1983 - L’Ajuntament adquireix l’antiga fàbrica Cal Boyer i Cal Granotes\nDurant l’any 1983, l’Ajuntament d’Igualada, amb l’alcalde Manuel Miserachs al capdavant, va comprar l’antiga fàbrica de Cal Boyer i l’adoberia de Cal Granotes, ambdues al barri del Rec. En aquests dos edificis, amb el pas dels anys, s’hi encabiria el projecte museístic d’Igualada, seu del Museu de la Pell i Comarcal. Va ser una fita important en aquell moment, doncs el patrimoni municipal era encara molt minso, després dels anys del franquisme. Els primers governs democràtics van tenir molta feina a dotar els municipis d’espais públics on poder-se desenvolupar tots els serveis necessaris.\nCom ja hem parlat en altres ocasions en aquesta secció, el Museu de la Pell va ser fundat el 8 de juny de 1947, gràcies a l’impuls que en va fer el Centre d’Estudis Comarcals d’Igualada (CECI), i va inaugurar-se oficialment el 6 de juny de 1949, ubicat al Saló d’Actes del Grup Escolar Garcia Fossas.\nEl Museu va créixer amb constants donacions de particulars i empreses, fins que l’any 1982 es creà la Fundació Pública Municipal Museu Comarcal de l’Anoia, regida per un patronat autònom presidit per l’alcalde d’Igualada. L’any 1983, l’Ajuntament d’Igualada, el Servei de Museus de la Generalitat i el Gremi de Blanquers van comprar l’adoberia de Cal Granotes, que el 1990 es va reobrir, convertida ja en part del museu. També l’any 1983, l’Ajuntament va comprar la fàbrica tèxtil de Cal Boyer per tal que esdevingués la seu del futur Museu Comarcal de l’Anoia. El projecte de museu a Cal Boyer es va centrar en la secció del Museu de la Pell, per convertir-la en un centre de referència en la museografia catalana. De fet, des de 1998, és una secció del Museu Nacional de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya.\nEl nostre Museu de la Pell compta avui amb més de 60.000 usuaris l’any. Les temàtiques desenvolupades en el conjunt del museu són bàsicament tres. Les dues primeres resten plantejades des d’un punt de vista del patrimoni industrial i tecnològic i comprenen un àmbit de caràcter nacional per la seva temàtica: són la pell i l’aigua. El tercer punt a tractar, encara no obert al públic, és una síntesi comarcal, un breu recorregut històric pel medi humà i físic de la ciutat d’Igualada i comarca d’abast geogràfic més restringit.\nActualment es poden visitar tres espais: El Museu de la Pell, l’adoberia de “Cal Granotes” i “L’Home i l’Aigua”.\nPel que fa a Cal Granotes, aquesta adoberia és pionera en el seu gènere. Es va rehabilitar un edifici industrial que data de principis del segle xviii, situat en ple barri adober, a frec del rec o séquia i que conserva la seva distribució primitiva per tal de mostrar de forma realista els tres sistemes totalment manuals i artesanals d’adob de pells per a sola (pell grossa de bou, vaca…) previs a la mecanització: l’adob pel sistema de cosir els cuirs, el sistema marroquí antic especialment i el marroquí modern.\n“Cal Granotes” mostra al visitant les dues plantes típiques d’una adoberia: la planta baixa o ribera, on tenien lloc les operacions de preparació i adob de les pells, i l’estenedor, on els cuirs perdien la humitat penjats de les característiques barrades. La seva producció anava destinada fonamentalment a l’elaboració de sola per a sabates. També es podia emprar per a la confecció de: guarniments de cuir per als animals i carruatges tirats per cavalleries; respatllers i seients de les cadires, i per a la fabricació de les corretges dels embarrats de les fàbriques.\nEls adobers d’Igualada, a principis del segle 18, abandonaren el recinte clos de les muralles medievals i establiren les noves indústries a frec d’una canalització d’aigua anomenada rec o séquia, documentada ja en el segle 12, emprada originàriament per fer funcionar molins fariners. El Rec té una longitud de 3.049 metres i recull l’aigua del riu Anoia per mitjà d’una resclosa.\nArticle anteriorL’Associació INAMA rep material escolar per a menors vulnerables\nPròxim articleLents progressives


