Programa UPF de beques salari per a estudiants de grau de la Universitat Pompeu Fabra - Seu electrònica (UPF)\nPrograma UPF de beques salari per a estudiants de grau de la Universitat Pompeu Fabra/\nPrograma UPF de beques salari per a estudiants de grau de la Universitat Pompeu Fabra\nAcord del Consell de Govern de 28 d'abril del 2021, modificat per acord de Consell de Govern de 15 de juny del 2022\nLa convocatòria en curs a la data d’aprovació d’aquesta modificació es regirà per les anteriors bases, a excepció de la modificació de la base 5ena i de la 11ena que sí seran d’aplicació en la convocatòria en curs\nBase 1. Programa UPF de beques salari\nEl Programa UPF de beques salari (d’ara endavant, el Programa) consisteix en l'atorgament de beques salari als nous estudiants de grau de la UPF amb recursos econòmics limitats que en resultin beneficiaris i en la renovació dels ajuts atorgats a les convocatòries anteriors d'acord amb el que estableixen els articles següents.\nLa convocatòria té dues modalitats:\na) Modalitat “Prometeus”: adreçada a estudiants d’instituts adherits al programa Prometeus. Els instituts en els quals han de cursar estudis de batxillerat els estudiants que optin a un dels ajuts de la modalitat Prometeus s’indicaran a la convocatòria corresponent.\nb) Modalitat general: adreçada a estudiants de la resta de centres educatius de secundària de l’Estat Espanyol.\nModificada per acord de Consell de Govern de 15 de juny del 2022\nBase 2. Destinataris\nEls ajuts del Programa estan destinats a estudiants en condicions d'accedir a la universitat per primera vegada, en centres integrats de la UPF (exclosos centres adscrits), amb molt pocs recursos econòmics.\nBase 3. Objecte i durada del Programa\nApartat 1- L'objecte d'aquest Programa consisteix a oferir ajuts econòmics adreçats a estudiants de grau, amb un bon expedient acadèmic, que puguin demostrar una situació econòmica desfavorida.\nApartat 2- Els ajuts tindran la durada dels anys prevista al pla d'estudis del grau en què els beneficiaris obtinguin l’admissió i formalitzin la matrícula corresponent.\nApartat 3- Aquest Programa abasta tots els graus impartits pels centres integrats de la UPF.\nBase 4. Contingut de l'ajut\nL'ajut consisteix en les prestacions següents:\na) Una renda mensual, en concepte de beca salari, que comporta el pagament d'un import de 600 € mensuals durant nou mesos del curs acadèmic, entre octubre i juny, renovables durant els anys de durada del grau. Aquesta percepció econòmica està subjecta a les retencions fiscals legalment establertes.\nb) Un programa d'acompanyament i mentoria o tutorització supervisat per especialistes de la UPF.\nBase 5. Requisits de selecció\nPer a l’atorgament de la beca els sol·licitants hauran de complir els requisits següents:\na) Estar admès a un estudi de grau de la UPF, impartit per un centre integrat de la UPF.\nb) Disposar d’un nivell de renda familiar situat per sota del llindar de renda més baix de l’última convocatòria de beques de caràcter general del Ministeri d’Educació i Formació Professional\nc) Demanar, quan s'obri el termini, i abans que aquest finalitzi, la beca de caràcter general, convocada pel Ministeri d’Educació i Formació Professional\nd) Tenir la nacionalitat espanyola o de qualsevol estat membre de la Unió Europea. Pel que fa als ciutadans de la Unió Europea o els seus familiars, beneficiaris dels drets de lliure circulació i residència, han de tenir la condició de residents o acreditar que l'estudiant o les persones que el mantenen són treballadors per compte propi o d'altri.\nPel que fa als estudiants no comunitaris, s'aplica el que disposa la normativa sobre drets i llibertats dels estrangers a Espanya i la seva integració social.\nBase 6. Òrgan convocant\nCorrespon al rector o rectora o vicerector o vicerectora en qui delegi convocar els ajuts del Programa de beques salari.\nBase 7. Sol·licituds i terminis\nApartat 1- Els estudiants que vulguin sol·licitar la beca salari hauran de presentar la sol·licitud mitjançant el portal de beques del Banc Santander (https://www.becas-santander.com/es), juntament amb la documentació requerida. Alternativament, la presentació de sol·licituds es podrà realitzar a través del Registre general de la UPF.\nApartat 2- El nombre total de beques salari que s’oferiran i els terminis de sol·licitud per curs, es determinaran per mitjà una convocatòria anual que es publicarà al llarg del mes d'abril o principis de maig.\nApartat 3- Les comunicacions amb les persones sol·licitants es faran únicament mitjançant l'adreça de correu electrònic que hagin fet constar al formulari de la sol·licitud.\nApartat 4- Els estudiants que ja gaudeixin d’una beca salari no hauran de presentar cap sol·licitud.\nBase 8. Documentació\nApartat 1- La persona sol·licitant ha d'aportar la documentació següent:\na) Fotocòpia del DNI o NIE del sol·licitant.\nb) Certificat de convivència del padró municipal d'habitants que correspongui (no volant individual).\nc) Escrit breu i original de la persona sol·licitant, on descrigui la seva situació personal i familiar referida a la documentació aportada i exposi les motivacions en la tria dels estudis universitaris.\nd) Escrit de la direcció del centre de secundària de procedència –centre de batxillerat o centre de cicle formatiu de grau superior - on ha de constar, com a mínim, el perfil acadèmic de la persona sol·licitant i, si es coneix, la situació socioeconòmica familiar, així com aquelles observacions que la direcció del centre consideri oportunes.\ne) Certificat oficial de qualificacions amb la mitjana de l'expedient de batxillerat o equivalent per a l'accés a la universitat, o del cicle formatiu de grau superior de la persona sol·licitant.\nApartat 2- La persona sol·licitant podrà aportar qualsevol altra documentació que consideri convenient per justificar la seva candidatura.\nBase 9. Instrucció del procediment\nEls actes d’instrucció s’efectuen d’ofici pel Servei de Gestió Acadèmica i estan subjectes a les previsions corresponents de la Llei 39/2015, d’1 d’octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.\nBase 10. Resolució de la convocatòria. Comissió d'Adjudicació de les Beques Salari\nApartat 1- Correspon al rector o rectora resoldre aquestes sol·licituds, a proposta de la Comissió d'Adjudicació de les Beques Salari, que tindrà la composició següent:\nVicerector o vicerectora competent en temes relatius a la comunitat universitària, que la presidirà.\nTres professors nomenats pel rector o rectora.\nLa vicegerent de l'Àrea de Docència.\nUn representant dels estudiants, escollit pel Consell d'Estudiants.\nLa cap del Servei de Gestió Acadèmica, que actuarà com a secretària de la Comissió.\nApartat 2- La Comissió podrà sol·licitar l'assessorament del personal tècnic que consideri necessari.\nApartat 3- La Comissió podrà sol·licitar més informació sobre les candidatures als centres de secundària de procedència o demanar l’original de les qualificacions o de qualsevol altre document que consideri oportú.\nBase 11. Procediment d’adjudicació de les beques salari. Criteris d'adjudicació\nD'acord amb les característiques del Programa, el procediment d’adjudicació de les beques salari es resoldrà per part de l’òrgan competent de la manera següent:\nApartat 1- Resolució provisional\nA finals de juny, el Servei de Gestió Acadèmica, com a òrgan instructor i d’acord amb l’informe de la Comissió d’Adjudicació de les beques salari, proposarà la resolució provisional d’adjudicació d’aquestes beques i la publicarà, a la pàgina web de la UPF (https://www.upf.edu/web/graus/beques_salari), amb les beques concedides i denegades i una llista d'espera, davant de la possibilitat que hi hagi candidats que finalment no es matriculin a la UPF, o bé que no obtinguin el tram de renda que els situï per sota del llindar més baix de la convocatòria de beques de caràcter general del curs anterior.\nPer establir l'ordre de prelació dels estudiants que opten a aquestes beques per primera vegada, entre les sol·licituds que compleixin els requisits, es tindran en compte, per aquest ordre, els criteris següents:\na) La nota mitjana de l'expedient acadèmic de batxillerat o del cicle formatiu de grau superior.\nb) L’escrit de motivació de l'estudiant.\nc) L’escrit de la direcció del centre educatiu de procedència.\nContra la resolució provisional es podran presentar al·legacions davant de la Comissió d'Adjudicació de les Beques Salari. Contra la resolució d'aquestes al·legacions no es podrà presentar recurs fins que no hi hagi una resolució definitiva.\nApartat 2- Resolució definitiva\nEn aquest punt del procediment, el Servei de Gestió Acadèmica comprovarà que l’estudiant compleix els requisits que estableix la base 5 d’aquestes bases i, a partir de la resolució provisional i les possibles al·legacions, la Comissió d’Adjudicació de les Beques Salari formularà la seva proposta de concessió al rector o rectora perquè resolgui.\nLa resolució definitiva es farà pública a principis d’octubre a la pàgina web de la UPF (https://www.upf.edu/web/graus/beques_salari) .\nQuedaran automàticament excloses les candidatures que:\na) A finals de setembre, no hagin formalitzat la matrícula al primer curs d'estudis de grau en centres integrats de la UPF.\nb) No hagin obtingut el tram de renda que els situï per sota del llindar més baix de l’última convocatòria de beques de caràcter general del Ministeri d’Educació i Formació Professional.\nEn cas que no es cobreixin el nombre d'ajuts assignats a una de les modalitats ofertes, la beca no coberta en una modalitat serà assignada a la sol·licitud sense ajut que ocupi la primera posició en la llista d'espera de l'altra modalitat, sempre que compleixi els requisits establerts a la convocatòria. D'aquesta manera, s'atorgaran tots els ajuts d'acord amb l'ordre de prelació de les llistes.\nContra la resolució definitiva, la persona interessada podrà interposar un recurs de reposició davant el rector o rectora de la Universitat en el termini d’un mes a comptar des de l’endemà de la data de publicació de la resolució.\nLa Comissió d'Adjudicació de les Beques Salari decidirà els criteris a aplicar en el cas que es produeixi un empat en la puntuació. Aquests criteris, si es dóna el cas, s’hauran d’incloure a la resolució.\nEn el cas que l’estudiant canviï d’estudis durant la durada de la beca, la Comissió valorarà la continuïtat, la modificació dels ajuts o la revocació de la beca salari.\nBase 12. Obligacions dels adjudicataris de les beques salari\nUn cop els hagi estat adjudicada la beca salari, els beneficiaris tenen les obligacions següents, durant tota la durada dels seus estudis:\na) Ser beneficiari d’una beca de caràcter general del Ministeri d’Educació i Formació Professional.\nb) Matricular-se a temps complet de tots els crèdits que integrin el curs corresponent del pla d'estudis, cada any acadèmic.\nc) Complir els compromisos derivats del programa d'acompanyament i mentoria o tutorització que la UPF posa a la seva disposició.\nd) Participar regularment, com a estudiants, en totes les activitats acadèmiques de l'ensenyament en què s'hagin matriculat.\ne) Al finalitzar el curs, aconseguir el rendiment acadèmic mínim equivalent al d'un becari general del Ministeri d’Educació i Formació Professional.\nLa Comissió d'Adjudicació de les Beques Salari valorarà les situacions de caire personal, econòmic o acadèmic que puguin al·legar les persones que no compleixin alguna de les obligacions indicades.\nBase 13. Seguiment del rendiment acadèmic\nUna vegada finalitzat cada trimestre, la Comissió d'Adjudicació de les Beques Salari valorarà el rendiment acadèmic de les persones becàries pels mitjans que consideri oportuns. En el cas que la Comissió consideri que aquest rendiment impossibilitarà la renovació de la beca en finalitzar el curs, podrà revocar la concessió de l'ajut, amb l'audiència prèvia de la persona interessada.\nBase 14. Renúncia a la beca salari\nApartat 1- Les persones poden renunciar a la seva beca salari en qualsevol moment. Per formalitzar la renúncia, caldrà presentar al Registre general de la UPF, una sol·licitud adreçada al Servei de Gestió Acadèmica.\nApartat 2- En el cas que es produeixi una renúncia a la beca, la Comissió d'Adjudicació de les Beques Salari podrà atorgar la beca a la persona sol·licitant a qui pertoqui de la llista d'espera, segons els criteris d'adjudicació de la beca. Aquesta reassignació es podrà realitzar, per al primer any d'estudis, fins el darrer dia hàbil del mes d’octubre.\nBase 15- Incompatibilitats\nApartat 1- La beca salari és plenament compatible amb la beca de la convocatòria general del Ministeri d’Educació i Formació Professional, que l'estudiant ha de sol·licitar, però serà incompatible amb qualsevol altra beca o ajut que tingui la mateixa finalitat i el mateix objecte, o amb la prestació de servei remunerat a la UPF.\nApartat 2- En cas que la persona adjudicatària tingui concedida una altra beca o ajut que tingui la mateixa finalitat que la beca salari, hi haurà de renunciar mitjançant una sol·licitud presentada al Registre general de la UPF, adreçada al Servei de Gestió Acadèmica.\nBase 16. Revocació de la beca salari\nApartat 1- L'adjudicació d'aquestes beques es podrà revocar si es descobreix que a la sol·licitud s'han ocultat o falsejat dades, o que hi ha incompatibilitats amb altres beques procedents d'altres organismes públics o privats per als mateixos estudis o finalitat i amb el mateix objecte.\nApartat 2- També és podrà revocar l’ajut si, un cop resoltes les beques salari, l’estudiant deixa de complir alguns dels requisits i obligacions establerts a les bases 5 i 12 d’aquestes bases.\nApartat 3- En el cas que es demostri que alguna persona beneficiària ha incorregut en alguna de les causes de revocació de la beca salari establertes en aquestes bases, s'obrirà un expedient de revocació que podrà concloure amb l'obligació de reintegrar tots els components de l'ajut.\nBase 17. Autorització per obtenir dades de caràcter personal\nLa presentació de la sol·licitud d’aquest ajut comporta l’autorització a la UPF per obtenir i contrastar les dades necessàries de la persona sol·licitant per determinar la renda i el patrimoni, a efectes de beca, com també aquelles altres informacions acreditatives de les situacions personals al·legades i que estiguin en poder dels organismes públics amb l’objectiu de resoldre el procediment.


