Les Invasions Bàrbares | Glòria de Roma\nHome » Les Invasions Bàrbares\n<<Roma sobreviu pels seus antics costums i la seva virilitat>>\nQuint ENNI 240 aC-170 aC\nBaix Imperi. 395 dC. Invasions Bàrbares\nIgual que el seu auge i esplendor, la decadència i caiguda de Roma és una qüestió que ha fascinat els estudiosos durant mil cinc-cents anys. Les causes que van produir el col·lapse del major imperi de la història són complexes i nombroses. De no haver-se combinat com ho van fer, el destí d’Europa i del món sencer hauria estat molt diferent.\n271 dC. Imperi dividit\nD’una banda, al voltant de l’any 500 aC es va produir un notable empitjorament de les condicions climàtiques a Escandinàvia i al voltant del Bàltic. Això, unit a la pràctica tradicional del ver sacrum per part dels seus habitants, que consisteix en l’obligació dels joves de cercar fortuna a terres estrangeres mitjançant les armes, va provocar una gradual expansió de les tribus germàniques cap al sud. De tota manera, els pobles hereus de “La Tène”, de cultura cèltica, que havien triomfat per tot l’interior d’Europa, des de Grècia, fins a Britània, en bona part d’Hispània convivint i barrejant-se amb els pobles ibers, i sobretot els de la Gàl·lia, van contenir el seu avanç més enllà del Rin.\nDurant els anys previs a les conquestes de Juli Cèsar, aquests pobles de cultura druídica van constituir l’amenaça exterior més seriosa, cartaginesos a part. A la ment de la jove nació romana encara havia de recordar-se la humiliació del cabdill gal, Brennus, que va derrotar a les primitives legions a la batalla d’Àl·lia (afluent del Tíber) i va entrar a Roma lliurant als seus homes al saqueig al 390 aC. Aquesta ofensa no va quedar venjada fins que la Gàl·lia sencera va ser sotmesa sota el poder de les àguiles.\nEn aquest període, ja van començar a confluir les primeres incursions germàniques: els bastarnes migraven, els cimbres duien a terme una odissea triomfal, fins que van ser arrasats per Gai Mari, venjant així als romans aniquilats després de la derrota d’Orange. Per darrere, a no molta distància, i també en direcció sud-est anava avançant el poble més poderós de tots: els gots; i darrere d’ells, seguint el mateix camí, els sanguinaris vàndals, i els burgundis. Malgrat aquestes pressions, la salut de l’exèrcit era magnífica i virtuts romanes com l’esperit de sacrifici i l’honor, units a la manca de pietat en la victòria, van sostenir a Roma i les seves fronteres, mantenint en ocasions fins a tres fronts oberts en guerres d’expansió i/o defensa simultàniament.\nJa que contra Roma s’estavellaven una i altra vegada, els bàrbars van sadollar el seu ver sacrum amb la resta de pobles celtes continentals, que estaven en decadència. En temps d’August, els de la mítica pax romana, la frontera entre la llum de la civilització i la foscor de la barbàrie es va situar al Danubi, al llarg del seu curs fins a la conca pannònica.\nEmperador Constanci Clor\nAl següent període, que conclouria amb Marc Aureli a mitjans del s. II dC, la característica principal va ser l’estabilitat, però encara que als bàrbars se’ls seguia mantenint a ratlla, per darrere del limes s’anaven acumulant pobles més nombrosos i la necessitat de noves terres per la seva gent començava a ser preocupant. De totes maneres, en aquest temps es va anar penetrant en el món germànic a nivell cultural i comercial, romanitzant lleument als seus habitants, fent-los veure els beneficis de la civilització mediterrània.\nAquesta relativa calma es va trencar l’any 166, quan una doble bretxa sobre el limes va desembocar amb els quades i marcomans fins al Vèneto (Itàlia), i amb els costobocs i bastarnes fins Acaia (Grècia) i Àsia. Per curar aquesta ferida va fer falta una terrible guerra, en què no només n’hi havia prou amb expulsar o derrotar als invasors, calia un escarment que allunyés en altres tribus la idea de provar fortuna. Això es va aconseguir durant un segle, la glòria de Roma es va fer indiscutible, i pronunciar el seu nom encara produïa respecte i temor.\nVan passar els anys, i els forts costums dels inicis es van anar esvaint a mesura que a la població s’estenia el materialisme i les influències orientals (com el culte a Mitra, del que l’emperador Heliogàbal va arribar a ser sacerdot suprem). La relaxació va arribar fins a les legions, que sense deixar de ser el millor exèrcit del món, van passar a parapetar-se darrere de la frontera, en lloc de practicar accions ofensives que era per al que millor servien i on es fonamentava la forta expansió de la nació. D’altra banda s’anava consolidant una nova religió: el cristianisme, i la seva Església acabaria sent un contrapoder per a la institució imperial, podent excomunicar i influenciar a plebeus i patricis, cosa que no feia aconsellable una divergència d’interessos perquè afeblia a l’estat.\nAl costat de tot l’anterior, i de forma aliena al coneixement de romans i germànics, esdeveniments que inclinarien la balança definitivament dos segles més tard, succeïen al llarg de la frontera xinesa: tribus mongoles i turques es convulsionaven pel llunyà Orient, a les estepes, precedint al que acabaria sent el flagellum Dei, el flagell de Déu, Àtila al capdavant dels bàrbars més terribles: els huns, gents àvides de sang i de botí, que avançarien milers de quilòmetres fins als confins d’Occident amb centenars de milers de soldats, sembrant la devastació i la mort al seu pas. Tant va ser així que fins avui ha arribat aquesta llegenda: on trepitjava el cavall d’Àtila ja no tornava a créixer l’herba.\nPerò no avancem esdeveniments, ara estem encara albirant l’inici de la decadència.\nLa part germànica del limes cau a l’any 254 i al 259 es produeix un impressionant avanç bàrbar en terres de l’actual Bèlgica. Més tard (268-278) la Gàl·lia és devastada per complet, moltes ciutats cauen, s’abandonen, centenars de viles cremen, i els pocs nuclis que queden més o menys intactes es comencen a envoltar de muralles, elevant els castella (s’inicia una costum que s’anirà generalitzant fins a finals de l’Edat Mitjana). Els alamans cauen sobre Itàlia al 260 i al 270, i els gots arrasen per terra i mar la Tràcia, Grècia i Àsia Menor entre el 258-269. Roma pot caure, sembla incapaç d’atendre tots els fronts alhora. Roma sola contra el món.\nL’emperador Aurelià apareix per salvar la situació: reunifica l’Imperi que estava fraccionat en tres parts (entre tant caos, s’havien conformat els Imperis de la Gàl·lia i de Palmira independitzant-se de Roma amb governants propis), restitueix el primitiu traçat del limes a força d’un gran esforç i tenacitat. El poble es mobilitza per recuperar el seu territori, els joves s’allisten a les noves legions famolencs de venjança. Després d’anys de contínues campanyes, s’aconsegueix la pau a costa de cedir una província als gots, la Dàcia (actual Romania) i es reconquesta definitivament la Gàl·lia sota el govern de Probe. Dins d’aquest període, en temps de Maximià es va produir una altra brutal incursió a la Gàl·lia, i la política ferma i impetuosa de Dioclecià va blindar de nou totes les entrades cap a l’imperi.\nMentre es triomfa a les fronteres, més enllà del Rin i del Danubi es va produint una refundació del món bàrbar, mitjançant coalicions, mestissatges, migracions, i agrupacions que acaben de dibuixar el mapa de les gents que s’haurien de repartir el món llatí: els caucs canvien el seu nom pel de saxons, diverses tribus de l’interior de l’actual Alemanya s’uneixen sota el nom d’alamans, i just al seu costat el mateix passa amb els francs, i els turingis succeeixen als hermundurs. Aquesta evolució conclou al segle V, amb la formació dels bàvars, la desaparició de les tribus de Jutlàndia (cimbres, carudes i teutons), i de Dinamarca (els hèruls), donant pas als juts (que al costat de angles i saxons es repartirien la Britània) i els danesos. I per acabar de pintar aquest sinistre mapa, entren en joc els germànics del nord, des de finals del s. III, que pirategen i rapinyen tot el que poden a les costes atlàntiques, britanes, gal·les i hispanes. Aquests últims són els avantpassats directes dels víkings.\nEmperador Teodosi I el Gran\nSegons els antics autors ens trobem davant tres tipus de germànics: els esteparis (gots i aliats), els marins (danesos, frisons i saxons), i els dels boscos (la resta, components majoritàriament de l’actual Alemanya). El contacte i mestissatge entre aquests pobles i els llatins refundaria tot Europa en el que avui coneixem com Edat Mitjana.\nFins a l’any 375, l’estat roman relativament intacte: feia ja gairebé un segle que l’imperi havia estat reconstituït per Dioclecià. Els romans havien resistit i retornat totes les escomeses importants des de les últimes bretxes obertes al limes, i les fronteres recorrien el traçat de major expansió territorial a excepció de la Dàcia i les efímeres conquestes orientals de Trajà que van arribar fins a l’actual Kuwait. Aquesta calma tensa es trenca quan els huns irrompen des de l’estepa situada al nord del Caucas.\nAquest poble ja havia estat esmentat per Ptolomeu a la seva Geografia a l’any 172, a prop dels roxolans i els bastarnes.\nEls huns presentaven una aparença terrorífica (rapant-se el cap i deformant els seus cranis) a l’altura d’alguns dels seus costums, com el de matar als seus propis ancians. Se sap també que incineraven els seus morts.\nRelleu del sarcòfag Ludovisi. Batalla entre romans i bàrbars\nPretori de Tarraco. Tarragona\nIrrompen a l’estepa pòntica, on s’enfronten als poderosos gots, destruint l’estat gòtic del rei Hermenric a l’actual Ucraïna al 375, i prenen contacte amb les legions imperials a la Tràcia al 378. Després d’aquests cops transcorren dues dècades en què gaudeixen els beneficis de les seves conquestes, ocupant també la Dàcia i la conca pannònica, i estableixen amb els reis Uldin i Mundzuk un imperi que comprendria les terres que van des dels Alps orientals fins al Mar Negre. Per la seva banda unes tribus del mateix poble (els huns blancs o heftalites) entren a l’Iran, s’instal·len a Bactriana i Sogdiana al següent segle i prenen el nord-oest de l’Índia, on romandrien fins a l’any 650.\nEls germànics que tenen por dels huns, s’allunyen d’ells o fins i tot prefereixen compartir el seu destí aliant-se abans d’enfrontar-se a ells. Tots els que no s’integren a les seves tribus prefereixen arriscar-se a travessar el limes que trobar-se amb els dimonis d’Orient. Després d’aquests importants canvis geoestratègics anirien apareixent per Europa, després dels espais buits deixats pels huns, altres tribus d’origen turc: els sabirs (que procedents de Sibèria farien la guerra al Caucas durant els segles V i VI contra els bizantins), els úgrics (que procedents del riu Ural contribuirien al posterior naixement de Bulgària i Hongria, després de les seves incursions als Balcans), els paleoturcs (que establirien relacions amb Bizanci després d’instal·lar-se darrere del riu Volga), i els àvars (que serien protagonistes durant més de tres segles d’aferrissats enfrontaments amb els romans orientals). A partir de segles posteriors apareixerien els khàzars, magiars (ugrofinesos), petxenegs, cumans, i mongols. A excepció d’aquests últims i dels magiars, la majoria pertanyien a onades ètnicament turques, però això correspon a l’Edat Mitjana i a la llavor de la fi de Bizanci a mans dels turcs seljúcides, que sabrien unir aquest ventall de tribus ètnica i culturalment properes entre si.\nAbans de les imminents guerres de Roma contra la resta del món conegut, que sumirían als llatins en una percepció apocalíptica de la fi dels temps i que proporcionaria una base fonamental per a comprendre l’èxit de l’expansió del cristianisme, s’han de destacar unes pinzellades de les reformes militars, conegudes a través d’un conjunt de notes dispars en la Nottitia Dignitatum.\nA partir del segle IV es va optar per un conjunt d’exèrcits mòbils de campanya per intervenir en aquells punts amenaçats. Aquestes tropes d’elit millor ensinistrades, armades i pagades, la van conformar les conegudes legions comitatenses i les legions palatines.\nAquestes legions van ser complementades per tropes estàtiques, conegudes com ripenses o limitanei, situades sistemàticament després de les muralles i fortificacions al llarg del limes del Rin i del Danubi, i al llarg del seu equivalent costaner a la Gàl·lia i Britània: el litus saxonicum.\nLes zones properes als exèrcits d’intervenció van ser protegides amb força èxit, mentre que les que només disposaven d’efectius estàtics, poc mòbils i amb reduïdes tropes, van caure una darrere l’altra, com la Nòrica.\nEls exèrcits mòbils van triomfar gairebé sempre que van arribar a temps, i alguns d’ells van perdurar després de la deposició de l’últim emperador occidental. El més important d’ells probablement va ser el de la Gàl·lia, que successivament va anar incorporant elements germànics més o menys romanitzats, però sempre lleials a l’ideal imperial, estaven sota les ordres de prínceps locals o caps de milícia, destacant entre ells: Flavi Aeci (l’últim gran general romà), el comte Paule, Egidi i Siagri. Aquest últim va mantenir un regne plenament romà al cor de la Gàl·lia durant els anys posteriors a la caiguda de l’imperi, i envoltat de bàrbars va sostenir les àguiles en èpica i numantina resistència, com a últim vestigi d’una glòria no oblidada i irrenunciable.\nUn altre exèrcit estava localitzat a Britània (al voltant de la legió VI Victrix), ocupat en contenir l’empenta dels belicosos pictes, mai sotmesos, i dels escots, procedents d’Irlanda, que acabarien al seu torn amb els anteriors enemics. Aquest exèrcit es va retirar l’any 401 per Estilicó per servir a Itàlia. Un altre dels importants era al nord d’Itàlia, entre Milà i Ravenna, a la vora del riu Isonzo, sota comandament de Ricimer fins al 472, després d’Orestes i finalment del bàrbar Odoacre, que després de la seva rebel·lió donaria el cop de gràcia a la institució imperial.\nL’entrada en escena dels huns va propiciar autèntiques onades en massa que van penetrar al cor de l’imperi i la seva atenció va fer vulnerables les províncies més perifèriques, com Britània, on Constantí III es va dur al 407 seu exèrcit de campanya al continent. La situació era crítica… per no dir caòtica.


