Entre plantacions de te a Nuwara Eliya – Xanet Xanet .Com\nEl poble està situat a 1.869 metres sobre el nivell del mar, i al seu costat hi ha el mont Pidurutalagala, el més alt del país amb 2.534 metres. Rodejat de muntanyes i un llac, és una ciutat amb molt de turisme estranger i local, ja que els esrilanquesos aprofiten el clima moderat per passar-hi els caps de setmana i sortir de la calor i la xafogor d’altres parts del país. Si no fos perquè és la zona productora de te més important de Sri Lanka, i això es confirma alçant la vista i gaudint del paisatge, ens hauríem cregut que estàvem a Puigcerdà, amb el llac, les botigues de roba d’hivern, la temperatura més freda, però amb el clima d’Olot, que ens ha plogut cada tarda.\nPels voltants de Nuwara Eliya\nEl centre del poble és on hi ha la parada d’autobús, que deixa l’ambient molt carregat i fa que sigui difícil respirar, on hi ha també tots els restaurants i botigues i paradetes, també hi ha el mercat i el supermercat.\nQue fer a Nuwara Eliya?\nPujar al Single Tree Hill\nA 4 km del centre de la ciutat hi ha un mirador anomenat Single Tree Hill, des d’on poder gaudir d’una panoràmica de la ciutat i de les muntanyes del voltant magnífica. És una caminadeta entretinguda i bonica quan s’agafa el desviament cap a la dreta des de la carretera principal, ja que vas pujant entre els camps de te i alguna caseta rural.\nVistes des del Single Tree Hill\nPassejar pel Gregory’s Lake\nLa zona del llac és molt relaxada, on la gent camina, juga, fa un pícnic o descansa. Hi ha un camí que voreja tot el llac donant la volta. El lloc no està malament, però nosaltres vam decidir no entrar-hi, ja que l’entrada costa 200r pels estrangers i no ens va entusiasmar tant com per pagar l’entrada. Ens hi vam acostar per l’altra banda d’on hi ha la taquilla, i vam passar per sota d’una valla, però al cap de poc vam tornar endarrere i vam sortir, estava brut i el cel amenaçava tempesta.\nLlac amb patito inclòs\nPer la zona centre del poble encara es poden veure alguns edificis colonials com la preciosa i ben conservada i cuidada Post Office. Passejar pel carrer principal que et farà venir sobretot gana i visitar el mercat, que sempre és un lloc molt autèntic.\nPujar al pic Pidurutalagala\nÉs el pic més alt del país. Antigament era una zona militaritzada però ara en acabar-se la guerra civil, s’ha obert al turisme perquè pugui pujar a dalt on hi ha un mirador. Per pujar-hi hi ha una carretera que passa per la selva, on diuen que hi ha tigres i guepards, motiu pel qual no ens van deixar pujar amb el tuk tuk, és obligatori pujar-hi amb jeep o mini bus. Vam decidir no fer-ho, era amb en Chilly o res.\nVisitar alguna plantació de te\nEvidentment per a la zona hi ha diverses plantacions i fàbriques per a visitar i veure el procés d’obtenció del te. La més propera a la ciutat de Nuwara Eliya és la Pedro’s Tea, on s’ha de pagar 200r per fer la visita. Nosaltres vam decidir anar a la Mackwoods Labookellie Tea Factory, situada a 11km de la ciutat direcció Kandy, just al costat del mirador de la Ramboda Waterfall. En aquesta et fan una visita gratuïta a les instal·lacions on t’expliquen el procés de producció del te, des que el recullen fins que l’empaqueten. La visita dura menys de 30 minuts i al final et conviden a un te. Si vols, pots comprar el seu te allà mateix, però és força més car que en altres botigues; sort que l’havíem comprat al mercat de Kandy! En sortir de la visita vam anar a caminar pels camps de te d’aquesta casa, on vam poder gaudir en pau i tranquil·litat del paisatge, on vam passar en mig d’una escola rural i un poblet ple d’horts, i on vam saludar a molts locals amb un gran somriure a la cara. Recomanem demanar per anar a caminar per les plantacions, ells no ho ofereixen però si preguntes t’indiquen el camí sense cap problema.\nVistes des de la fàbirca\nAnar a les cascades Lovers Leap Falls\nA uns 5km del centre de la ciutat hi ha aquestes cascades. Nosaltres no hi vam poder anar per culpa del temps, cada tarda va ploure i no vam poder visitar-la. Creiem que ha de ser una bona caminadeta per estirar les cames per la zona.\nVa ser l’etapa número quatre que vam fer amb en Chilly per Sri Lanka, per una carretera plena de corbes i en pujada, on les vistes a les muntanyes i camps de te van començar a ser els protagonistes. Vam trigar unes cinc hores per fer 76km, amb parades per dinar i fer fotografies incloses. A més a més, en alguns trams en Chilly anava a 20km/h, i per casualitat, XD. Al nostre post de “Diari de viatge amb Tuk Tuk” trobaràs detalladament les nostres experiències a les carreteres de Sri Lanka, etapa per etapa.\nNuwara Eliya ha estat un dels llocs de tot el viatge on ens ha costat més trobar una habitació econòmica, sense passar del nostre límit de 10 euros la nit. A més a més, veníem de Kandy, on a causa del trànsit no vam tenir ganes de buscar un allotjament més econòmic i vam augmentar el nostre pressupost límit en 2,5 euros!!!!\nFinalment, després de preguntar a no recordem quantes guesthouse, ens vam allotjar al Glanfall Hotel, un lloc de més nivell on ens van arreglar el preu. Habitació doble (en realitat creiem que era individual per algú que paga més, però per als que paguen poc és doble) amb lavabo privat, molt net, aigua calenta (es necessita), pàrquing i wifi que funciona per 2.000r la nit.\nLa zona per menjar econòmic és al carrer principal, on a banda i banda hi ha restaurants amb preus econòmics. Nosaltres ens vam moure bàsicament pels locals que es troben just al costat de la parada d’autobusos, el Sri Ambaal i el Thaj Hotel and Bake House. Preus molt econòmics i menjar de Sri Lanka molt correcte.\nAllotjament: Habitació doble amb lavabo privat, aigua calenta i wifi per 2000r.\nMenjar: Plain Tea 20r; Paper Dosa 120r; rice and curry vegetable 200r.\nEtiquetat Com arribar a Nuwara eliya, Mackwoods Labookellie Tea Factory, Mont Pidurutalagala, Nuwara Eliya, On dormir, On menjar, Passejar pel Gregory's Lake, Plantacions de te a Nuwara Eliya, Pujar al Single Tree Hill, Sri Lanka, Sri Lanka amb tuk tuk, Terres altes de Sri Lanka\nPrevious postKandy i el temple de la dent de Buda\nNext postHaputale i les plantacions d’en Lipton\n5 thoughts on “Entre plantacions de te a Nuwara Eliya”


Prop de 425 xiquets participen a l'Illa Campus de Vinaròs - La Calamanda\nInici Express\tProp de 425 xiquets participen a l’Illa Campus de Vinaròs\nProp de 425 xiquets participen a l’Illa Campus de Vinaròs\nper Alicia Coscollano Masip 25/07/2019\nL’Illa Campus ha tornat a ser un èxit de participació amb prop de 425 xiquets inscrits durant les dues primeres quinzenes de juliol. Els petits gaudeixen d’una gran varietat d’activitats com robòtica, dibuix, jocs aquàtics o fins i tot sortides a diferents punts de la localitat, per tal que passen un estiu divertit i ple d’oci.\nLa regidora d’Educació, Begoña López, ha fet una visita al col·legi de la Misericòrdia per veure de primera mà la programació que ofereixen els monitors professionals. En aquest sentit, ha destacat que «l’Illa Campus és un servei molt important per als veïns, on cada any són centenars els pares que continuen inscrivint els fills perquè xalen d’un vacances escolars actives, mentre continuen conciliant la vida laboral amb la familiar».\nD’altra banda, López anunciava que per a la propera edició es treballarà per facilitar el màxim possible les inscripcions i evitar alguns dels problemes que s’han registrat aquest any. La regidora ha insistit que L’Illa Campus és un servei que al llarg dels anys sempre ha anat evolucionant per adaptar-se a les necessitats de les famílies i ho continuarà fent per garantir la màxima qualitat.\nPer la seva banda, el president de Ofertas Costa Azahar i responsable de l’Illa Campus, Fito Sales, comentava s’ha transformat el col·legi de la Misericòrdia en un espai de diversió amb música, robòtica, cuina, jocs aquàtics i moltes més activitats perquè els xiquets es puguen divertir al mateix temps que aprenen valors.\nArranquen les Festes Majors de Sant Jordi en honor a Sant Jaume\nPeníscola acollirà un concurs nacional aquest octubre que reunirà més de 3000 ballarins\nBenicarló reivindica els drets de les persones amb...\nGran actuació del Grup de Danses Magdaleneres i...\nMarta Escudero, candidata a l’alcaldia per Compromís: “Quan...\nEl PSPV-PSOE de Alcalà de Xivert llevará las...\n‘Benicarló, Ciutat de Valors’ reivindica els drets de...\nSalvador Aguilella visita als alumnes del curs de...


La millor nutrició davant el desordre | Consumer\nLa millor nutrició davant el desordre\nNous estudis busquen solucions nutricionals per a les persones que treballen a torns o que viatgen sovint i canvien horaris\nImatge: Kai Hendry\nTreballar a la nit, dormir de dia, viatjar a altres països amb un horari diferent, tenir un bebè que es desperta cada poques hores… Les condicions de vida i treball afecten el ritme biològic de moltes persones, que veuen com es modifiquen els temps naturals per als processos més bàsics, com dormir, menjar o digerir els aliments. L’alteració del ritme biològic -també anomenat ritme circadiano- és una circumstància cada vegada més comuna. Per això, diversos investigadors intenten trobar la manera de sincronitzar la dieta amb les exigències, entre ells, el doctor en nutrició Jonathan D. Johnston, del departament de Salut i Ciències Mèdiques de la Universitat de Surrey (Regne Unit). En aquest article es mostren quins són les seves apreciacions, així com els avanços en el terreny de la cronobiología.\nEl treball per torns i el jet-lag: desafiaments moderns per a l’alimentació\nDes de la industrialització, l’ésser humà ha adquirit la capacitat de regular les circumstàncies ambientals i amb això alterar els patrons temporals de la conducta. Ja no depèn del sol, del dia i la nit, ni tan sols de les condicions atmosfèriques ni climàtiques per viure d’una determinada manera. Això ocasiona que les activitats laborals d’una gran part de la població no estiguin alineades amb el dia solar: es treballa fins a tarda, fins i tot de nit, perquè la falta de llum natural ja no és un problema.\nUna altra causa comuna de desalineació circadiana abrupta és el jet lag, viatjar a través de fusos horaris. Encara que aquesta experiència és un fenomen rar i transitori per a la majoria, afecta a un nombre important de persones, i en alguns casos, com per als membres d’una tripulació, pot ser un esdeveniment habitual. A més dels viatges, el terme s’utilitza també per descriure canvis bruscs de pautes de somni entre dies laborables i festius, i fins i tot l’alteració que es viu quan s’està criant a un bebè.\nEn aquestes situacions és molt freqüent prescindir de menjars principals, o fer-les a hores intempestivas, com a meitat de la nit (com si fos l’esmorzar de mig matí), si es treballa de nit; no desdejunar perquè se surt a les sis del matí del treball i, en arribar a casa, un es fica al llit sense passar per la cuina; aixecar-se a les dues de la tarda i prendre llavors l’equivalent al desdejuni, perquè no ve de gust recentment aixecat el menjar principal; berenar alguna cosa, i fer un sopar consistent per afrontar el nou dia de treball… de nit, etc.\nDavant aquest desordre alimentari (i horari), amb tan sol un menjar substancial al dia, és evident que la salut a curt, mitjà o llarg termini es ressentirà. Tampoc hi ha dubte dels problemes de salut associats a aquestes alteracions horàries. S’inclou un major risc de malalties cardiovasculars i metabòliques i també un augment de risc d’obesitat, ja que la ingesta total d’energia es distribueix malament i es realitzen menys menjars substancials, o la distància entre elles no és la necessària, ja que transcorre massa temps o molt poc.\nEn definitiva, la falta de ritme circadiano dificulta pautar una dieta que sigui compatible. En aquests casos, el nutricionista té un gran repte per dissenyar un plantejament dietètic més saludable i negociar amb la persona uns mínims.\nSincronitzar la dieta amb el ritme fisiològic\nLa recerca del doctor Johnston, publicada en Nutrition Research Reviews, assenyala que els ritmes circadianos milloren molts aspectes de la nostra biologia i, amb això, garanteixen que els processos fisiològics es produeixin al moment apropiat. La importància de controlar els temps radica en les fortes associacions que existeixen entre la interrupció circadiana, la morbiditat i el risc de sofrir una patologia. Dit d’una altra manera: mantenir el ritme circadiano està lligat amb el bon funcionament del metabolisme i una correcta nutrició. L’ordre proporciona salut. El desordre, problemes.\nLes conclusions científiques avancen que la relació entre el ritme circadiano i les vies metabòliques és recíproca. Els canvis desordenats i abruptes alteren els perfils de greix i sucre. No obstant això, si les variacions es produeixen de manera més gradual i si s’ajusten a un horari regulat dels menjars, l’adiposidad i el pes corporal no es veuen afectats.\nAixí, el repte científic està a descobrir la capacitat de l’alimentació no ordenada per sincronitzar els ritmes circadianos amb els teixits de l’organisme que s’encarreguen de processar els nutrients. Aquesta relació ja s’està estudiant amb animals i, si bé les conclusions són encoratjadores, encara queda treball per aconseguir traduir les dades biològiques bàsiques als éssers humans. El que es busca és determinar què dieta ajudarà a restaurar la sincronia circadiana i el correcte funcionament de l’organisme, assumint que el desordre és inevitable. Els condicionants dietètics, els aliments i els nutrients concrets podrien proporcionar millores generalitzades en la salut.\nCanvi de torns, millor cada mes\nEn aquest context, un grup d’investigadors de l’Harvard Medical School de Boston va realitzar una proposta: fer torns mensuals i no setmanals. En general, es creu que la recuperació de pèrdua crònica de somni precisa més d’una nit, fins i tot més d’un cap de setmana. No obstant això, els estudis apunten al fet que els sistemes circadianos es resincronizan en retornar a l’ús horari en una mitjana d’una hora per dia que s’ha alterat. Admesa aquesta certesa, els científics encara analitzen com ha de ser la dieta necessària per recuperar la salut després de diversos anys d’interrupció circadiana i falta de somni. Per això, apunten a la necessitat de reduir la freqüència de torns, ja que si ben no hi ha gens definitiu, sí hi ha indicis que el treball a torns que canvien cada mes podria ser menys perjudicial que els torns que varien després d’uns quants dies. És important anotar, a més, que les persones amb ritmes trencats tendeixen a realitzar poc exercici, la qual cosa perjudica encara més el seu estat nutricional.