El debat sobre la Catalunya Central reclama més coordinació i més implicació del Govern - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl debat sobre la Catalunya Central reclama més coordinació i més implicació del Govern\nLa jornada de reflexió constata que les comarques centrals són un territori viu però que fa falta més treball en equip perquè funcioni\njordi morros manresa 18.09.2019 | 22:43\nL'alcalde de Calaf, Jordi Badia, durant la seva intervenció al debat oscar bayona\nL'alcalde de Calaf, Jordi Badia, durant la seva intervenció al debat\nA la jornada de reflexió hi van assistir una seixantena de persones\nLa Catalunya Central és una realitat inqüestionable si es trepitja el territori. Però ja no ho és tant com a concepte i com a realitat administrativa. Encara s'arrossega la inèrcia d'identificar Catalunya exclusivament amb Barcelona, Girona, Lleida i Tarragona. Llavors, què és la Catalunya Central? I sobretot, què vol ser i com? Se'n va parlar ahir al debat «La realitat de la Catalunya Central», organitzat per la delegació del Govern a les comarques centrals, en col·laboració amb el diari Regió7, que es va celebrar al Kursaal.\nEn format d'esmorzar per a una cinquantena de persones hi van intervenir l'alcalde de Moià, Dionís Guiteras; la coordinadora de l'Ateneu Cooperatiu de la Catalunya Central, Alba Rojas; i la historiadora berguedana Rosa Serra. L'acte el va moderar i presentar el director de Regió7, Marc Marcè. També van fer una reflexió inicial l'alcalde de Manresa, Valentí Junyent, i la delegada del Govern a la Catalunya Central, Alba Camps. I en darrer terme també van poder intervenir els assistents, entre els quals hi havia alcaldes com el de Calaf, Puig-reig o Callús, regidors de diverses poblacions de la Catalunya Central, representants de partits polítics i del món econòmic i social.\nUna de les conclusions de la jornada de debat va ser que cal una implicació decidida del Govern per entomar una organització territorial racional, i més coordinació de les administracions a tots els nivells, també en l'àmbit local. En definitiva, «governar-nos millor», amb nous paràmetres, sense pors a xafar ulls de poll ni visions electoralistes.\nPolítics que bufen\nHo va resumir l'alcalde de Calaf, Jordi Badia, que va prendre la paraula en l'últim tram del debat. Població de l'Alta Segarra que forma part d'una Anoia que mira més al Penedès, va explicar que viu enmig d'una disfunció que va crear el mateix Govern, però que li ha sigut impossible parlar-ne amb el mateix Govern per trobar-hi una solució. Quan ha tingut l'ocasió d'exposar el tema, va comentar, «l'únic que trobo és que bufen». Per a Badia no és tan un problema dels polítics sinó dels partits, «que han convertit la política en un espectacle permanent» on tot es basa en càlculs electoralistes.\nA l'hora de les exposicions per part dels convidats, l'alcalde de Moià, Dionís Guiteras, ja va alertar, d'entrada, que seria «provocador» i que parlaria no com a polític sinó com un observador privilegiat de la política. I sí que va ser provocador. Va assegurar, per exemple, que ell seria partidari d'eliminar totes les ratlles administratives, un fet que, va admetre, entra en contradicció amb la creació de la comarca del Moianès que es va constituir oficialment el maig del 2015; que les capitals de comarca ja no tenen sentit i que només s'haurien de mantenir com a marques de referència; i seria partidari de fer fusions encobertes de municipis i potenciar municipis col·laboratius. Però, «qui és el xulo que comença a tancar pobles?», es va demanar. O «qui és el xulo que comença a posar ratlles?». Sigui com sigui, és un tema que s'ha d'entomar, va dir.\nParlar més, fer més\nPerò el que va defensar, sobretot, es redefinir les competències dels municipis. «Estan desfasades». No és obligatori que un municipi ofereixi serveis socials, atenció a la gent gran o llars d'infants, i en canvi sí que ho és que tingui un espai per celebrar-hi un mercat, va explicar. Això, i una coordinació absoluta entre totes les administracions hauria de formar part d'un nou model de governança, va opinar, del qual hauria de treure profit el territori. Actualment, va explicar, Agricultura no es coordina amb Governació, Governació no parla amb Economia ni amb Agricultura ni amb la Diputació de Barcelona, i molt menys amb els consells comarcals. Són departaments estancs, «capelletes administratives del país». A més a més s'hi barregen «passions terrenals» que fan que es busquin equilibris sense escoltar el territori. Per aquest motiu va afirmar que «pretendre dirigir un espai com la Catalunya Central des de dalt és una pèrdua de temps absoluta. Calen eines per poder-ho fer des del territori».\nLa historiadora berguedana Rosa Serra va exercir d'això, d'historiadora. I des d'aquesta perspectiva es va remuntar a l'època de màxima esplendor industrial de Manresa i les comarques centrals, més de 100 anys enrere. Aquest motor «es va desfrenar» i les «comunicacions dels darrers anys ens han desdibuixat. Això fa que tinguem dificultats perquè avui en dia trobem identitats». Va assegurar que «el passat no torna, sinó que ens ve un futur que hem de fer entre tots».\nCom Guiteras es va mostrar partidària de fer desaparèixer els consells comarcals, de crear institucions supramunicipals i de «ser persistents, molt persistents, que vol dir fer-se pesats». Segons la seva opinió, fa massa anys que Manresa i la Catalunya Central reflexionen sobre aquest tema i, en canvi, ja seria hora de passar a l'acció. «Som un territori d'oportunitats amb enormes avantatges», va concloure.\n«Deixem de rondinar»\nLa coordinadora de l'Ateneu Cooperatiu de la Catalunya Central, Alba Rojas, va parlar amb el coneixement adquirit a l'hora d'implicar-se en diversos projectes cooperatius arreu de les comarques centrals. Va ser decidida. El primer que va dir va ser: «Deixem de rondinar».\nRojas va opinar que «no podem viure acomplexats» per Barcelona, i que per teixir una estratègia de territori cal construir un lloc millor per viure. Això vol dir «posar les persones al centre i cobrir les seves necessitats, i compartir». La qualitat de vida ha de ser un factor determinant que diferenciï la Catalunya Central d'altres zones del Principat, sobretot l'àrea metropolitana. Per això va reclamar que no tot es mesuri des del punt de vista econòmic o quantitatiu, sinó també qualitatiu.\nRojas es va mostrar partidària d'eliminar els consells comarcals, fer assemblees de municipis i també de treballs comunitaris amb la participació d'administracions i del sector privat i la societat. Al Govern li va exigir que «escolti molt, observi molt i reparteixi joc».\nUn dels principals problemes a què ha de fer front la Catalunya Central és el despoblament. Hi van estar d'acord tots els ponents del debat. «Som vells i ens despoblem a velocitat de creuer», va afirmar Serra. «També Osona perd població tot i ser la quarta comarca més rica de Catalunya», va fer notar. Va ser l'única ocasió que es va parlar d'Osona. Segons la historiadora, la gent jove s'ha d'incorporar a aquest debat «perquè nosaltres ens ho mirem amb ulls del passat».\nPer a Guiteras, és una batalla pràcticament perduda que pot tenir greus conseqüències en tots els àmbits. Tant des del punt de vista de representació electoral, «i això és importantíssim», com derives econòmiques.\nSegons Rojas, el despoblament és un dels reptes que han d'afrontar les comarques centrals, juntament amb l'envelliment, la problemàtica de l'habitatge o les infraestructures.\nAl llarg de la jornada de reflexió hi va haver altres aportacions al debat protagonitzades pels assistents. El secretari del Col·legi d'Arquitectes a les comarques centrals, Enric Masana, va carregar contra els sentiments identitaris que considera contraproduents. I va posar d'exemple que els municipis de Manresa, Sant Fruitós i Sant Joan de Vilatorrada es toquen, però cadascun té plans d'urbanisme diferents i «es donen l'esquena». Per això va reclamar que per definir una organització territorial també es treballi «de baix a dalt». Va instar la Generalitat a fer un nou model de territori tenint en compte que «nosaltres no som postals paisatgístiques», i va opinar que l'única obra que s'ha fet els darrers anys que ha ajudat a vertebrar el país ha sigut l'eix Transversal. També l'eix Diagonal, va precisar. En canvi, el desdoblament previst de la C-16 al Berguedà «és perquè dos milions de persones puguin anar d'esbarjo».\nEn suport a la indústria\nEn nom de la Patronal Metal·lúrgica del Bages, Marc Clotet, va reivindicar la potència de la indústria a la comarca. «No s'ha de menysprear». Segons el seu punt de vista, el territori disposa de les peces del puzle com universitat, indústria, cultura, patrimoni i institucions, «però falta encaixar-les». El va secundar el dirigent de la PIMEC a la Catalunya central, Esteve Pintó.\nLa responsable dels Serveis Territorials d'Empresa i Coneixement a la Catalunya Central, Bàrbara Minoves, també va intervenir per assegurar que cal erradicar la imatge que les comarques centrals són bàsicament agràries. «És molt més que això». Va opinar que calen més infraestructures i un transport públic eficient. També amb Barcelona.\nDe totes les consideracions i reflexions que es van posar damunt la taula la delegada del Govern a la Catalunya Central, Alba Camps, en va prendre nota durant tot el debat.\nLa delegada del Govern veu clau crear sentiment de pertinença. Manresa