Lourdes Maldonado Alconada - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n3 maig 1973 (46 anys)\nLourdes Maldonado Alconada (Irun, Guipúscoa; 3 de maig de 1973), és una coneguda periodista espanyola. Des del 18 de setembre de 2017, presenta i dirigeix la 1a edició de Telenotícies a Telemadrid.\n4 Premis, nominacions i distincions\nLlicenciada en Periodisme en 1996 per la Universitat de Navarra, i més tard llicenciada en Comunicació Audiovisual a la Universitat de Bordeus, en 1997. Està casada amb el periodista d'El Ideal de Granada José Guerrero i té dos fills.\nVa iniciar la seva carrera professional en la televisió local d'Irun, Txingudi Telebista, on romandria durant tres anys. Compatibilitzava això amb el seu treball a Onda Cero (Emissora de ràdio del Grup Antena 3) i en l'agència France Presse.\nAntena 3 (2000 - 2017)[modifica]\nL'any 2000 es converteix en la presentadora de l'Informatiu Territorial d'Antena 3 TV al País Basc, substituint així al també periodista i presentador Francisco Blanco Argibay. L'any 2003 i després de realitzar les substitucions estiuenques de Sonsoles Suárez Illana al programa Espejo Público, es posa al capdavant d' Antena 3 Noticias Fin de Semana fins a juliol de 2012. En aquesta tasca ha estat acompanyada durant 3 temporades per Ramón Pradera i els seus companys d'esports Manu Sánchez, Lola Hernández i Óscar Castellanos.\nEls seus informatius de cap de setmana han estat líders absoluts d'audiència durant moltes temporades. Encara que la franja més reeixida dels informatius que condueix Lourdes Maldonado és la de sobretaula (15:00 hores), durant anys, ha guanyat àmpliament als informatius de les altres emissores. Moltes vegades, ha aconseguit quotes de pantalla superiors al 28-29%. En 2007, va augmentar la fita d'audiència de la seva edició. L'espai Antena 3 Noticias Fin de semana 1 que conduïa els dissabtes i diumenges, es va convertir en l'informatiu més vist d'Espanya al llarg de tot el 2007.\nPer a l'any 2010 després de l'eliminació de la publicitat de Televisió Espanyola i el conseqüent allargament dels informatius de la cadena pública, les dades d'audiència estan més ajustats, però així i tot, en moltes ocasions l'informatiu de Maldonado supera al de La 1 Durant dos períodes diferents, va romandre allunyada de la televisió a causa del naixement dels seus dos fills, la primera ocasió -des de novembre de 2005 fins a maig de 2006- va ser substituïda per Ramón Pradera i Míriam Sánchez. Amb la volta de Lorda es va decidir incorporar com copresentador a Ramón. En la següent baixa per maternitat, -des de novembre de 2008 fins a maig del 2009- va ser Sandra Golpe Cantalejo l'encarregada de suplir-la.\nAl desembre de 2006, i per raons de conciliació de la seva vida familiar, va rebutjar la presentació del programa Espejo Público. Des de 2007 presenta la gala del Premi Planeta En 2008 va donar el salt a publicitat, en la campanya de la companyia elèctrica Gas Nnatural. En 2010 va participar en la campanya publicitària d'Antena 3 contra la violència de gènere juntament amb altres periodistes com Matías Prats, Mónica Carrillo, Roberto Arce i Susanna Griso.\nEn l'accident del vol 5022 de Spanair de 2008 -en el qual van perdre la vida 154 persones-, Lourdes va ser l'encarregada de presentar la totalitat dels especials d'Antena 3 que van tenir lloc el dia de la tragèdia, i en posteriors jornades. En ells es va encarregar de donar a conèixer la informació que anava arribant, a més d'entrevistar a experts i afectats pel succés.