El Renaixement al Prado - ICONO Barcelona Cultural Services: tours, rutas, visitas con guía y actividades team building en Barcelona y Cataluña.\nEl Renaixement al Prado\nConeix el considerat com a millor museu de pintura antiga de l’món.\nDescobreix els secrets de les obres en tranquils passejos en línia.\nReconeix obres conegudes i altres que, sense ser-ho tant, són una sorpresa meravellosa.\nHorari: Dissabte 14 de novembre (7PM)\nLa Masterclass serà a càrrec de Carlos Millán.\nCarlos va néixer a Saragossa fa gairebé 50 anys, i aviat va decidir que també era sevillà i napolità, mediterrani i amant de l’Sud (de tots els sures). Llicenciat en Història de l’Art, apassionat per la qual cosa fa, gaudeix aprenent contínuament i necessita compartirlo.con els altres. Per això precisament fa 21 anys va fundar una empresa dedicada precisament a això, a apropar a tothom (des dels tres anys endavant) el nostre patrimoni, i a transmetre aquesta passió. En contínua renovació, des de fa uns mesos ha descobert en aquests “tours virtuals” un nou format amb infinites possibilitats per aconseguir aquest objectiu de compartir el que el fa feliç. I sempre, sempre, intentant que ens enamorem del que ens està explicant.\nEl Museu de l’Prado és inesgotable. D’ell s’ha dit de tot. Azaña va dir que era més important per a Espanya que la Monarquia i la República juntes, i molts altres han repetit una i altra vegada que és el millor museu de pintura antiga de l’món. Un dels seus directors necessitava més, dient que no era el més extens però sí el més intens, i probablement és veritat.\nEl Prat no s’esgota en un recorregut, ni en dos, ni en tres, ni en tota una vida. Per això anirem proposant de tant en tant “passejos” per les seves col·leccions en els quals descobrirem els secrets que guarden les obres d’art. Passejades subjectius, és clar, com subjectiva és la col·lecció, que durant segles es va basar en els gustos dels reis (1 gust fantàstic en molts casos). En ells inclourem obres molt conegudes i altres que, sense ser-ho tant, són una sorpresa meravellosa, i poc a poc anirem descobrint com mirar-perquè comencin a parlar-nos i explicar-nos les seves històries.\nEn aquesta primera incursió ens anem a el Renaixement, de Flandes a Itàlia i amb parada a Alemanya i per descomptat a Espanya. Deu obres mestres extraordinàries que qualsevol gran museu del món voldria tenir. ¡10 obres de 10!


Llavorsí es bolca amb La Marató de TV3\nviurealspirineus 13:07 12/12/18\nTots els municipis de l'Alt Pirineu es mobilitzen un any més a favor de La Marató de TV3 i són molts els actes de tota mena que s'han organitzat per recaptar diners, en un ambient participatiu i solidari.\namb marató llavorsí\nImatge del Centre Cívic de Llavorsí, al Pallars Sobirà, aquest dissabte/Facebook\nTots els municipis de l'Alt Pirineu es mobilitzen un any més a favor de La Marató de TV3 i són molts els actes de tota mena que s'han organitzat per recaptar diners, en un ambient participatiu i solidari. Des de les capitals de comarca fins els pobles més petits, el Pirineu es bolca amb La Marató. A tall d'exemple, aquest dissabte, el Centre Cívic de Llavorsí, al Pallars Sobirà, va viure una Xocolatada i un Bingo Solidari.\nEl diumenge 16 de desembre, la 27a edició de La Marató de TV3 i Catalunya Ràdio destinarà el seu esforç divulgatiu i impulsor de la recerca biomèdica al càncer, la primera causa de mort entre els homes i la segona entre les dones. La mobilització de la societat catalana entorn de La Marató de TV3 i Catalunya Ràdio és un dels trets que converteix aquest programa en un esdeveniment únic, en una festa col·lectiva que transcendeix el plató televisiu. Per cada nova edició de La Marató, la ciutadania pren la iniciativa en l'organització d'actes festius que tenen com a objectiu incrementar el marcador del programa. Són moltes les fórmules que les entitats ideen per recaptar diners en un ambient participatiu i solidari. Així, trobem que en les més de 3.500 activitats que s'organitzen cada any hi ha concerts, competicions esportives, festivals, caminades o dinars, per esmentar-ne alguns exemples. Però, més enllà dels diners recollits, les activitats populars converteixen el dia de La Marató en una festa fixa del calendari que caldrà marcar en vermell\nUn projecte col·lectiu d'èxit\nEl programa de televisió, que se celebra anualment al mes de desembre, té una durada aproximada de quinze hores en directe i està conduït per un o dos presentadors, que, com la resta de l'equip, fan una autèntica marató. Cada any el segueixen més de tres milions de persones, recapta una mitjana de 7 milions d'euros i genera una mobilització ciutadana tan extraordinària que s'ha consolidat com la gran festa de la solidaritat a Catalunya. Per això, és el programa que més fons recapta a l'estat espanyol i es situa al mateix nivell de les maratons internacionals de més prestigi.\nEls resultats de les diferents edicions de La Marató han demostrat la capacitat de convocatòria i cohesió de TV3, així com la capacitat de la societat catalana d'aplegar-se en un acte solidari. La reacció de la població és tan exitosa per la quantitat de diners recaptats com pel nombre de ciutadans i empreses que es mobilitzen per la causa. Els primers, col·laborant amb les seves donacions i treball i organitzant actes en suport de La Marató, més de 2.000 arreu de Catalunya. El món empresarial aporta el seu treball, els seus productes i serveis o les seves donacions, i així fa possible que el total dels fons recaptats es destini a sensibilització i recerca.\nÒscar Ordeig proposa al Parlament plans de suport a les finques agràries en desús de l'Alt Pirineu


Parentalis | Ajudem-lo a aprendre!\nAjudem-lo a aprendre!\nHome > Ajudem-lo a aprendre!\nTot i que l’aprenentatge és un procés que es duu a terme al llarg de tota la vida, és durant els primers anys quan es produeixen els majors assoliments d’habilitats des del punt de vista motor, dels sentits, del llenguatge i del descobriment de l’entorn. En aquesta etapa també es construeix el vincle afectiu, l’aferrament amb les persones amb qui l’infant manté relació, que influirà de manera definitiva en la seva trajectòria vital. Li servirà per sentir-se protegit, segur, per aprendre a relacionar-se, per explorar i descobrir el món, determinarà com percep i es percep i, de mica en mica, anirà creant la seva identitat.\nAquest procés de desenvolupament i d’incorporació de nous aprenentatges serà fruit de les interaccions dels infants amb el seu entorn i amb les persones que l’envolten. Els adults, doncs, podem ajudar-los estimulant el seu aprenentatge i generant contextos rics que els permetin adquirir competències i desenvolupar les seves potencialitats. És important entendre l’estimulació com un acompanyament, sempre tenint clar que l’infant, per si mateix, és capaç. L’infant neix biològicament preparat per desenvolupar-se, amb curiositat per l’entorn, amb ganes innates de descobrir i amb necessitat d’interactuar.\nHem de tenir present que cada infant necessita el seu temps per fer fluir cadascuna de les seves capacitats. Caldrà aprofitar la seva espontaneïtat, donar-li llibertat, i respectar la seva naturalesa i individualitat. La nostra responsabilitat se centrarà en oferir els contextos apropiats –en tant que el seu entorn no deixa de ser un medi organitzat pels adults, que ha de respondre a les necessitats de l’infant– que permeti desplegar les seves possibilitats, afavorir l’experimentació, la manipulació, la comunicació, la convivència, el moviment… i que l’ajudi a créixer en harmonia.\nLes criatures aprenen a través de l’assaig i l’error. A partir dels diversos intents, i en funció de les respostes obtingudes, l’infant tornarà o no a repetir una acció o comportament determinat. Per exemple, si quan és al bressol vol que el prenguin en braços, potser plorarà per reclamar-ho. Si l’agafem, aprendrà a plorar per aconseguir aquesta resposta; si, en canvi, no l’agafem, cercarà altres estratègies per aconseguir-ho. Els infants tenen molta paciència i proven amb la finalitat de treure conclusions de les seves experiències i aplicar-les en situacions posteriors: proven diverses postures per desplaçar-se, llencen objectes per descobrir què passa, quin soroll fan, intenten encaixar-los insistentment fins aconseguir que passin per un forat, etc.\nDes del moment del naixement el nadó comença a observar el món que l’envolta i a explorar. De mica en mica diferencia allò que percep amb els sentits, toca els objectes, se’ls passa d’una mà a l’altra, els busca si no els veu i els manipula cada vegada amb més precisió fins que en descobreix l’ús i els fa servir adequadament. Per estimular aquest aprenentatge podem mostrar-li joguines de colors cridaners, sonalls o picarols, perquè els segueixi amb la mirada, jugar amb ell, donar-li objectes de diverses mides, formes i textures, amagar-los per tal que els trobi, o donar-li una capsa perquè els posi a dins. Allò més important, però, és que aprengui a descobrir per ell mateix. Nosaltres li podem ensenyar com ho ha de fer, però sempre deixant-lo provar i equivocar-se, perquè de l’error se n’aprèn.\nDurant el primer any de vida l’infant realitza grans assoliments amb relació a les seves capacitats de desplaçament. Els seus braços i cames cada vegada són més forts i comença a arrossegar-se pel terra, a gatejar i, potser, al voltant dels dotze mesos, es posa dempeus. A banda de ser curosos amb les mesures de seguretat a la llar, podem afavorir les seves possibilitats de moviment si li donem accés a espais amplis, juguem suaument amb les seves extremitats i les hi estirem, deixem objectes a la vora incitant-lo a què es desplaci per agafar-los, ens estirem al terra al seu costat o rodolem conjuntament, gategem amb ell i obrim les nostres cames perquè hi passi pel mig.\nLes repeticions acostumen a agradar a les criatures i resulten una forma d’aprenentatge que podem aprofitar. Per exemple, si ens fa ganyotes o emet algun soroll, li podem tornar repetidament, com si fos un joc. També podem agafar-li les mans amb les nostres i picar de mans o, quan inicia el balboteig, repetir síl·labes mentre la mirem als ulls i observa com es mou la nostra boca.\nLes rutines, enteses com els comportaments i accions repetitives que acostumem a realitzar de manera quotidiana en la cura del nadó, l’ajudaran a establir hàbits i a sentir-se segur.\nL’infant aprèn mitjançant la imitació i l’observació d’altres persones, tant adults com infants. Per això és important que afavorim les relacions i que tinguem en compte els models que li oferim.\nIdentificar-se a ell mateix, començant a diferenciant-se de la resta de persones, és un dels assoliments importants que realitza el nadó durant el primer any. Per fer-ho explora i, de mica en mica, descobreix el seu propi cos. Nosaltres l’ajudem a desenvolupar els seus sentits i a prendre consciència de qui és i de com és quan li fem pessigolles o petons als peus, a les mans, a la panxa, etc.; quan li estirem suaument les cames i els braços, quan li posem mitjons cridaners perquè descobreixi els seus peus; quan el posem davant d’un mirall perquè s’hi vegi reflectit i aprofitem per anomenar-lo pel seu nom –“Qui és?”, “És la Maria?”– o quan li assenyalem les parts del cos mentre les anomenem.\nLes persones adultes contribuïm al desenvolupament del llenguatge quan, en presència de la criatura, en fem ús. Aprofitar moments com el bany, l’hora de menjar, la compra… per descriure allò que estem fent; explicar-li contes abans d’anar a dormir; cantar cançons animades amb gestos; fer jocs de falda acompanyats per cantarelles; mirar dibuixos amb ella explicant-li què veu, o quan diu alguna cosa que s’assembla a una paraula, repetir-la correctament i animar-la a tornar-ho a fer, ens ajudarà a facilitar-li l’adquisició del llenguatge.\nLa interacció amb la criatura també ajuda a estimular el desenvolupament del llenguatge, de la comunicació i dels vincles afectius. És important que passem estones amb ella, que hi juguem, i que aprofitem les activitats quotidianes –quan li donem el pit o el biberó, durant la higiene o el canvi de bolquer, el moment d’anar a dormir, etc.– per acaronar-la, mirar-la als ulls, fer-li petons, parlar amb ella i afavorir el contacte pell amb pell.\nEl desenvolupament és, en conclusió, el resultat dels reptes que li proposem al nostre fill –en funció de la seva edat–, dels reptes que ell mateix es va marcant i de les destreses que posa en joc, juntament amb les ajudes que nosaltres li oferim per superar-los: reptar-lo a què es desplaci cap a nosaltres, cridant-lo pel seu nom i esperant-lo amb els braços oberts, o a emetre sons mentre nosaltres pronunciem repeticions sil·làbiques tipus “ma-ma-ma” davant d’ell, en són alguns exemples. Al llarg del seu procés d’aprenentatge, l’infant es trobarà amb diversos reptes que haurà d’anar superant. Per ajudar-lo, serà important ser pacients, respectar el seu ritme i plantejar-li reptes adequats a les seves possibilitats.