OT Rosat de Terrer 2020, un vi per descobrir\nOt Rosat de Terrer 2020, de Vins el Cep\nL’excel·lent interpretació de la pinot noir que ha fet Vins del Cep en aquest vi el converteix en versàtil i polivalent\nOT Rosat de Terrer 2020\n100% pinot noir ecològic\nVins El Cep (DO Penedès)\nPreu aprox.: 5,45 euros\nTel.: 93 891 23 53\nAl capvespre dels bons dies de primavera, quan el sol ja s’està ponent i la calor afluixa, és un gran moment per gaudir d’una copa de vi rosat. Deixar enrere els maldecaps del dia, trobar-nos amb el nostres i encetar una conversa amb sabor de vi rosat a la boca no té preu. I si hi ha un vi que adient per aquesta situació, aquest és l’OT Rosat de Terrer de Vins del Cep.\nL’OT Rosat de Terrer és un vi d’aquells que no et deixa indiferent. En primer lloc sorprèn pel preu, molt assequible, que el col·loca en aquell segment de vins amb una relació qualitat-preu excel·lent o dit d’una altra manera d’aquells que valen més del que costen. En segon lloc, per la interpretació magistral que a Vins del Cep fan de la pinot noir en aquest vi, que dona com a resultat un equilibri entre la joventut i la complexitat que li atorga, d’una banda, polivalència de consum i, de l’altra, l’acosta a un espectre molt ampli de paladars, podent satisfer a molts públics.\nÉs un vi jove elaborat amb ceps de pinot noir conreats sota els preceptes de la viticultura ecològica provinents de la finca de Can Prats de Sant Llorenç d’Hortons a la zona penedesenca dels Costers de l’Anoia.\nServit a la copa presenta un color rosa pàl·lid, de pell de ceba, amb reflexes salmó. Net i brillant.\nEn nas és un vi franc i varietal. Les aromes de fruites vermelles, groselles, gerds i maduixes, van de menys a més intensitat i en evolució s’hi van incorporant delicades notes de caràcter floral, de violetes, i de record cítric, flor de taronger.\nEn boca té una entrada marcada per la frescor, derivada d’una acidesa viva que li aporta tensió i fa de fil conductor del conjunt d’aromes afruitades i florals en un pas de boca ampli, sedós i de final llarg i persistent. El seu caràcter llaminer convida a repetir.\nA banda de ser un vi idoni per compartir una bona conversa de capvespre, és un vi que té prou caràcter per acompanyar tota mena de tapes (croquetes, bunyols, musclos al vapor o a la marinera, fregits, arrebossats,…), pizzes, plats de pasta amb tota mena de salses llevat de les que hi dominen els formatges o els derivats làctics i fins i tot plats de carns blanques. No és un bon amic dels formatges, de cap mena de formatges.\nOT Rosat de Terrer 2020 Vins el Cep


Hotel Relax San Benedetto del Tronto Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Tibullo, 2, San Benedetto Del Tronto, San Benedetto del Tronto, Itàlia, 63074 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a San Benedetto del Tronto, no busqui més enllà de Hotel Relax. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Stabilimento Balneare Paradise Beach donen a aquest hotel un encant especial.\nHotel Relax ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, habitació familiar, restaurant, premsa.\nL'ambient de Hotel Relax es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, parc infantil, billar, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Hotel Relax és una selecció idònia per a la vostra estada a San Benedetto del Tronto.\nTots els tipus de viatgers (166) Parelles (108) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (37) Famílies amb infants grans (3) Grups (7)


Brou Casolà: de juny 2009\nPublicat per MarcG a 18:10 65 comentaris:\nAra fa poc més d'un any us comentava que es celebraria la quarta edició del Congrés Internet, Dret i Política (IDP), organitzat per l'Internet Interdisciplinary Institute (IN3) de la UOC.\nDoncs bé, ja ha passat més d'un any i, per tant, ja ha arribat la cinquena edició del Congrés Internet, Dret i Política (IDP).\nEnguany es centrarà el congrés en les xarxes socials i en com impacta l'ús massiu que s'està fent d'aquestes xarxes en la intimitat personal, el control de les dades privades, la gestió de la propietat intel·lectual, etc.\nSegons es comenta en el propi web del Congrés:\nEn els darrers temps, les xarxes socials han passat a ser, segons molts, el vaixell insígnia de l’anomenada Web 2.0 per davant de blocs i altres plataformes. Això ha estat gràcies a la facilitat amb què un públic molt ampli, amb pocs coneixements tecnològics, pot pujar a la xarxa qualsevol contingut —text, fotografia, so, vídeo— i, a més, posar-lo en relació amb un mateix i el seu entorn social: família, amics, companys de feina i, en el límit, tot el món. Això no obstant, la facilitat i la immediatesa, unides a la desaparició de fronteres de temps i d’espai, han posat contra les cordes regulacions i pràctiques tradicionalment lligades a les jurisdiccions polítiques i jurídiques.\nTot i que per motius laborals no podré assistir a totes les sessions, ja m'hi he inscrit, espero que sigui tant interessant (i útil) com va ser el congrés de l'any passat.\nLes dates en que es desenvoluparà el Congrés són el dilluns 6 i el dimarts 7 de juliol; recordeu que la inscripció és gratuïta (però limitada).\nAquí teniu el programa, feu-li un cop d'ull, és molt interessant!\nCap a la Ciutadania 2.0?.\nPublicat per MarcG a 23:24 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: congrés, congrés internet dret i política (idp), dret, idp2009, internet interdisciplinary institute (in3), societat xarxa, uoc\nEl dimarts de la setmana passada, dia 16/06/09, vaig assistir a un acte organitzat per les empreses Multiplica, T2O Media i Oxxigeno amb el títol:\nL'acte va ser presentat per Quim Badenes, director de desenvolupament de negoci de Multiplica que va comentar que el passat són les webs 1.0 i les webs 2.0, la tecnologia actual ens permet que les webs puguin anar molt més enllà...\nD'entrada vaig pensar que no calia que hi anés donat que el nostre web no té una finalitat comercial, tanmateix, el meu cap em va demanar que hi anés per veure les tendències del mercat, agafar 'culturilla'.\nLa jornada va tenir tres parts, una per cada empresa organitzadora. Us faig un resum de cada part.\nVa començar parlant Oscar Alonso, CEO de T2O Media.\nVa explicar que el màrqueting digital s'està reinventant, de fet, va explicar 23 missatges diferents, 23 idees, relacionats amb aquest canvi i en com aplicar-los per millorar el nostre web.\nPel que fa al SEM, va exposar exprimir les eines per obtenir el màxim d'informació pròpia i de la competència, també va comentar centrar-se en les assignacions per vàries paraules, no només de la darrera introduïda de cara a ser més precisos en el que està cercant el client.\nTambé va incidir en l'ús d'XML connectat directament amb la base de dades de clients, així aconseguim actualitzar automàticament el resultat dels buscadors quan fem algun canvi en el nostre contingut (per exemple, quan canviem els preus dels nostres productes).\nUn altre concepte interessant que va comentar són les Dynamic Landing Pages. Bàsicament es tracta de donar al client directament la pàgina que està cercant al buscador, no que vingui a la nostra home i ho torni a buscar dins del nostre site. Això és molt útil, per exemple, per quan estem buscant un bitllet de vol, Rumbo.es és una de les webs de viatges que ho aplica, és molt útil ja que amb només un click des del buscador (per exemple Google) ja estàs a la pàgina amb la informació del(s) vol(s) que estàs cercant.\nPel que fa al SEO va començar parlant de les darreres funcionalitats del cercador Google que permet que puguis promocionar certs resultats o eliminar-los, (sempre que estiguis logat amb un usuari de Google).\nTambé va parlar de nous 'players', com ara Bing o WolframAlpha, (tot i que Google segueix sent el clar líder), i de noves maneres de buscar: YouTube (segon buscador després de Google) o Twitter.\nRespecte al SMO va comentar que no és només tenir un espai a Facebook, s'ha de tenir clar quins objectius volem assolir i tenir una metodologia concreta. De fet, el fenomen Web 2.0 no és un tema tecnològic, és una actitud, per tant, SMO implica canviar la forma de com es presenta, com actua l'empresa i, fins i tot, com actua cadascú personalment.\nDesprés va parlar del Mobile Marketing, que gràcies als Smartphones ara sí que sembla que es pugui desenvolupar i fer negoci (no en va, el 90% dels usuaris espanyols d'iPhone tenen Facebook, Tuenti o Twitter en el seu mòbil).\nPer acabar va comentar altres aspectes com ara els webs comparadors, (potencialment poden ser bones fonts de visites al nostre web), els microsites (ideals per captar un determinat públic), el retargeting (no és res més que perseguir - en el bon sentit de la paraula - a l'usuari fins que compri, per mitjà de l'ús de cookies i de banners).\nAquesta és la presentació que va exposar:\nDavid Boronat (CEO de Multiplica) va començar la seva participació explicant que hi ha hagut un canvi de paradigma: hem passat d'usuaris a clients.\nActualment ja es pressuposa que els sites són (o han de ser) usables, però s'ha d'anar més enllà, s'ha d'anar cap a la persuabilitat.\nEn aquest punt el David Boronat va exposar tendències per a fer més 'persuasiu' el nostre web:\nSegmentar el més aviat possible amb propostes per targets cada cop més compactes, també fent 'ganchos' de valor per apropor-nos al potencial client.\nDonar més veu als usuaris, ser més transparents.\nUtilitzar formats visuals per explicar-nos, en detriment del text, donant (encara) més protagonisme al vídeo.\nAmb experiències d'ús més interactives i més visuals.\nAmb funcionalitats que agrupin tota l'experiència de la compra. (En aquest punt va comentar el cas de Domino's Pizza que permet en tot moment saber com està la teva comanda, si s'està preparant, si està al forn, si s'està repartint, etc).\nObtenint més informació amb menys clicks, potenciar al màxim la usabilitat. De fet, es tracta de buscar la màxima verticalitat, l'usuari cada cop és més impacient.\nTenir el site superactualitzat, gairebé al segon. Això dóna una sensació de control brutal.\nFer ús de promocions cada cop més exclusives (fruit de la (micro)segmentació) i provocar l'acció de l'usuari. Una manera de provocar a l'usuari és creant-li una sensació d'urgència, el que es persegueix és convèncer a l'usuari i convèncer-lo per a que ho faci ara.\nApropar-se a on està l'usuari, no esperar que vingui al nostre site (per exemple, amb l'ús de widgets).\nD'altra banda, darrerament hem tingut novetats tecnològiques que ens permeten millorar molt més els nostres sites, de fet, actualment estem fent webs iguals per tothom, i és evident que tots no tenim les mateixes necessitats ni som iguals.\nPer tant, cal que adaptem el nostre web a aquestes diferents característiques de cada visitant, és el moment de "poner más ciencia y menos intuición".\nCom ho podem fer?, aquí hi ha algunes idees:\nDiferenciar el site en funció de si és un nou visitant o si ja és un client de l'empresa. (Mitjançant l'ús de cookies KiwiBank ofereix diferents visions del seu web en funció de si l'usuari ja és client de l'entitat o no).\nContextualitzar el web en funció de les dades geogràfiques de l'usuari. (Això és especialment útil per a webs com per exemple AdultFriendFinder.com especialitzades en buscar parelles, per tant, és important la situació geogràfica. Aquest site es modifica completament el contingut inicial del web en funció de la posició geogràfica del visitant, incloent també un canvi d'idioma).\nCrear sites paral·lels pensats pels buscadors. (Per exemple això és el que ha fet Iberia, han creat un site per tenir les landing pages de totes les possibles combinacions de cara als cercadors).\nFent que els nostres buscadors interns siguin proactius. (Per exemple donant resultats a mesura que es va escrivint el que es vol cercar, proporcionant recomanacions de l'empresa, recomanacions d'altres clients, recomanacions en el moment oportú, recomanacions amb intel·ligència social, etc).\nFent més curt el camí cap a la contratació dels productes.\nCreant experiències de compra mai vistes fins ara. (Per exemple el que ofereix el Window Shop d'Amazon).\nPriorització de continguts i escolta activa de la intel·ligència social. (Per exemple fent ús del serveis de buzz, com ara Buzzmetrics o Swotti).\nRegles de negoci en funció de criteris concrets. (Per exemple, el web del banc BCI inclou peticions de crèdit en determinats moments, per exemple quan acabes de fer una compra important, fent-ho així augmentes la demanda de crèdits).\nCustomització de missatges en funció del comportament actual, o històric, dels usuaris. (Per exemple l'agregador de notícies DailyMe varia en funció del comportament que es fa en el seu site).\nTambé podem customitzar les capes d'informació en funció de la IP, el temps de visita, les pàgines vistes per l'usuari, etc. (Un bon exemple d'això és Amazon).\nFins i tot podem oferir ofertes de darrera hora a aquells usuaris que estiguin abandonant el nostre web, la idea és que tinguin difícil abandonar el site.\nOferir la nostra informació quan la tinguem (fer push). (Per exemple, guardar-se les cerques que fan els nostres usuaris i, quan hi hagi canvis, enviar els nous resultats. Això ho fa l'agència de viatges HotWire).\nTestejar, testejar i testejar (per perfeccionar). (Per exemple fent testos multivariants que et permeten testejar vàries coses amb diferents usuaris en temps real amb l'ajut d'eines com Omniture, SiteSpec o Google Website Optimizer).\nJavier Pardo (CEO d'Oxxigeno) va ser el darrer en parlar.\nClarament va ser el més fluix de tots tres; potser és que era l'últim i ja estàvem una mica cansats... però el que tinc clar és que va ser la única presentació que no em va resultar productiva.\nDesprés de fer una breu introducció de l'empresa i de fer un resum de les dues presentacions anteriors, el Javier Pardo ens va parlar de personalització.\nVa parlar dels principals players que actualment hi ha en el món de la personalització de webs:\nI també va parlar dels buscadors intel·ligents:\nPer acabar, va comentar que hi ha molt moviment en el sector de les empreses especialitzades en personalització, s'estan efectuant compres d'empreses i no es descarta que aquest sector acabi eclosionant en breu.\nAquesta és la presentació que va exposar el Javier Pardo:\nCom és habitual en mi, mentre estava redactant aquest post estava escoltant música. Concretament estava escoltant el disc 'Sunsets On Empire' de Fish.\nSegurament aquest és un dels discos de Fish més rockers i menys simfònics.\nTanmateix, això no vol dir que no sigui interessant, les cançons tenen molta energia amb un so cru, una mica rude, però molt interessant.\nPublicat per MarcG a 0:14 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: david boronat, javier pardo, multiplica, oscar alonso, oxxigeno, t2o media, web 2.0\nPresentació sobre indicadors web en el Màster en Gestió de Continguts Digitals de la Universitat de Barcelona\nEl passat 27 d'abril vaig fer una ponència sobre indicadors web en el marc del Màster en Gestió de Continguts Digitals de la Universitat de Barcelona.\nConcretament, vaig ser convidat pel Cristóbal Urbano (al qual li estic agraït), degà de la facultat de Biblioteconomia i Documentació, lloc on s'imparteix l'esmentat Màster, donada la meva experiència en gestió d'indicadors web (fa més de 8 anys que m'hi dedico, els últims 3 sent el responsable d'indicadors web de l'Ajuntament de Barcelona).\nL'objectiu que em va transmetre el Cristóbal Urbano era doble, inicialment calia oferir una petita introducció al tema de l'analitíca web i els sistemes per mesurar l'ús que es fa d'un determinat web. Posteriorment el gruix de la sessió havia de ser explicar el cas del lloc web de la ciutat de Barcelona des del punt de vista de l'analítica web, tal i com ja havia fet altres anys, i tot plegat tenint en compte que els alumnes tenien còpia de l'article que vaig publicar a la revista 'El profesional de la información'.\nDonat que aquesta era el tercer any que ho feia, vaig voler modificar la presentació i donar 10 missatges - uns titulars - de com s'ha d'exercir la feina de responsable d'indicadors d'un gran lloc web.\n(Home del 1999 del web de la ciutat de Barcelona)\nAquests 10 missatges (també els podríem veure com 'recomanacions') són els següents:\nConeix sempre com es generen (tècnicament) els indicadors web. Cal dominar-ho per entendre el perquè dels resultats obtinguts i com millorar-los.\nConeix la varietat d'indicadors web que existeixen així com llur característiques. En funció de les necessitats utilitzarem un indicador o un altre.\nContrasta sempre els resultats obtinguts amb les dades de períodes anteriors. Donar xifres aïllades sense cap comparació amb períodes anteriors no diu absolutament res, l'important és tenir la xifra i l'evolució, veure si s'ha crescut/decrescut i el perquè.\nDesgrana els resultats fins arribar al detall que faci falta per entendre les dades obtingudes. No només farà falta desgranar-ho sinó que també caldrà adaptar el 'llenguatge' i fer que aquest sigui entès pels destinataris finals de les dades estadístiques.\nIntenta explicar el perquè de les dades obtingudes. Les dades per si soles són molt 'fredes', cal esbrinar els motius que justifiquen les dades resultants, això implica tenir un contacte directe i constant amb els equips tècnic i de continguts del web.\nComplementa les dades estadístiques internes amb dades estadístiques externes. Complementa les teves dades internes amb serveis externs que no només complementaran la informació que ja tens sinó que ajudaran a contrastar el teu web amb el de la competència.\nInnova el catàleg de serveis relacionats amb els indicadors web. La tecnologia web està canviant constantment i, de fet, tot el fenomen Web 2.o està modificant moltíssim el web; és lògic que en els indicadors web també sigui necessari innovar.\nÉs molt important fer contínuament pedagogía dels indicadors web a tots els implicats. Les estadístiques web són una de les tasques que generalment sempre se'ls hi dedica menys esforços, està poc valorada... però és la millor manera (sovint la única) de saber el retorn de la inversió que s'està fent al site. Convé explicar bé els 'quatre conceptes' bàsics dels indicadors web per estalviar-se problemes i malentesos.\nL'important són les tendències. No fixar-se en els valors absoluts sinó en com evolucionen els indicadors, això és bàsic.\nEs poden treure mil conclusions diferents de les mateixes dades. Per tant, és important saber per a què es volen les dades i, en funció d'això, ressaltarem una dada o una altra. No es tracta de mentir, es tracta simplement de reforçar un missatge respecte d'un altre.\nAquesta és la presentació que vaig fer (he eliminat algunes dades que són internes de l'Ajuntament que sí que les vaig mostrar el dia de la ponència)\nMàster en Gestió de Continguts Digitals de la Universitat de Barcelona.\n'Webs de ciudades. El caso de Bcn.cat'. Article a 'El Profesional de la Información'.\nWeb municipal de la ciutat de Barcelona (bcn.cat).\nEstava escoltant el disc 'Ghost Notes' del grup Everest mentre estava redactant aquest post.\nEverest és un grup molt recent, es van crear en el 2005 i aquest 'Ghost Notes' és el seu primer disc.\nEn ell hi trobaràs un rock suau, molt instrumental, cançons llargues i un tipus de música que costa d'entrar... però cada cop que l'escoltes t'agrada més i més i vas descobrint-hi matisos que encara el fa més atractiu.\nPublicat per MarcG a 16:29 6 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: ajuntament de barcelona, cristóbal urbano, indicadors web, màster en gestió de continguts digitals, ponència, ub