Dos anys de presó per al 'raper' lleidatà Pablo Hasél per enaltiment del terrorisme - Diari La Veu\nEscriba el número 522916\nDos anys de presó per al 'raper' lleidatà Pablo Hasél per enaltiment del terrorisme\nL'Audiència Nacional diu que les lletres de les seues cançons justifiquen i glorifiquen grups terroristes com ETA, els GRAPO o Terra Lliure i els seus membres\nEl raper Pablo Hasel després de declarar a l'Audiència Nacional el passat 10 de març.\nLes cançons investigades que han servit per condemnar Hasél per enaltiment del terrorisme contenen frases com "els GRAPO eren defensa pròpia davant de l'imperialisme i el seu crim" o "val la pena que exploti el cotxe de Patxi López".\nEl 'raper' també dispara contra la magistratura amb frases com: "penso en les bales que a nuques dels jutges nazis arribin". I referències directes a ETA: "El meu germà entra a la seu del PP cridant 'Gora ETA' ". En una de les seves cançons, Hasél també afirma que "serà un honor em diguin terrorista".\nSegons el tribunal, les lletres no es poden emparar en la llibertat d'expressió, ja que exalcen grups terroristes i insten a assassinar determinats polítics o dirigents econòmics.\nEn sortir del judici, el passat 10 de març, Hasél ja es va mostrar convençut que l'Audiència Nacional el condemnaria a dos anys de presó per "no veure com a terroristes" alguns personatges comunistes presos o condemnats per lluita armada. Hasél va admetre ser l'autor de les cançons, va defensar "la llibertat d'expressió" i va considerar que "ningú" li ha d'imposar a qui ha de "respectar".\n"Les meves idees són les meves idees. Sóc comunista. Jo he parlat de lluita armada igual que ho van fer el Che i Marx i no per això prohibeixen els seus llibres", va subratllar el 'raper'. A més, considera que "part de l'acusació és falsa", perquè se l'acusa de defensar Al-Qaeda quan no li dona suport perquè és "una organització anticomunista i que assassina molts innocents".\nEscriba el número 771332


Ajuntament de Borriana - El Centre Municipal de les Arts de Borriana llança la seua oferta d'activitats per a l'estiu\nBorriana realitza treballs de millora en les canalitzacions del Pont de la Mota\nEl Centre Municipal de les Arts de Borriana llança la seua oferta d'activitats per a l'estiu\nMúsica, dansa i escola artística seran les tres activitats proposades per a l'alumnat\nEl Centre Municipal de les Arts (CMA) de Borriana obri les portes el proper 29 de juny amb un nou format estiuenc compost per tallers de música, dansa i arts plàstiques adaptats a les condicions sanitàries necessàries.\nEl regidor de Cultura de l'Ajuntament de Borriana, Vicent Granel, ha explicat que "el centre ha elaborat un pla de contingències amb mesures de protecció per a minimitzar el risc de contagi de la Covid-19. Les mesures se centren, fonamentalment, en mantindre la distància física i d'higiene".\nLa reducció de l'aforament en les aules, les entrades i eixides escalonades, la desinfecció i ventilació de les aules, l'establiment de circuits de deambulació i el control de temperatura a l'entrada, són algunes de les mesures principals que el centre municipal ha adoptat per donar cabuda a aquesta activitat.\nD'aquesta manera, la setmana musical es desenvoluparà al llarg de tot el mes de juliol, i per àrees instrumentals, perquè cada grup d'instruments quede diferenciat i puga realitzar les classes amb total seguretat i desinfecció. Al mateix temps, els tallers de dansa tindran una durada setmanal i s'alternaran les diferents disciplines de dansa contemporània, dansa clàssica, dansa espanyola o flamenca.\nAquesta tornada a les aules prèvia a setembre pretén oferir activitats presencials a una part del seu alumnat que està desitjant reprendre la pràctica artística en circumstàncies "normals", així com servir de tornada gradual i prèvia a l'inici de curs 2020-2021.\nIgual com la matrícula, els interessats podran inscriure a les activitats d'estiu i per al pròxim curs, a través del web del centre http://www.cmeviciana.es/, per evitar els desplaçaments.


19_Citacions setena fase - FGV\nFGVLa empresaTreballa amb NosaltresConvocatòriesmaig 2017: 12 borses d’ocupació temporal19_Citacions setena fase\nSe’n va a procedir novament a arreplegar documentació acreditativa de requisits i mèrits d’aspirants a la Borsa d’Ocupació Temporal de FGV núm. 6 Atenció al Client València que, en el seu dia, no es van incloure en la llista provisional al quedar fora del tall per punts que va determinar tal llista.\nUna vegada constituïda esta borsa d’ocupació amb el nombre màxim establit i, després d’haver contactat FGV amb la totalitat dels seus integrants, este número no permet atendre les necessitats de cobertura temporal per als que s’han creat, per això tal com s’arreplega en el punt núm. 10 de l’apartat de Convocatòries de la pàgina web de FGV per això se’n va a procedir a esta nova fase d’entrega/recollida de documentació.\nValència, Partida de Xirivelleta s/n, saló d’actes, parada de metro València Sud, Línies 1, 2 i 7.\nAlacant, Avd. La Vila Joiosa nº 2 (estació de La Marina).


Els desafortunats recanvis del bisbe de Vic - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls desafortunats recanvis del bisbe de Vic\nHa rellevat caputxins i franciscans a Manresa i Vic amb comunitats amb els seus fundadors acusats d'abusos sexuals\ngemma camps manresa 12.04.2017 | 00:03\nEl 2010, tres anys després d´arribar a Manresa, l´IVE es va presentar en una processó presidida pel bisbe arxiu/mireia arso\nEl 2010, tres anys després d´arribar a Manresa, l´IVE es va presentar en una processó presidida pel bisbe\nQuan va esclatar l'afer de les caputxines de Manresa, que es va acabar amb l'expulsió del convent per part del bisbe de Vic de la Fundació Sociosanitària de Manresa i de qualsevol persona aliena a la comunitat, les quatre germanes que hi queden, totes elles ja molt grans, van advertir-lo que no volien que els fiqués a casa monges de fora. No era per cap qüestió racista ni elitista sinó, senzillament, per un tema de tarannà. Els precedents que hi ha al bisbat de relleus de comunitats que han marxat o s'han extingit amb les que hi ha portat el bisbe en podrien guardar l'explicació.\nA la capital del Bages, el 2007, fruit de l'adéu dels frares menors caputxins, es van instal·lar al convent de Valldaura dos religiosos de l'Institut del Verb Encarnat (IVE) per invitació expressa del bisbe de Vic, que en l'ofici que va servir de comiat dels frares després de la seva presència a Manresa des del 1582, va justificar l'arribada dels argentins dient que ho havia fet «forçat per la necessitat de trobar altres ajuts fora de la diòcesi». A ningú no se li escapa que els darrers anys ha augmentat la presència a les parròquies de mossèns arribats de fora per suplir la manca de vocacions. El que no hauria de ser normal és portar-hi comunitats que estan sota sospita, com ha acabat passant.\nLa comunitat religiosa Institut del Verb Encarnat la va fundar a l'Argentina, l'any 1984, Carlos Miguel Buela. Quan es va saber que aterraria a Manresa hi va haver veus que ho van criticar. L'associació laica Església Plural va alertar de la seva vinculació, a Argentina, «amb l'extrema dreta i els militars que van portar a terme el cop militar dels anys 80». Per part seva, l'expert en sectes Pepe Rodríguez els va definir com «una secta catòlica integrista i fanàtica».\nCondemnat per l'Església\nEl desembre passat va transcendir que l'Església, per mitjà d'un comunicat de la Santa Seu, havia condemnat el fundador de l'IVE en considerar certes les acusacions que pesaven damunt d'ell feia temps, segons les quals havia abusat sexualment de seminaristes. En concret, va fixar que Buela «té absolutament prohibit tenir comunicació amb membres de l'IVE» i que «tampoc no pot fer declaracions ni aparèixer en públic, ni participar en cap activitat o trobada, sigui personalment, o per qualsevol altre mitjà de comunicació». Buela té una pàgina web amb vídeos, àudios i escrits.\nA Vic, el 2012, la marxa dels franciscans del convent de Sant Francesc al Remei després de 800 anys de presència a la capital osonenca va generar una situació molt semblant a la de Manresa. El bisbe -el convent va passar a mans del bisbat amb la marxa dels franciscans, igual que el dels caputxins a Manresa- hi va portar l'Institut Religiós Deixebles de Jesús de Sant Joan Baptista, una comunitat religiosa fundada a l'Argentina el 1986. El seu fundador, Rubén Agustín Rosa Torino, també ha estat acusat d'abusos sexuals. El 2016 va ser detingut i l'arquebisbat de Salta (Argentina) el va expulsar del sacerdoci després d'una investigació canònica. Els denunciants dels abusos, que s'haurien produït entre el 2009 i 2013, són un exnovici i una exmonja.\nRosa, però, no es l'únic membre d'aquesta comunitat religiosa acusat d'abusos sexuals. Una situació idèntica s'ha donat en el cas del sacerdot Nicolás Osvaldo Parma Vega, que es va unir a l'esmentat institut el 2000, i que ha estat acusat pel mateix exnovici i la mateixa exmonja que Rosa. En un cas i l'altre hi ha més testimonis.\nAcusat i acollit a Vic\nParma va ser acollit pel bisbe de Vic i, actualment, encara sembla que viuria a la capital osonenca, tot i que ho fa sense exercir. Quan hi va arribar, l'any 2013, es va fer càrrec de la parròquia de la Mare de Déu del Remei, entre d'altres. Ordenat sacerdot el 2007, va estudiar filosofia a la Universitat Catòlica de Salta, on va conèixer Rosa, i va ser l'encarregat de fundar a Europa, el 2012, el primer Institut Religiós Deixebles de Jesús de Sant Joan Baptista.\nA Vic també hi ha monges de l'esmentat institut (Germanes Deixebles de Jesús), que treballen a la Residència Episcopal, on viu el bisbe Romà. Una de les primeres monges que hi van arribar per fer aquesta tasca de servei, Gracia Ramia Damario, que en va marxar el 2015 perquè el que volia era servir a la gent i no al bisbe, i que ja no és monja, va explicar en una entrevista a El Tribuno els abusos que havia patit a la comunitat religiosa, a l'Argentina, on va ingressar als deu anys, i que, quan era a Vic, malgrat que tothom n'estava al corrent, ningú no havia fet res.\nLa petjada a Santpedor\nA banda del seu paper a l'hora de portar les dues comunitats esmentades a la seva diòcesi, el bisbe també n'ha tingut en l'àmbit educatiu. El 2011 va cedir la direcció pedagògica de les escoles diocesanes Llissach de Santpedor i la Gleva de Sant Hipòlit de Voltregà a la Fundació Educativa la Trama. Al cap de quatre anys, el 2015, en el cas del centre concertat de Santpedor, a mig curs, tal com va informar aquest diari, tretze alumnes de set famílies diferents en van marxar per anar a un altre centre, a Castellnou. Ensenyament va autoritzar el canvi «com a mesura extraordinària». La raó, si bé va costar treure'n l'entrellat, havia estat la discrepància de les famílies amb la direcció i la línia educativa de l'escola. L'actual director general de l'escola, Ferran Riera, i el santpedorenc Jordi Bosch, que va ser administrador de la Fundació Llissach del 2004 al 2014, però que actualment ja no hi té cap relació, formen part de Comunión y Liberación (CyL), que hi ha qui ha definit com un moviment ultracatòlic d'elit.\nLa rectoria de Santa Eugènia de Relat, a Avinyó, l'ocupen membres de la branca femenina de l'Institut del Verb Encarnat.