\nDe cara a l'inici de la temporada televisiva 2009-2010 es produeixen canvis del plató a Antena 3 Notícies, arriben nous grafismes i altres deixen de presentar, en el cas de les Notícies del cap de setmana, Lourdes Maldonado torna a presentar sola l'informatiu, com va venir fent fins a 2005. Ramón Pradera, el seu company de taula durant 3 temporades torna a la redacció. Al març de 2010 reconeix patir Linfodema Primari Congènit, una afecció poc freqüent, caracteritzada per un mal drenatge de la limfa en la seva cama dreta, la qual cosa li provoca inflor, i ha d'anar amb compte de no contreure infeccions. No obstant això, amb el constant drenatge limfàtic de la seva cama, i no usa taló ni fa sobreesforços físics, pot portar una vida pràcticament normal. Després de gairebé una dècada presentant els informatius del cap de setmana, des del 3 de setembre de 2012, presenta l'edició diària Antena 3 Noticias 1, a les 15:00 hores, al costat de Vicente Vallés. Sandra Golpe Cantalejo, presentadora de l'informatiu matinal fins llavors, i que la substituïa durant les seves vacances, es fa càrrec de l'informatiu del cap de setmana a partir d'aquest moment al costat d'Álvaro Zancajo Fenoll.\nEl divendres 9 de setembre de 2016, després de quatre anys presentant Antena 3 Noticias 1, amb Vicente Vallés, i després de tretze anys presentant Notícies, abandona la presentació de l'edició de migdia, per ser cap de l'àrea Societat-Cultura d'Antena 3 Noticias.\nTelemadrid (2017 - actual)[modifica]\nEl 2 de juliol de 2017 es dóna a conèixer el seu fitxatge per la cadena autonòmica madrilenya, Telemadrid. Segons el portal d'informació, FórmulaTV, Lourdes Maldonado ha decidit demanar una excedència i passar a formar part de l'equip dels informatius de la cadena local madrilenya, amb Jon Ariztimuño com a director d'informatius del canal des del mes de maig.\nA partir del mes de setembre, la presentadora és l'encarregada de conduir les notícies de migdia.\nPremis, nominacions i distincions[modifica]\nPremis Iris 2011 en la categoria de Millor presentadora d'informatius (Nominada).\nTP d'Or 2008 en la categoria de Millor presentadora d'informatius (Nominada).\nPregonera, Al setembre de 2007 de la Real Fira i Festes Populars de Padul\nPregonera, el 23 de juny de 2009 de les festes de Sant Pere i Sant Marcial d'Irun.\nPremis Zapping (2010) en la categoria de Millor presentador.\nAntena de Oro (2010) en la branca de televisió. Després de conèixer la notícia, els companys d'Antena 3 Noticias, Matías Prats, Mónica Carrillo Martínez, Luis Fraga i Sandra Golpe Cantalejo van fer pública la seva felicitació tant a través de l'informatiu com en el bloc del que disposen els presentadors en antena3.com. Lourdes va agrair en el mateix bloc les felicitacions i dies després, en una entrevista concedida al diari Público, va dedicar el premi a l'equip de Antena 3 Noticias i als seus companys del País Basc. La cerimònia de lliurament va tenir lloc el 23 d'octubre de 2010 en el Gran Casino d'Aranjuez.al recollir el guardó, l'hi va dedicar entre llàgrimes als seus fills i el seu marit.. La protagonista va qualificar la nit com a "emocionant i inoblidable".\nEl dia 24 de maig de 2012, és premiada amb el guardó concedit per la ATR (Agrupació de Teleespectadors i Radiooients)com a millor Presentadora d'Informatius, per la seva labor al capdavant de Notícies Cap de setmana, d'Antena 3.\nEl 14 de novembre de 2015 presenta la I Gal·la benèfica de la Fundació Ahoringa Vuelcapeta (vuelcapeta.org) a Granada i és nomenada Padrina d'Honor de la Fundació al costat de Pilar Aranda Ramírez, Rectora de la Universitat de Granada i Manuela María Villena López.\n↑ «El informativo que presenta Lourdes fue el más visto en España durante el 2007», 02-01-2008.\n↑ Lourdes Maldonado rechazó presentar “Espejo público”\n↑ .Vídeo on se la pot veure presentant la gala de l'any 2010\n↑ Telemadrid ficha a Lourdes Maldonado, abc.es\n↑ Recopilació de notícies sobre el pregó de festa de Lourdes a Irun\n↑ Lourdes Maldonado nominada en los Premios Zapping (inclou video)\n↑ Lourdes Maldonado, Antena de oro 2009 (Inclou vídeo)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Lourdes Maldonado Alconada\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lourdes_Maldonado_Alconada&oldid=21067181»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 maig 2019 a les 16:33.