Mec 2010 es constitueix com a SCCL el novembre de 2009, amb unes instal.lacions de més de 1.000 m2, uns mitjans tècnics de primer ordre i una plantilla altament experimentada de 14 treballadors posicionant-se, ja des del seu neixement, com a empresa líder en el sector del mecanitzat en la província de Barcelona.\nMec 2010 abasta totes les necessitats de mecanitzat que la seva empresa pugui requerir, des del mecanitzat de gran dimensió, en que la nostra empresa està posicionada com una de les poques que ofereixen aquest servei, fins al petit mecanitzat de precisió.\nEls nostres mitjans tècnics i humans ens han permès especialitzar-nos en el treball de peces úniques, curtes sèries i prototips. Aquesta especialització ens permet oferir solucions integrals des de l'inici del seu projecte fins al lliurament final del producte.\nOferim tot tipus de serveis amb els màxims estàndards de qualitat per a gran diversitat de sectors industrials incloent-hi el sector Aeronàutic. La nostra Oficina Tècnica, en estreta col·laboració amb el nostre departament de producció,treballa mà a mà amb els departaments d'enginyeria i projectes de qualsevol empresa per donar una solució adequada a totes les seves necessitats en el procés del mecanitzat.\nMec 2010 ofereix un servei integral que respon a totes les seves necessitats, des del mecanitzat fins, si és necessari, el muntatge final de prototips i utillatges. Disposem, per a tal fi, d’una secció de personal altament especialitzat.\nAl mateix temps Mec 2010 treballa i col.labora estretament amb una àmplia xarxa de proveïdors d'acabats finals el que ens permet realitzar el lliurament de peces amb qualsevol tractament o acabat que el client requereixi, tant tèrmic com superficial. Som conscients que formem part del seu projecte de manera que, per Mec 2010, respectar els terminis de lliurament convinguts i la qualitat final del producte és prioritari


Arrenquen dos nous cursos d’Odontologia amb pràctica clínica a l’Hospital Odontològic Universitat de Barcelona | Fundació Josep Finestres\nL’Escola d’Odontologia de la Universitat de Barcelona posa en marxa 2 cursos d’odontologia amb pràctica clínica amb pacients dins de l’Hospital Odontològic Universitat de Barcelona. Es tracta de dos nous cursos que arrenquen els propers mesos de juny i juliol del 2019.\nPer una banda, el Diploma de Postgrau d’Odontologia General Aplicada, un postgrau que pretén proporcionar competències i coneixements en el diagnòstic i tractament de l’àmbit preventiu, mèdic, quirúrgic i restaurador de les malalties orals comuns en la pràctica diària.\nI per l’altre, el Curs d’Expert en Biomecànica i Terapèutica Ortodòntica i Multidisciplinari, amb l’objectiu de que els alumnes aconsegueixin la formació necessària com a experts/es en la pràctica clínica en ortodòncia, amb un programa d’un any de duració.\nA continuació es detalla tota la informació relativa a cada oferta formativa; objectius, destinataris, criteris d’accés, crèdits, horaris, modalitat, contingut, etc.


Estudi de les dificultats que presenta l’aplicació de la metodologia ABP (aprenentatge basat en projectes) en centres de secundària per part dels alumnes. Anàlisi comparatiu entre dos casos d’aplicació real en alumnes de 3r ESO (Aula Oberta) i 1r de Batxillerat\nTresserra Rimbau, Joan (2016-07-14)\nAquest treball té l’objectiu d’avaluar les dificultats sorgides per part dels alumnes quan s’aplica una UD innovadora en un context tradicional. Les UDs que s’apliquen són del tipus ABP on es produeixen canvis en els rols ...\nEstudi de l’argumentació dins del debat com a projecte interdisciplinari\nEspada Abad, Olga (2015-09-16)\nL’argumentació és una de les temàtiques més recurrent de la darrera dècada, però en aquests estudis no s’han tingut en compte l’argumentació des d’una perspectiva interdisciplinària i les característiques dels estudiants. ...\nFomentar la curiositat com a eina metodològica en classes de ciències per a millorar l'aprenentatge i el desenvolupament de competències personals\nPla Quirante, Susanna (2015)\nEl present treball tracta de la curiositat com a eina metodològica per a millorar els coneixements, habilitats i competències de l’alumne. L’objectiu és demostrar com la curiositat pot ajudar als alumnes a implicar-se i ...\nGrinder's group mastery theory: scientific research and its application to classroom teaching\nMuñoz Leiva, Tania (2012)\nEstudi centrat en el paper de la comunicació no verbal com a eina docent per a la gestió de l’aula, prenent com a referència el model de comunicació de Michael Grinder (Pentimento), basat en la Programació Neuro-lingüística ...