Cròtal - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Crotalus)\nAquest article tracta sobre la serp verinosa. Si cerqueu altres significats, vegeu «cròtal (desambiguació)».\nEl cròtal o serp de cascavell és un tipus de serp pertanyent al gènere Crotalus inclòs a la subfamília dels crotalins dins de la família dels vipèrids. Són serps verinoses i endèmiques del continent americà, des del sud-est del Canadà al nord de l'Argentina. Totes les espècies menys una, C. catalinensis , són fàcilment identificades pel seu característic cascavell a la punta de la cua. Cal no confondre aquest gènere amb la més petita espècie del gènere Sistrurus, que també té un cascavell, però no tan desenvolupat. S'han reconegut 29 espècies de serps de cascavell.\nrattlesnake bite (en)\nParacrotalus - Reuss, 1930\nSo del cascavell\nLa serp de cascavell és reconeguda com la serp més llarga i verinosa d'Amèrica del Nord. Algunes espècies poden assolir fins a 2,65 m de llarg i 4 kg de pes. Segons l'espècie concreta, tenen un cos més o menys compacte. El seu cap és més aviat pla i es distingeix clarament del coll. El centre del cos està envoltat d'escates que es col·loquen en 21-29 files. El color de fons d'aquesta família va de groguenc a verdós, vermellós a marró i fins i tot negre. Una filera de taques fosques de forma romboèdrica passa per l'esquena i els laterals.\nNormalment viuen en boscos sorrencs i en zones costaneres. La seva pell amb cercles grocs marcada al centre per taques negres amb forma de diamant fa que aquest tipus de rèptil sigui el més vistós d'Amèrica del Nord. El cap és segons la subespècie generalment unicolor encara que porta una banda més fosca des de la templa fins a la boca. La cua sol tenir anells alternants més clars i més foscos. Per sota, el color de la serp sol ser més clar i clapejat.\nEl cascavell el formen uns estoigs cornis de l'extrem de la cua que en cas de perill els permeten emetre un so d'avís per tal de protegir la serp del risc de ser trepitjada pels grans mamífers. Amb cada muda de pell s'afegeix un cèrcol més a aquest cascavell, la qual cosa permet estimar l'edat dels exemplars més joves. Tanmateix amb els anys i depenent de la duresa de l'entorn, els cèrcols més vells tendeixen a caure i rarament es troben exemplars amb més de 7 o 8.\nEls cròtals són animals molt temperamentals, el caràcter pot variar molt amb els individus. Sovint són fàcilment excitables però fins i tot els exemplars aparentment tranquils poden atacar bruscament sense previ avís, per això s'aconsella màxima precaució. Només ataquen per defensar-se. En situacions de perill aquestes serps se solen enrotllar i posar el coll en forma de "S" per poder atacar més veloçment. Amb la seva cua emeten un so d'avís. Aquesta serp no està en perill d'extinció, però la matança indiscriminada i la pèrdua del seu hàbitat poden fer decréixer el seu nombre fins a l'estat de perill d'extinció.\nEl verí d'aquests animals és molt fort. Destrueix els glòbuls vermells de la sang i fa penetrables els vasos sanguinis. Així afecta el teixit corporal i a la circulació. Les seves picades són tremendament doloroses i poden ser fatals per a un humà. Per sort, existeix un antiverí, que actua amb eficàcia, evitant en la majoria dels casos la mort de l'afectat. La majoria de les picades ocorren quan s'intenten caçar o matar aquestes serps. Aquestes poden mossegar en una zona la longitud de la qual és un terç de la del seu cos.\nC. adamanteus (Palisot de Beauvois, 1799), sud-est dels Estats Units\nC. aquilus (Klauber, 1952), altiplans de Mèxic central\nC. atrox (Baird & Girard, 1853), sud-oest dels Estats Units i nord de Mèxic\nC. basiliscus (Cope, 1864), Mèxic occidental\nC. catalinensis (Cliff, 1954), Mèxic, Isla Catalana\nC. cerastes (Hallowell, 1854), sud-oest dels Estats Units\nC. durissus (Linnaeus, 1758), de Mèxic al nord de l'Argentina\nC. enyo (Cope, 1861), oest de Mèxic\nC. horridus (Linnaeus, 1758), est dels Estats Units\nC. intermedius (Troschel, 1865), Mèxic\nC. lannomi (Tanner, 1966), oest de Mèxic\nC. lepidus (Kennicott, 1861), sud-oest dels Estats Units i nord de Mèxic Central\nC. mitchellii (Cope, 1861), sud-oest dels Estats Units i Baixa Califòrnia, Mèxic\nC. molossus (Baird & Girard, 1853), sud-oest dels Estats Units i Mèxic\nC. oreganus (Holbrook, 1840)\nC. polystictus (Cope, 1865), centre de Mèxic\nC. pricei (Van Denburgh, 1895), sud-oest dels Estats Units i nord de Mèxic\nC. pusillus (Klauber, 1952), Mèxic oest-central\nC. ruber (Copera, 1892)\nC. scutulatus (Kennicott, 1861), sud-oest dels Estats Units i Mèxic\nC. simus (Latreille, 1801), Mèxic, Amèrica\nC. stejnegeri (Dunn, 1919), oest de Mèxic\nC. tigris (KennicottinBaird, 1859), sud-oest dels Estats Units i nord-oest de Mèxic\nC. tortugensis (Van Denburgh & Slevin, 1921), Illa Tortuga, Mèxic\nC. totonacus (Gloyd & Kauffeld, 1940), Mèxic\nC. transversus (Taylor, 1944), centre de Mèxic\nC. triseriatus (Wagler, 1830), centre de Mèxic\nC. viridis (Rafinesque, 1818), sud-oest del Canadà, oest dels Estats Units i nord de Mèxic\nC. willardi (Meek, 1905), muntanyes del sud-oest dels Estats Units i nord-oest de Mèxic\n↑ «cròtal». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.\nAird, S.D., et al. 1985. Rattlesnake presynaptic neurotoxins: primary structures and evolutionary origin of the acidic subunit. Biochemistry 24: 7054-7058\nSectioned rattle illustration Arxivat 2011-10-02 a Wayback Machine.\nCrotalus ruber Arxivat 2011-08-24 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Cròtal&oldid=27816203»\nDarrera modificació: 20 jul 2021 a les 09:34\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 jul 2021 a les 09:34.


Els secrets de l’església de Sant Iscle - Cerdanyola al dia\nRedacció19 de març de 20182min0\nEl Museu de Ca n’Oliver ofereix la possibilitat de conèixer ‘Els secrets de l’església de Sant Iscle’ amb una visita il·lustrada a les excavacions que es van fer l’any 1995. La visita tindrà lloc aquest diumenge (11.30 hores) i pretén commemorar el mil·lenari de la primera cita documental del temple.\nLa visita il·lustrada anirà a càrrec d’alguns dels arqueòlegs que van participar en la campanya de 1995. Les persones participants podran veure fotografies de l’excavació i descobrir on podria haver estat l’església pre-romànica del segle X, un cementiri infantil, tombes de diferents èpoques, un possible campanar romànic, rituals funeraris pagans i altres aspectes de la vida dels habitants de la parròquia de les Feixes a l’edat mitjana.\nNO CAL INSCRIPCIÓ I ÉS GRATUÏTA\nL’activitat està vincula a l’exposició temporal ‘Ossos. Un viatge a l’època medieval de la mà de l’antropologia física’, que acull el Museu de Ca n’Oliver fins al 15 d’abril. És gratuïta, no cal inscripció i està recomanada per a persones majors de 10 anys.\nA més, com cada tercer diumenge de mes, l’església de Sant Iscle i Santa Victòria de les Feixes estarà oberta al públic de 10 a 14 hores. – Redacció\npreviousCarlos Cordón, candidat del PSC a l'alcaldia\nnextSis candidatures opten al 10è Premi Solidari Josep Rosell


Fàbrica de paquets i accessoris - Fabricants i proveïdors de paquets i accessoris de la Xina\nSom capaços d’oferir un servei de finestreta única als nostres clients. Els accessoris i el paquet són dos factors importants per fer els productes més destacats i atractius. Es podria subministrar l'opció de paquets múltiples i accessoris. Diferents embalatges i accessoris donen als articles un aspecte diferent. Especialment per a embalatges i accessoris especials, distingeix la vostra marca. Excepte els accessoris existents, també s’accepten accessoris personalitzats. Alguna vegada heu desconcertat quins embalatges i accessoris s’haurien d’utilitzar? Poseu-vos en contacte amb nosaltres ara per obtenir suggeriments professionals.\naccessoris de cordó


Amb l’arribada de l’Internet of things (Internet de les coses), s’ha obert la porta a rebre atacs informàtics per molts objectes o dispositius diferents connectats a la xarxa de la vostra llar.\nEn l’actualitat, a la llar hem incorporat moltíssims dispositius connectats a Internet que conviuen amb nosaltres i que ens fan més amables algunes tasques. Però sovint cal que ens preguntem si prenem totes les mesures de ciberseguretat bàsiques i necessàries. És l’anomenat ecosistema d’Internet de les Coses domèstic.\nSegurament, en un primer moment, pensem en el portàtil o l’equip de sobretaula, però també ho són el televisor, la consola de vídeojocs, alguns assistents domèstics, càmeres de vigilància de nadons, alarmes domèstiques o dispositius amb els quals ens guarnim (rellotges intel·ligents, dispositius mèdics portàtils, polseres esportives, ulleres i, fins i tot, roba intel·ligent).\nSens dubte, tots han arribat per millorar la nostra forma de vida i treball, però cal estar atent: qualsevol cosa connectada a Internet pot ser vulnerable als atacs. Per això cal prendre algunes mesures que ajuden a protegir-nos a la llar: amb els anomenat wearables, amb els IoT i les Smart TV\nDona permís al mínim d’informació imprescindible perquè el dispositiu funcioni. Ni més ni menys.\nEleva al màxim el nivell de seguretat que el dispositiu ofereixi (per exemple, accés amb empremta dactilar).\nCanvia de contrasenyes sovint a les apps.\nEstigues atent a possibles casos de phishing que podrien afectar aquests accessoris: no cliquis a enllaços de correus electrònics que provenen de fonts no fiables.\nDescarrega sempre l’última versió de les apps que usis\nLa internet de les coses (2.0)\nAssegura la xarxa de casa. Fes servir la màxima configuració de seguretat de l’encaminador (router) i fes aquests dos canvis:\ncanvia la contrasenya de l’usuari administrador que duu per defecte per una de llarga i complicada\nsubstitueix el nom estàndard de la xarxa wifi establert pel proveïdor (SSID) per un de propi i que, fins i tot, pots ocultar.\nCom posar ratlla a les Smart TV\nEstableix una contrasenya d’administració; no comparteixis contrasenyes ni informació d’inici de sessió als comptes mestres del televisor.\nCrea comptes secundaris per als diferents perfils d’usuari diferenciats (per criteri d’edat, per exemple) que hagin de fer ús de l’aplicació del televisor.\nConfigura l’identificació de dos factors en aplicacions o serveis quan sigui possible.\nDesactiva la funció ACR (Reconeixement Automàtic de Contingut). Algunes marques de televisors tenen diverses polítiques de privadesa i acords d’usuari que cal contemplar.\nEvita d’introduir i emmagatzemar informació personal i per fer pagaments al televisor.\nMantingues-lo actualitzat amb les darreres actualitzacions de seguretat.\nArticle extret de Ciberseguretat.gencat.cat . Podeu llegir més articles aquí


Adreça: Ctra. Banyoles - Figueres\nNúm. Registre / Catàleg: 3524-I\nGran masia coberta a dos aigües, situada prop del Monestir de Crespià, al costat de la carretera que va de Banyoles a Figueres. L'edifici presenta una planta quadrangular romboïdal (lleugerament). Té per damunt de la planta baixa, dos plantes i golfes. Presenta una distribució d'obertures molt ordenada, gairebé simètrica a la façana principal que s'orienta al sud, perpendicular a l'eix del carener.\nDestaca l'impressionant enjardinament que envolta la casa, format per una alta muralla coberta d'heures i amples espais enjardinats a l'interior. També és notable l'acabat de les façanes, formant un esgrafiat imitant carreus escairats guarnits interiorment amb motius geomètrics. A l'interior presenta magnífiques i espaioses sales arranjades amb gust exquisit. Gran masia coberta a dos aigües, situada prop del Monestir de Crespià, al costat de la carretera que va de Banyoles a Figueres. L'edifici presenta una planta quadrangular romboïdal (lleugerament). Té per damunt de la planta baixa, dos plantes i golfes. Presenta una distribució d'obertures molt ordenada, gairebé simètrica a la façana principal que s'orienta al sud, perpendicular a l'eix del carener.\nDestaca l'impressionant enjardinament que envolta la casa, format per una alta muralla coberta d'heures i amples espais enjardinats a l'interior. També és notable l'acabat de les façanes, forma...\nAquest casal ja ve noticiat l'any 1289 amb el nom de Can Pifarrer. Els Ordis procedien d'Usall i el primer documentat d'aquest cognom és Guillem Ordis, de Cutsac (1260-1328). Can Pifarrer fou incorporat al patrimoni Ordis el segle XVIII per entroncament matrimonial, traslladant-se a Crespià. D'ençà Ca n'Ordis ha vingut passant per línia masculina directa fins arribar al propietari Pere Ordis i Llach, casat amb n'Antoñita Dalmau, que exploten directament la finca.