Carta de 1963-01-25 a José Ferrater Mora des de Princeton (Estats Units d'Amèrica)\nCastro reprèn amablement Ferrater per haver enviat una carta amb un cert to irat a una revista (de què no tenim referència) en referència a la publicació d'un llibre (de què no tenim cap referència, ni del títol ni de l'autor). Castro considera que la seva carta serà mal interpretada: no serà presa atenent-se al contingut de la qüestió, sinó merament al to que hi utilitza, i considera que això li va en contra. Castro aprofita per dir a Ferrater que no sap si és gaire encertat el to d'elusió i perifèric que fa servir per tractar certes qüestions. Ell mateix admet que, després dels articles i les ressenyes que Ferrater ha fet dels seus llibres, encara no té una idea clara de què pensa de la seva obra. No serà en el fons una actitud escèptica de Ferrater que pot resumir-se en "en el fons, mai no se sap"?


A l'ombra del crim: Barcelona skyline, de David C. Hall\nPublicat per Anna Maria Villalonga a dilluns, de gener 30, 2012\nFa molt bona pinta, sembla d'allò més interessant\n30 de gener de 2012, a les 11:25\nUna història plena d’emocions fortes que està demanant: llegiu-me!\n30 de gener de 2012, a les 12:10\nSí que pinta bé el llibre, però amb el material acumulat que tinc de moment el deixaré córrer. En tot cas el tindré present per regalar-lo.\nHe de confessar que prefereixo que hi hagi una investigació diguem més clàssica, però no em tanco a cap possibilitat!\nPetons i gràcies per la ressenya!\n30 de gener de 2012, a les 12:20\nCrec que aquesta novel.la pot ser\nfantàstica, més que res per la quantitat de personatges que surten, NO CAL PORTAR-LA al cinèma ens montem nosltres la propia pel.lícula ; el més curiós, es que no ens imaginèm qÚasi mai, que els fets, passen a Barcelona..sempre imfluenciats pel cinema americà, tot passa allà.\nLa autèntica novel-la negra americana sempre m'ha agradat molt. Sembla molt interessant.\n30 de gener de 2012, a les 14:03\nDons, amb tot el que ressenyes no tinc cap ganes de llegir-le...amb tanta gent dolenta i tanta beguda ja estic ben marejada !!, gràcies Anna, Tura.\n30 de gener de 2012, a les 16:21\nSembla molt dura per ser, pot ser , massa real. encara que diuen que la realitat supera la fició.\n30 de gener de 2012, a les 19:30\nÉs exactament la mena de noveŀla que mai no llegiré, ni que em paguin per llegir-la (bé, si em paguen bé m’ho pensaré). Tot el que en dius em fa rebutjar-la sense contemplacions. No és només la sordidesa, violència i tot plegat, tot i que també, sinó aquesta distància de la que parles, la manca d’apropament al lector, les ganes de vendre merda sense cap significat. Amb franquesa, sóc del parer que a aquesta mena de llibres que només s’han escrit per vendre se’ls hauria de fer el buit –si se’ls fa cas, és en detriment de la bona literatura i dels nostres autors. Espero que els lectors d’aquest article s’hi pensin abans de comprar-la.\n30 de gener de 2012, a les 20:10\nDona, no sé què dir. La novel.la negre té molts subgèneres i variants. Hi ha gent amb tots els gustos. Trobo desproporcionada la teva reacció en relació amb la meva crítica. Dedueixo que respon a alguna fòbia particular. Jo he trobat molt diferent la novel.la de les que acostumo a llegir. Però res més.\n2 de febrer de 2012, a les 23:06\nEstic totalment d'acord amb la Shaudin,i no he passat del 3er capítol encara. Ho sento, el David em cau molt bé, però no´és el Raymond Chandler;ni tan sols el Michael Connelly o el James Patterson, Em quedo amb el Jo Nesbo.\n18 de setembre de 2012, a les 17:26