17/07/2017 Idees, Llibres, Tastets de saviesa 0 comentaris\nQuan reflexione sobre els usos del llenguatge humà, aquesta extraordinària facultat que ens ha generat la selecció natural, fixada durant la nostra infantesa i que ens distingeix de la resta d’animals, trobe barrejats trets positius i d’altres que no ho són tant; com, per exemple, que el seu gran poder comunicador i socialitzador oculta de vegades massa limitacions de cara a expressar el que realment sentim i pensem. O que la seua gran capacitat de seducció el fa una arma de dominació dels seus receptors en boca d’emissors xerraires i perversos (els prescriptors al servei dels poderosos). O que l’evident avantatge discursiu d’etiquetar un concepte massa complex comporta el perill de simplificar o falsejar el missatge que hi donem.\nL’enorme poder del llenguatge rau en el fet que els seus elements, les paraules, aquests signes aparentment estranys que deixen de ser-ho quan signifiquen coses i conceptes que ens resulten familiars, ens permeten de compondre pensaments i comunicar-los a aquells que coneixen el nostre propi codi o idioma. Encara que ho puga semblar, aquests signes no tenen res de natural: apleguen tota la càrrega històrica i cultural que ha acumulat la nostra civilització al llarg dels segles i són el mitjà pel que s’expressa l’anomenada selecció cultural, que als descendents d’Homo sapiens ens ha permès deslliurar-nos parcialment de la selecció natural de les espècies.\nSabem del cert que el cervell de vegades ens enganya: com quan creiem experimentar que les paraules ens permeten expressar, de vegades més mal que bé, el nostres pensaments i sentiments. De fet, en aquest cas i ben sovint, els fets ens fan pensar en tot el contrari: que aquests raonaments són creats o composts per les mateixes paraules. No ho sabem del cert encara, però sembla que la influència entre raonament mental i llenguatge va en totes dues direccions. O dit d’una altra manera. Les coses no són com són, sinó com ens les representem, amb els nostres sentits i amb el llenguatge, siga mental, oral o escrit.\nLes paraules no van soles, cadascuna remet a un munt d’altres, formant una xarxa que les atorga significat. De vegades aquesta xarxa de significació pot tancar-se (ens la tanquen) sobre si mateixa i esdevenir com una gàbia que ens empresona sense adonar-nos-en. Pensem, per exemple, en la paraula “espanya” i en el seu significat immutable que ens ha imposat des de fa segles la casta extractiva que ens governa.\nPel que acabe de dir, pense que és important comprendre com operen els mecanismes subconscients d’identificació mitjançant el llenguatge i com hem de fer-los més conscients per analitzar-los i obrir-los al servei del nostre benestar emocional i, de retruc, de la societat en general, per fer-la més lliure, creativa, pacífica, alegre i solidària. I, en aquest repte, la desclosa de la identificació sexual i de gènere, per transformar-la o rebutjar-la, esdevé fonamental. La normalització de la diversitat sexual, alhora que la desactivació de l’heteropatriarcat, no sols ens hi ajudaran, sinó que esdevindran l’element clau per a aconseguir-ho.\nDe tot això i més ens en dóna resposta el llibre del qual tot seguit en transcric uns fragments escollits (“Elogio de la homosexualidad” de Luis Alegre, Arpa Editores, 2017) i traduïts al nostre idioma:\nLES CEL·LES COM A GÀBIES\n“Sovint ens imaginem a nosaltres mateixos com els creadors de les regles de la nostra pròpia vida i, doncs, com a subjectes lliures. Tanmateix, és sorprenent comprovar fins a quin punt se’ns imposen, sense adonar-nos-en, regles que no hem decidit pas. De fet, quan aprenem a parlar i a distingir unes coses d’altres (unes paraules d’altres) ens descarreguem fins a cert punt el manual d’instruccions de la nostra pròpia vida. Aquesta mena d’encanteri pel qual les paraules, en lloc de limitar-se a descriure la nostra vida, el que fan en realitat és prescriure-nos-la, pot semblar quelcom misteriós o fins i tot paranormal; tanmateix, això se’ns fa palès en les qüestions més quotidianes.”\n“Sovint són les determinacions que corresponen a la paraula les que s’acaben imposant i donant forma al nostre propi esdevenir.”\n“La pretensió de la vida quotidiana és sempre que les paraules es limiten a descriure el món tal com és. I això acostuma a ser de veres. Tanmateix normalment s’oblida que, en nombroses ocasions, és així no perquè es tracte d’una llei indefugible de la natura […], sinó que és així perquè ho anomenem així […].”\n“La teoria feminista ha centrat una bona part de els seues investigacions en el caràcter de construcció, artificial i contingent, que tenen les presumptes ‘essències’ d’allò masculí i d’allò femení. Pel que fa a aquest tema, convé començar distingint entre sexe i gènere. Per a començar […] podríem dir que la classificació per sexes, home i dona, remet a determinades diferències biològiques lliurades sense més per la natura (per exemple, la diferència en el òrgans genitals). Tanmateix, ens trobem que, una vegada seleccionada aquesta diferència com a fonamental, es construeix al seu entorn tot un embolcall d’elements que, de bell antuvi, no hi haurien d’estar aplegats necessàriament així: rosa/ blau, nina/ pilota, tendresa/ rudesa, netejar/ reparar, pudor/ desvergonyiment, dependència/ autosuficiència, depilat/ pelut, cuinar/ conduir, besada/ manotada, novel·la rosa/ cursa de motos…”\n“La masculinitat i la feminitat són construccions resultat d’empaquetar elements dispersos, reunint-los i ajuntant-los sota una mateixa etiqueta. I, a partir d’aquí, com una mena d’encanteri, aconsegueixen que les coses (en aquest cas, nosaltres mateixos) s’ajusten a la ‘cel·la’ i apliquen a la seua pròpia vida el manual d’instruccions contingut en el concepte. El que ens interessa ací és senzillament cridar l’atenció sobre el poder performatiu del llenguatge i, en general, de qualsevol sistema d’expressió i representació. L’experiència habitual ratifica a diari que ens representem les coses com són; però s’acostuma a oblidar que, ben sovint, l’ordre és el contrari: les coses són com ens les representem.”


Club de lectura de novel·la negra: 1793. El llop i el vigilant de Niklas Natt Och Dag | Biblioteca Joan Triadú\n← Catàleg Atena: 15 milions de documents al teu abast\nButlletí de novetats: Novel·les Març 2021 →\nA la trobada del Club de lectura de novel·la negra del mes de maig comentarem el llibre 1793. El llop i el vigilant de Niklas Natt Och Dag.\nEstocolm, 1793. El rei Gustav III ha mort i el país el governa amb mà de ferro un regent mentre els vents republicans de la revolució francesa inquieten els poders. El guàrdia Mickel Cardell, un veterà de la recent guerra russo-sueca, on va perdre un braç, troba un cadàver mutilat al llac de la ciutat: un tronc i un cap, només. El cas s’assigna a l’investigador Cecil Winge, un racionalista que viu els seus últims dies, malalt de mort per la tuberculosi. Junts, Winge i Cardell es troben immersos en un món brutal de lladres i perdularis, mercenaris i madams, un món en què una sola mort posa al descobert que, sota el vernís de poder i riquesa, estrat rere estrat, la ciutat està absolutament podrida per la corrupció.\nEs tracta de la primera novel·la de Niklas Natt Och Dag (Estocolm, 1979 – ) llicenciat a la Universitat de Kalmar i que ha estat periodista independent i redactor en cap de la revista Slitz. Descendent d’una de les famílies nobles més antigues de Suècia, tot i que un avantpassat seu va perdre totes les riqueses i propietats del llinatge. 1793. El llop i el vigilant centra el seu argument just un any després de l’assassinat del rei Gustau III en un Estocolm ple de misèria, amb un ambient fred i claustrofòbic, farcit de rumors, on la gent beu fins a perdre el coneixement, els rics i poderosos ho poden tot i amb el rerafons de la Revolució francesa que es pot estendre per tot Europa. L’autor demostra un gran coneixement dels sistemes de poder de l’època, les grans diferències socials que hi havia i els canvis urbanístics de l’Estocolm de 1793. Publicada l’any 2017, es va convertir en un fenomen de vendes i va rebre el premi al Millor llibre de l’any a Suècia i va ser considerat el Millor debut per l’Acadèmia Sueca d’Escriptors de Crims. Ràpidament va aconseguir reconeixement internacional i s’ha traduït a 30 idiomes. Se la compara amb El Nom de la Rosa d’Umberto Eco i amb El perfum de Patrick Süskind i es considera renovadora de la novel·la històrica i el thriller nòrdic. És la primera entrega d’una trilogia. La segona part, 1794, acaba de sortir a la venda a casa nostra.\nAquesta entrada s'ha publicat en Activitats, Club de lectura de novel·la negra i etiquetada amb 1793. El llop i el vigilant, Club de lectura de novel·la negra, Niklas Natt Och Dag. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Exposicions — Alfonso López\nInici | Obra publicada | Càrrecs professionals | Exposicions | Blog | Contacte\nExposició “Entre la revolución y el deseo. La Barcelona de Miguel Núñez”, a partir dels originals de la biografia en còmic de Miguel Núñez: Mil vidas más. Primer en el Saló del Tinell de Barcelona i després en la llibreria Blanquerna a Madrid\nParticipa en l'exposició i el llibre que s'editen amb motiu del 40 Aniversari de la revista i l'equip Butifarra!: Butifarra!, Un tebeo dels barris. L'exposició itinera per diferents barris de Barcelona i la ciutat de Lleida.\nDins de la mostra anual CaricArt i en el marc de les celebracions del Tricentenari, coordina, amb Jaume Capdevila/Kap, l'exposició 1714, Dibuixant el mite, que itinera per 11 poblacions de Catalunya\nDins de la mostra *CarcArt 2012 coordina l'exposició Tres dibuixans de Público.\nA càrrec del Institut d'Estudis Ilerdencs de Lleida, té lloc l'exposició monogràfica Alfonso López 2002-2012 . Posteriorment viatga a la Biblioteca Can Fabra de Barcelona.\nLa sala Indecor, també de Lleida, fa en paral·lel una altra exposició monogràfica, aquesta vegada dedicada a paisatges urbans realitzats per l'autor, amb el títol de Mirades.\nFinalment, i dins de les Jornadas Internacionales del Cómic, Villa de Avilés, exposa una selecció d'acudits i de les obres Silencios, la juventud del Capitán Trueno, i Estraperlo y tranvía.\nCom a membre de l’Associació Cultural Tantatinta i dins de la mostra Caricart coordina, amb Norman Fernández i Toni Guiral, les exposicions Quico, el progre, de J. L. Martín i 25 anys de Makinavaja, el ultimo choriso, de Ivà.\nÉs convidat a participar en l'exposició Nostra Patria è il Mondo Intero, que té lloc a Cecina (Itàlia). Una mostra d'humoristes gràfics contra el racisme, organitzada per ARCI (Associazione Ricreativa e Culturale Italiana).\nAmb motiu del 50è aniversari de la revolució cubana realitza, a partir d’una proposta de l’humorista gràfic Ermengol, l’exposició René de la Nuez: Cuba, humor i revolució, que resumeix la trajectòria d’aquest degà de l’humor gràfic cubà i la seva projecció internacional. Exposició a càrrec del Col·legi de Periodistes de Catalunya.\nPero no deixar-se d’històries. Exposició creada i dirigida per Joaquim Noguero al voltant de la trajectòria de l’autor, centrant-se en la seva obra més contemporànies, a la biblioteca Jaume Fuster de Barcelona.\nDe nou als Encuentros con el cómic d’Àvila, exposa originals del seu àlbum Estraperlo y tranvía, un homenatge a la Família Ulises.\nExposició basada en el llibre La pobresa no és rendible, a càrrec de la Fundació Pau i Solidaritat de CCOO, encara avui en itinerància.\nParticipa, amb d’altres autors, a l’exposició sobre El Capitán Trueno que té lloc a Àvila dins de les jornades Encuentros con el cómic.\nRealitza per al Col·legi de Periodistes de Catalunya l’exposició Humor del nord, al voltant de l’humor gràfic contemporani al País Vasc i a Navarra.\nAmb motiu del desè aniversari de la revolta Zapatista coordina l'exposició Chiapas des de l'humor, recull d'humoristes gràfics mexicans al Col·legi de Periodistes de Catalunya a Barcelona.\nPaisatges urbans i humans. Exposició de pintura als Serveis territorials de la Delegació de Cultura de la Generalitat a Lleida.\nIl·legal? Ni tu ni jo. Exposició itinerant per encàrrec de SOS Racisme. En equip amb Núria Vives elabora el concepte de l’exposició i realitza la part gràfica a partir de l’humor.\nExposició col·lectiva a la Sala Vinçon de Barcelona.\nParticipa en les exposicions col·lectives a Indecor (Lleida).\nIl·lustra, amb humor gràfic, la exposició Verneda Solidària.\nNomenat Mestre de ponent a Lleida per la seva trajectòria professional. Es celebra una exposició antològica a l’Institut d’Estudis Ilerdencs que mostra la seva obra al còmic, des dels inicis fins aquest moment. Posteriorment, aquesta exposició va circular per Barcelona, Girona i Santander, amb el títol 30 años de viñetas.\nParticipa en l’exposició col·lectiva 100 anys de còmic català organitzada per l’Ateneu Barcelonès.\nExposició col·lectiva en solidaritat amb la ciutat de Sarajevo Barcelona per Sarajevo, que es va inaugurar el dia 29 de desembre al Col·legi d’Arquitectes de Catalunya (Barcelona) i que després es va fer itinerant.\nRealitza la part gràfica de l’exposició didàctica Plagues del bosc per al Patronat Municipal del Parc de Collserola (Barcelona).\nParticipa en l’exposició col·lectiva Antimilitart, que s’exposa a Barcelona i a Figueres i itinera durant uns quants anys.\nParticipa en A tot color, exposició de dibuixants de còmic i il·lustradors contra el racisme. Mostra itinerant que va anar recorrent l’Estat Espanyol (País Basc, Comunitat Valenciana, Comunitat Canària, etc.). Cal destacar la inauguració del IX Saló Internacional del Còmic de Barcelona el maig de 1991.\nParticipa en la mostra col·lectiva La nueva historieta española, que s’exposa a les ciutats d’Angoulême (França), Madrid i València.\nCom a membre integrant del Fons d’Art de Xarxa Cultural participa a partir d’aquest any en diverses exposicions multidisciplinàries i de caràcter itinerant: Valls (1988), Coslada (1989), Perpinyà (1989) entre d’altres.\nParticipa en la mostra col·lectiva Menú del dia que s’exposa per primera vegada el mes de maig a la sala municipal Pal·las de Lleida i després va recórrer la província (Tàrrega, Balaguer...) amb noms diferents. Cal destacar l’exposició celebrada al centre d’assistència penitenciària Lleida-2.\nExposició col·lectiva al Bulevard Victòria de Lleida sota el títol Això no és Jolivud.\nParticipa i dirigeix Els Joves de Sant Boi, una exposició i publicació col·lectiva de l’últim equip Butifarra! realitzada especialment per a l’Àrea de Joventut de l’Ajuntament de Sant Boi de Llobregat.\nProjecta i dirigeix l’exposició central del Saló del còmic de Barcelona, titulada Barcelona en el còmic que s’exposa per primera vegada el maig de 1988 a Les Drassanes. Posteriorment, en versió reduïda, és contractada per la Caixa de Barcelona per tal de fer-la itinerant per Catalunya (Girona, Lleida, Manresa i Tarragona). Acabà el seu recorregut al Poble Espanyol de Barcelona.\nParticipa en l’exposició col·lectiva Makoki 1977/1987 que es va inaugurar a la Sala Metrònom de Barcelona el mes de desembre, i que en anys posteriors va recórrer pràcticament tot l’Estat espanyol.\nExposició de l’equip Butifarra! a Madrid amb motiu de la II Semana de la Historieta de Madrid (Almacenes San Mateo).\nL’associació de veïns de Prosperitat i Nou Barris (Barcelona) inaugura al maig l’exposició 10 anys de Butifarra!.\nPer encàrrec del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya coordina i realitza, conjuntament amb Antonio Martín, la Mostra de la Historieta d’Expressió Catalana, exposada per primera vegada al III Saló del Còmic i la Il·lustració de Barcelona. Posteriorment, la mostra visita la ciutat italiana de Bolonya i ciutats catalanes com Sabadell i Vilanova i la Geltrú, entre d’altres.\nDirigeix i coordina l’exposició La historieta didáctica, en el marc del I Saló del Còmic i la Il·lustració de Barcelona, i les taules rodones sobre còmic didàctic i la historieta en llengua catalana.\nJuntament amb l’equip Butifarra! participa en una sèrie de còmics murals en l’exposició Sabadell proposa, mostra temàtica sobre la crisi del tèxtil i alternatives urbanes que es va realitzar a El Vapor de can Borràs.\nDirigeix i coordina la publicació i l’exposició multidisciplinària (còmic, fotografia, disseny...) titulada Lleida és la pera – Urbanisme i alternatives. Es va inaugurar al Col·legi d’Arquitectes de Lleida i es va fer itinerant pels barris d’aquesta ciutat: Pardinyes, La Bordeta, La Mariola i Els Magraners.\nCoordina l’exposició divulgativa d’Antonio Martín 40 Años de Historieta Política en España, que s’estrena a la Sala Gosé del Col·legi d’Arquitectes de Lleida.\nTrans-it. Exposició amb Manel Garcia sobre poemes de Joan Enric Farreny a la Sala Gosé del Col·legi d’Arquitectes de Lleida.\nExposició col·lectiva ambientalista i de participació a la Sala Gosé del Col·legi d’Arquitectes de Lleida titulada Possibilitat.\nJuntament amb altres joves humoristes realitza l’exposició d’acudits La Publicidad, primer a la parròquia de Sant Medir de Barcelona (que va ser clausurada amb un còctel Molotov de l’extrema dreta) i després a l’Ateneu Colón del Poble Nou (amb més bona sort).\nArt-i-manya. Mostra col·lectiva i multidisciplinària. Es va exposar a la Casa de Cultura de Lleida i posteriorment va visitar Port de la Selva (Girona).\nDirigeix i produeix l’exposició d’introducció al llenguatge de la historieta titulada El còmic: un nuevo arte al Círculo de Bellas Artes de Lleida.\nExposició Col.lectiva sobre el Capitán Trueno. 2006. D’esquerra a dreta: Pepe Gálvez, Alfonso López, Luis Gasca, J. M. Benet i Jornet i Joaquim Noguero, comisari de la exposició.\n“Per no deixar-se d’històries”. 2008