STEPV crida a la participació de la comunitat educativa el 22-M | STEPV\nSTEPV crida a la participació de la comunitat educativa el 22-M\nMilers de persones del País Valencià acudiran a Madrid.\ndimecres 19 març 2014 12:02 h\nSTEPV-Intersindical Valenciana, una de les entitats impulsores de la Marxa de la Dignitat, crida a la participació activa i massiva de tota la comunitat educativa i de la societat en general en la mobilització del 22 de març.\nLa Marxa de la Dignitat és una mobilització que està unint totes les lluites, també l’educativa.\nAquest dia, columnes de persones de tots els territoris arribaran a Madrid per reivindicar un canvi de polítiques i de sistema per un altre que estiga al servei de les treballadores i treballadors i de la majoria de la població.\nEn educació estem patint també les polítiques neoliberals d’una forma molt clara: retallades de plantilla, acomiadaments de professorat interí, empitjorament de les condicions laborals del professorat, retallades salarials, augment de la faena burocràtica, supressions d’unitats i de centres sencers, empitjorament de l’accés a l’educació a l’alumnat sense recursos, etc.\nLa Marxa de la Dignitat és una mobilització que està unint totes les lluites -també l’educativa-, totes les persones i totes les organitzacions que treballen per eixe canvi social. Les reivindicacions es concreten en: no al pagament del deute; cap retallada més; fora els governs de la troica; pa, treball i sostre per totes i tots.\nSTEPV considera que la Marxa de la Dignitat ja ha estat un èxit en unir a més de 300 entitats, sindicats, plataformes, partits… en unes reivindicacions i mobilitzacions comunes que s’han debatut en assemblees territorials i acordat en les coordinacions estatals. El Sindicat preveu que molta gent es desplace des del País Valencià cap a Madrid per diversos mitjans de transport.\nEl dia 22M les columnes aniran des dels barris i pobles de Madrid fins Atocha. Aquest lloc és el punt de confluència per iniciar la manifestació massiva i multitudinària que tindrà lloc a les 17:00 hores fins les 21 hores. La manifestació que acabarà a la Plaça de Colom tindrà diversos parlaments i actuacions reivindicatives.\nA més, durant els dies 23, 24 i 25 es realitzaran nombroses accions de protesta a Madrid: manifestacions, assemblees, concentracions… per forçar un canvi de polítiques. També es debatirà sobre la continuïtat de la mobilització. En eixe sentit, des de STEPV-Intersindical es considera que la mobilització del 22M ha de ser el principi d’una gran mobilització social que acabe amb les polítiques que s’estan practicant des dels governs de la troica.\nPer a més informació sobre com vindre a Madrid el 22M, entra en aquesta web i busca la informació dels autobusos en la columna de la dreta.\nmobilitzacions marxes dignitat 22m\n29 de març: nova manifestació pel manteniment de les unitats i les escoles\n18 març 2014 / 13:07 h


Volta a Menorca en caiac sud en 4 etapes | Menorca Kayak 360º\nMenorca Kayak 180º Sud té l’objectiu de completar la meitat sud de l’illa de Menorca en caiac de mar. La travessa consta de 4 etapes que permeten descobrir un litoral de penya-segats calcaris plens de coves, barrancs que desemboquen a la mar i platges d’arena fina i blanca rodejades per pinars. Recórrer Menorca en caiac de mar és sens dubte una de les experiències més genuïnes que poden viure’s a dia d’avui en el Mediterrani. I més encara per aquells que s’animen a fer-ho fora de la temporada d’estiu.\nL’activitat té una durada d’unes 8 hores diàries: de 10 h a 18 h a l’estiu, i de 9 h a 17 h a l’hivern. Aquest horari inclou les aturades, banys i dinar, però no inclou els transfers ni el temps de caminada fins al punt de recollida o fins a l’inici de l’etapa. Pel que fa al temps efectiu de paleig, en la travessa de 180º són entre 4 i 5 hores diàries. El ritme de la travessa el marcaran els guies d’acord amb les característiques de cada grup.\nLa travessa 180º Sud té l’objectiu de completar la meitat nord de Menorca. Tanmateix, el recorregut efectiu està subjecte a les condicions meteorològiques en el moment de fer la travessa, i pot variar tant en el sentit (horari o antihorari) com en l’ordre i la distància de les etapes.


Equip | Queixal edicions\nEn Jan és il·lustrador, enquadernador, dissenyador gràfic, estampador, … Vaja, en Jan és un artista d’aquells que sap fer una mica de tot i ho porta sempre fins a la perfecció. Viu per l’art, així es passa el dia entre el seu taller “La Roda”, l’escola de la Dona on fa de profe i la seu de Queixal edicions a Banyoles. El que li fascina dels àlbums són la seva versant estètica, la il·lustració i l’enquadernació, si els formats són més extraordinaris millor.\nLa Karo és escriptora i experta en l’àlbum il·lustrat. És una gran lectora i l’àlbum forma part dels llibres que llegeix des de sempre. Li agrada molt viatjar i va viure en diversos països i continents. Així va poder descobrir els diferents corrents culturals del gènere. Actualment està fent un doctorat sobre els temes tabús en l’àlbum il·lustrat a la Universitat de Girona. Li agraden les obres marginals, que es diferencien per la seva estètica i temàtica. Per ella un bon àlbum sorgeix a partir del joc entre text i imatge.\nEn Ferran és un artesà de la vella escola. Tot el que es pugui fer amb les mans li encanta. Molta de la maquinària del taller ha construït ell, seguint la seva filosofia de reciclar i reutilitzar. On nosaltres veiem només una galleda rovellada amb forat el veu una làmpada i a més a més ens ho demostra en un plis plas. La serigrafia és la seva passió, i s’hi dedica a diari al “El Merkadillu” on passa el dia estampant samarretes, pòsters, tasses, … Dels àlbums li encanten els detalls que creen històries paral·leles a la narració principal.


Ruiz diu que algunes autonomies han demanat tornar competències de Salut - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nRuiz diu que algunes autonomies han demanat tornar competències de Salut\nacnpadra de conflent 19.08.2015 | 07:41\nEl conseller de Salut de la Generalitat, Boi Ruiz, ha revelat aquest dimarts des de la Universitat Catalana d'Estiu (UCE) que en el darrer Consejo Interterritorial de Salud diverses comunitats van demanar desfer-se d'algunes competències en sanitat davant la impossibilitat de finançar-les.\nTot i deixar clar que aquest no és el cas de Catalunya, va afegir que és un posicionament "fàcil d'entendre" i una resposta a la "insensibilitat" del govern espanyol en moltes matèries. Tot i que no ha revelat quines comunitats autònomes van demanar el retorn de competències en matèria de sanitat, Ruiz va assegurar que moltes, especialment les "uniprovincials", tenen la sensació que "els han traslladat un mort que genera dèficit". Les comunitats autònomes uniprovincials són la Comunitat de Madrid, Múrcia, Cantàbria, Astúries i la Rioja. Ruiz va afegir que el ministre de Sanitat no va respondre a la petició de les comunitats de retornar les competències en Salut perquè a l'Estat "totes les decisions es prenen des d'Hisenda".


GMV: OLEGARIO, DE L'EQUIP DE CARRERES DE MUNTANYA MANCOMUNITAT DE LA VALLDIGNA, GUANYA EN ATXONDO\nOLEGARIO, DE L'EQUIP DE CARRERES DE MUNTANYA MANCOMUNITAT DE LA VALLDIGNA, GUANYA EN ATXONDO\nEl corredor de Simat de la Valldigna, Olegario Alario Peig, guanya en categoria de veterans en la I Prova de II Copa d'Espanya de Carreres Vertical, celebrada este dissabte dia 8 en la localitat d'Atxondo Biscaia.\nEl corredor de la Valldigna, forma part de l’equip de carreres verticals, de la FEMECV representant a la Comunitat Valenciana, Olegario no defraudat i després de realitzar una magnifica ascensió a l'Anboto de 1.328, amb un temps de 48' 22'', obtingué este primer lloc, que a més el fiquen al capdavant de la classificació general del Campionat d’Espanya. La pròxima prova es celebrarà el '1 d’agost en BRAÑOSERA – PALÈNCIA.\nLes carreres verticals són proves per a superar-les en un quilòmetre vertical és un desafiament en tota la seua extensió, també es distingeixen per ser carreres molt curtes, explosives i molt espectaculars que transcorren per la línia més directa des de la base de la muntanya a la cota més alta. En este tipus de proves es superen desnivells d'aproximadament 1.000 metres en menys de 5 quilòmetres de recorregut.\nENLLAÇ EN LA FEMECV\nSecció de Carreres per Muntanya del GMV


El Mallorca golejà el dèbil Teplice en un partit de tràmit\n08 maig 2021 00:42\nTres gols serviren per cobrir l'expedient\nEl Mallorca va golejar el Teplice.\n3 MALLORCA: Leo Franco (3), Armando (1), Miquel Soler (2), Fernando Niño (2), Miquel Àngel Nadal (2), Engonga (1), Lauren (1), Stankovic (2), Ibagaza (1), Djokaj (1) i Leo Biagini (1).\nDiego Tristán (1) substituí Djokaj en el minut 46 i Lluís Carreras (1) i David Castedo (1) supliren Lauren i Stankovic en el minut 69.\n0 FK TEPLICE: Machalek (1), Jindracek (2), Rada (1), Frtala (), Bilek (2), Tesarik (1), Verbir (1), Fousek (1), Divecky (1), Frydek (1) i Brabec (1).\nSourada (1) substituí Divecky en el minut 62 i Kolomaznik (1) suplí Verbir en el minut 67.\nÀRBITRE: Edgar Steiborn (2) (Alemanya). Amonestà Ibagaza en el minut 85.\n1-0: minut 31, Machalek no encerta a blocar un llançament d'Stankovic, Djokaj controla i, de tacó, envia la pilota cap a Nadal, que just ha de pitjar-la.\n2-0: minut 58, internada d'Stankovic per l'esquerra i, amb la dreta, fa un gran xut amb efecte que Machalek no pot evitar que entri a la seva porteria.\n3-0: minut 68, córner que treu Ibagaza i Niño, de cap, marca.\nINCIDÈNCIES: 12.372 espectadors.\nEl Reial Mallorca guanyà amb comoditat (3-0) un dèbil FK Teplice en un partit de pur tràmit. Els homes de Fernando Vázquez, que decidiren l'eliminatòria en el partit d'anada (1-2), no tingueren cap dificultat per superar l'equip txec.\nEl Reial Mallorca no va fer cap gran partit, però solucionà, sense patiment, el partit i l'eliminatòria.\nEstava tot pràcticament sentenciat i tan sols restava saber per quants gols guanyaria el Reial Mallorca. En tot cas, després de la recordada eliminatòria amb el Molde, no hi havia ni un gram de confiança de més. Així i tot, Vázquez aprofità l'avinentesa per donar descans a alguns dels habituals i oferir minuts als suplents. Això sí, amb el sistema tàctic de sempre. Així, a més de Leo Franco, jugaren d'inici Armando, Fernando Niño, Ibagaza, Djokaj i Biagini. Armando se situà al seu lloc de sempre "lateral dret", Fernando Niño a l'eix de la defensa, Ibagaza al centre del camp, i Djokaj i Biagini formaren una inèdita parella atacant.\nEra dia de provatures, però la victòria no es podia escapar. El Teplice és poca cosa més que un equip vulgar i mediocre. No hi havia ni una sola raó racional que induís a la por. Ara bé, s'havia de marcar, rompre el partit i gaudir de l'espectacle. En tot cas, i considerant el precedent de l'horrorós partit de tornada davant l'Olomouc, foren pocs els aficionats que es desplaçaren fins a Son Moix.


