'ingredient que donaven nom a dues receptes molt antigues, "porros amb mel" i "porrada" que ja trobem descrita al Llibre de Sent Soví, el primer receptari de cuina escrit en català que es conserva, amb moltes més explicacions al Llibre d'Aparellar de Menjar, versionada amb llet d'ametlles o sense al Llibre de Totes les Maneres de Potatges, i al Llibre del Coch del Mestre Robert, que és una mica posterior.\nNetejarem un quilo de porros, només la part blanca (la verda la podem aprofitar per fer un brou) i els posarem en aigua un parell d'hores. Els tallarem a rodelles i els sofregirem amb una mica de mantega i oli d'oliva a parts iguals. Cobrirem amb Aigua de Vichy i farem bullir fins que siguin tous. Afegirem sal i pebre blanc, triturarem ben fi (podeu passar-ho per un sedàs fi per si ha quedat algun fil) i servirem amb juliana de pernil ibèric o llavors variades.\nCuina de Can Siset a Breda, seu de Ceràmiques Terraforta\nIngredients: porro, mantega, oli d'oliva, vichy, sal, pebre blanc, pernil ibèric, llavors.\nFont: del LLibre de Sent Soví, Si vols fer porrada, talla redó los porros; e quan sien tallats llavat-los bé e puis perbullit-los; e quan sien perbullits, treu-los de l'olla e puis capola-ho. E quan sia bé capolada, hajats un poc oli e molt llard de porc e un poc de carnsalada, e posats-hoa sofregir; e sofregits bé, que tot se prena en lo sofregir.E, si és bona, hajats a la darreria de bona llet d'ametles, que hi metats un poc de sucreo segons l'alt de les gents.\nEtiquetes: PLAT DU JOUR, SOPES I CREMES


Arriba la cinquena edició de la 'Corriols'\nImatge d'arxiu d'una edició anterior de la Corriols\nLes inscripcions per participar-hi en aquesta cursa de muntanya del CAC estan obertes fins divendres. Com a novetat, es disputarà una minicorriols gratuïta per a nens i nenes d'entre 5 i 13 anys\nLa Corriols del Vallès -la cursa de muntanya que organitza el CAC- es disputarà el cap de setmana del tres de març canviant la data típica de finals d’any per la d’inici de temporada per començar amb una mitja marató molt tècnica. Aquesta cinquena edició tornarà a tenir dos recorreguts, un de 14 km i un altre de 24 km i com a novetat d’enguany es disputarà una minicorriols gratuïta per a nens entre els 5 i els 13 anys amb una distància d'uns 1300 metres.\nEl traçat de 24 km tindrà un desnivell acumulat de 900 m i el seu recorregut transcorre en gran part per corriols, alguns d’ells amb certa complexitat tècnica, i passarà, com és habitual, per quatre localitats diferents: Castellar, Sant Llorenç Savall, Caldes de Montbui i Sentmenat.\nLes espectaculars vistes al Parc Natural de la Mola i Serra de l’Obac, el Pic del Vent i El Farell a Caldes, els dos vallesos, el Moianès i el prelitoral barceloní fan d’aquesta prova un dels referents en aquest tipus de competició a tot Catalunya.\nLes inscripcions poden fer-se a través de Runedia, per correu electrònic (info@lacorriolsdelvalles.cat) o a les pistes d’atletisme. Hi ha temps fins divendres vinent. Més informació clicant aquí


Fent poble a l'Ateneu Cultural de Bétera. Hui parlem amb el seu president, Antoni Marzo. – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nFent poble a l'Ateneu Cultural…\nGent de BéteraNotíciesOci i Cultura\nNomés té tres anys de vida però ja s’ha fet un lloc entre la societat, parlem de L’Ateneu Espai Cívic i Cultural de Bétera que té per objectiu dinamitzar la vida associativa de la localitat fomentant valors com la tolerància, el diàleg i la diversitat.\nNosaltres hem volgut saber molt més d’aquesta associació sense ànim de lucre que creix en aquest històric edifici de la Plaça del Mercat de Bétera. Un lloc de trobada, de diàleg i d’intercanvi d’idees que intenta aconseguir un poble més habitable i participatiu. El president del Ateneu de Bétera, Antoni Marzo, ens ha explicat tots els fonaments, objectius i aspiracions en aquesta entrevista.