Els aiguats provoquen despreniments i lleus inundacions a l'Anoia i al Baix Llobregat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls aiguats provoquen despreniments i lleus inundacions a l'Anoia i al Baix Llobregat\nEls Bombers van rebre diversos avisos ahir al vespre a causa de les pluges\nnoemí badrenas manresa 07.09.2018 | 09:07\nEl canvi de temps ha comportat una setmana intensa de precipitacions arreu del país. A les comarques centrals, ahir al vespre van caure fortes pluges que van provocar despreniments de roques en algunes carreteres i també lleus inundacions de baixos i acumulació d'aigua a la calçada. En concret, els Bombers de la Generalitat van rebre diversos avisos a les comarques de l'Anoia i el Baix Llobregat.\nUn d'ells va ser pel despreniment de roques a la C-15 a Cabrera d'Anoia, al quilòmetre 35,5 en direcció al Castell de Cabrera, que va afectar part de la via. Una dotació va treballar durant aproximadament uns vint minuts per netejar la calçada. Un altre despreniment va tenir quan passaven cinc minuts de les 8 del vespre a Vallbona d'Anoia. La carretera B-224 es va veure afectada per la caiguda de roques al punt quilomètric 3,5. Una dotació dels Bombers va efectuar els treballs de neteja de la via.\nAixí mateix, les tempestes que van descarregar amb força al Baix Llobregat van causar l'acumulació d'aigua a la B-40 al seu pas per Abrera, al quilòmetre 2,5. Els Bombers van rebre l'avís a les 8 del vespre però van traslladar l'operació als Mossos d'Esquadra. Una estona més tard, a Olesa de Montserrat es van inundar uns baixos a l'avinguda Francesc Macià. Segons fonts dels Bombers, que hi van enviar una dotació, l'embornal va acabar engolint l'aigua.


20-11-16: H SANT JOAN DESPÍ vs INFANTIL MASCULÍ A ~ CLUB HANDBOL RIBES\n20-11-16: H SANT JOAN DESPÍ vs INFANTIL MASCULÍ A\ndiumenge, de novembre 20, 2016 Infantil Masculí A 2016/17\nAvui diumenge de bon matí ens ha tocat desplaçar-nos a Sant Joan Despí per a jugar a les 9:15h el sisè partit de lliga.\nA la fi de la primera part perdíem de 6 gols (14 a 8), havent anat sempre per darrera en el marcador. Hem marxat moixos al vestidor i a la represa no hem sabut reaccionar i la diferència ha augmentat fins els 13 gols, acabant el partit amb un resultat de 31 a 18.\nNo sé massa què dir, hem perdut de massa gols, podríem dir que per la mala sort (moltes pilotes perdudes, alguns tirs a porteria fora dels 3 pals), o per la manca de forces (només dos canvis a la banqueta), o per ..... però tot serien excuses. El que ha passat avui és que no hem sabut lluitar, que hem perdut la motivació en el partit molt aviat i l'hem deixat escapar.\nPerò ens és igual el resultat. El que volem és que lluiteu i sigueu un equip que es creix davant d'un rival més fort, que no perd mai l'alegria al terreny de joc ni les ganes de fer-ho bé i de millorar.\nD'altra banda, donar les gràcies al Nil de l'IMB que ens ha vingut a ajudar i no ho ha tingut fàcil.\nLa propera setmana ens toca a casa contra el primer classificat, BM Granollers, cal que hi siguem des del minut zero, amb ganes i sense por. Tan se val si guanyem o perdem. Si hem fet un bon partit, les sensacions al final seran bones. Molta sort nois!!!


Mallorca (del 30 de desembre de 2015 a l’1 de gener de 2016); dia 1 (30 de desembre de 2015): de Girona a Palma) (II)\nCom que ja és migdia entrat, mentre uns fan menú, els altres mengem entrepans per fora, aprofitant el dia assolellat. A l’hora dels postres, ens ajuntem tots i aprofito per prendre unes herbes eivissenques ben fresquetes. Tot seguit, xino-xano, anem cap a la zona de la catedral (https://ca.wikipedia.org/wiki/Catedral_de_Mallorca) , ens perdem pels carrerons de la part antiga i acabem a la Rambla del Born, a on ha de començar la manifestació per la diada de Mallorca o diada de l’Estendard , que se celebra el dia següent, però que anticipa la manifestació un dia. Com s’explica a viquipèdia (https://ca.wikipedia.org/wiki/Festa_de_l%27Estendard ): “La Festa de l'Estendard commemora l'entrada a la Madina Mayurqa, a partir d'aleshores anomenada Ciutat de Mallorca, de les tropes catalanes de Jaume el Conqueridor que el 31 de desembre de 1229 venceren als sarraïns. Aquest episodi històric posà fi al regne almohade i a la Mallorca musulmana. La Festa commemora, doncs, el naixement de la Mallorca actual i és una de les més antigues d'Europa, ja que data del segle XIII. Al segle XIV inspirà els actes de commemoració de la conquesta de la ciutat de València el dia 9 d'octubre de 1238, també per Jaume I. Els actes principals se celebren a la plaça de Cort, amb una cerimònia civil presidida per l'Estendard, la cimera reial i el retrat de Jaume I, i a la Seu, amb un acte d'acció de gràcies. Les celebracions, però, comencen la vespra amb uns actes menys tradicionals. El 31 de desembre actualment no és festa oficial, excepte a la ciutat de Palma. Fins al segle XVI l'Estendard era portat per la part civil de la desfilada-processó des de la Casa dels Jurats a la Seu, on s'afegia l'estament eclesiàstic, i tots plegats continuaven fins a fora de la murada. Allà, imitant la processó del dia del Ram a Jerusalem, s'anava fins a la Porta de la Conquesta (també dita Porta de l'Esvaïdor, Porta Pintada i Porta de Santa Margarida). Però abans d'arribar-hi, es llegia el Sermó de la Conquesta al lloc anomenat el Peiró. Després tenia lloc un simulacre d'assalt de la ciutat, passant l'Estendard per dalt de la Porta, moment en el qual i un cop obert el portal, es cantava un tedèum. En arribar a l'església de Sant Miquel, les autoritats civils hi entraven a veure l'Elevació de la missa que s'hi celebrava, i tot seguit tornaven l'Estendard a la plaça de Cort, des d'on anaven a la Seu i s'hi celebrava una cerimònia.\nDes de 1407 i fins a la darreria del segle següent el portaestendard duia la Cimera reial per privilegi de Martí I. A la segona meitat del segle XVI, aquella cimera s'havia relacionat amb el Conqueridor i s'exposava com a pròpia d'aquest rei vora el seu retrat, amb algunes restes de l'abillament antic del portaestendard i unes armes de foc primitives, a la Festa de l'Estendard. Aquests objectes mitificats es treien la vespra, a la vesprada, en un cerimonial que durà fins al segle XIX i que presidien des del seu banc els Jurats. La part central consistia en l'exposició, fins a l'endemà, de l'Estendard, tombat damunt coixins a la finestra central de la façana de la Casa dels Jurats, amb un acompanyament de música. (continuarà)\n(La imatge correspon a l'inici de la manifestació)