Reparen les pilones de la pujada del Rei Martí del Barri Vell - Empordà\nReparen les pilones de la pujada del Rei Martí del Barri Vell\nddg 30.04.2019 | 06:30\nReparen les pilones de la pujada del Rei Martí del Barri Vell L'Empordá\nL'Ajuntament de Girona ha començat a reparar les pilones d'accés al Barri Vell per la pujada del Rei Martí. La reparació de les pilones del nucli antic és una reivindicació de l'associació de veïns del barri. Aquestes obres suposen el tall de circulació de vehicles a la zona durant diversos matins. En concret, ahir, avui i el dia 2 de maig, no es permetrà el pas de vehicles de les vuit del matí a les 14.30 hores. Els veïns poden accedir als seus habitatges pel carrer de Sacsimort i carrer de Francesc Samsó. Els vehicles de més de 3.500 kg hauran d'accedir-hi per la pujada de Sant Feliu.\nÉs només un dels talls de circulació al Barri Vell d'aquesta setmana, però n'hi ha tres més de previstos en altres tres indrets. A la pujada de la Mercè, avui i el 3 de maig, estarà prohibit passar per la zona en diferents hores pel tall que es farà a causa del desmuntatge d'una bastida. Avui també hi haurà la prohibió de circular per la rambla de la Llibertat per unes obres de les onze del matí a les cinc de la tarda. Finalment, el dijous 2 de maig es tallarà el carrer Ciutadans de les dues de la tarda a les vuit del vespre. El motiu del tall són unes obres. La circulació de vehicles es desviarà per la rambla de la Llibertat. Es garantirà l'accés als guals.


Front entre Esquerra Republicana i Comuns per la creació d'una taula de participació sobre el projecte Cosme Toda de l’ Hospitalet - Llobregat Digital\nFront entre Esquerra Republicana i Comuns per la creació d'una taula de participació sobre el projecte Cosme Toda de l’ Hospitalet\nDimecres, 26 de maig de 2021 a les 15:00h\nEl projecte està molt qüestionat pels veïns i veïnes de la zona. | Foto Stop massificació L'H Cosme\nEn una moció conjunta en aquest Ple de maig, els republicans i els comuns posen en valor “l'alt valor patrimonial del conjunt industrial de l'antiga fàbrica de la Cosme Toda, afectat per un pla urbanístic que presenta dubtes i algunes errades.”\nEls grups municipals d'Esquerra Republicana i L'H EnComúPodem han impulsat una moció conjunta per al Ple d'aquest mes de maig reclamant la creació d'una taula de participació i treball entorn al projecte urbanístic projectat a l'antic complex industrial de la Cosme Toda.\nAquesta zona, que inclou les restes de les fàbriques de Ceràmiques Llopis, Batllori i Cosme Toda, és una mostra de la importància industrial de la ciutat i representen importants elements del patrimoni històric i arquitectònic, i està afectada per un pla urbanístic aprovat al 2008, en plena bombolla, amb prop de 1.400 habitatges en menys de 6 hectàrees.\nRepublicans i comuns assenyalen alguns dubtes i errades al projecte, com denuncien plataformes veïnals, que van des de la conservació patrimonial de les restes fabrils a la compensació de zones verdes i la qualificació dels terrenys, o la manca d'hores de sol d'alguns dels habitatges per errors inclosos als plànols aprovats.\nPer això proposen un espai de participació, amb tècnics, arqueòlegs i grups veïnals, per tal d'analitzar, revisar i millorar el projecte, i disposar de la informació tècnica actualitzada.\nEl portaveu republicà i cap de l'oposició, Antoni Garcia, ha manifestat que “volem treballar aquestes preocupacions en positiu, amb la creació d'aquest espai de diàleg amb veïns i veïnes que ens permeti abordar el problema”, i ha afegit que “amb la Covid-19 s'ha fet evident les mancances de la nostra ciutat, sobretot en relació amb la densitat i la manca d'espai i de zones verdes”.\nEn aquest sentit, Garcia ha expressat que “cal que el govern municipal comenci a entendre que, més enllà del desenvolupament immobiliari, hem de posar en valor la conservació del patrimoni i la necessitat d'espai públic per la gent”.


Barraca | Gastrofilia 2.0\n« AQ Restaurant (Tarragona)\nCeviche 103 »\n13 thoughts on “Barraca”\ngener 19, 2014 at 8:54 pm\nQuina bona pinta!!!! Me l’apunto per a un dia de #solsolet a la Barceloneta!!! ^*__*^\ngener 19, 2014 at 9:16 pm\nJo en vaig sortir encantat! ja hi tinc ganes de tornar-hi\ngener 19, 2014 at 10:17 pm\nLa gent que conec hi ha anat, m’han donat bones referències i en la línia que tu comentes.\nVaig intentar reservar un dia a l’estiu i tenia que ser passades les 15h i jo si tardo tant a dinar, la meva agresivitat provocada per la gana, pot ser perillosa… ;).\nI ja no he tornat…. La Barceloneta cau lluny de la meva àrea d’nfluència de BCN als migdies i de vespres, sembla que l’arròs sigui menys adient.. Però algun dia acabaré anant suposo..\ngener 20, 2014 at 8:43 pm\nTenen plats per anar a sopar, però els arrossos són el plat estrella.\nJo vaig anar diumenge passat i el tenen bastant ple, així que millor planificar i reservar un parell de dies abans 😉\ngener 19, 2014 at 11:30 pm\nNosaltres també ho tenim pendent des de fa temps, des de que vam saber de la seva inauguració. Ara que ens ho recordes, no crec que passi molt de temps d’anar a visitar-ho!. A més, segurament ara és més fàcil que a l’estiu, com diu el Ricard, encara que està fent molt de soroll.\ngener 20, 2014 at 8:45 pm\nFareu be de anar-hi!\nCom li he comentat al Ricard, vaig anar diumenge passat i el tenien bastant ple. Però reservant un parell de dies abans no crec que hi hagi problema.\ngener 21, 2014 at 8:22 am\ngener 20, 2014 at 4:56 pm\nCoincideixo amb el 10 que li dónes al arrós que és el mateix que vaig poder tastar fa ja uns quants mesos. Però… no vas tenir problemes de soroll?? El dia que vam ser nosaltres, era realment elevat i crec que un fet important a tenir en compte.\ngener 20, 2014 at 8:54 pm\nPel tipus de local ja dona peu a tenir un ambient més “animat”, però tot i tenir (crec recordar) totes les taules ocupades, no vaig notar que hi hagues un soroll excesivament elevat que ho fes desagradable.\ngener 20, 2014 at 6:05 pm\nFa temps que escolto opinions positives de La barraca, així que algun dia haurem de fer una visita! Gràcies pel post!\ngener 20, 2014 at 9:00 pm\nSi jo també havia escoltar moltes de positives, tot i que també alguna de negativa. Però despres de la meva propia experiencia no podría pas deixar de recomanar-ho!\nGràcies a tu pel comentari 😉\nfebrer 17, 2014 at 1:32 pm\nFa tot una pinta genial, interesant article com sempre que publiques, salutacions.\nfebrer 17, 2014 at 7:13 pm\nVal molt la pena!!! tot bonisim!


Reflexions Joan A. Forès: 25/06/2017. Xavier Sala-i-Martin i Liz Castro. Què diu realment l’editorial de The New York Times sobre el referèndum d’independència de Catalunya? «Fixem-nos que el NYT no diu mai que el millor per Catalunya sigui que guanyi el no.». l’editorial diu que el millor que pot passar per Espanya són dues coses: (1) que hi hagi referèndum i (2) que guanyi el no. Sobre què és millor per Catalunya i què haurien de votar els catalans, el NYT no en parla, diguin què diguin els molts articles publicats a la premsa espanyola.\n25/06/2017. Xavier Sala-i-Martin i Liz Castro. Què diu realment l’editorial de The New York Times sobre el referèndum d’independència de Catalunya? «Fixem-nos que el NYT no diu mai que el millor per Catalunya sigui que guanyi el no.». l’editorial diu que el millor que pot passar per Espanya són dues coses: (1) que hi hagi referèndum i (2) que guanyi el no. Sobre què és millor per Catalunya i què haurien de votar els catalans, el NYT no en parla, diguin què diguin els molts articles publicats a la premsa espanyola.\nI va de semàntica!\nLlegiu-vos aquest apunt atentament perquè en Sala i Martin ha estat el primer a adonar-se que l'Editorial del NYT no ha estat correctament traduït ni en català ni en castellà per les espanyes.\nQuè diu realment l’editorial de The New York Times sobre el referèndum d’independència de Catalunya?\n«Fixem-nos que el NYT no diu mai que el millor per Catalunya sigui que guanyi el no.»\nFaçana de les oficines centrals del New York Times a Nova York.\nPer: Xavier Sala-i-Martin i Liz Castro\nL’editorial del New York Times parlava aquest dissabte del referèndum de Catalunya previst per l’1 d’octubre. El diari més important del món es posiciona a favor del referèndum. No d’un referèndum sinó d’aquest referèndum.\nA més, acusa el govern espanyol de maltractar fiscalment Catalunya (diu literalment, ‘malgrat que Catalunya contribueix gairebé una cinquena part del PIB espanyol, tan sols rep el 9,5% del pressupost nacional’) i el commina a ‘negociar de bona fe’ (suggerint entre línies que no negocia de bona fe) ‘en lloc de basar-se en interpretacions restrictives de la constitució per part del Tribunal Constitucional per castigar els esforços dels catalans per tenir una major autonomia’.\nLa frase que ha alçat la polèmica és l’última de l’editorial. En anglès diu: ‘The best outcome for Spain would be to permit the referendum, and for Catalan voters to reject independence.’\nLa traducció/interpretació que molts han fet d’aquesta frase és que el NYT recomana una cosa a Espanya i una a Catalunya: ‘el millor resultat per Espanya seria permetre el referèndum’ i ‘el millor pels votants catalans seria refusar la independència’.\nAquesta traducció que han fet immediatament mitjans i opinadors (amb l’excepció del diari El Món) té un petit problema: és equivocada!\nLa traducció correcta de la frase és: ‘El millor resultat per Espanya seria permetre el referèndum i que en aquest referèndum els catalans refusessin la independència’. La diferència és que el NYT diu que el ‘best outcome’ (millor resultat) per Espanya exigeix que passin dues coses: (1) que es voti i (2) que en aquest vot resulti el no. Veiem que el NYT no diu allò que és millor pels catalans ni tampoc recomana que votin que no. Això de ‘and for Catalan voters to reject Independence’, és la segona condició que caldria que passés perquè el resultat fos favorable a Espanya.\nEl problema de la primera traducció és que fa una traducció literal de la frase ‘and for Catalan voter’ com ‘i pels votants catalans’ i això és un error. Per què? Agafem literalment la primera frase ‘el millor per Espanya seria permetre el referèndum’. Té sentit que el NYT digui que el millor per Espanya és que hi hagi un referèndum i prou? Clarament permetre el referèndum i res més no seria pas el millor per Espanya si els catalans voten que sí a la independència! No tan sols no seria el millor per Espanya (segons el NYT) sinó que contradiu tot allò que diu la resta de l’editorial que recomana les decisions que hauria de prendre el govern d’Espanya per convèncer els catalans de la bondat de votar que no. Clarament, si el NYT estigués dient que ‘el millor per Espanya és que hi hagi referèndum’ i ‘el millor per Catalunya és que surti que no’, la part relacionada a Espanya seria una falsedat flagrant. La primera frase o condició necessita, aleshores, una segona condició que és ‘and for the Catalan voters to reject Independence’. És a dir: ‘que els votants catalans refusessin la independència’.\nPer tant, la traducció correcta és:\n‘El millor resultat per Espanya seria permetre el referèndum i que en aquest referèndum els catalans refusessin la independència.’\nFixem-nos que el NYT no diu mai que el millor per Catalunya sigui que guanyi el no. Que guanyi el no és una part del ‘best outcome for Spain’ (el millor per Espanya).\nSegurament, si ho demanessin al NYT, diria que el millor per Catalunya seria que sortís que no (com va dir en el cas d’Escòcia). Però això no és el que diu l’editorial d’aquest dissabte.\nInsistim: l’editorial diu que el millor que pot passar per Espanya són dues coses: (1) que hi hagi referèndum i (2) que guanyi el no. Sobre què és millor per Catalunya i què haurien de votar els catalans, el NYT no en parla, diguin què diguin els molts articles publicats a la premsa espanyola.\nVegem l'Editorial del NYT:\n[Aquest Editorial del NYT ha estat publicat originalment en castellà al bloc de Xavier Sala i Martin.]\nXavier Sala i Martin / Liz Castro\nPublicat per Joan A. Forès a 13:19