\nPregunta: Com va sorgir la idea de fundar l’Ateneu Cultural de Béterá\nResposta: Va partir de la reflexió d’un grup de persones que teníem com a lligam d’unió el haver-nos preocupat en les últimes dècades pel poble, per la comarca i que havíem coincidit de manera puntual en una sèrie d’actuacions culturals, festives i de reivindicació. Va ser un procés progressiu de vinculació de gent de diferents edats a les que li preocupava que Bétera estava creixent i descohesionant-se de manera progresiva. Cada vegada hi havia menys sentiment de poble i s’assemblava més a una ciutat residencial. Entonces vam pensar a crear un lloc físic que servira com a punt de trobada, i com a lloc per aglutinar iniciatives culturals i cíviques. A més vam pensar que la política cultural de l’Ajuntament de Bétera havia anat a menys en els últims anys, s’havia empobrit molt, i sentiem la necessitat d’ajudar a dinamitzar culturalment la localitat.\nP: Quins objectius té l’entitat?\nR: L’objectiu era i és semblar-se a la vida mateixa, i la vida té moments de compromís, de discussió seriosa i de diversió. I això és el que intentem reflectir en la nostra programació anual. Bona part de la programació està pensada per a incitar a la participació dels ciutadans ja que nosaltres volem que l’entitat siga un motor dinamitzador de la cultura a la localitat.\nP: Esteu situats en un edifici històric a la Plaça del Mercat , una ubicació immillorable…\nR: Encara que al principi vam estar en un altre casal, aviat vam haver mudar-nos a un altre espai per problemes estructurals. Aquesta antiga casa situada a la Plaça del Mercat és perfecta, es va obrir com Cafè del Mercat i com a lloc de trobada, després es va convertir en un bar nocturn fins que arribarem. La casa ens ofereix multitud de possibilitats, sobretot la ubicació, ens encanta estar en un lloc històric de la localitat, a poc a poc estem rehabilitant l’edifici i afegint-li nous espais.\nP: Quants socis té l’Ateneu Cultural de Béterá\nR: Vam començar sent unes 30 persones, però després pensarem ampliar el grup i obrir l’assocació, ara en som 150. Considerem que és un nombre que està molt bé per als tres anys de vida que tenim, ens agradaria ser més per poder millorar el casal i programar moltes més activitats.\nP: Quin sistema de finançament teniú\nR: És una associació independent, no li hem demanat mai una subvenció a l’Ajuntament de Bétera perquè preferim ser autosuficients. Tenim al cap altres projectes més ambiciosos per als que potser, si demanarem ajuda a l’administració local, si pot ser.\nEls socis abonen trimestralment una quota individual de 21 euros, 30 per família i 12 euros per a estudiants i aturats. Encara que existeixen aquests estàndards, des del principi vam acordar que no anavem a marginar a cap persona per qüestions econòmiques, de fet en aquests moments tenim alguns socis que ho estan passant malament i no paguen res.\nP: Quines activitats teniu en marxa en aquests moments?\nR: En aquests moments funciona de manera estable el taller d’interpretació i teatre, el grup de muixaranga i el grup de timbalers i percussió. També hi ha grups vinculats a l’Ateneu però que funcionen de manera autònoma com ara l’Aljama, que sol participar en tots els actes i activitats que organitzem, o el grup juvenil dels scouts.\nA poc a poc van sortint activitats que solen ser iniciatives dels socis. En aquests moments una altra de les activitats més estables son les exposicions que inclouen tant l’obra d’artistes locals, com d’artistes forans.\nEstem intentant establir dins el calendari una sèrie de dates importants per l’Ateneu com la festa del Carnestoltes, la mostra de Cant i Música Tradicional que se celebra a finals del mes de juliol o la Fira del Llibre de Nadal.\nP: En totes les activitats intenteu fomentar l’ús del valencià?