Escriure per no callar: Els diners no es mengen\nAl món occidental tinguem un gran problema amb la crisi econòmica que sacseja les bases de l’equilibri econòmic i social establert al llarg del segle XX. Abans de la crisi econòmica va començar a guanyar espai mediàtic, i per tant importància per a la ciutadania, el creixent problema del canvi climàtic però la cruesa de la crisi l’ha relegat a segon o tercer terme. Per a nosaltres sembla que és més important acumular diners que la salut del planeta que ens acull i ens alimenta. Oblidem allò que deien els nostres majors: els diners no es mengen.\nAhir dimecres 20 de juliol va passar inadvertida, entre la sortida a borsa de Bankia, la reunió de Sarkozy i Merkel per tractar el problema del deute grec , i la dimissió per un cas de corrupció del president de la Comunitat Valenciana Francisco Camps, va passar inadvertida, deia, la notícia de que la ONU declarava la gran fam en Somàlia. En dues regions del sud de Somàlia, Bakool i Baix Shabele, moren actualment de fam un terç dels xiquets i en algunes regions supera el 50%. Açò no havia passat a Somàlia des de feia més de vint anys.\nSomàlia és un Estat fallit on l’Estat oficial i reconegut controla, només, una petita part del territori. La resta està controlada per clans militars amb senyors de la guerra i combatents islamistes. Però el problema més important és la sequera i els seus efectes devastadors per a més de 10 milions de persones que estan en situació alimentària crítica.\nEl problema de l’evident canvi climàtic, agreujat per l’avarícia d’alguns, està fent que els preus del blat s’eleven a nivells desestabilitzadors. En els moviments socials de Tunísia i Egipte ha tingut molt a veure l’augment del preu del blat un 83% en un any, i del conjunt dels grans un 91%. L’augment del preu del panís, tan important com el blat, amenaça a Algèria, Marroc, Síria, o Egipte, ja no amb la pèrdua de nivell de vida dels ciutadans, sinó que posa en perill la vida de les persones. La violència política de la regió té molt a veure amb la pujada de preus dels aliments provocada, en gran mesura, pel canvi climàtic.\nEl canvi climàtic, completament marginat de les primeres línies informatives, pot provocar no solament que vivim en pitjors condicions que abans, com està fent la crisi econòmica, sinó que puguem o no puguem viure al nostre planeta. És suïcida per a la humanitat no afrontar-lo com el problema més important i urgent, doncs, com sempre s’ha dit, els diners no es mengen.\nPublicat per John a 14:11


Formació professional amb un efecte positiu en l’equitat i en la competitivitat del sistema productiu\nNecessitem un model de Formació Professional amb visió estratègica de país, que consideri les necessitats formatives del sistema educatiu i del model productiu, amb una visió estratègica de la competitivitat del país i de la cohesió social, tot integrant la formació inicial, la formació ocupacional i la formació contínua.\nPacte Nacional per a la Formació Professional\nPacte Nacional per a la Formació Professional amb la participació i el compromís de les administracions educativa, laboral i econòmica, les organitzacions empresarials i sindicals i altres institucions amb l’objectiu d’establir les bases que facilitin el desenvolupament productiu i econòmic preveient les necessitats de formació i qualificació de les empreses i les persones.\nLlei d’ordenació de la Formació Professional que integri la formació inicial, la contínua i l’ocupacional.\nCatàleg de títols i certificats de professionalitat\nElaboració d’un catàleg català de títols i certificats de professionalitat a partir del catàleg de qualificacions professionals d’acord amb el marc europeu.\nModel de formació professional\nEstabliment d’un model de formació professional dual obert i flexible que permeti la contextualització als diferents tipus d’empreses d’acord amb el model productiu de Catalunya.\nCreació de centres públics específics de formació professional que imparteixin tant la formació inicial com l’ocupacional.\nBeques per als alumnes d’ensenyament postobligatori que facilitin l’accés a estudis superiors.\nMillora dels nivells educatius i formatius dels ciutadans\nLínies d’intervenció per a la millora dels nivells educatius i formatius dels ciutadans al llarg de la vida, amb especial atenció als programes d’orientació, acompanyament i formació de joves de més de 18 anys sense titulació ni feina per facilitar-los la inserció al món del treball.


Els taxistes de Pimem defensen l’obligatorietat de dur TPV per cobrar amb targeta\ndimarts, 16 de juliol de 2019 20:53h\ndBalears/E.P. | 05 desembre 2018\nLes associacions de taxistes associades a Pimem, Asatm i Amtat han assenyalat aquest dimecres que estan «completament en contra» de la decisió, de l'associació de taxistes de CAEB d'impugnar davant els jutjats la norma que obliga als taxistes, a partir de l'1 de juliol de 2019, a dur TPV per cobrar amb targeta.\nLa Federació Independent del Taxi de les Balears (Fitib) conjuntament amb l'Associació Sindical Autònoms del Taxi de Mallorca (Asatm) a través del seu portaveu Biel Moragues asseguren, a més, que es personaran personalment en la causa a favor de Cort.\n«Els nostres advocats estaran del costat de l'Ajuntament perquè consideram que la decisió de dur TPV en els taxis és necessari si volem ser competitius, oferir un millor servei i ser més transparents», han manifestat.\nLes associacions han titllat de «vergonyosa» la decisió que s'ha pres per part de l'associació de taxis de CAEB i han recordat que aquests taxistes «no representen a la major part del sector ni dins de Palma ni en tota Mallorca».\nA més, les dues associacions i la federació volen recordar que ells «sí que compten amb aquesta representativitat» i que des del primer moment s'han mostrat «a favor del cobrament amb targeta en els taxis».


Escola Feminista d’Estiu 2010 – 18, 19 i 20 de juny 2010 - Ca la Dona, un espai de dones i per a dones\nUs convidem a totes a participar a l’Escola Feminista d’Estiu 2010, que se celebrarà a Barcelona els dies 18, 19 i 20 de juny. [les sessions es faran a l’Espai Jove la Fontana. c.Gran de Gràcia 190 – 192, Barcelona + la festa al Bar el Brot, de la Farinera del Clot]\nL’Escola Feminista d’Estiu vol ser un espai on compartir coneixement feminista, i és per això que la implicació de totes les dones que hi estiguem interessades és imprescindible!\nEls eixos de debat que us proposem enguany són els següents:\nDivendres 18, 16,30-20h. El subjecte polític del feminisme: com podem fer compatible la importància d’emprar l’eina personal-política de ser “dones” amb la necessitat de visibilitzar i representar els matisos i les diverses realitats, experiències i especificitats de les dones?\nDissabte 19, 10,30-14h. Aprenent dels conflictes. Les diverses maneres que tenim de fer i d’entendre el feminisme ens pot portar i de fet ha comportat situacions conflictives. Parlem-ne i busquem eines per a positivar i abordar els conflictes que genera la nostra gran diversitat.\nDissabte 19, 16,30-20h. Lesbianisme i lesbofòbia dins el moviment feminista: tot i que les lesbianes hem estat i som una part integrant del moviment feminista, sovint ens hi trobem poc representades. Per què es dóna aquesta situació? Què podem fer entre totes per a canviar-la?\nDissabte 19, 22h Festa!\nDiumenge 20, 11-14h. Plenari: ens trobarem totes juntes per a posar en comú el que ens ha suggerit l’Escola i fer valoracions, propostes, etc…\n– El cartell de l’Escola Feminista d’Estiu 2010.\nEn aquesta mateixa web, a l’apartat escola-feminista hi trobareu també tot aquest material, i altres textos per a situar els debats que anirem penjant a poc a poc. (https://www.caladona.org/escola-feminista/)\nUs convidem a totes a enviar-nos textos, escrits, imatges, sensacions, impressions que us suggereixin els temes plantejats enguany: les nostres mirades i experiències són el material més valuós que tenim!\nPodeu enviar el què vulgueu a xarxafem@xarxafeminista.org\nPer a qualsevol dubte o suggerència, podeu posar-vos en contacte amb nosaltres: xarxafem@xarxafeminista.org 93.302.65.45\nL’horari d’atenció és dilluns i dimecres de 16 a 20h i dimarts, dijous i divendres de 10 a 14h.\nSi us plau, ajudeu-nos a fer-ne difusió entre les dones que penseu que hi poden estar interessades!\nEns trobem a l’Escola!\nXarxa Feminista, Ca la Dona i activistes independents\nHomenatge a Manola Rodríguez Lázaro - Dijous 17 de junyVotacions populars de Femitic - setembre