Les anàlisis de diaris de referència mundial sobre el referèndum català - VilaWeb\nDivendres 13.12.2013 10:33\nEls principals mitjans de comunicació internacionals es van fer ressò de l'anunci d'ahir al Palau de la Generalitat immediatament. En tots els articles es parla de la pregunta elegida per al referèndum sobre la independència i de la data de convocatòria, com també de la resposta negativa del govern espanyol. A banda aquesta informació estricta, alguns mitjans anglosaxons van més enllà i analitzen com s'ha arribat fins ací i què pot passar ara.\nVegeu, en contraposició: Reacció furibunda en els mitjans espanyols contra l'anunci de referèndum.\nEl prestigiós diari econòmic Financial Times, des de Londres, publica l'article 'Catalan leaders set date for vote on independence', on destaca això: 'La consulta catalana arribaria just dos mesos després del referèndum sobre la independència d'Escòcia, cosa que representaria una seqüència de vots que podria acabar redibuixant el mapa d'Europa i canviar el perfil de dos dels estats més antics. [...] El clam per una Escòcia i una Catalunya independents és escoltat en estats membres de la UE, com ara Bèlgica i Itàlia, on les regions més riques també juguen amb la idea de la secessió.'\nAlguns analistes avisen --continua l'anàlisi-- que hi ha incertesa si Artur Mas i els seus aliats en la consulta podran tirar-la endavant: 'Toparà amb desafiaments legals i polítics de Madrid. Alguns, fins i tot, alerten que la decisió d'optar per dues preguntes separades (fruit d'un compromís polític entre separatistes i nacionalistes més moderats) és poc probable que aporti un resultat ben definit.'\nUn altre prestigiós diari econòmic, el novaiorquès The Wall Street Journal, comenta que el govern de Mariano Rajoy tampoc no té un paper fàcil, d'ara endavant. Si bé 'amb la constitució és clar que només el govern espanyol pot convocar un referèndum', com explica el professor de dret constitucional de la Universitat de Navarra Simón Yarza, el periodista que signa l'article, Matt Moffett, recorda que 'deixar de banda els partidaris del referèndum implica riscs per a Rajoy: 'Hi ha un ampli suport català a la iniciativa', hi recorda el politòleg de la Universitat Autònoma de Barcelona Joan Botella, que preveu que el vot no s'arribarà a fer, però deixarà Espanya en una 'situació molt complicada'.\nI prossegueix l'article: 'Enquestes recents indiquen que quasi un 80% dels 7,5 milions de catalans són favorables al referèndum. [...] Alguns sondatges mostren una majoria més ajustada en favor de la independència i, per tant, la manera com es presenta la pregunta és important en la direcció del resultat.'\nEn la peça dedicada a l'anunci de la pregunta i la data del referèndum, la BBC inclou un bitllet d'anàlisi del corresponsal a Madrid, Tom Burridge. Segons el seu parer, tal com han quedat les coses, amb la convocatòria del referèndum català i la negativa de Madrid, el vot del 9 de novembre de 2014 's'hauria de descriure més acuradament com una consulta popular, perquè, d'acord amb la constitució espanyola, el resultat no seria vinculant legalment'.\nEn cas que una majoria votés sí a totes dues preguntes, una possibilitat que l'articulista no veu que aclareixin les darreres enquestes, 'no és gens clar què passaria després a Catalunya'. Per acabar, recorda que el govern català ja ha dit alguna vegada que, 'amb el suport popular, està preparat per a fer una declaració unilateral d'independència respecte d'Espanya, si s'han tancat totes les altres vies'.


Propostes del Cercle en relació a la internacionalització de les empreses catalanes\nEn aquest breu document es presenten diverses propostes del Cercle per al Coneixement de cara al repte que el procés d'internacionalització suposa per a l'economia i les empreses catalanes. De forma concreta, el Cercle endreça aquí les seves propostes per al Pla per la Internacionalització de l'Empresa Catalana 2005-2008 de la Generalitat de Catalunya.\nLa missió del Cercle per al Coneixement és situar Catalunya com una de les regions dominants en l’economia del coneixement, d’una manera que creï valor econòmic i social i ajudi a millorar la qualitat de les nostres vides. Com a organització independent, el nostre propòsit és el de crear un espai obert de coneixement i aprenentatge que actuï més enllà dels partits, les identitats, els territoris i les disciplines tradicionals.\nEl Cercle té un triple objectiu: desenvolupar estratègies que ajudin a Catalunya a realitzar el seu potencial en l’economia del coneixement tot canviant la seva cultura empresarial; impulsar projectes que exemplifiquin els beneficis socials concrets que treballs d’aquesta mena poden oferir a les societats actuals i futures; i difondre i compartir les nostres idees tant com sigui possible, a través de documents, llibres, seminaris, conferències i del nostre web.\nEl Consorci de Promoció Comercial de Catalunya (COPCA) és l’instrument del Govern de la Generalitat de Catalunya per promoure la internacionalització de l’empresa catalana i la seva adaptació a les noves pautes de l’economia mundial. El COPCA està format per la Generalitat de Catalunya, les Cambres de Comerç i Indústria catalanes, les principals associacions sectorials i d’exportadors, així com per entitats relacionades amb el món empresarial, financer i de la formació en l’àmbit del comerç exterior.\nCom a centre de serveis a la internacionalització de l'empresa catalana, el COPCA disposa d'equips d'experts especialitzats en la iniciació a l'exportació, en l’assessorament per mercats i en la consolidació de la internacionalització de l’empresa els quals estan ubicats arreu del món, tant a Catalunya com als 31 països on operen els 37 Centres de Promoció de Negocis que conformen la seva xarxa externa.\nEl suport a la internacionalització de les nostres empreses és un dels reptes més importants per afrontar la competitivitat de Catalunya en un context de globalització econòmica. El Cercle per al Coneixement conscient de l’esforç que representa el llançament per part del Govern de la Generalitat del nou Pla per a la Internacionalització de l’Empresa Catalana 2005-2008 presenta les seves propostes:\nIdentificar els sectors i els processos empresarials de Catalunya susceptibles de créixer cap a l’exterior, ja sigui de manera individualitzada, mitjançant estratègies de cooperació entre diferents grups d’empreses, o de captació d’inversió estrangera directa.\nPrestar serveis de qualitat i entorns de col•laboració per desenvolupar plans de futur i de viabilitat per a totes les associacions empresarials del país, i així determinar la cadena de valor i el seguiment de la implantació d’empreses del seu sector a l’estranger.\nFixar indicadors de benchmarking i bones pràctiques que serveixin per mesurar i comparar la internacionalització i actuació de les empreses catalanes a l’estranger segons els sectors i els processos empresarials més competitius (marca, valor afegit, etc.).\nFer una aposta decidida per fomentar la internacionalització de les empreses mitjançant una clara estratègia de promoció i projecció integral de Catalunya, a nivell econòmic o social, que comparteixin estratègicament la Generalitat i les associacions empresarials.\nApostar per la internacionalització vers regions mundials determinades per un creixement econòmic i un mercat emergent que permeti consolidar aquestes àrees (p.e. Xina-Índia, països del Maghreb) com a mercats preferents dels nostres productes i serveis.\nDestinar una atenció preferent cap als països que accediran properament a la Unió Europea (p.e. Bulgària i Romania) de manera que a la llarga es permetin acords en matèria de polítiques de coordinació a nivell europeu.\nOferir una única finestreta administrativa a la comunitat empresarial catalana mitjançant la creació d’una agència de promoció i desenvolupament que integri els serveis de les diferents administracions catalanes destinats a afavorir la internacionalització de les nostres empreses.\nCreació de nous serveis específics per a empreses i suport als emprenedors amb dificultats per competir internacionalment, ja sigui en matèria de producció, tasca comercial, o operacions logístiques (p.e. empreses del sector tèxtil-confecció, auxiliar de l’automòbil, etc.).\nPosar èmfasi en la formació de personal directiu orientada a la internacionalització de les empreses, tant en matèria d’idiomes (especialment anglès i xinès) com en el coneixement dels mercats i la cultura empresarial dels països objecte de la internacionalització.\nAtracció d’estudiants i professionals estrangers a Catalunya mitjançant incentius específics referents a la internacionalització i el desplegament de les empreses del país en mercats emergents.


Ajuntament Leganes - Fòrum de BOMBERS - Bombers.es - La web dels BOMBERS\nTEMA:\tAjuntament Leganes\nAjuntament Leganes\tfa 8 anys 7 mesos\t#48346\nAlgu d'aqui s'ha presentat avui ??? Per compartir opinions .\nOscar_TGN ??? Com ha anat ??\nAvui ha sigut el psico.\nQuina burrada de gent !\nDiria que han fet el psico expressament, no hem sona haver-lo vist per enlloc i diria tambe que no s'han xuscat gaire... aixo vol dir que la nota de tall sera alta i fotran una destralada tremenda.\nJo dels 60 items n'he deixat 3 en blanc. Pero tenin en compte que de cada 3 penalitzaba 1 ... ja veurem com surt la cosa.\nSi passo a la Q2 m'enduré els daus pel teoric, ja que no tinc ganes d'empollar callejeo de la ciutat ni estatuts de Madrid, juas !\nEl teoric si que serà demoledor....\nAjuntament Leganes\tfa 8 anys 7 mesos\t#48349\nEiii Rampa! La veritat es que feia falta un tema per a l'ajuntament de Leganés com aquest per no embrutar més el de la Gene\nDoncs sobre el examen m'ha anat prou be, però clar, ací no saps que passarà fins que no traguen les notes ja que si volen que passe poqueta gent aquestes seran molt altes.. A vorer si els altres ho han fet pitjor que nosaltres , o sent més positiu, ho hem fet millor que ells\nEl Psico ha sigut crec, nou per a tots i això es un avantatge ja que només passaran els millors ( no els que més vegades han fet el mateix a l'acadèmia o casa )..\nSi passe aquest examen si que li donaré un poquet de canya al callejero ja que no tinc res més a la vista.. Sobre tot, estos pròxims dies fins que isquen els aptes per continuar, estudiaré temari relacionat en opos en general, i si passe, a tope amb lo exclusiu de allà..\nEspere que tingues sort i que continuem, que ens fa falta un poquet de motivació per tantes "bacaes" que em tingut ultimament\nAjuntament Leganes\tfa 8 anys 7 mesos\t#48369\nAle! una altra més al "carajo".. Només han passat uns 300 i pico en el primer examen i jo no he segut un d'ells.. La veritat es que em va eixir prou bé però vist lo vist, els demés ho han fet millor que jo.\nEspere Rampanat que tu estigues entre els que continuen amb la opo, ja contaràs.\nAjuntament Leganes\tfa 8 anys 7 mesos\t#48375\nLa mare del tano, ami també se m'han cruspit juas !!!\nCom deia la Blassa... Ai señor, llévame pronto.\nAmb lo que he vist ha Barna que ni que haguessa arribat al final, no haguessa entrat ni de conya amb la de punts que va carregada la gent, i entre que Gene esta mort que mort, tinc uns dies per meditar si ja ho engego definitavent tot a passeis o que.\nOscar, ja no se on podem presentar-nos a donar la tabarra. Pensava que per pesats ens donarien plaça a Lepe, si feia falta, con tal de no veiernos mes el careto jajajajja\nAjuntament Leganes\tfa 8 anys 7 mesos\t#48378\njo tambe he caigut... a la proxima,no mos queda altra!!\nAjuntament Leganes\tfa 8 anys 7 mesos\t#48386\nBo, encara hi ha un altra opo a la vista, es de 14 places a Albacete i faran borsa pareix ser.. Només sortiga en el B.O.E. es podràn presentar instàncies. Més que rés per a estar entretingut\nAcí les bases:\nP.d: Ánims als dos, Rampanat i David1988!\nHi ha 146 convidats/des i un membre en línia