NEW YORK: Tres visites d'alçada (2/9) ~ Beautiful places of Barcelona and Catalonia\nSón les set del matí i el despertador ja ha sonat. Una mica mandrosos ens aixequem i ens preparem pel nostre primer dia complet a Nova York. Una hora i quart més tard ja estem caminant pels carrers de la nostra ciutat amfitriona. Fa un dia fantàstic. Assolellat i totalment destapat. La temperatura és molt agradable. Amb aquestes condicions climatològiques les vistes des de l’Empire State han de ser immillorables. Per tal d’evitar cues hi anem abans d’esmorzar. A les 8:30 ja som al vestíbul. Aquest és l'aspecte que té\nVestíbul de l'Empire State Building\nCom que no hi ha cua, passem de seguida pel control de raigs X que no té res a envejar al d’un aeroport. Ens guien cap a un passadís al final del qual hi són els ascensors. La primera sorpresa és l’estat força millorable d’aquest passadís. El sostre està al descobert deixant a la vista canonades i cables d’electricitat. Pugem per l’ascensor a tal velocitat que les meves oïdes experimenten la mateixa sensació que en l’enlairament d’un avió. En 60 segons hem pujat 80 pisos. Fem canvi d’ascensor a la planta 80 per pujar les 6 plantes que encara ens separen del mirador a l'aire lliure, situat a 320m d’alçada. Una mica sorprès observo com la planta 80 està buida, i en un estat quasi diria que d’abandó, com si només s’utilitzés per fer el canvi d’ascensor.\nPer fi arribem al mirador i comencem a gaudir de les vistes. Des d’aquí la resta d’edificis semblen molt petits. I si es mira directament cap a baix, les vistes són vertiginoses. Els cotxes es veuen realment petits. Des d’aquest punt privilegiat es té una panoràmica genial de tot Manhattan.\nLa Cris i el Fran al mirador de l'Empire State Building\nPoc a poc i movent-nos pels diferents costats del mirador comencem a situar tots els punts que han donat a Manhattan la seva personalitat: Districte financer, zona cero, Estàtua de la Llibertat, pont de Brooklyn, Flatiron Building, Central Park, Broadway, cinquena avinguda, Rockefeller Center, Chrysler Building, edifici de la ONU etc. Aquí teniu algunes d'aquestes vistes:\nFran al mirador de l'Empire State, vista del sud de Manhattan\nLa Cris al mirador de l'Empire State, vista sud de Manhattan\nPanoràmica de la zona sud de Manhattan\nVista del sud de Manhattan\nImatge anterior però ampliant la zona de Wall Street i Districte Finacer\nPont de Brooklyn (el que està en segon terme) i al davant el pont de Manhattan\nI cap al nord es veia això. Al centre es distigeix Central Park darrera el GE Building del Rockefeller Center. A la dreta apareixen el Chrysler Building i l'edifici de la ONU\nCentral Park amb el GE building del Rockefeller Center en primer terme\nChrysler Building, amb Metlife a la esquerra i edifici ONU a la dreta tocant el riu\nI si es mira cap amunt, només l’antena de l’Empire està més amunt que nosaltres.\nAntena de l'Empire State Building\nBellugant-me per tot el mirador i abstret per les vistes, ja ha passat una hora i quasi no m’he adonat. Satisfets de les vistes decidim marxar i al sortir veiem com ja hi ha una cua considerable. Amb aquestes bones sensacions anem a buscar un lloc per esmorzar. Triguem però val la pena. Trobem un lloc força agradable a l'avinguda Madison amb el carrer 38. El restaurant-cafeteria és diu Monstruck. En aquest el nostre primer esmorzar a Nova York, descobrim encantats com aquí és costum que et reomplin el cafè sense cost afegit i que l’aigua també sigui gratuïta.\nUn cop hem esmorzat, ens dirigim cap a la ONU amb intenció de fer una visita guiada per les seves sales que tant hem vist a la tele. Hi anem pel carrer 42. Un carrer que alinea alguns edificis importants i que ens dirigirà cap a les portes de la seu d’aquesta organització d’importància mundial. Per aquest carrer passem per la Grand Central Terminal, on hi entraríem dies més tard, i per l’estilitzat Chrysler Building. Aprofitem per entrar al seu vestíbul decorat segons les directrius de l’art déco. En són un exemple d'aquesta decoració la porta dels ascensors. La feble il·luminació li dona un toc íntim malgrat les seves dimensions. De colors càlids, és un espai elegant, ben cuidat i acollidor.\nAscensors al vestíbul del Chrysler Building\nContinuem pel carrer 42 i pocs metres després veiem l’edifici del Daily News, allà on Clark treballava mentre no feia de superman. Arrivem a la ONU i el sol comença a ser de justícia.\nSeu de la ONU\nSense haver d'esperar gaire, comencem la visita. La visita és molt recomanable. La nostra guia, d’origen xinés, ens va mostrant una per una totes les sales que tant havia vist des de la distància, fins i tot alguna en que hi ha gent treballant.\nSala del Consell de Seguretat\nMentre ens van explicant els objectius de l’ONU, una contradicció em ve al cap: potser els Estats Units no és el lloc més adient per albergar la seu d’aquesta organització. Seria mes adient que estigués en un país més neutral i que no fes us de la força militar tan sovint. A més a més, és curiós com en una organització que promou el dret d’autodeterminació, els països amb més poder són alhora els més imperialistes i explotadors dels països més desfavorits. El següent gràfic, exposat a la seu de la ONU, compara les despeses en armament amb les despeses de la ONU en tasques humanitàries.\nDespeses d'armament respecte a les humanitàries\nEncantat amb el recorregut fet per la seu de la ONU, continuem el recorregut pels carrers de Nova York camí del MoMA, un dels museus d’art modern més prestigiosos del món. Abans d'arribar creuem Park avenue pel carrer 52 i, mirant cap al sud, això és el que veiem:\nPark avenue amb l'edifici Metlife al fons, just darrere del Helmsley Building. Es una foto semblant a la que vam prendre ahir per la nit\nL’art modern no és que sigui la meva branca d’art predilecta, però malgrat això el MOMA em resulta força interessant i entretingut. Destaca a l’entrada un mural on, mitjançant petits dibuixos esquemàtics, es descriu el funcionament del món actual. Per cert, parlant d'entrada, si ja no sou estudiants no us preocupeu, serveix ensenyar la tarjeta de la seguretat social per acreditar-vos com a estudiants. A nosaltres ens va servir a la ONU, al MoMa i al Metropolitan :).\nMural de dibuixos esquemàtics a l'entrada del MoMa\nTambé m'agrada que en aquest museu i tingui cabuda el disseny, tant de cotxes com de mobiliari entre d'altres. Entre els autors més importants que hi tenen obres exposades, destaquen Picasso y Miró, que allà són molt apreciats considerant el nombre d’obres que hi tenen exposades. També hi destaquen obres de Cézanne, Van Gogh, Matisse i Monet entre d'altres.\nSeated Bather de Picasso (1930) al MoMa\nNit estrellada (1889) de Van Gogh al MoMa\nQué us semblen aquests petits quadres de colors?\nEn un museu on hi té cabuda el disseny, hi havia d'estar representat Gaudi d'alguna manera\nRajoles del Passeig de Gràcia de Barcelona dissenyades per Antoni Gaudi al MoMa\nDesprés d’aquestes tres importants visites vam dinar una mica davant de l'atenta mirada del Radio Music City Hall. Pels entusiastes del Padrino, i si no recordo malament, aquest és el lloc de Manhattan que surt més clarament a la primera part d'aquesta trilogia.\nRadio City Music Hall al Rockefeller Center\nAquesta és la paradeta on vam comprar el dinar. Per cert, que ens va cobrar el que va voler i un minut més tard quan li voliem preguntar el per què ja no hi era. No va tornar en la mitja hora que vam estar per allà dinant. Seria casualitat ;)\nParadeta típica de menjar ràpid al costat del Radio City Music Hall\nParlant de paradetes de menjar, em va sorprendre agradablament que també n'hi haguessin de fruita. Jo pensava que a Nova York seria difícil trobar-ne\nTípica paradeta de fruita als carrers de Manhattan\nEns dirigim en metro cap al Greenwich Village per acabar el dia amb una passejada per aquest barri de gent ben posicionada, tranquil i acollidor del sud de Manhattan. El metro de Manhattan és força funcional, però s’ha d’anar amb cura per la presència de metros que no s’aturen a totes les estacions i pel fet que hi poden passar més d’una línia per la mateixa via.\nVagó del primer metro que hem agafat a Nova York\nGràcies al metro en poc temps estem passejant pel Village, com l’acostumen a anomenar els seus habitants. I és en aquests carrers estrets, tranquils i poc il·luminats, de cases unifamiliars i edificis petits on observem el primer contrast a Nova York. Aquí no hi ha gratacels ni vida frenètica. Per cert, jo que sóc un fan de la serie Friends, em va fer molta il·lusió trobar l’edifici on a la ficció hi es l’apartament de Friends.\nEdifici on a la ficció hi es l’apartament de Friends al Greenwich Village\nAquí teniu una última imatge de les casetes típiques d'aquest barri de Manhattan\nCasetes de mitjans de segle XIX al Greenwich Village\nPer avui se'ns ha acabat el temps. Però el dia següent ben tempranet tornariem al sud de Manhattan, aquest cop per descobrir els secrets del districte financer i de Wall Street.\nPublished by Frank en 20:04\n8 de diciembre de 2021, 10:52


com retallar un vídeo a l'iPhone, de forma senzilla i gratuïta - Consells Per A Iphone\nEn aquesta guia, us presentaran dos mètodes per retallar vídeos a l'iPhone.\nConsells d'edició de vídeo per a iPhone\nEditeu vídeos a l'iPhone\nRetalla vídeos a l'iPhone\nRetalla els vídeos a l'iPhone\nCombina vídeos a l'iPhone\nConverteix vídeos a MP4 a l'iPhone\nGira / gira els vídeos a l'iPhone\nEditeu els vídeos de l'iPhone a l'ordinador\nMillor editor de vídeo a l'iPhone\nMillor rotador de vídeo a l'iPhone\nUtilitzeu iMovie a l'iPhone\nAplica la pantalla verda a iMovie\nAfegiu música a iMovie\nRetalla vídeos a iMovie\nAfegeix subtítols a iMovie\nAltres consells d’edició de vídeo\nEditeu vídeos de Youtube a l'iPhone\nDividir vídeos per Instagram\nFeu vídeos de càmera lenta\nFeu pantalla de bloqueig de vídeo\nAfegiu música a vídeos\nExtreu àudio del vídeo\nL'iPhone es converteix en el dispositiu de butxaca més còmode per gravar vídeos de la nostra vida diària. I molts YouTubers, vloggers i altres creadors de vídeo graven els clips de vídeo només amb un iPhone. Per tant, retallar un vídeo a l’iPhone us pot estalviar temps per importar / exporta vídeos a PC , podeu compartir-lo directament a Twitter, Instagram o altres plataformes de xarxes socials.\nEs pot retallar un vídeo a l'iPhone?\nMètode 1: Com es retalla un vídeo a iOS 13?\nMètode 2: retalla el vídeo de l'iPhone amb el retall de vídeo\nLa diferència entre retallar vídeo i retallar / retallar vídeo\nAlgú es qüestionaria si l'eina integrada de l'iPhone pot editar vídeos per satisfer les seves demandes. La resposta és SÍ, definitivament podeu retallar un vídeo a l'iPhone. No importa si voleu retallar la mida del vídeo, ni eliminar una persona o objectes del marc, deixant només la part important, un iPhone us pot ajudar. Aquí us presentarem dues eines bàsiques, inclosa l'eina integrada. Podeu llegir-les i provar-les.\nPodeu retallar vídeos a l'aplicació Fotos des d'iOS 13. Aquesta nova funció permet als usuaris retallar un vídeo com una imatge. Podeu començar ràpidament a editar vídeos a l'aplicació Fotos, com ara retallar, ajustar la llum i el color, afegir filtres, retallar i altres funcions.\nA continuació s’explica com retallar un vídeo a iOS 13:\nObriu Fotos, trieu un vídeo que vulgueu retallar i toqueuEditaa l'extrem superior dret.\nToqueu la icona Retalla a la part inferior de la pantalla perretallar manualment: Arrossegueu les cantonades del rectangle per incloure l'àrea que voleu conservar al vídeo. O podeuretallar a una proporció estàndard: Toqueu el botó de l'extrem superior dret i, a continuació, trieu una proporció com Square, 16: 9, 10: 8 i altres.\nToqueu Fet per desar el vídeo editat o podeu tocarRESTABLEIXo béCancel · larper descartar el canvi.\nRetalleu un vídeo mitjançant l'aplicació Fotos a iOS 13\nQuan trieu el vídeo que voleu retallar, podeu accedir ràpidament a Àlbums> Tipus de suports> Vídeos. Des de l’iOS 13, podeu veure fotos / vídeos de Fotos, Per a vosaltres, Àlbums, Icona de cerca i Àlbums propis, Persones i llocs, tots els tipus de suports, Altres àlbums s’inclouen a Àlbums.\nVideo Crop és una aplicació gratuïta i fàcil d'utilitzar. Podeu utilitzar-lo al vostre iPhone o iPad. A continuació s’explica com retallar un vídeo per fer-lo més petit mitjançant el retall de vídeo:\n1. Baixeu Video Crop des de l'App Store.\n2. Obriu Retall de vídeo i toqueu la icona Retalla al mig de la pàgina inicial.\n3. Trieu el vídeo que vulgueu retallar i reproduïu-lo i toqueu elMarca de verificacióper confirmar.\nRetallar un vídeo mitjançant el retall de vídeo: trieu un vídeo\n4. Podeu retallar el vídeo lliurement o triar una proporció com ara 1: 1, 4: 3 i altres.\n5. Toqueu la icona de baixada, espereu uns segons i feu clicDesao toqueuMésper compartir el vídeo editat.\n6. A més, podeu tocar Retorn per descartar els canvis o fer clic a Inici per retallar un altre vídeo.\nRetalleu un vídeo mitjançant el retall de vídeo: retalleu i deseu\nEdició de vídeo és una sèrie de procediments que contenen retallar, retallar / retallar, combinar, afegir text / música i molt més.\nRetallar un vídeo significa que podeu retallar una mida de vídeo, per exemple, si voleu eliminar una persona del marc. Mentre retallar / tallar un vídeo vol dir que voleu canviar la durada del vídeo o tallar-ne una secció. En aquest moment, heu de definir la part inicial i final del clip que voleu retallar.\nEn aquest post, us mostrem dos mètodes per retallar un vídeo: un és la funció de retallada de l’aplicació Fotos a iOS 13, un altre és una aplicació de retallada gratuïta: retall de vídeo. Poden satisfer les exigències per canviar la mida d'un vídeo amb diferents relacions. Si heu utilitzat altres aplicacions de cultiu fàcils d'utilitzar, podeu deixar els vostres comentaris a continuació per compartir-los amb nosaltres.\nCom editar imatges a l'iPhone>\nCom transferir música de l'ordinador PC / Mac a l'iPod (tàctil)>\nSolució: la gravació de pantalla iOS 13/12/11 no funciona a l'iPad iPad>\nCom recuperar vídeos suprimits de l 'iPad>