JOAN MIRO: DEL PAL DE BALLARÍ A L'ESCALA DE L'EVASIÓ\nDel “Pal de ballarí” del quadre “Terra Llaurada” (1923-1924) a “L’Escala de l’evasió” de “Pintura-poema (“Un estel acarona el pit d'una negra”)” (1938) hi ha una rellevant connexió / progressió mont-rogenca. Tant el “Pal” com “l’Escala” tenen les seves arrels, els seus referents en elements del camp i estris dels pagesos de Mont-roig.\npdf en català pdf en español\nJOAN MIRÓ PELS POBLES DEL PRIORAT I EL BAIX CAMP\nVam sortir de Mont-roig cap a Colldejou, la Torre de Fontaubella i Falset. Aquest era el recorregut que als anys cinquanta i seixanta feia Joan Miró per anar cap al Priorat, a Cornudella de Montsant, el poble del seu pare. Francesc Solé Sedó (dit “Romàtic”), que li va fer de xofer durant tants anys, explicava: “Quan ell venia a passar les vacances a Mont-roig... l’anava a buscar i l’acompanyava... Ell no venia mai que no visités els pobles de les rodalies. Primer anava a l’ermita. Hi passava una bona estona aquí als miradors...\nREPRODUCCIÓ VS ORIGINAL\nWalter Benjamin publicà l'any 1936 un article titulat “La obra de arte en la época de su reproductibilidad técnica”, on hi reflexiona sobre el valor de l'obra original en un temps en què tècnicament es poden aconseguir reproduccions perfectes. La mostra més evident és la fotografia i el cinema. Benjamin explica...\nPICASSO I MIRÓ, G+G\nHorta de Sant Joan (Terra Alta) i Mont-roig (Baix Camp), a més d’estar a pocs quilòmetres, els uneix les estades que varen fer, respectivament, Picasso i Miró a les seves terres.\nPicasso va sojornar a Horta de Sant Joan dues temporades; el 1898 i el 1909. Era el poble del seu amic de l’Escola de Belles Arts de Llotja, Manuel Pallarès Grau. En el primer viatge, tenia 16 anys i, amb el seu amic, van aïllar-se durant una temporada en una cova, als Ports. Lluny de tothom,...\nPORTABELLA I MIRÓ\nEstàvem, Miró i jo, a dalt de tot de la torre blanca del seu mas, contemplant tota la plana de Mont-roig. Hi havia anat per la preparació d’una pel·lícula sobre un tapís que estava fent amb Josep Royo. M’explicava amb detall coses d’aquella terra de Mont-roig. Tot d’una, li vaig proposar que ho concretés en un escrit; que em fes un guió per una propera pel·lícula. Al cap d’uns dos mesos em van arribar...\nMIRÓ I EL NÚMEROS\nPer què el “173”? Què hi fa aquell número en aquella paret, quan tot fa suposar que és inventat? Estic referint-me al quadre “Poble i Església de Mont-roig” (1919). A més, per acabar d’encuriosir, es pot constatar que aquest “173” està pintat fora de mida, és excessiu. Atrau la mirada.\nGeorges Raillard en el seu llibre “Conversaciones con Miró” fa esment d'aquest “173” i li pregunta si les xifres l’interessaven plàsticament. Miró li contesta que “no se trataba de un interés plástico. Era por las cifras mismas...\nJOSEP ROYO/JOAN MIRÓ: ELS TAPISSOS\n“Jo vaig entrar a treballar a la Casa Aymat de Sant Cugat quan tenia catorze anys, el 1959. No és que aleshores estigués interessat pels tapissos, em calia treballar i guanyar diners”. Josep Royo havia nascut el 1945 a Barcelona. El pare, un artesà que pintava porcellanes i copes de vidre, havia mort quan la seva mare estava embarassada dels bessons. El germà de la mare...\nEL “SOL DE PALMES” DE MIRÓ, I...\nEl Centre Miró ha incorporat un nou element al seu espai expositiu, una reproducció del “sol de palmes” que tenia el pintor al seu Taller. D’igual manera que hi ha una gerra amb un grapat de bastons al costat del seu “Autoretrat” (1919), com la que tenia a l’entrada del seu Mas, o aquelles atzavara, figa de moro,...\nJOAQUIM GOMIS I JOAN MIRÓ\nLa gran majoria de les fotografies que coneixem sobre Joan Miró són de Joaquim Gomis i Francesc Català-Roca. Ambdós eren amics del pintor, no era fàcil que deixés apropar-se a gent estranya quan estava treballant, en el seu procés creatiu. Les fotografies de Mont-roig, al seu taller, al mas, als camp conreats del voltant, a la platja... són de Joaquim Gomis....\nMONT-ROIG EN LES CARTES DE JOAN MIRÓ\nS’acaba de publicar el llibre “Epistolari Català de Joan Miró (1911-1945)”, Editorial Barcino (2009), un recull de 488 cartes del pintor a amics durant la primera part de la seva vida. Si es té la paciència de comptar-les per orígens, un es troba amb la grata sorpresa, (sorpresa?), que el gruix més important està fet des de Mont-roig. Exactament són 163 cartes; després ve París amb 133 i Barcelona amb 106. La resta, (86), són de diferents indrets...\nMIRÓ I EL PESSEBRE\nÉs prou conegut l’ interès de Joan Miró per diferents expressions de l’artesania popular... Sense anar més lluny, el Centre Miró ha incorporat, en els darrers anys, dos objectes mironians, com són el “sol de palmes” (el 2009) i la “panera de peix” de vímet (el 2010). I, des del 2005 hi ha aquell cavallet amb guarniments de baster al costat de la reproducció del quadre “Cavall, pipa i flor vermella” (1920), on n’hi ha un damunt d’una consola isabelina. Aquells “sol de palmes” i la “panera de peix” són elements que l’artista tenia, tant al mas de Mont-roig, com al seu taller de Palma de Mallorca...\n“Sí, tal com dius, D’un roig recorda, fonèticament, Mont-roig. Vaig fer la cançó el 1968, la vaig fer perquè l’havia conegut, sabia les coses que feia... li devia una cançó. A Joan Miró es com un traç, tan sols té dos acords. El seu començament (D’un roig encès) vol descriure la seva energia. Aquest roig era tant un element plàstic com polític. La cançó acabava amb “...\nELS TALLERS DE MIRÓ... MONT-ROIG I PALMA DE MALLORCA\n“Somio amb un gran taller” titulava Joan Miró el text que va publicar a la revista “XXe siècle” núm. 2, de l’1 de maig de 1938. Des de París escriu: “Treballo molt, passo la major part del temps a Espanya, on puc concentrar- me millor en el treball. A Barcelona, treballo a l’habitació on vaig néixer. A Espanya, on anava sovint, mai vaig tenir un veritable estudi... El meu somni, així que m’estableixi allà on pugui, és tenir un taller ben gran, no pas per allò de la il·luminació, la llum del nord, etc., que m’és indiferent, sinó per tenir lloc, moltes teles, perquè com més treballo, més ganes tinc de treballar. Voldria provar l’escultura, la ceràmica... Intentar també superar, en la mida del possible, la pintura...”.


Emilio Ontiveros Baeza: "Europa davant la inestabilitat global" - AU Agenda\nLunes 17/2 de 2020 19.00\nDilluns que ve, dia 17 de febrer, el president i fundador d’Analistas Financieros Internacionales (Afi), Emilio Ontiveros, impartirà una conferència al Centre Cultural La Nau de la Universitat de València sota el títol ‘Europa davant la inestabilitat global’. Aquest acte, que se celebrarà a les 19 hores a l’Aula Magna, s’emmarca en el cicle ‘Les raons d’Europa’, organitzat per l’Escola Europea de Pensament Lluís Vives de la Universitat de València juntament amb el Centre de Documentació Europea de la Fundació General de la Universitat de València i l’Acció Jean Monnet de la Comissió Europea. L’entrada és lliure fins a completar la capacitat de la sala.\nCatedràtic emèrit d’Economia de l’Empresa de la Universitat Autònoma de Madrid, Emilio Ontiveros analitzarà la inquietud associada a un entorn internacional ple d’amenaces que poden condicionar el comportament de l’economia de l’eurozona. La desacceleració econòmica global, les tensions comercials i tecnològiques, i els efectes del Brexit continuaran condicionant el creixement de les economies de l’àrea monetària. L’eurozona en conjunt presenta un diagnòstic cada dia més inquietant: estancament del creixement, absència d’inflació i paralització de la inversió industrial.


Reus reivindica «els presos polítics i exiliats» per l'11-S\nReus reivindica «els presos i preses polítics i les exiliades i exiliats» durant la Diada\nEl consistori ha traslladat els parlaments al vestíbul del Teatre Bartrina però ha mantingut les ofrenes florals al Baluard\nRedacció 11/09/2019 13:10h\nLa pluja ha fet traslladar l'acte institucional de la Diada a Reus de la plaça del Baluard al vestíbul del Teatre Bartrina. Pel que fa al consistori, hi han participat tots els partits amb representació excepte Cs; la CUP ha optat per no ocupar el lloc que corresponia als membres del plenari. Al Bartrina també hi han fet acte de presència o ofrenes florals En Comú Podem Reus i cares conegudes del teixit associatiu local.\nL'alcalde de Reus, Carles Pellicer, ha recordat aquelles persones que, «per exercir la voluntat democràtica, són a la presó o a l'exili». També la vicealcaldessa, Noemí Llauradó, ha volgut reivindicar «els presos i preses polítics i les exiliades i exiliats», i ha sentenciat que «estem tossudament alçats» perquè «sabem que la nostra lluita no és només nostra, sinó que és també la lluita pels drets civils i polítics».\nImatge de les ofrenes passades per aigua a Reus. | Jordi Olària\nReivindicació del dret a l'autodeterminació\nLa glosa de la Diada l'ha fet Tània Verge, politòloga, activista feminista i encausada per haver format part de la sindicatura electoral del referèndum de l'1-O. Ha reivindicat el dret a l'autodeterminació, el feminisme i la justícia social, i ha recordat l'evolució viscuda en les reivindicacions de la Diada, «des del dret a decidir fins a la independència». Ha criticat durament el comportament de l'Estat no només en contra dels líders independentistes i centenars d'activistes, sinó també en relació a altres àmbits.\n«Ha calgut suspendre la democràcia», ha reblat en relació a l'aplicació de l'article 155. Verge ha fet un repàs de casos en què s'ha considerat que l'Estat exercia la repressió i actuava de manera poc democràtica, com el cas d'Alsasua, i ho ha contraposat «a la carta blanca que s'ha donat als feixistes», i ha recordat que la fiscalia considera els grups nazis com a possibles víctimes de delictes d'odi i, per tant, un col·lectiu mereixedor d'una protecció especial.\nL'acte ha acabat amb El Cant dels Segadors a càrrec del Cor Mestral, acompanyat de tots els presents. A causa de la pluja s'ha optat per llegir, encara al vestíbul del Teatre Bartrina, la relació d'entitats que havien de fer una ofrena floral. Ofrena que posteriorment sí que s'ha fet, sota la pluja, a la plaça del Baluard.\n🔴 MOLT FORT: Un 'error' deixa 2 famílies de Reus sense escola abans de l'inici de curs\n🔥AQUEST MIGDIA: Nou cotxe incendiat a Reus


La Comissió Executiva del PSC i la Comissió Gestora del PSOE ratificaran aquest dilluns l'acord a què han arribat per suturar la ferida oberta entre els dos partits germans després de la ruptura de vot dels socialistes catalans a la investidura de Mariano Rajoy.\nEl PSC es reafirma i no teixirà aliances electorals amb cap partit a Catalunya\nEs tracta d'un pas previ perquè el primer secretari del PSC, Miquel Iceta, i el president de la Comissió Gestora del PSOE, Javier Fernández, puguin segellar definitivament l'acord en una reunió previsiblement dimarts a Madrid, segons fonts pròximes.\nL'acord és fruit d'un intens treball de la comissió negociadora que es va designar al novembre per buscar una solució a les diferències entre els dos partits germans: s'ha optat per mantenir els pilars del protocol que els uneix des de 1978 i millorar-lo amb noves regles que permeten "reforçar" les relacions.\nUn de les primeres conseqüències visibles de l'acord serà la incorporació d'un diputat del PSC a la direcció del Grup Socialista al Congrés dels Diputats, després que la líder dels socialistes catalans a la Cambra, Meritxell Batet, fora apartada temporalment després de l' 'no' dels socialistes catalans a Rajoy --previsiblement tornarà ella--.\nA més d'aquesta mesura, l'acord preveu que els militants del PSC que vulguin participar en les primàries del PSOE hauran de registrar en un cens --un pas que fins ara no exigía--, per garantir que participen "en igualtat de condicions" que la resta de socialistes espanyols, segons les citades fonts.\nAixí mateix, es preveu la creació d'una comissió de coordinació política amb quatre membres del PSOE i altres quatre del PSC que es reunirà periòdicament per valorar el seguiment de l'acord i en el qual s'abordarà l'actualitat política i es compartiran impressions.\nAquesta comissió també servirà per parlar dels possibles pactes electorals que vulgui fer el PSC, que seguirà tenint autonomia però haurà de "consensuar" les seves aliances amb el PSOE: en les negociacions s'havia posat sobre la taula la possibilitat que el PSOE tutelés els pactes , malgrat que el PSC només contempla acords postelectorals en pro de l'impuls de polítiques progressistes.\nEls socialistes catalans defensen que mai han amagat les seves aliances al PSOE i per això no preveuen que s'arribi a l'extrem que se'ls veti algun tipus de pacte a la nova comissió política que compartiran tots dos partits.\nEl tancament de l'acord arriba en plena precampanya per a les primàries del PSOE, a la qual --de moment-- concorren Pedro Sánchez i Patxi López: tots dos han defensat obertament que les relacions entre el PSC i el PSOE no podien trencar-se.\nLópez ha ja visitat Catalunya i Sánchez preveu fer-ho en els pròxims dies, i tots els precandidats rebran "el mateix tracte" del PSC, que ha garantit absoluta neutralitat en les primàries.


Salvapantalles de estats units gratis #3\nSalvapantalles de focs artificials en l'estàtua de la llibertat\n7 de 10 - 103 vots\nNº 736 del Top\nDescarregat 4159 vegades\nAmb aquest estalvi de pantalla gratuït al seu ordinador, tindrà focs artificials prop de l'Estàtua de la Llibertat. Els focs artificials s'utilitzen en grans celebracions i festes nacionals. Sorprengui als seus amics amb aquest estalvi de pantalla d'alta qualitat.\nSalvapantalles de la fauna d'amèrica\nNº 635 del Top\nDescarregat 4063 vegades\nAquest protector de pantalla és un resum d'imatges de tota la fauna d'Amèrica. Els animals es mostra a la galeria són les més comuns en els Estats Units i en tot, i aquests inclouen llops, ants, àguiles majestuoses, i porta pesat. Tots els animals preciosos en aquest estalvi de pantalla gratuït de la vida silvestre d'Amèrica del Nord.\nSalvapantalles de Quatre de Juliol, Dia de la Independència\n6 de 10 - 210 vots\nVermell, blanc blau ... I 3D també! La profunditat, la llum i l'ombra fan aquestes divertides Quatre de juliol les imatges cobren vida a la pantalla amb aquest Dia de la Independència de pantalla gratuïts. Mostri el seu patriotisme instal · lar i mostrar aquestes imatges vives. Escenes propi dia EUA celebra el seu aniversari, el naixement del país. La glòria i el patriotisme són més evidents en el calendari més important festa nacional. Si t'agrada aquesta descàrrega EUA és obligatòria.\nDescarregat 3940 vegades\nSalvapantalles de amèrica, terra de la llibertat\n7 de 10 - 46 vots\nDescarregat 3729 vegades\nDes dels dies de la Revolució Americana vénen records vius que la llibertat mai no és lliure. Descarregui aquest estalvi de pantalla gratuït amb fons de pantalla d'Amèrica com a homenatge als avantpassats dels Estats Units i la llibertat per als que tan valentament van lluitar.\nSalvapantalles de muntanyes rocalloses de colorado\nDescarregat 3991 vegades\nImpressionant imatge de la nit estrellada i les Muntanyes Rocalloses de Colorado State Estats Units. La lluna plena domina la nit i dóna a llum a les muntanyes. Aquest estalvi de pantalla també completar la imatge del mar i la nit estrellada amb aurora boreal. Les imatges han d'estar en el teu salvapantalles.