L’Associació de Comerciants de Pego reedita el concurs d’Ous de Pasqua – Ràdio Pego\nL’Associació de Comerciants de Pego reedita el concurs d’Ous de Pasqua\nEn aquesta ocasió durant els dies 26, 27 i 29 d’abril amb l’objectiu de comptabilitzar vida laboral, familiar i oci durant aquesta setmana de vacances escolars, per a l’alumnat i de treball per a molts pares i mares. Així, els xiquets i les xiquetes d’entre 4 i 11 anys han pogut i, poden, acudir de 10 a 13 hores al Mercat Municipal amb un tiquet adquirit en qualsevol establiment associat.\nMurmuri infantil, cridadissa enjogassada és la que s’ha pogut escolar hui i ahir procedent del Mercat Municipal i també es podrà escoltar divendres, 29 d’abril. A l’apropar-nos a l’interior del recinte municipal, descobrim que es tracta del II Concurs d’Ous de Pasqua organitzat per l’Associació de Comerciants de Pego que enguany ha tornat a facilitar la vida als pares, a les mares, a les àvies i als avis durant la major part dels dies de vacances dels més menuts de la casa. Dies, però, de feina per a la majoria d’adults en edat de treballar, eixos dies com hui que estan entre la Setmana Santa i Sant Vicent.\nAixí, dimarts 26, dimecres 27 i divendres 29 d’abril, es duu a terme el II Concurs d’Ous de Pasqua al Mercat Municipal, una activitat organitzada per l’Associació de Comerciants de Pego amb l’objectiu principal, explicava Victòria Pastor, presidenta de l’associació de “tenir els xiquets entretinguts que ells estiguen ocupats i nosaltres puguem fer les nostres feines de compres o el que tinguem previst eixe dia pel matí”. No obstant, aquests tres dies d’activitats persegueixen altres finalitats com és el fet de “potenciar la tradició de la Pasqua” i d’ahí la reedició del Concurs d’Ous de Pasqua. Un concurs que repartirà, com l’any passat, tres premis. A la ludoteca organitzada per l’Associació de Comerciants poden acudir xiquets i xiquetes entre 4 i 11 anys i està oberta des de les 10 del matí a la 1 del migdia. Per a poder accedir-hi només es necessita un tiquet que reparteixen les botigues associades per cada compra feta.\nConfessava Victòria Pastor que, en certa manera, la ludoteca s’ha tornat a impulsar per la demanda dels propis pares i mares. Així mateix, destacava que s’està intentant introduir un taller de milotxes per a contribuir a recuperar algunes tradicions pasqüeres que sembla van quedant en l’oblit i que eren molt comunes en l’època dels avis dels xiquets i les xiquetes que assisteixen a la ludoteca de l’Associació de Comerciants de Pego com era volar el catxirulo.\nSi la primera experiència de ludoteca va córrer a càrrec del grup d’animació infantil pegolí Animactiu, en aquesta ocasió són els júniors de Pego els encarregats de tenir cura dels xiquets i les xiquetes d’entre 4 i 11 anys que acudeixen al Mercat Municipal. La idea, explicava la presidenta de l’Associació de Comerciants és que “volem fer participar a totes les associacions i grups que hi ha dins del poble”, ja que consideren que és important, a través d’aquestes iniciatives “donar-los a conèixer”. Seria com una simbiosi, on totes les entitats i persones que hi participen treuen algun profit, complementant-se. Com explicava Pastor, “ells ens ajuden a nosaltres i nosaltres els ajudem a ells a l’hora d’expandir-se i que la gent conega també quin tipus d’activitats poden desenvolupar”.\n← CREAMA gestiona i conclou 425 ofertes de treball en la comarca en el 2010\nLes meses electorals ja tenen membres →


- La columna de Llevant de La Marxa Som arriba a Figueres el dia de Sant Joan en un acte de foment de la participació ciutadana sobre de la necessitat on no d’un exèrcit a Catalunya\n- La Cerdanya acull l’inici de la Columna de Ponent, amb l’acte central a Ger dimecres 22 i actes també a Martinet per la Revetlla\n- L’Alt Urgell prendrà el relleu pel Pont de Sant Joan amb l’acte central a La Seu dissabte 25 a la tarda\n- La Columna Sud arrenca a Benicarló (Baix Maestrat) i Ulldecona acull l’acte central dissabte 25, d’enllaç entre La Marxa de la Llibertat i La Marxa Som\nLa Marxa Som, la caminada popular que recorre a peu Catalunya per promoure un nou model de democràcia participativa, arrenca els propers dies les columnes de ponent i sud. La columna de Llevant, al seu torn, arribarà a l’Alt Empordà després d’haver portat el missatge de l’aprofundiment en la democràcia participativa al voltant de la democràcia participativa al Berguedà, el Ripollès, la Garrotxa i el Pla de l’Estany.\nAquest divendres 24 la columna de Llevant de La Marxa Som entrarà a Figueres amb una caminada provinent de Lladó, però el plat fort serà la tarda. En concret, tindrà lloc l’acte “Decidim per una democràcia participativa al nou país: «Perquè no cal un exèrcit català?», amb la participació de Martí Olivella, president de Nova - innovació social, Pepe Beunza, primer objector de consciència a l’estat i Josep Ma. «Gustinet», membre de la plataforma Alto el Foc a l’Albera. A la nit, concert de JAZZ a càrrec de Matthew Simon Quartet. L’endemà dissabte, la Marxa seguirà fins a Torroella de Fluvià, on hi haurà actuació musical i sopar popular a l’arribada dels caminants, que diumenge faran el tram fins l’Escala.


El Museu acull una exposició d’instruments musicals fets amb tots tipus d’objectes — Ajuntament de Sant Fruitós de Bages\nEl Museu acull una exposició d’instruments musicals fets amb tots tipus d’objectes\nEl Museu acull una exposició d’instruments musicals fets amb tots tipus d’objectes L’exposició “Instruments trastocats” es podrà veure del 18 de juny al 18 de setembre a l’equipament cultural. https://www.santfruitos.cat/actualitat/noticies/el-museu-acull-una-exposicio-d2019instruments-musicals-fets-amb-tots-tipus-d2019objectes https://www.santfruitos.cat/actualitat/noticies/el-museu-acull-una-exposicio-d2019instruments-musicals-fets-amb-tots-tipus-d2019objectes/@@download/image/Copia de INSTRUMENTS TRASTOCATS.png\nL’exposició “Instruments trastocats” es podrà veure del 18 de juny al 18 de setembre a l’equipament cultural.\nEl Museu de la memòria de la vinya i el vi inaugura aquest dissabte 18 de juny, a les 11 del matí, l’exposició “Instruments trastocats”, una mostra d’instruments musicals i andròmines sonores construïdes per Ferran Casajoana a partir d’objectes trobats.\nGuitarretes de llauna o fusta, flautes de canya, maraques, calimbes… i d’altres objectes són algunes de les peces que es podran veure al Museu.\nEl dissabte 16 de juliol, a partir de 2/4 de 12 del migdia, les famílies que ho desitgin podran participar en una matinal on es podrà jugar, tocar, escoltar i sentir les diferents peces que formen part de la mostra.\nAquesta exposició, que té per objectiu crear un espai d’interacció musical amb instruments fets amb materials i objectes recuperats de tota mena, es podrà veure fins al 18 de setembre a l’equipament cultural.


Els secrets de la 'Cuina del Ranxet': Romesco de rap\nÉs impossible entendre la cuina tradicional de Torredembarra sense aprofundir en el capítol dels 'Ranxets'. La gastronomia local té com a gran riquesa aquests plats variats, tots ells amb el fil comú de combinar productes del mar i del camp a l'abast de tothom, com ara alls, tomàquets, fruits secs, oli, vi, verdures i peixos de temporada. Torredembarra oferirà el millor de la seva cuina aquest diumenge, 18 de març, amb una nova edició de degustacions de la 'Mostra del Ranxet' a tocar del mar.\nPer començar a obrir boca, des de BaixGaiàDiari.cat us convidem a descobrir la gastronomia torrenca més especial, i us ensenyem a preparar el plat rei de la 'Cuina del Ranxet', el romesco de rap. Serà el gran protagonista de la mostra de diumenge als Jardins del Cal Bofill.\nRecepta: Romesco de rap\nUn quilo de peix de rap —també és vàlida qualsevol espècie de carn ferma—.\nPer fer la salsa de romesco:\n5 pebrots de romesco remullats\n3 tomàquets escalivats\n1 llesca de pa fregit\n2 grans d’all escalivats\nUn grapat d’avellanes i ametlles torrades\nUna copa de vi ranci\nLa salsa romesco i el brou de peix han d'estar fets prèviament. Netegem i salem el peix. A continuació, l'enfarinem. Preparar l'oli per fregir-lo. Quan sigui roent, posem el rap a daurar. El deixem que es faci dos minuts a cada banda. D'aquesta manera, el peix se segellarà amb la farina i no es desfarà després a la cassola. Mentre s'acaba de ser, pelem una o dues patates. Les tallem a rodanxes gruixudes.\nLi donem la volta al rap. Quan estigui, el deixem a un plat. Repetim el mateix procés amb els escamarlans, els deixem després al mateix plat. En una cassola, i amb una mica d'oli, sofregim uns 250 grams de romesco. El remenem fins que es forri i canvïi lleugerament de color. Afegim, en aquell moment, el brou de peix —o aigua—. La quantitat és d'un litre, suficient per gairebé cobrir el rap. Remeneu-ho fins fer la salsa, i afegiu-hi les patates tallades. Ho deixem coure a foc baix, uns 15 minuts. Ho salem una mica.\nQuan les patates estiguin a mitja cocció, hi afegim el rap i els escamarlans. És millor no remenar el peix per no trencar-lo. Sacsegeu la cassola per les nanses. Tapeu-ho, i deixeu-ho fer uns 10 minuts. En cas que hi vulgueu afegir també cloïsses, ara és el moment. Ho mantenim tapat dos o tres minuts més. Fins que s'obrin aquestes cloïsses. Tasteu-ho. Si cal rectificar el punt de sal, endavant! Afegiu una mica de julivert fresc per sobre. Ja podeu apagar el foc. Deixeu reposar una estona el plat. No cal que us passeu d'una hora! Poseu una mica de tot al plat, i gaudiu! Bon profit!\n#RANXETS #TORREDEMBARRA #ROMESCO DE RAP #RECEPTA #GASTRONOMIA\nMor Esther Agulló, l'exinterventora municipal investigada en el cas Torredembarra\nL'EINA penja una pancarta per la llibertat dels presos polítics a l'Ajuntament d'Altafulla\nUn concurs artístic s'inclou al 300 aniversari de l'ermita de Berà\nLa Biblioteca de Torredembarra celebra el seu desè aniversari amb activitats i millores en l'equipament i servei\nEl pàrquing del carrer dels Filadors de Torredembarra no obrirà per Setmana Santa\nLa família del poblenc Ramon Garcia se suma a la concentració de Tarragona en suport al petit Gabriel


ACCIÓ I EMOCIÓ COMPERTEIXEN ESPAIS - Ninos :: Gestió d'Escoles Infantils\nEscoles Infantils Ninos ha estat present en el Congrés “Le bien-être dans l’éducation : un objet de recherche pour les sciences humaines et sociales”, els dies 2, 3 et 4 octobre 2017 à Paris. Sous le haut patronage du Ministère de l’Education Nationale, de l’Enseignement Supérieur et de la Recherche\nLa comunicació presentada per les companyes de Ninos parla del nostre projecte i de la importància que té per a nosaltres la creació d’ambients que siguen transformadors. L’entorn on interactuem ens influeix, ens fa reflexionar, ens afecta emocionalment, aleshores: Com organitzem els espais, quins objectius i continguts tenen els diferents ambients de l’escola? Les nostres propostes estan recolzades en teories pedagògiques, psicològiques i científiques, amb gran reconeixement dins del món educatiu.\nParlem de la importància de provocar curiositat en l’alumnat i en les famílies, així com la necessitat de considerar l’ètica i l’estètica en la presentació dels materials. Un projecte actiu i participatiu com el nostre necessita uns i unes docents amb determinades Competències Professionals al servei de l’aprenentatge del seu alumnat, de la transmissió de valors a través de les experiències proposades, del creixement personal afavorit per: la llibertat d’acció, la seguretat afectiva, la investigació sensorial, el valor del procés, el respecte a la diversitat. Aquests son trets que identifiquen el nostre projecte, la nostra manera d’entendre l’educació infantil, perquè apostem per un treball acurat en la primera infància dirigit a generar contextos de benestar a l’escola.\nEl repte que plantegem és: Es pot aplicar aquesta visió holística dels contextos en altres nivells educatius? Pensem que sí.\nUs deixem alguns exemples de la presentació que vam portar al Congrés.\nL’escola ha de tindre llocs i moments per al moviment en llibertat, per a llevar-nos les sabates, per a conèixer el nostre cos a través de l’acció, per a tindre noves sensacions que els relacionen amb el món i amb els altres, cadascú com vullga.\nL’escola ha de tindre llocs i moments per al descans, per a l’afecte, per al diàleg. Nosaltres, els professionals, tenim el repte de canviar el nostre ritme, massa ràpid. És necessari anar a poc a poc si volem aprendre del camí.