\nR: Sí, encara estem oberts a iniciatives en tots els idiomes, intentem sempre fer una discriminació positiva amb la nostra llengua i potenciar el valencià ya que és la llengua pròpia de Bétera, autòctona, originària i mil · lenària que té dèficits a nivell oficial.\nP: Per acabar, podem dir que aquesta és una Assocació d’esquerres, ideològicament parlant?\nR: És una associació que té un pensament obert, ací circulen lliurement les idees i si, podem dir que estem oberts al progrés. No li tanquem el pas a ningú però és veritat que qui més freqüenta el local és gent d’esquerres. Intentem que siga la casa comuna del pensament progressista on es barreja gent de diferents idees polítiques.\nL'any XVIII - edició nº 7308 dies - Etapa II


Terraços da Peralta Lourinha Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Lourinha, Villa Peralta A és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Villa Peralta A és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb banyera hidromassatge, calefacció, mini bar, insonorització, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen bany, camp de golf (a 3 km), piscina exterior, pistes de tennis, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Villa Peralta A és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Lourinha.\nNúmero de Identificación Fiscal: 14796/AL\nCal que informeu el Terraços da Peralta de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Número de llicència: 14796/AL\nDescompte a Terraços da Peralta


Sentenciar abans de prorrogar la presó als Jordis i sense...\nEl rei espanyol rebut per la sala de govern del Tribunal Suprem amb Marchena inclòs | CGPJ\nSentenciar abans de prorrogar la presó als Jordis i sense la presència dels presos\nMarchena, que vol unanimitat, vol dictar la sentència abans del 16 d’octubre i sense lectura pública\nper Quico Sallés Tribunal Suprem (Madrid). 09 de setembre de 2019 15:43\nDia gran al Convent de les Saleses, la seu del Tribunal Suprem. L’obertura de l’any judicial ha comptat amb la presència de tot el ferro del poder judicial espanyol. L’ha presidit el monarca espanyol, Felip VI. Catalunya n’ha tingut un paper protagonista, com si es tractés de l’acció judicial contra el gihadisme o el tràfic de drogues. A menys de dos dies per la Diada i a menys d’un mes pel segon aniversari del referèndum, la sentència encara està per tancar. Manuel Marchena, el president del Tribunal, la vol dictar -sia unànime o no- abans del 16 d’octubre. Una dada clau, és quan expira els dos anys de presó preventiva de Jordi Sànchez i Jordi Cuixart. Una sentència que el Tribunal no veu necessari que es faci en lectura pública, és a dir, sense els presos a Madrid. “No es fa mai”, comenten les mateixes fonts.\nAixí, que el dead-line per la resolució del procés seria aquest 16 d’octubre. Ara bé, tampoc sense passió, perquè la presó es pot prorrogar. Tot i que els magistrats consideren que seria la millor circumstància, fonts de la judicatura suprema, recorden que “la sentència estarà quan estigui”. “Hi ha un debat tècnico jurídic molt complex, no hi ha jurisprudència i anem per blocs”, asseguren les mateixes fonts. “Hi ha molts delictes i 500 testimonis”, apunten. “Les deliberacions han continuat durant el mes d’agost”, remarquen. “Fins i tot, per whatts app”, ironitzen. Per altra banda, les mateixes fonts insisteixen que el “debat polític no entra en les deliberacions”. “Si ho fessim el tribunal perdria el nord, estaria mort”, conclouen.\nTot i que es treballa per la unanimitat de la sentència, no es descarten vots particulars perquè hi ha punts on els magistrats hi veuen matisos. "Hi ha temps fins a la signatura de la resolució per disposar de vots particulars", remarquen. Fins i tot, hi ha magistrats que ho veurien "positiu i honest".