L’Orfeó Català convoca la segona edició del Concurs Internacional de Composició Coral “Festa de la Música Coral” | Orfeó Català\nL’Orfeó Català convoca la segona edició del Concurs Internacional de Composició Coral “Festa de la Música Coral”\nL’Orfeó Català convoca el II Concurs Internacional de Composició Coral “Festa de la Música Coral”, per incentivar la nova creació coral catalana i internacional. El certamen, organitzat per l’Orfeó Català, convoca els compositors –sense límit d’edat ni procedència– a presentar obres corals amb un alt nivell d’exigència, aptes tant per a cors amateurs com professionals, en les diferents categories proposades: cor mixt, veus iguals (cor femení) i cor infantil. Les obres presentades han de ser originals, inèdites i no premiades amb anterioritat en cap altre concurs.\nEnguany el Concurs Internacional de Composició Coral “Festa de la Música Coral” ha augmentat la dotació econòmica dels premis, tot destacant-hi el premi a la millor composició coral per a cor mixt, dotat amb 2.500 euros, que ha estat batejat amb el nom de Premi Maria Font Bernaus, en memòria del seu compromís, dedicació i suport durant molts anys a l’Orfeó Català i els seus valors fundacionals. Els altres premis tindran una dotació de 1.000 euros i hi haurà una menció especial per a la millor obra sobre text en català.\nEl jurat del II Concurs Internacional de Composició Coral “Festa de la Música Coral” està format pels directors i compositors de prestigi internacional següents: Joan Magrané, compositor; Xavier Puig, director del Cor de Cambra de l’Auditori Enric Granados de Lleida; Júlia Sesé, directora del Cor Anton Bruckner; Pablo Larraz, sotsdirector de l’Orfeó Català, i Simon Halsey, director artístic dels cors de l’Orfeó Català, com a president del jurat.\nVII Premis Internacionals Catalunya de Composició Coral\nParal·lelament, la Federació Catalana d’Entitats Corals (FCEC) convoca els VII Premis Internacionals Catalunya de Composició Coral per a composicions sobre text català i harmonitzacions de cançons tradicionals catalanes de nivell de dificultat baix/mitjà, en dues categories: veus mixtes i veus iguals. El jurat dels VII Premis Internacionals Catalunya de Composició Coral està format per: Bernat Vivancos, compositor i director; Josep Lluís Guzmán, compositor; Josep Lluís Valldecabres, director; Pere-Mateu Xiberta, compositor, pianista i director, i Xavier Pastrana, director.\nLes obres premiades seran editades per la FCEC, publicades en la seva “Col·lecció Coral”, i distribuïdes a totes les entitats federades i a d’altres que ho demanin.\nLa convocatòria dels dos premis, ambdós celebrats biennalment, ja està oberta i amb la mateixa data límit de lliurament d’obres: el 13 de març de 2017. El veredicte es farà públic en el marc del Simposi Mundial de Música Coral que se celebrarà a Barcelona del 22 al 29 de juliol de 2017.\nAixí mateix, les obres premiades s’estrenaran en el marc de Festa de la Música Coral que tindrà lloc el 25 de febrer de 2018 al Palau de la Música Catalana. La Festa de la Música Coral, organitzada per l’Orfeó Català, és una celebració de tota la família coral catalana, gràcies a la col·laboració imprescindible de la Federació Catalana d’Entitats Corals (FCEC). L’esdeveniment facilita alhora la nova creació de música coral, tant a nivell nacional com internacional, i la recuperació significativa del patrimoni musical de compositors catalans d’èpoques anteriors.\nL'any 1904 l’Orfeó Català va promoure la primera Festa de la Música Catalana. Una Festa que s’esdevingué entre els anys 1904 i 1922. Prenent com a model els Jocs Florals de poesia organitzats per l’Ajuntament de Barcelona, la Festa de la Música Catalana tenia com a finalitat impulsar la composició coral i instrumental i premiava en diverses categories les millors composicions (per a veus mixtes, veus blanques, cors d’homes, cors femenins, composicions de cambra, simfòniques, etc.).\nLa Festa de la Música Catalana es va crear amb la intenció d’incrementar el catàleg coral d’autors catalans en una època de plena efervescència del món coral, amb la creació de noves corals, orfeons, però amb una evident i limitada producció coral d’autors catalans. El 28 de febrer de 2016 es va recuperar la iniciativa, adaptada a les necessitats i circumstàncies del segle XXI, amb un gran èxit de participació.\nBases Concurs Orfeó Català i FCEC 2019


Nutricosmética - veritas.es\nNutricosmètica: cuida't la pell des de l'interior\nLa pell és l'òrgan més extens del cos humà i, juntament amb els seus suports (pèl, ungles, glàndules sudorípares), configura el sistema tegumentari. Entre les seves principals funcions, la pell serveix de barrera natural per evitar l'entrada de substàncies nocives (toxines, químics, bacteris...), regula la temperatura i ajuda a la síntesi de vitamina D.\nLlevat Nutricional 150g ECO\nOli Essencial Arbre Te 12ml ECO\nSuc Aloe Vera 500ml ECO\nCol.lagen + Queratina 60u\nGermen Blat 110u\nSaps per a què està destinat cada producte i com ajuda la teva salut? Destaquem els beneficis d'aquests productes per ajudar-te a cuidar el cos. Hi ha dues maneres fonamentals de mantenir en bon estat la pell: des de l'exterior (amb productes naturals i ecològics d'aplicació tòpica) i des de l'interior.\nInjecció de vitamines: utilitza'l com a condiment a la cuina\nLlevat nutricional El Granero Integral 100% ecològic,apte per a vegans i amb un alt contingut en fibra. Tot i que els llevats són microorganismes vius, el llevat nutricional és desactivat (per calor) després de ser cultivat sobre melasses de la canya en un entorn controlat. Entre les seves propietats nutricionals, destaca sobretot per la seva aportació de proteïnes d'alt valor biològic i vitamines del grup B, així com minerals (ferro, crom, zinc…) i fibra, per la qual cosa es pot considerar un superfood. Com que es tracta d'un llevat inactiu, no serveix per fermentar o fer pujar masses, cosa que fa que es faci servir a la cuina més com a condiment, pel gust que té, que recorda el formatge amb un toc de fruita seca. És versàtil a la cuina (es pot afegir a plats de pasta, amanides, cremes, pizzes...).\nEl teu aliat antiaging\nLa cúrcuma és una planta medicinal àmpliament utilitzada tant a la cuina, com a espècia, com en infusió, pols o complement alimentari, per les seves propietats antioxidants, antisèptiques i antiinflamatòries. La seva extraordinària riquesa en fitonutrients d'acció antioxidant ajuda a combatre l'excés de radicals lliures, de manera que retarda l'envelliment de la pell i les cèl·lules. La pols d'aquest rizoma ataronjat és un aliat antiaging de primer nivell, i té una aplicació terapèutica i en nutricosmètica. Aquest complement incorpora pebre de cultiu ecològic per una bona raó: la piperina, un dels components actius del pebre negre, augmenta la disponibilitat i l'absorció de la curcumina fins a un 2.000% per a una millor acció i potència.\nPer a la cicatrització de ferides, picades de mosquits i eliminació de polls\nAquest oli essencial d'arbre del te és 100% pur, ecològic i vegà. Està elaborat amb matèria primera de la màxima qualitat, en aquest cas amb l'essència de les fulles de Melaleuca alternifolia, un arbre originari d'Austràlia. És un dels olis essencials més versàtils i amb més aplicacions, per la qual cosa convé tenir-lo sempre a mà, fins i tot quan viatgem. Tradicionalment i en aromateràpia, s'utilitza per a la cura de la pell, per afavorir la cicatrització de ferides, com a antibacterià i antifúngic, enfront de picades de mosquits o polls i fins i tot afegit al sabó per a la neteja de la llar ecològic pel seu poder antisèptic. NOTA: aquest oli essencial NO ha de ser ingerit per via oral; només és apte per a l'aplicació tòpica.


El Teatre Serrano programa este dijous una de les seues peces fortes, "Calígula" - Diari Serpis\nEl Teatre Serrano programa este dijous una de les seues peces fortes, «Calígula»\nEl regidor de Cultura Joan Muñoz i el tècnic municipal responsable de la programació del Teatre Serrano, Joan Fuster, han presentat l’obra teatral que es representarà al Teatre Serrano este dijous 19 d’abril a les 20.30 Hores, «Calígula».\nLa representació compta amb la direcció de Mario Gas i està protagonitzada per Pablo Derqui, com Calígula i els actors, Borja Espinosa, Pepe Ferrer, Mònica López, Pep Molina, Anabel Moreno, Ricardo Moya, Bernat Quintana i David Vert.\nJoan Muñoz ha qualificat l’obra dins de la programació del Teatre Serrano per a aquesta temporada com «una de les peces fortes del Teatre, una obra molt especial que dóna continuïtat dins la línia de la programació del Teatre Serrano, on preval la qualitat. Actualment s’estan representant dues obres diferents cada mes i aquesta és ja la segona d’aquest mes d’abril«.\nPer la seua banda, Joan Fuster ha subratllat que «és una obra molt potent dins de la programació que organitzem, una programació eclèctica que pretén arribar a tots els públics«. El tènic municipal també va destacar «que la direcció està a càrrec de Mario Gas, un dels directors d’escena més valorats hui dia en l’àmbit del país, així com la gran qualitat d’actors com Pablo Derqui i Mónica López, dos actors molt coneguts i de gran vàlua. És una obra que ja s’ha representat en molts teatres importants a Espanya i que ens aporta un plus a la Ciutat«.


TALLER DE FOTOGRAFIA A CARDONA\nEl passat dijous 5 de juliol, els artistes fotogràfics del Sol del Solsonès van anar a Cardona a caçar exemplars únics dins el Taller de Fotografia que cada dijous es realitza a l’Associació; va ser una tarda molt aprofitada i emotiva.\nL’objectiu d’aquest taller és oferir-vos la pròxima exposició de les fotografies realitzades que es farà tant a Solsona com a Cardona, doncs tenint en compte que més del 50% dels participants al taller són residents d’aquesta vila, aquest any hem volgut portar l’exposició a la seva ciutat. S’hi podran apreciar les fabuloses vistes històriques i culturals de la vila comtal, així com les marítimes de les vacances organitzades pel Sol a Lloret, i d’altres obres mestres.\nL’exposició a Solsona serà el proper octubre dia 19 i fins el 28 a la Caixa Penedès de la ciutat; de l’exposició a Cardona us informarem de les dates pròximament.\nVolem agrair des d’aquí la bona entesa de l’Ajuntament de Cardona, així com a la Creu Roja i al CAP del municipi.


Wikiloc - ruta Trail Selva Marítima 2016 - Tossa de Mar, Catalunya (España)- GPS track\nTrail Selva Marítima 2016 42\n511 8 3\nData de pujada 6 / febrer / 2016\nGR-92 11a etapa, Tossa de Mar – Lloret de Mar (senderisme)\nVista 3571 vegades, descarregada 104 vegades\nKM 15.0-15.7: Jardins de Santa Clotilde (podeu passar per la carretera que puja i de seguida un camí que porta a cala Boadella).\nKM 16.1-16.6: Apartaments Albamar (seguir el camí principal i indicacions fins a platja Santa Cristina).\nKM 17.3-18.7: Enlloc de baixar cap a s'Agulla, girar a la dreta fins la carretera i seguir-la fins a trobar una rotonda).\nKM 19.7-20.5: Jardí Botànic Mar i Murtra (seguir per la carretera direcció Blanes).***\nEl Grup Fondistes Blanes organitza la tercera edició d'una de les curses més espectaculars que se celebren arran de mar.\nLa TRAIL SELVA MARÍTIMA comença a Tossa per acabar a Blanes després d'uns 22km i uns 800m de desnivell positiu. La cursa es celebrarà el proper diumenge 15 de maig amb sortida desde Tossa de Mar a les 9:00 i un recorregut que transcorre sempre arran de mar per cales on només s'hi pot arribar caminant, com la Morisca, i també travessarà tres Jardins Botànics que són una icona de la Costa Brava: Santa Clotilde a Lloret de Mar, i Pinya de Rosa i Mar i Murtra just abans de l'arribada al passeig de Mar de Blanes amb Sa Palomera com a testimoni d'una gran festa del córrer.\nCala Llevador (Km 4): Líquid\nLloret de Mar (Km 11): Líquid\nCala Santa Cristina (Km 17): Líquid + Sòlid\nBlanes (Km 22): Entrepà + Líquid + Sòlid\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Trail Selva Marítima 2016 https://ca.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=12186638 Salutacions, Wikiloc - Rutes i punts d'interès GPS del Món\nSegueix a Fondistes Blanes i descobreix noves rutes!