Mirall convex de seguretat per nens i nenes TICKITi\nPanell de 16 miralls convexos de 49 cm.\nExplorar la nostra pròpia imatge és sempre divertit, no? Els miralls generen una atracció enorme en els nens i les nenes des de molt petits/es i de fet, és un bon recurs a tenir a les aules i zones de joc quan comencen a ser conscients del món que els envolta.\nQui sóc jo? Com és el meu pèl? Com sóc quan trec la llengua? Com em desfiguro si poso una ganyota horrible? Són preguntes que semblen fer-se mentre es miren tranquil·lament al mirall, coneixent-se, donant-se una oportunitat de saber quin aspecte tenen. A més, mirar-se al mirall i veure que no estàs tacat/da, que no tens el nas brut, que estàs ben pentinat/da... és important per a elles i ells. No té res a veure amb l'estètica, sinó que és un pas més cap a la construcció de la seva pròpia autoestima en un treball molt personal que cadascun i cadascuna fa.\nAquests petits miralls convexos retornen a més una imatge distorsionada que canvia segons ens allunyem o acostem a ells, donant molt joc. Proporcionen una visió diferent de la realitat, divertida i interessant del món perquè els nens l'explorin. A més, multiplica per 16 cada imatge, que es mou al mateix temps i que els genera moltíssima atracció.\nFet de material acrílic de seguretat resistent a les ratllades, aquests panells de mirall són segurs i ideals tant per a interior com per a usar-los en exterior. Vénen amb suport de fixació per poder col·locar-los sobre qualsevol superfície plana que es desitgi.\nAquest mirall està homologat a partir de 3 anys.


La pregonera de la Festa Major d’Hostafrancs, Mercedes Tatjer, destaca la singularitat i identitat del barri | EL3 - Portal de notícies de Sants-Montjuïc\nLa pregonera de la Festa Major d’Hostafrancs, Mercedes Tatjer, destaca la singularitat i identitat del barri\nLa catedràtica de didàctica de les ciències socials i doctora en geografia a la Universitat de Barcelona, Mercedes Tatjer, va ser l'encarregada d'obrir la Festa Major d'Hostafrancs amb la lectura del pregó que es va fer divendres al vespre a la sala de plens del Districte. [[Vegeu reportatge fotogràfic]]\nLa catedràtica de didàctica de les ciències socials i doctora en geografia a la Universitat de Barcelona, Mercedes Tatjer, va ser l’encarregada d’obrir la Festa Major d’Hostafrancs amb la lectura del pregó que es va fer divendres al vespre a la sala de plens del Districte. L’experta en història urbana ha col·laborat en diferents equips de planejaments de recerca amb institucions públiques, cíviques i educatives. També és autora d’un centenar d’articles i llibres com “La Barcelona del segle XVII”.\nPer Tatjer va ser un “regal” retrobar-se amb els veïns i veïnes, amb els que va voler recordar alguns elements de la trajectòria històrica del barri d’Hostafrancs: “Ha mantingut la seva singularitat i identitat dintre dels barris de Barcelona”. La pregonera va parlar dels orígens del barri, “inicialment no es deia Hostafrancs, si no una cosa amplia que era el territori de la Creu Coberta”. Un barri, que segons Tatjer ha tingut un paper important en el desenvolupament científic i en la indústria. Va fer una crida a “la recuperació d’espais comercials i a millorar les escoles públiques”, i va demanar que aquest barri “segueixi sent un espai de convivència”.\nL’acte va estar presidit pel president de l’Associació de Veïns i Veïnes d’Hostafrancs, Josep Ortíz, la presidenta del Districte, Montserrat Ballarín i per la regidora del Districte de Sants-Montjuïc, Laura Pérez. L’Orfeó Atlàntida va cloure l’acte amb el cant dels segadors.


Ignasi Aballí - Museu de Granollers\nNo Movie, 1997−1998\nNúm. inv. 12.538\nL’artista multimèdia Ignasi Aballí va néixer a Barcelona l’any 1958. Comença les seves pràctiques artístiques com a pintor en un context generacional en què predomina l’art conceptual.\nL’obra d’Ignasi Aballí, des de finals dels anys vuitanta, es desenvolupa entorn de dues línies de pràctica aparentment contradictòries, o almenys molt diferenciades. D’una banda, la reflexió que porta a terme als inicis de la seva carrera sobre l’activitat mínima, el gest minúscul i la modificació més imperceptible l’acosten al corrent antiformalista, que comparteix amb els seus companys de generació. Aquí generació té un sentit de comunitat, potser artificial, d’artistes del sud d’Europa, espectadors de les batalles entre formalisme (gestual, matèric) i conceptualisme. D’altra banda, el conreu de la ficció com a material i com a localització de la seva feina l’emparenten amb aquells que, a finals dels anys vuitanta, van fer aparèixer el cinema i el vídeo al centre de l’escena artística. Bartomeu Marí, Retrat del real per l’absència a 0-24h. Ignasi Aballí. MACBA, 2005.\nSi repassem el conjunt de les seves obres des de la retrospectiva que ja fa uns anys va oferir el MACBA, trobem que, amb diferents llenguatges i tècniques artístiques −la pintura, la fotografia, el vídeo o la instal·lació−, hi ha unes constants com l’afany de posar ordre a tanta informació generada en la societat actual, la qual, però, paradoxalment, està força desinformada i buida de continguts. Topem amb un treball molt persistent i constant per arribar a fer Llistats (1997-2005) amb llargues relacions de paraules retallades dels diaris: una obra confeccionada com un collage endreçat i metòdic de persones, de morts, de ferits, de temps, diners, percentatges, violència, ideologies, desapareguts, artistes, treballadors, immigrants, països, persones, cine, obres, llibres, en què acumula xifres, dades indexades que clamen per l’excés i l’abundància malgastadora. Aquests temes els trobem també a Malgastar (2001). Altres obres que destaquem són Gran error (1998-2005), que és un modest afany, però molt poètic, de posar la llum damunt l’errada, i Correcció (2001).\nParticipa en l’exposició "En el rastre de la llum" (1996) del Museu de Granollers, en la qual fa diverses participacions molt subtils, una als vidres de les finestres i l’altra, amb només pols com a matèria, presenta tres quadres de gran format.\nA No Movie (1998), el vídeo mostra uns crèdits que evidencien l’absència de film, cosa que ens provoca un cert neguit i desassossec; com ell diu, confusió. Amb això catapulta l’espectador a especular sobre les imatges que no veurà mai i que potser ni han estat filmades. Aquesta obra es pot relacionar amb unes altres dues de l’artista: Revelacions (2005) i 0-24h (2005). A la primera mostra un vídeo d’un laboratori de revelació ràpida. De manera mecànica, hi veiem fotografies anònimes que ens remeten a la desaparició de processos més artesanals. I en la segona, amb uns recursos mínims, com és la utilització d’una càmera de seguretat d’un museu, ens mostra també allò ocult al visitant, a l’espectador: el registre del pas del temps quan el museu està tancat. Són, tots tres, discursos sobre el buit, la carència, en el context de la nostra societat de l’abundància.\n[...] i també crec que l’artista és justament algú capaç de proposar nous punts de vista sobre la realitat, d’associar coses que a primer cop d’ull no semblen tenir res a veure, connectant-les i donant-los un nou significat. Això és molt obvi en Brossa, per exemple. La seva obra crea un impacte visual: nosaltres de sobte veiem la realitat d’una manera diferent, des d’un punt de vista que unes vegades és més poètic i altres més crític. Tot i que utilitza elements molt senzills que tots coneixem, Brossa els veu des d’una perspectiva completament nova. Ignasi Aballí a Ignasi Aballí entrevistat per Dan Cameron, "0-24 h Ignasi Aballí". MACBA, 2005.\nEn el rastre de la llum. Museu de Granollers, 1996.\nIgnasi Aballí, pintures? Sala Fortuny, Centre de Lectura, Reus, 1988.\nIgnasi Aballí. Galería Elba Benítez, 1991.\nIgnasi Aballí. La Paeria, Lleida, 1998.\n0-24h Ignasi Aballí. MACBA, 2005.\nWeb Ignasi Abellí\nLectura convidada de Cristina Massanés