francesc pujol boira- ART-OPINIÓ-CUINA sense gluten: QUARESMA 2 - BRUNYOLS DE L'EMPORDÀ, SENSE GLUTEN\nsa lluna 2 d’abril de 2016, a les 23:40\nummm han de ser ben bons perquè tenen molt bona pinta!\nCada dijous al mercat hi ha unes noies que vestides de pageses fan bunyols i no puc aguantar la temptació, així que n'he de comprar encara que siguin poquets. Podríem dir que és el meu aperitiu. ;)\nEls que feia mumarona (i els d'aquí) no són així, però molt bons també.\nQualque dia provaré de fer-los com tu. ;)\nFrancesc Pujol Boira -cuina sense gluten 3 d’abril de 2016, a les 9:16\nA casa hem estat molts anys sense menjar-ne per culpa del gluten, amb aquesta recepta hem tornat a gaudir dels brunyols !!\nM'agrada la paraula "aferradetes" que suposo vol dir abraçades?\nsa lluna 3 d’abril de 2016, a les 22:29\nSí, aferradetes vol dir abraçadetes. :)\nxavier pujol 3 d’abril de 2016, a les 11:17\nSento l'olor dels teus brunyols que entra per la finestra de l'ordinador. Llàstima que també haig de vigilar amb el sucre... però un o dos, de tant en tant, no fan cap mal.\nHauríeu de posar una bunyoleria a Bellcaire.\nxavier pujol 3 d’abril de 2016, a les 11:19\nRecordo perfectament la botiga de queviures. La Pepita em va preguntar si era parent teu, i en dir-li que érem cosins germans, em va dir que ens assemblàvem molt. Per a mi va ser un compliment.\nFrancesc Pujol Boira -cuina sense gluten 4 d’abril de 2016, a les 12:14\nDoncs 120 g de sucre, en proporció és molt menys que el que porta una coca; això sí, sense ensucrar-los per fora.\nCarme Rosanas 3 d’abril de 2016, a les 17:34\nM'encanten el bunyols de tota mena, inclosos els brunyols d'Empordà. Com que acostumem a venir a l'Empordà per setmana Santa, hem tingut la sort de provar-los moltes vegades. Amb aquesta recepta ja són nostres!!!! ;)\nCarme Rosanas 3 d’abril de 2016, a les 17:36\nJo tenia costum de fer els de vent, a casa, i uns altres més facilets i senzillets, que els farceixo amb poma. Però, ara, no en faig gaire sovint, la veritat...\nFrancesc Pujol Boira -cuina sense gluten 4 d’abril de 2016, a les 13:43\nSi no digués que son sense gluten no ho notaria ningú; cosa que amb el pa no he pogut aconseguir.\nUnknown 11 d’abril de 2020, a les 15:37\nBones! On aconsegueix la Matagalls, certificada sense gluten?\nFrancesc Pujol Boira -cuina sense gluten 13 d’abril de 2020, a les 7:01\nMatafaluga es una manera de dir anís, jo ho trobo a l'herborista.


Els diners no es toquen – Xevi Bardolet i Mayola\nEls diners no es toquen\nTinc un bagatge molt pobre com a lector i ara mateix desconec si mai s’ha escrit un conte, o una novel·la, sobre la vida d’una moneda. Del seu periple per aquest món i per la quantitat de mans i de butxaques que deu arribar a conèixer, d’altres monedes amb qui arriba a estar en contacte, dels desplaçaments que deu fer per terra, mar i aire i vés a saber si, finalment i al cap de molt temps, per tornar a ensopegar amb algú per qui ja havia passat i que no en fa ni cas perquè no la reconeix en absolut. Pensant-hi bé, no crec que hi hagi cap objecte personal que volti més que un euro.\nPotser hem tingut a les mans la moneda que un dia va servir per pagar un tallat al nostre ídol, la que ha reposat en alguna caixa forta envoltada de lingots d’or, la que s’ha amagat sota un got de plàstic d’un trilero de la Rambla de Barcelona o la que un dia va caure per error dins d’una bossa carregada de bitllets de 500 camí d’Andorra. És el que em vaig imaginar quan dimecres vaig llegir al 324.cat una notícia sobre el percentatge de diners contaminats que corren pel món.\nPensava que anava de diners corruptes, però no. Anava de gent bruta, bàsicament. Els calés, i sobretot els bitllets, estan contaminats. Literalment. Un estudi de la Societat Americana de Microbiologia ha arribat a la conclusió que el 94% dels bitllets que corren pel món estan carregats de bacteris per sobre del que tocaria. I, com a dada encara més bèstia, un 10% de les targetes de crèdit, que pensaries que són molt més personals, fiables i intransferibles, contenen directament excrements.\nTant patir per les tasses de vàter i la mania de posar-hi paper per sobre, i resulta que res no hi ha tan brut com els diners. I ja que hi estem posats, recordo que els últims estudis han aclarit que la pica d’una cuina conté 100.000 vegades més de gèrmens que la tassa del vàter. I ja que som al vàter, diu que és millor tirar la cadena amb la tapa tancada. Que si no, hi ha bacteris que salten disparats i poden arribar al raspall de dents.\nAutor xevibardoletPublicat el 22 Agost, 2014 22 Agost, 2014 Categories Les contres d'EL 9 NOU\nAnterior Entrada anterior: És legal, ho diu el Constitucional\nSegüent Entrada següent: Tribut al precursor


Joan Miquel Oliver oferirà una gira especial on tocarà “Surfistes en càmera lenta” • Ràdio Capital de l'Empordà\nJoan Miquel Oliver oferirà una gira especial on tocarà “Surfistes en càmera lenta”\nL’any 2006 Joan Miquel Oliver publicava el seu primer disc en solitari, Surfistes en càmera lenta, amb cançons icòniques com “Emerson Fitipaldi”, “La mujer que mordió un piano” o la que dóna nom al disc\nEls dos primers concerts seran el dia 8 d’abril al GuitarBCN de Barcelona i, l’endemà, dia 9, al Festival Strenes de Girona. Posteriorment, el 25 d’abril, actuarà al Teatre Principal “sdN21” de Palma de Mallorca\nLes entrades dels dos primers concerts es posen a la venda avui a les 12h als webs dels festivals i a www.thenewbookers.com. Les entrades de Mallorca, es podran comprar a partir del 7 de gener.\nSurfistes en càmera lenta ja es troba a Spotify i al llarg de 2021 es publicarà en edició vinil.\nL’entrada Joan Miquel Oliver oferirà una gira especial on tocarà “Surfistes en càmera lenta” ha aparegut primer a Primera Fila.\nArticle anteriorEl Black Music Festival 2021 presenta una edició especial que durarà tot l’any\nArticle següentEl sector turístic gironí preveu un 2021 “complicat” però “amb signes de recuperació”


Informa healthcare: més revistes electròniques al recercador del CRAI | Blog del CRAI Biblioteca de Farmàcia i Ciències de l'Alimentació\n← Cercadors de llibres electrònics (ebooks)\nLlibre electrònic →\nUs informem que les revistes Informa Healthcare (IH), que durant el 2009 hem tingut subscrites -amb algunes interrupcions- dins la plataforma Taylor and Francis, passen a ser accessibles dins la pròpia plataforma Informa Healthcare. Podeu consultar la llista dels 184 títols IH als quals tindrem accés durant el 2010, des del primer número publicat. N’hi ha 33 que són nous. Us destaquem especialment les Expert Opinion on… :\nAl recercador > Buscar revistes electròniques > Avançada podeu fer la cerca per Editor: Informa Healthcare i accedir a cadascuna de les publicacions llistades.\nPreguntes més freqüents sobre informa healthcare\nAquesta entrada s'ha publicat en CRAI, Farmàcia, Medicina, Notícies, Recursos electrònics, Revistes, Salut i etiquetada amb CBUC, electronic journals, Informa healthcare, revistas electrónicas, revistes electroniques. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


[Francesc Muntada, Pep Tomàs] L’ANC-Terrassa, compromís i respostes\nYou are here: Home / Veus / Opinions / [Francesc Muntada, Pep Tomàs] L’ANC-Terrassa, compromís i respostes\nANC entrega mascaretes a l’Ajuntament. Abril 2020 Foto ANC-Trs\nVivim temps extraordinaris. Res és tal com ho havíem conegut fins ara i, fins i tot els més grans, s’adonen que estem en un moment únic de la nostra vida. Un moment en què tot s’atura. Els carrers són buits, les fàbriques estan tancades, els animals silvestres han tornat a la ciutat i nosaltres, persones responsables que estem preocupats per la salut de tota la comunitat, ens mirem aquesta ciutat que desconeixem des de la finestra. #ensquedemacasa\nAquests temps també han fet aflorar la nostra veritable personalitat. En aquests dies veiem persones generoses, que s’hi deixen la pell per trobar solucions que ens ajudaran a tots. I persones roïnes, que es dediquen a desprestigiar els que treballen només perquè no comparteixen la seva manera de pensar.\nDes d’Assemblea ens hem proposat aprofitar la generositat d’empreses i persones per mirar d’aportar allò que puguem. Hem aconseguit que una empresa tèxtil ens deixi teixit de cotó homologat per fer mascaretes d’ús no sanitari, de les que portem la gent del carrer. També hem trobat una altra empresa que talla aquest teixit a mida per fer les mascaretes. I un bon gruix dels nostres voluntaris s’han ofert per cosir-les casa. Altres voluntaris s’han posat a disposició de l’organització per, amb els seus vehicles, portar matèries primeres allà on les han de cosir i les mascaretes acabades allà on fan més falta.\nEn el cas de Terrassa per la Independència ens hem compromès a fer-ne 10,000. Aquesta acció està coordinada amb l’ajuntament de la nostra ciutat i les mascaretes acabades es lliuren al cos de guàrdia perquè les distribueixin on més les necessiten: residències, serveis públics, transports, etc. A banda de les que s’han entregat a l’ajuntament, també s’ha fet un lliurament a una empresa de transport, per protegir les persones que fan arribar els productes essencials a les botigues, i un altre a l’associació «Eines, centre d’adiccions», una associació d’ajuda a persones droga-dependents.\nAquest passat cap de setmana ja s’han lliurat les primeres 3.500 mascaretes. Si el ritme de producció dels nostres voluntaris continua, entre aquesta setmana i la setmana vinent acabarem les 10,000. I continuarem buscant altres maneres de col·laborar per sortir d’aquesta crisi. Entre tots ho farem tot!\nFrancesc Muntada, Pep Tomàs, responsable de Premsa i Coordinador de l’ANC – Terrassa per la Independència