Lloguer de cotxes Atibaia - Llogar un cotxe a Atibaia\nLloguer de cotxes Atibaia\nLloguer de cotxes a Atibaia\nLloguer cotxes en Atibaia\nEl lloguer de cotxes a Atibaia és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Atibaia i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Atibaia, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Atibaia - Lloguer de cotxes Brasil Aeroport\nA Brasil, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Atibaia, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Atibaia, Brasil no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Brasil de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Atibaia o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Brasil en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Aracajú, Belem, Belo Horizonte, Campinas, Campo Grande, Cuiaba, Curitiba, Florianópolis, Fortaleza, Goiana, Ilheus, Joao Pessoa, Juazeiro do Norte, Londrina, Maceio, Manaus, Natal, Navegantes, Petrolina, Porto Alegre, Porto Velho, Recife, Salvador, Sao Luis, Sao Paulo, Vitoria.


Salut estudia petites modificacions a les restriccions per al 22 de febrer\nEl govern assenyala que encara que les notícies continuen sent positives segueixen tenint molt més llits ocupats que durant el pic màxim de pressió assistencial de la segona onada\nRedacció | dilluns, 15 de febrer del 2021, a les 18.01\nEl 21 de febrer finalitza la resolució del govern que regula les restriccions per frenar l’expansió del coronavirus. En aquest sentit, el secretari general de Salut, Marc Ramentol, ha destacat aquest dilluns que no espera que hi hagi “una desescalada absoluta o molt remarcable”. Des del Departament de Salut insisteixen que, encara que “des d’un punt de vista epidemiològic les notícies continuen sent positives”, segueixen tenint molt més llits ocupats que durant el pic màxim de pressió assistencial de la segona onada.\nRamentol ha dit que durant aquesta setmana discutiran i valoraran, conjuntament amb els sectors implicats, les mesures que han d’entrar en vigor a partir de dilluns. Un dels àmbits que el govern ha destacat que estan analitzant és el dels centres comercials. Tot i això, el secretari general de Salut ha insistit que en una situació com l’actual “seria una imprudència revisar aquelles mesures que sabem que són les més efectives de totes“. Ramentol ha dit que “això no és incompatible” amb “introduir petites modificacions que no augmentin el risc epidemiològic“.\nEntre les dades que haurà de valorar el govern per regular les mesures que entraran en vigor dilluns vinent, hi ha l’evolució de la variant britànica de la covid-19. Des del Departament de Salut assenyalen que, de moment, aquesta variant no està tenint l’impacte que esperaven.\nD’altra banda, aquesta setmana el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya també podria pronunciar-se sobre les mesures cautelars en relació amb el recurs presentat per la FECASARM contra la resolució que regula les restriccions actuals.


La víctima, un sensesostre de 43 anys, està greu però estable a l'hospital per la ferida del tret d'un agent\nCaptura d’un vídeo del moment en què el SEM atenia l’home. SAMUEL NACAR\nBarcelonaLa fundació Arrels ha mostrat el seu suport a l'home ferit per un tret d'un agent de la Guàrdia Urbana de Barcelona aquest dissabte. Es tracta, han confirmat, d'un home sense sostre de 43 anys i l'entitat s'ha mostrat "consternada" amb els fets, alhora que ha dit que el seu equip jurídic "seguirà el cas".\nEl president d'Arrels, Ferran Busquets, ha explicat a RAC1 que coneixien l'home des del juny, que és una persona "molt tranquil·la i molt pacífica" i que li han sobtat els fets. L'entitat defensa que cal esbrinar què va passar ahir a la tarda. Els agents de la Guàrdia Urbana van explicar que la víctima els havia intentat agredir amb un ganivet, segons la versió que va traslladar l'Ajuntament de Barcelona.\nEls serveis socials de l'Ajuntament havien identificat feia poc la víctima als carrers de la ciutat però tot just s'hi havien fet els primers contactes per establir-hi "el vincle de confiança previ a una intervenció social", segons ha explicat la tinenta d'alcaldia de Serveis Socials, Laura Pérez, que ha dit que feia "pocs mesos" que l'home havia arribat a la ciutat procedent d'un altre país comunitari. En una atenció als mitjans, ha mostrat la "preocupació" del govern municipal per les imatges d'ahir i ha instat a la prudència i a fer una investigació ràpida i seriosa.\nLa descripció d'Arrels coincideix amb la que va fer a l'ARA un comerciant de la zona, acostumat a veure'l al barri i que comprés menjar al seu establiment amb els diners que li donaven alguns vianants i veïns. "No molestava a ningú, t'ho pot dir qualsevol persona del barri", va dir el propietari de la Vinateria Mata, Fernando Mata.\nEl president d'Arrels ha confirmat que l'home és a l'UCI, estable després d'una operació d'urgència, i que la seva vida "no perilla". Ha dit que l'aniran a visitar a l'Hospital de Sant Pau avui mateix.\nBusquets ha apel·lat a la prudència i també a fet una crida a no treure conclusions "precipitades". A la vista de la informació i imatges que han circulat fins ara, ha dit, cal contextualitzar que per a una persona que viu al carrer, un ganivet pot formar part de les seves pertinences bàsiques. També ha insistit en la por amb què normalment viuen els sense sostre així com la vulnerabilitat a possibles transtorns que provoca el "tràngol" de no tenir una llar.\nAquesta tarda a Barcelona, un home que viu al carrer i que coneixem des del nostre equip de carrer ha acabat ferit de bala després d'un incident amb la Guàrdia Urbana. No sabem encara què ha passat, estem consternats i seguim el cas.\n— Arrels Fundació (@ArrelsFundacio) 21 de noviembre de 2020\nLa fundació ha subratllat en una piulada a Twitter que la violència física i verbal cap a les persones sense llar a Barcelona ha augmentat a Barcelona. "El 2019 un 40% ens van explicar que havien estat víctimes d'agressions", han relatat, i han afegit que es tracta de situacions que afecten la salut física i mental dels que les pateixen. "Tres persones van ser assassinades durant el confinament", han conclòs.\nIndicis de desproporcionalitat per a Irídia\nL'associació Centre de Defensa dels Drets Humans Irídia veu indicis de "desproporcionalitat" en l'actuació de la Guàrdia Urbana, que va acabar disparant a l'home. L'entitat ha subratllat que l'ús de l'arma de foc ha de ser "sempre l'últim recurs" i la seva codirectora, l'advocada penalista Anaïs Franquesa, ha titllat els fets de "gravíssims" per tractar-se en aquest cas d'una persona sense llar i vulnerable, i el tret, una acció "innecessària i desproporcionada".\nIrírdia ha exigit una investigació interna i judicial dels fets, i que s'aparti l'agent que va disparar mentre duri. També ha demanat explicacions sobre la preparació que rep la Guàrdia Urbana i els protocols de reducció.\nL'actuació de @barcelona_GUB en la qual una persona sense llar atesa per @ArrelsFundacio ha estat disparada és molt preocupant.\nLa utilització d'armes de foc sempre ha de ser l'últim recurs i hi ha indicis de desproporcionalitat. Exigim una investigació judicial rigorosa. https://t.co/zMeuEXpIWu\n— IRIDIA (@centre_IRIDIA) 22 de noviembre de 2020\nEls sindicats policials com el SFP-FEPOL o el CSIF, en canvi, ha defensat l'actuació de l'agent de la Guàrdia Urbana davant d'un "individu amb una arma blanca de grans dimensions que es dirigia cap a ell amb la ferma intenció de clavar-l'hi", ha dit aquest últim. EL FEPOL ha aprofitat per demanar al govern d'Ada Colau que "actualitzi" les eines i mitjans amb què compta la Guàrdia Urbana, en concret, ha demanat armes llargues davant del risc d'atemptat terrorista i també d'armes alternatives a les de foc i no mortals. El CSIF, en la mateixa línia, ha demanat alternatives com "les pistoles elèctriques o pistoles de pebre i càmeres unipersonals", igual que tenen altres cossos policials. "Si haguessin tingut les eines apropiades, l'ús de l'arma de foc no hauria estat necessari", ha conclòs.\nsuccessos sensellarisme Barcelona guàrdia urbana


Montseval: Oxigen...i el quart científic\nOxigen...i el quart científic\nVaig al nou Museu de Ciències naturals o Museu blau per assistir a l'obra Oxigen. Els autors són dos científics, un d'ells premi Nobel i l’altre també d’una gran importància doncs és un dels pares de la píndola anticonceptiva. Es tracta de Roald Hoffmann i Carl Djerassi. L’argument és el següent:\nUn comitè de químics vol donar un Premi Nobel retrospectiu per celebrar els cent anys de la Fundació Nobel. La terna presentada són els científics situats a l'origen de la química moderna: Lavoisier, Priestley i Scheele. Qui va se el primer en descobrir l’oxigen?L’acció te lloc simultàniament els anys 1777 i 2001.\nIntel·ligent, amena i ben estructurada, Oxigen, ens parla de la Ciència, de la recerca, del descobriment i dels científics. Per saber-ne més vegeu el blog de Mercè Piqueras\nPerò...hi havia un quart científic que no surt a l'obra: es tracta del català nascut a Altafulla, Antoni de Martí i Franquès. Martí demostrà amb aparells de la seva invenció, agafant aire dels llocs més variats, entre ells el Teatre de la Santa Creu (desprès teatre Principal) de Barcelona, que la concentració d'oxigen (l'aire vital de l'època) a l'atmosfera és del 21% i no varia mai, front les mesures de Cavendish, Priestley, Scheele, Lavoisier i Senebier. Hi havia la idea en aquell moment de que el descens de la concentració de l'oxigen possiblement produïa malalties. Va presentar la Memòria sobre la quantitat d'aire vital que es troba a l'aire atmosfèric i els diversos mètodes de conèixer-la a la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona l'any 1790. Va ser la primera persona que afirmà i demostrà que l'aire és una mescla de composició constant, i el primer que la determinà amb un valor d'una precisió que encara s'utilitza avui en dia. Els mètodes analítics moderns han demostrat l’aire conté un 20,946% en oxigen.\nMartí i Franquès es va interessar també per altres temes com ara la sexualitat vegetal i va fer un estudi sobre la fecundació dels garrofers, pioner a l'estat Espanyol.\nL'estiu del 1982 vaig anar amb el meu pare a Altafulla amb motiu de la col·locació d'una placa commemorativa dels 150 anys de la seva mort. Vaig escriure una resenya per la Revista Ciència.\nPublicado por Montse Vallmitjana en 9:11\nEtiquetas: Altafulla, Lavoisier, Martí i Franquès, papà\nHe tingut l'honor de visitar el museu blau amb la persona que has esmentat.\nEra tan meravellós. És difícil de creure. La ciència és interessant, fins i tot per una dona estúpida com jo. Salutacions cordials!\nDe estúpida res!!!!\nAnem a la Zona Franca


Sarabia torna a Banyoles\nEl davanter del Palamós, Dani Sarabia torna diumenge a Banyoles, el que va ser el seu equip en les dues darreres temporades. Sarabia guarda molt bons records de la seva anterior etapa al Pla de l´estany, però diumenge espera poder trencar la seva mala ratxa, i estrenar-se com a golejador enguany davant del seu ex equip.\nSARABIAEl davanter del Palamós, Dani Sarabia torna diumenge a Banyoles, el que va ser el seu equip en les dues darreres temporades. Sarabia guarda molt bons records de la seva anterior etapa al Pla de l´estany, però espera poder trencar la mala ratxa, i estrenar-se com a golejador enguany davant del seu ex equip.\nSarabia que no ha fet encara cap gol amb el Palamós, en va fer 22 a la seva primera temporada a Banyoles. En la darrera el número de gols es va reduïr a 8. Ara Sarabia espera contribuir al desitjat ascens del Palamós a segona B. Ell explica que està convençut que s´aconseguirà.\nPel que fa al sistema que utilitza habitualment el Palamós amb només tres defenses, el davanter explica que és molt atractiu, però que a la vegada cal estar molt atents per no donar facilitat als equips rivals. Dani Sarabia\nActualment Banyoles i Palamós estan empatats amb 11 punts a la meitat de la classificació. D´altra banda, el defensa del Palamós César Martínez es perdrà el partit per sanció.