EL BLOG DEL DIJOUS: de desembre 2008\nPublicat per Eli Ramirez. 29 de desembre de 2008 comentaris (2)\nUn any més, des del blog hem celebrat el dia dels Sants Innocents. Si l'any passat us vam voler colar la nova seu d'Espots UB al campus Sants, enguany hem utilitzat l'idea del bar...\nhaguès estat bé.. però de moment ens haurem de conformar amb les màquines de cafè q de tant en tant s'empassen les monedes....\nLa Facultat tindrà bar al 2009!\nPublicat per Eli Ramirez. 28 de desembre de 2008 comentaris (9)\nAtenció, notícia!! Sembla ser que, finalment!, podrem gaudir de menú a preu d'estudiant dins les parets de la nostra pròpia Facultat.\nDídac Ramírez, rector des de fa poc d'un mes, prometia a la seva candidatura que totes les facultats de la UB haurien de disposar de bar per a poder oferir menús a preus econòmics als estudiants. Només quatre facultats encara no en teníen, i la nostra n'és una.\nPer poder acomplir els objectius, l'equip del rectorat central s'ha posat en contacte amb Montserrat López (administradora del Campus Sants) i Cristóbal Urbano (degà de la Facultat), per iniciar els tràmits i fixar el calendari d'obres.\nTot sembla indicar que l'espai escollit serà on hi ha ara actualment el menjador amb els microones. El nou equipament no podrà, però, elaborar aliments cuinats (per poder disposar de permís de cuina, cal tenir un espai amb unes condicions molt específiques i de moment la Facultat no les pot assolir). Tot i així, i per tal de poder oferir els menús promesos, un servei de catèring contractat per la UB, portarà diariàment els menús a oferir (tal com fan a altres facultats i a la majoria de les escoles de Catalunya).\nLes obres començaran a mitjans de juny del 2009, per poder tenir-ho enllestit a principis del curs vinent. Es preveu també que es pugui habilitar part del pati interior que queda just al davant, per tal de fer-hi una terrassa.\nPublicat per Eli Ramirez. 27 de desembre de 2008 comentaris (2)\n(Abans de començar, dir-vos que el passat dilluns va tenir lloc a la facultat un partit de futbol, on els FutBiD van demostrar, -aquest cop sí-, la seva grandesa davant l'equip de professorat+PAS. Per raons nadalenques, la crònica encara no ha arribat al blog... però ho farà, properament, de la mà del capità dels FutBiD: Albert Ventura)\nI ara, a lo que anàvem!\nFa un parell de mesos, un company anònim conegut com "Bibliopop" ens va fer arribar un petit relat de ficció anomenat "2004" (recordem-ho).\nAra ens arriba la segona part de la història, situada 4 anys abans. Amb tots vosaltres:\n"2000. Llàgrimes negres"\nSolstici etern, ciutat tenebrosa. Cada pas que donava, intermitents expiracions envaïen tot el seu cos. El terra relliscava i la humitat cobria les cristalleres dels cotxes. El casc antic es buidava d’ànimes errants que no sabien cap on anar. El temps mossegava i els segons es tornaven fiblades, que posaven la pell de gallina al pidolaire de la cantonada. L’obscuritat prosseguia la seva conquesta particular, amb l’aparició de petits flocs de neu que queien innocentment sobre les gèlides vorades del Carrer Princesa. Un altre improvisat conte de Nadal urbà, sinó hagués sigut per una imatge, que per segon cop va fer que el món es quedés en pausa. – No, no m’ho puc creure.. – El record d’aquella noia a l’andana de l’estació quatre anys abans asfixiava el seu oblit.\nEn aquell precís instant, enmig del parc hi havia un home d’aspecte pàl·lid, se’l veia neguitós. Amb un llibre entre els seus braços esperava l’arribada d’ algú. A cinc metres, una nena observava asseguda com el seu pare jugava amb la fortuna un dia més. De sobte, la precipitació es va transformar en tempesta i una espessa boira sorgí del no res; provocant que el menut estudiant de secundària s’hagués d’amagar sota els matolls per tal de no ser reconegut. Al tornar a mirar cap endavant, la respiració es va tallar davant la traïció feta tragèdia.\nInesperadament, els xisclets de la nena alertant al seu pare no van servir per res; una ombra aparegué des del darrere i amb un ganivet esmolà les entranyes d’aquella persona tan misteriosa. Aquell ésser inert sense sentiments gaudia cada instant d’agonia de la seva presa, clavant amb més força l’arma homicida. Entre tremolors, l’últim guardià expirà entre paraules la seva fi. – Aquest..no era el tracte..- l’Assassí l’agafà pels cabells i li xiuxiuellà a l’orella lentament - I qui t’ha dit que era un tracte desgraciat, benvingut a l’infern – Un mar de sang es barrejava amb els plors d’una nena orfe, que impotent cridava des d’un banc de fusta el nom de la persona que més estimava.\nPerò l’horror d’aquella escena no esperava l’aparició d’un inesperat convidat. Un noi d’uns catorze anys sprintava enrabiat cap a la monografia, sota l’atònita mirada d’aquell sinistre personatge. Amb la cara tapada i amb únic objectiu el petit heroi jugà amb foc agafant al vol el futur de milers de generacions. En fraccions de segon, les bales escopides duna pistola rondaven el seu cap. – Mooooorrr !! – Exclamava el lladre perseguint el seu tresor perdut. La inconsciència va fer que ell sol perdés la partida. L’odi el cegava, i el creuar la carretera amb el semàfor en vermell la casualitat va voler que la llum d’un turisme i el so d’un clàxon fos el just final de trajecte d’aquell dimoni en forma d’ésser humà. En Joan va tenir més sort i de forma miraculosa va saltar cap on estaven els vianants. Una vegada més, el “Necronomicó” salvà la vida d’aquell valent adolescent, escollint intencionadament el final d’aquell malson. Els crits de la gent i les confuses sirenes de les ambulàncies feien encara més caòtica la situació.\nTornant al lloc del crim la filla de la víctima abraçava al seu progenitor sacsejant-lo sense resultat. Els àngels es van unir al dol plorant de forma feixuga sobre la ciutat comtal. Les gotes salades de l’Anna es barrejaven amb la tinta que encara quedava a les mans del senyor Smith, en aquella nit de desembre llàgrimes negres omplien el terra del Parc de la Mercè.\nAbatut i ple d’esgarrapades, en Joan no sabia que dir, no sabia com actuar. Es va deixar endur per l’instint, i apropant-se sigil·losament es tragué la jaqueta i abraçà a la nena sense dir cap mot. La pluja no podia esborrar la penombra que hi havia en aquell moment.\nAl veure-la espantada i amb clars símptomes d’hipotèrmia el nou escollit es tragué els guants, i regalà a la menuda una cinta de color negre que portava al canell dret. – Té, sempre m’ha anat molt bé portar-ho. Crec que això ho necessites més que jo ara – Un tímid somriure va ser l’única resposta que va tenir per part d’ella.\nImmediatament una llum cegava als dos joves protagonistes, l’hora del comiat s’apropava, la policia acabava d’arribar . – Te n’has d’anar amb el llibre, no el poden trobar - El noi mirava incrèdul aquell gest tan seriós, i amb un – Ens tornarem a veure, no et preocupis – S’aixecà i amagant el llibre començà a córrer sota aquell xàfec tan dens. – Bona sort guardià de les paraules!! -. Deia una fràgil veu.\nConfós escapava del perill, sense saber perquè ho estava fent. Entre gemecs i esbufegant l’únic que sabia es que havia abandonat una orfe per un llibre, que amb el pas del temps serà la clau per mantenir l’existència de tots els éssers vius.\nSolstici d’hivern matinada perillosa. El terra relliscava i entre estrets carrers la història d’un nou demà havia començat.\nPublicat per Eli Ramirez. 25 de desembre de 2008 comentaris (0)\nPer celebrar-ho, una mica d'humor!\n2on Aniversari Blog!! (+Crònica Brindis)\nPublicat per Eli Ramirez. 19 de desembre de 2008 comentaris (3)\nEn primer lloc, una notícia!:\nJa hem arribat al segon any de vida!!\n(val, d'acord, la imatge és igual q l'any anterior...)\nA banda d'aquesta notícia que ens omple de satisfacció, cal dir també que avui ha estat el brindis nadalenc a la nostra facultat. Us en fem cinc cèntims!\n* A les 14 hores hi ha hagut actuació de la coral, i seguidament, un brindis amb acompanyament de polvorons. Veiem-ne algunes imatges:\n1. La coral preparant la veu (l'assaig oficial ha tingut lloc a l'Aula Valverde). Aquest any hi havia, -a banda de la participació d'estudiants i professors-, membres del PAS i de la Xarxa de Dinamització Lingüística:\n2. En aquesta segona foto, veiem la CoralBiD en acció. El repertori ha consistit en un seguit de cançons clàssiques (on no han faltat el Dimoni Escuat ni el 25 de Desembre). Cal destacar a Cristóbal Urbano (degà) fent de "rabadà" a la cançó dels Pastorets.\n3. Finalment, us deixem amb una mostra de "el pica-pica". Els polvorons semblaven seguir un estrany codi de colors:\nFins aquí la crònica de la jornada.\nDes del Blog us deistgem unes Bones Festes i esperem compartir amb vosaltres molts altres moments.\nEtiquetes de comentaris: alumnes , blogs , facultat , notícies , professors\nLa biblio busca fotos!\nPublicat per Eli Ramirez. 16 de desembre de 2008 comentaris (3)\nA través del Facebook ens enterem d'aquesta notícia :-)\nVolem veure la biblioteca a través dels vostres ulls, millor dit, a través de les vostres càmares. Per això us convidem a que ens feu arribar les vostres fotos!\nEns podeu enviar les fotografies (preferiblement en format jpg) a la direcció BIBbiblioteconomia@gmail.com. Al missatge han de constar nom i cognoms de l’autor i títol de la fotografia.\n- Si apareixen persones a les fotografies cal que aquestes estiguin avisades i donin el seu vist i plau.\n- No es publicaran fotografies que deteriorin la imatge de la biblioteca.\nLa data limit de lliurament és el 21 de desembre.\nLa foto més original serà premiada amb un obsequi que encara està per determinar.\nTotes les fotos rebudes s’inclouràn al Facebook de la Biblioteca. Us demanem si us plau que no altereu el bon funcionament de la biblioteca al fer les fotos i respecteu a la resta d’usuaris.\nEtiquetes de comentaris: biblioteca , concursos\nPublicat per Eli Ramirez. 12 de desembre de 2008 comentaris (2)\nCom (més o menys) cada divendres... avui, entrevista!\nEl protagonista d'aquesta setmana és Jofre Capdevila, estudiant de Diplomatura.\nPrimera opció. Desprès de dos anys provant altres carreres diferents (arquitectura tècnica i disseny gràfic) em vaig decidir per Biblioteconomia. Em semblava una carrera interessant, amb futur i bastant creativa, tot i que jo venia del batxillerat tecnològic. Al final li vaig trobar el "gustillo", tot i que sempre m'ha semblat que estem una mica anclats en el passat i que la carrera necessita una bona revisió de continguts.\n2. No t'has perdut mai una classe de...\nDifusió i Promoció d'Unitats d'Informació del Ciro Llueca. De les poques assignatures que sorties de classe esgotat però amb ganes de més. En Ciro li imprimia un ritme vertiginós a la classe en que no podies parar de fer servir el cervell, per no parlar dels vídeos de conyes bibliotecàries que ens posava abans de la classe, quins farts de riure!. Profes que motivin tant n'hi han pocs per desgràcia...\nL'Amadeu Pons a "Pons i Serveis d'Informació", i amb la doctora Sebastià a "SORCWeb", i per descomptat amb la Concha a ... mmm a "Concha"; no recordo com es deia l'assignatura. Tots tres son pous de sabiesa, i no només de continguts, grans persones que transmeten molt més que teoria o pràctica, transmeten formes de veure i afrontar el futur de la nostra professió.\n4. Entre classe i classe, quin és el teu espai preferit per perdre't?\nEls desapareguts espais grocs del 1er curs, quan es podia fumar a la facultat. Ara, i sempre, el Kraft, amb el Manolo i la Mari, grans mestres, també.\nUn dia vam fer un avió de paper gegant (i quan dic gegant és gegant, era DINA0 com a mínim!) entre el Jordi Vendrell i jo, i vam pujar al 3r pis i el vam tirar al carrer per una de les finestres de més amunt! No va volar gens, però vam riure tant! Després va sortir un profe d'una aula 3XX a renyar-nos per l'escàndol.\nSense catalogació no tindriem catàlegs automatitzats i sense indexació no podriem recuperar per matèries, però sense classificació no trobariem res de res. Em quedo amb classificació. Numerar, numerar... viva la CDU (versió abreviada, aixó sí).\n7. En quin tipus d'unitat d'informació t'agradaria treballar quan siguis gran?\nEn una institució pública que fos un centre d'informació i documentació integral, comprensiu, exhaustiu i multidisciplinar, des d'on es pogués dominar el món sencer. Bé, però això quan fos gran eh... de moment em conformo en una biblioteca pública o un centre de documentació si pot ser especialitzat en un tema que m'interessi.\n8. Has fet algun tipus de conveni o beca? Explica'ns l'experiència.\nNo n'he fet cap, però ho he intentat. Va ser una experiència un xic dolenta. Vaig anar a fer l'entrevista per l'Institut del Teatre, i em van dir que SEGUR SEGUR SEGUR que m'agafarien, però que igualment havien de fer l'entrevista a un altre noi per cortesia. Jo vaig dir que no a una altra feina pensant que m'agafaven. Al cap de dos dies de no saber-ne res vaig haver de trucar jo a l'Institut i buscar la dona que m'havia fet l'entrevista. No es va voler posar al telèfon, i li va dir al pobre recepcionista que em digués que havien agafat l'altre noi perque sabia VTLS (jo també en sé, i ni m'ho havien preguntat). Així que em vaig quedar sense conveni i sense feina. Em van demostrar molt poca serietat. Al final sort que vaig trobar una altra feina.\nJajaja!! jo sóc futur alumne de Pràcticum! Quan aprovi Catalogació us ho diré!\n11. L'última pel·lícula que has vist:\n12. L'últim llibre que has llegit:\nSempre perdo als sortejos, loteries, etc.\nEl moment "estic esperant que algú digui algo" en una reunió del treball de Classificació i Indexació al despatx del Jesús.\nbueno va, una altra:\nEl moment d'obrir un llibre nou per la primera pàgina i contendre la respiració.\nL'arbre de Nadal !\nPublicat per Eli Ramirez. 11 de desembre de 2008 comentaris (0)\nCompanys, com cada any l'arbre de Nadal ja ha fet presència a l'entrada de la Facultat. Segur que ja l'heu vist (és inevitable no veure'l!), però si sou d'aquells que mai passen per aquí, us en deixem una imatge:\nI com que al blog ens agrada fer "memòria històrica", us deixem les fotos dels dos anys anteriors perquè pogueu veure'n l'evolució (bàsicament, no hi ha canvi d'elements: només canvi de posició)\n- Aquest any l'arbre ja no té un perfil tan vertical. Està una mica més "despentinat" (amb les branquetes cap a fora)\n- Els elements estan posats de manera aleàtoria: si bé al 2006 s'observava una tendència vertical i al 2007 es va fer una petita variació amb la sanefa vermella girant al voltant d'ell, enguany s'ha preferit optar pel "desordre".\nTindreu ocasió d'observar millor l'arbre durant la cantada de nadales i brindis nadalenc de la setmana vinent. Recordeu que, per als qui estigueu interessats i en tingueu ganes, aquesta tarda hi ha assaig de nadales a la sala d'actes (a les 18h).\nEs cantaran hits com el Dimoni Escuat. No us el perdeu!\nLa nova distribució de taules a la "sala microones"\nPublicat per Eli Ramirez. 10 de desembre de 2008 comentaris (0)\nPer art de màgia, les taules de la sala on hi ha les màquines de refrescs i pastissets (i els microones), han canviat de posició. Mireu!!:\n. Ara sembla més... no sé, un menjador? Només ens falta que al lateral esquerra posin una barra i ofereixin menús complerts a 3 euros (amb beguda i postre, clar). :-)\nI per cert, les taules no són la única novetat del dia... avui ha arribat una altra cosa a la facultat! és de color verd, fa llums de colors i si t'hi acostes molt, et punxes (demà més informació).\nLa facultat a la tele: El procés de Bolonya, segons els professors (Localia TV)\nPublicat per Eli Ramirez. 5 de desembre de 2008 comentaris (3)\nAvui és divendres i en teoria toca "entrevista"... però aquesta setmana no hem tingut gaire temps per a fer noves entrades i perquè no s'enganxin excessivament unes entrevistes amb les altres, aquesta setmana ens la saltem.\nTot i així, continguts no ens en falten.\nSi heu llegit el Full del Dijous d'aquesta setmana, potser ja haureu visualitzat aquest vídeo:\nEs tracta d'unes declaracions fetes per professors de la nostra facultat en relació al procés de Bolonya. L'informatiu es va emetre el passat dia 1 de desembre a Localia Televisió.\nEl que no sabem és si van parlar també amb altres facultats o bé si Localia TV va triar la nostra d'entre totes les facultats catalanes de cara a fer el petit informatiu d'opinió.\nEtiquetes de comentaris: professors , televisió , videos\nPublicat per Eli Ramirez. 4 de desembre de 2008 comentaris (0)\nDe cara a assajar les Nadales que es cantaran al Brindis de Nadal que s'organitza a la Facultat, convoquem a tothom que vulgui participar-hi a un assaig.\nDijous 11, a les 18 h\nSala d'actes de la Facultat\nLa facultat a la tele: El procés de Bolonya, segon...