\nPel que fa a la comunicació de la sentència, des del Suprem donen per descartat traslladar els presos a Madrid per comunicar-les. “No es fai mai i quedaria com lleig”, apunten. De fet, els magistrats del tribunal arrufen el nas quan se’ls hi anomena la possiblitat d’una “lectura pública”. “I què llegeixes, el fallo? Tota la sentència que serà llarga? Un resum que poden dir que és interessat?”, comenten. En aquest sentit, recorden com es va comunicar la sentència del 9N del Suprem al president Artur Mas, a través dels lletrats, o bé la comunicació personal al procurador. José Maria Barrientos, president del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, va llegir el fallo de la sentència del 9N en primera instància. D’aquesta manera sembla que el Tribunal tanqui la porta a les especulacions de fer-los tornar a Madrid. Una possibilitat que havia despertat tota mena de suspicàcies. En tot cas, recorden que la llei només obliga a notificar-ho personalment a través dels seus representants.\nSobre els exiliats, les mateixes fonts assenyalen que el jutge instructor de la causa, Pablo Llarena, ja ho té tot preparat per cursar una virtual tercera euroordre contra Carles Puigdemont, Antoni Comin o Clara Ponsatí. En aquest sentit, Llarena tot i estar preparat no sap el tempo que administrarà. És a dir, si esperarà a la sentència del Tribunal Suprem o fins i tot, la del Tribunal d’Estrasburg.


Primera buidada de reflexions d’una educadora infantil després de passar per metodologies diferents\nMetodologia tradicional vs metodología activa (I) / Aina Cabau\nNo és el mateix agafar un nen/a de un any i mig i canviar-li el bolquer, que preguntar-li abans si el pots agafar perquè és el moment de canviar-li el bolquer. Seguidament li pots explicar perquè necessites canviar-li el bolquer. I si ell no vol, pots fins hi tot fer un pacte amb ell: “Primer canviaré el bolquer de la Clàudia i després te’l canviaré a tu, d’acord?”. Finalment, si el que està fent li ve més de gust que venir amb mi a canviar-se el bolquer, jo li diré: “em sap greu, però ara t’he de canviar. Després pots continuar jugant”.\nNo és el mateix tenir una “classe” amb taules i cadires i joguines, que tenir una classe sense taules ni cadires, amb joguines i amb materials grans per potenciar la seva autonomía i independencia, perquè ells mateixos treballin la motricitat grossa, com ara: caixes grans, rampes, escales, matalassos i coixins, teles, etc.\nmetodologia viva (3) / Aina Cabau\nHe descobert que els nens/es d’un any i mig o dos anys gaudeixen menjant (i a vegades només provant) els vegetals sense triturar. Pastanaga, carbassó, ceba. Se’ls mengen! Alguns se’ls posen a la boca, els tasten i els treuen. D’altres els xafen com si fos plastilina. D’altres en volen més i més per repetir! La qüestió, formen part de la seva dieta, els vegetals. El mateix amb la fruita. Ah! I que la millor manera de familiaritzar-se amb el menjar és oferint aquest menjar. I que experimentin: això significa que després caldrà netejar moooolt el terra, la taula, la cara, les mans, potser canviar la roba. I és fantàstic. Veure com els nens/es agafen el menjar (de la forma que sigui, és a dir, amb o sense cullera) l’oloren, el xafen, se’l mengen, el treuen, … és bonic i és la manera en la que descobreixen i s’acostumen a noves textures, nous gustos.\nHe descobert que es pot posar una forquilla petita al costat del plat de cada nen/a de 1 any i mig o dos anys. La utilitzen! I no la claven a ningú. Si se’n fa un ús equivocat se li diu que no és possible i se li explica que s’ha d’utilitzar per punxar el menjar. Si en continua fent un ús equivocat potser l’has de deixar sense la forquilla. Tot amb una explicació: “te la trec perquè és perillós que la utilitzis així”.\nexperimentació amb aigua i sorra / Aina Cabau\nÉs difícil aprendre a fer aquest paper, i considero que és un gran procés personal. I aquí em trobo jo, fent-lo i encantada!\nbateria / Aina Cabau