Marxa enrere "insòlita" al TC després d'una topada entre magistrats per un recurs de Sànchez\nBarcelona. Dijous, 6 de Juny 2019. 20:05\nActualitzat: Dijous, 6 de Juny 2019. 20:09\nL'enfrontament entre magistrats del Tribunal Constitucional arran de la decisió de desestimar un recurs de Jordi Sànchez per un càstig que se li va imposar a la presó de Soto del Real va provocar sorpresa quan es va conèixer la setmana passada. Però, la cosa ha anat encara més enllà. Els advocats de Sànchez parlen ja d'"estupor" quan han sabut que els tres magistrats que van presentar un vot particular criticant la decisió han decidit corregir les seves valoracions.\nEn la sentència original, datada el 22 de maig, el TC va decidir rebutjar el recurs, en què l’expresident de l’ANC denunciava vulneració de drets fonamentals, al·legant que s’havia presentat fora de termini, mentre que els tres magistrats disconformes van presentar un contundent vot particular lamentant que el Tribunal s’empari en uns requisits formals per evitar pronunciar-se sobre el fons de la demanda. Els tres signants del vot particular eren Fernando Valdés Dal-Ré -que va ser el ponent del recurs-, Juan Antonio Xiol Ríos i María Luisa Balaguer Callejón.\nNo obstant, tots tres han signat ara una resolució en què comuniquen que suprimeixen l'argument 7 del vot particular perquè formava part "d'un projecte inicial que no responia a la voluntat dels redactors del vot, a ni a allò que va ser objecte de la deliberació en el ple i que va ser erròniament signat". A parer dels advocats de Sànchez, aquesta decisió resulta "insòlita".\nEl fonament suprimit argumentava que “la decisió d’inadmetre el present recurs per extemporaneïtat és la posició per la qual ha optat l’opinió majoritària en què se sustenta la sentència, en contra de la jurisprudència constitucional prèvia, per evitar que aquest tribunal hagués de pronunciar-se sobre el fons dels drets fonamentals invocats en la demanda”. "De ben segur -s'afegia- en consciència que s'hauria tractat d'un pronunciament estimatori en relació amb la invocació del dret a la legalitat sancionadora".\nFinalment criticava que la desobediència atribuïda a Sànchez, obeeix a una ordre judicial dictada 11 dies després. "No sembla que pugui haver-hi molts dubtes que una conclusió com la sustentada per l'òrgan judicial que una conducta desenvolupada el dia 3 de desembre pogués ser considerada una desobediència a una suposada ordre judicial continguda en una resolució dictada 11 dies després és un perfecte exemple de subsunció dels fets del tot aliena a un raonament que, com exigeix la jurisprudència constitucional, respongui a pautes axiològiques i models d'argumentació acceptats per la pròpia comunitat jurídica", concloïa aquest punt.\nSànchez va ser castigat l'1 de febrer del 2018 a 30 dies de “privació de passejades i actes recreatius comuns” per haver enregistrat un àudio durant una conversa telefònica que es va utilitzar per a un míting de la campanya del 21-D del 2017. El jutjat de vigilància penitenciària va confirmar la mesura disciplinària en dues interlocutòries el mes de març. El TC va rebutjar el seu recurs al·legant que s'havia presentat fora de termini, la qual cosa el vot particular també posa en qüestió.\nLa rectificació dels magistrats ha provocat la immediata reacció del jurista Joan Queralt, que ha atribuït el moviment al "dret patriòtic". "Si és així al TC, què cap esperar del Tribunal Suprem?", es pregunta.\nJudici al procés El recurs de Sànchez que ha provocat una topada entre magistrats del TC Marta Lasalas


Primera sortida teatral de la temporada! – La Porta de Fusta\n5 noviembre, 2018 /en LPDF, Teatre Adults /por La Porta de Fusta\nAquest diumenge hem fet la primera sortida al teatre del curs! I ha sigut, ni més ni menys, que per veure l’obra Blanca Desvelada, escrita i protagonitzada per l’Alejandra Jimenez Cascón.\nContentíssimes amb l’èxit de convocatòria però… és que amb aquesta proposta no podia ser d’una altra manera! Aquesta vegada hem marxat a Barcelona per anar al teatre del Born, l’espai La Seca a veure una proposta diferent, personal i fromidable. Després de l’espectacle vam poder parlar un moment amb l’autora i única actriu de l’obra per preguntar-li com va ser la creació d’aquest espectacle que, a tots i totes les que vam anar, ens va encantar.\nContentíssimes amb la sortida i molt agraïdes a l’escenari Joan Brossa, que ens ha acollit molt i molt bé. I si no vau poder venir us animem a seguir aquesta obra, que torna en breus a Barcelona i de la que us deixem un tastet per a que el gaudiu! En breus us donarem informació de la propera sortida teatral organitzada per La Porta de Fusta!\nhttps://laportadefusta.com/wp-content/uploads/2018/11/sortida-blanca.jpg 960 960 La Porta de Fusta http://laportadefusta.com/wp-content/uploads/2016/11/logo-bicolor-ALTARES-1030x1030.png La Porta de Fusta2018-11-05 10:35:072018-12-06 19:10:49Primera sortida teatral de la temporada!\nNous tallers puntuals Cinefòrum sobre Custodia Compartida


La Guia dels criteris de classificació de la fusta en peu de Catalunya l post de Elisabeth Fernández – Llibres gencat\n14 octubre 2016 14 octubre 2016 LLIBRESGENCATDeixa un comentari\nEduard Correal, Dr. Enginyer de Forests de l’INCAFUST presenta un article dedicat a la classificació dels peus de la fusta segons la seva qualitat per millorar els resultats silvícoles i el futur rendiment dels aprofitaments. La fusta en peu es ven sense classificar, directament al rematant, que és la persona que estima un preu conjunt per a tots els arbres segons criteris propis. La manca d’informació certa sobre la qualitat d’un lot empeny el comprador a oferir un preu d’acord amb la qualitat més baixa.\nEl Centre de la Propietat Forestal va establir quatre Aules de Transferència en el marc del projecte Life+Demorgest 2013-2017 per a pi roig, pi blanc, pinassa i roure, repartides arreu de Catalunya, com a eina de suport a la tasca de demostració i transferència.\nUn cop engegades les formacions a les Aules de Transferència, es va detectar un gran desconeixement general sobre quins són els criteris a considerar per determinar la qualitat d’un arbre en peu. A les primeres pàgines de la revista es presenta la Guia dels criteris de classificació de la fusta en peu de Catalunya, estudi que sorgeix amb la necessitat de proporcionar a tècnics i silvicultors eines perquè puguin valorar quina és la destinació industrial òptima d’un arbre o una massa forestal.\nDe la mà de l’arquitecte Oriol Roselló coneixerem la problemàtica amb què es troba l’arquitecte actual a l’hora d’utilitzar fusta local i quines són les possibles estratègies per tal d’incrementar-ne el seu ús.\nRevista silvicultura número 74\nCentre de la Propietat Forestal, silvicultura


Daniel Monzón rep el premi Novembre Negre 2015\nEl regidor de Joventut, Guillermo Sampedro, va entregar el guardó al director al Casal Jove de Port de Sagunt\nEl festival “Novembre Negre 2015” va començar el passat dia 6 amb el lliurament del premi que porta el mateix nom a Daniel Monzón, director de cinema de conegudes pel·lícules com a “Celda 211” o “El niño”. Monzón ha aprofitat la seua visita al Casal Jove de Port de Sagunt per a xarrar amb el públic i explicar anècdotes relacionades amb les seues pel·lícules. El guardó va ser lliurat pel delegat de Joventut de l'Ajuntament de Sagunt Guillermo Sampedro.\nD’aquesta manera continuen les activitats relacionades amb el génere negre que es desenvoluparan durant tot el mes de novembre. Pel que fa al cinema, d’entre les nombroses peces que es podran visualitzar, destaquen, un cicle dedicat al gran director Sidney Lumet, un recordatori a mort entre les flors, que compleix 25 anys, i una festa en homenatge a Pulp Fiction en el seu 20+1 aniversari.\nTota la informació detallada es troba en la pàgina web www.novembrenegre.es.


Dracs entre nosaltres\nEnviat per enricbadosa el Dc, 04/05/2011 - 00:21\nllangardaix 1 copia.jpg\nllangardaix 4 copia.jpg\nEl passat dissabte vaig tenir una sorpresa, una molt agradable sorpresa. Fa molts anys, uns 25 anys, quan pujava pel rial del Remei, quan arribava a la part on s'enfonsa el camí, sentia i veia com corrien els enormes llangardaixos verds espantats pel meu pas. Imatge que quasi s'esborra de la meva memòria. Doncs bé el dissabte passejant per Can Jalpí vaig retrobar aquesta espècie, que per desgràcia s'ha enrarit molt els últims anys. Això demostra que tot i les dificultats que li posem; carreteres, abandó del camp, reforestació del seu hàbitat, freqüentació humana, gossos no lligats... resisteix entre nosaltres, procurem que això continui sent així.\nEl llangardaix verd o ocel·lat (Timon lepidus) és el saure més gran d'Europa, els adults arriben a ser molt grans (70 cm, cua inclosa) i són d'un color verd intens amb taques blaves als flancs. Els mascles són més grans que les femelles i tenen el cap, les extremitats i la cua més grosses.\nEs tracta d'una espècie pròpia del sud-est d'Europa, associada a ecosistemes mediterranis. La trobem distribuïda a la Península Ibèrica, sud de França, nord-oest d'Itàlia i el nord-oest d'Àfrica. A la Península Ibèrica només és absent al nord de Galícia, al vessant nord de la Cornisa Cantàbrica, al País Basc i al nord de Navarra. A Catalunya es distribueix per tot arreu excepte les zones de més altitud dels Pirineus, podent-la trobar des del nivell del mar fins als 2.200 m.\nÉs una espècie diürna que insola per mantenir la temperatura corporal. Es manté inactiva durant els mesos d'hivern i incrementen l'activitat a mesura que va augmentant la temperatura. Quan arriba la primavera els mascles es mostren territorials i agressius.\nÉs un caçador diürn que viu en les brolles, prats i rocams interiors. Els joves són insectívors, però els adults s'alimenten d'altres rèptils, com petites sargantanes, ocells i mamífers petits com musaranyes i ratolins.\nCom a curiositat el llangardaix ocel·lat forma part de la cuina extremenya (Pep els d'aquí ni els toquis, en tenim poquíssims). A Extremadura es prepara "el lagarto con tomate", un plat fet amb filets de llangardaix fregits i posteriorment guisats amb tomaquet i ceba a foc lent.\nA partir d'ara quan expliqueu la llegenda de Sant Jordi als vostres fills, expliqueu-los-hi que nosaltres tenim el nostre drac particular, però real.


Participant i cercant recursos – Quin pati volem?\nParticipant i cercant recursos\n15 de Novembre de 2016 15 de Novembre de 2016 Quin Pati VolemGaleria\nDilluns 7 de novembre es varen publicar les bases del concurs i de seguida ens vàrem posar en marxa per a poder fer partícip el nostre centre. Es podien lliurar dos cartells, així que un el vàrem realitzar disminuint tots els dibuixos dels infants d’infantil, i l’altre es va triar d’entre tots els participants de primària. Donat el temps de marge la participació va ser tot un èxit. Ara només cal esperar, i una mica de sort!\nCONCURS CARTELL SANT SEBASTIÀ 2017\nAhir es varen publicar les bases per al concurs del cartell de Sant Sebastià i ens agradaria participar-hi com a escola.\nEs poden presentar dos cartells, així que un el realitzarà infantil i l’altre es triarà d’entre tots els participants de primària.\nCada mestre triarà si el vol treballar a classe o que es realitzi a casa. Els cartells es lliuraran als tutors (els podreu anar deixant dins la capsa que trobareu a la sala de mestres).\nEs poden lliurar cartells fins dijous 10 de novembre a les 13:30.\n«La tècnica de les obres a presentar és lliure però s’ha d’adaptar als mitjans d’impressió. Per aquest motiu no s’admeten tintes metal·litzades ni fluorescents, ni tampoc relleus o volums aferrats o enganxats. Els cartells s’han de presentar impresos en format DIN A3.\nLes obres o cartells concursants hauran de ser originals i inèdits. Si s’hi utilitzen imatges de persones, béns, logotips i d’altres tipus d’imatges a l’obra concursant s’haurà de comptar amb les autoritzacions i/o permisos escaients, tant per al seu ús com per a la seva reproducció i la seva difusió».\nEl lema és PATI ENDIMONIAT (fent referència als correfocs de l’escola) però al cartell només ha de figurar el text SANT SEBASTIÀ 2017 (han d’escriure el nom a llapis a darrera).\nLa comissió de pati triarà el cartell que representarà a primària i, donat el cas, el premi aniria destinat al projecte:\nEntrada anteriorPrimera fase: presa de consciència.\nSegüent entradaNecessitam una bústia!