Us fem arribar un enllaç a un qüestionari que pretén quantificar i qualificar l’impacte que la crisis de la COVID-19 està tenint en el teixit econòmic i productiu de les Terres de Lleida, Pirineu i Aran. Qüestionari impacte COVID-19 al teixit empresarial i productiu Es tracta d’una iniciativa impulsada pel Patronat de Promoció Econòmica de la Diputació de Lleida en col·laboració amb el Departament d’Administració d’Empreses de la Universitat de Lleida. La vostra participació...\nCorbins va donar el tret de sortida a la primera edició del Festival Marges aquest passat diumenge dia 9 d’Agost amb Paula Grande i Vic Moliner. L’espai La Platgeta de Corbins va esdevenir un marc màgic i incomparable per gaudir d’una nova proposta cultural en l’eix de la música a les terres de Ponent. D’aquesta manera el territori guanya un nou esdeveniment cultural en format de cicle de concerts i un nou espai de programació. Paula Grande i el baixista Vic Moliné van ser els encarregats d’inaugurar l’esmentat...\nAnem molt en compte amb les altes temperatures per la prevenció d’incendis\nDes de l'Ajuntament volem agrair la tasca per part de Bombers de Catalunya i de tots els voluntaris i veïns per la rapidesa en donar la informació i poder ajudar al lloc del foc. Us demanem que tinguem molta cura entre tots dels espais secs i zones perilloses per possibles focs amb les altes temperatures que tenim aquests dies. En aquesta onada de calor, procurem caminar per l'ombra, descanseu en llocs frescos del carrer o espais tancats que estiguin climatitzats i porteu aigua i beveu-ne sovint. Si veieu un foc, truqueu ràpidament al 112.\nSegon concert del Festival Marges\nAquest diumenge 16 d'agost ens veiem a l'espai de La Platgeta del Parc del Riu de Corbins a les 21:00h per gaudir del concert de la Raquel Lúa i Amaia Miranda. L'aforament serà limitat i per ordre d'inscripció. L'entrada és gratuïta però s'ha de realitzar les inscripcions a l'Ajuntament de Corbins al 973190117 i a l'email: marges@corbins.cat Ús obligatori de mascareta. S'haurà de respectar la distància de seguretat. Us esperem a Corbins amb totes les ganes de poder gaudir del nostre poble fent i apostant per la cultura.


Siurana: Can Marges Adalt. 5+ o 6a? | Al final de la roca\nEnviat per: pepsunye | 16 Octubre 2010\nSiurana: Can Marges Adalt. 5+ o 6a?\nAquest dissabte hem anat a Siurana, terra de llicorella, petjades morisques i (5+) mentiders, molt mentiders!\nTots dos ho sabíem..! Ho havíem llegit en diversos blocs i, fins i tot, en algunes ressenyes. I aquest dissabte ho hem experimentat en pròpia pell. Tot i que t’ho pots arribar a imaginar, no és fins al moment en què el teu cos s’arrapa a la roca que notes la diferència entre el que diu la ressenya, i el que veritablement et diu la paret.\nNo és el mateix un cinquè a Siurana, que una via del mateix grau a la Mussara. A la de Siurana (només en alguns casos) alguns hi elevarien mig o un grau més. Una diferència que és força més notable en els (5+).\nD’entrada teníem clar que l’objectiu era Can Marxes Adalt. Un sector situat a sota (mirant el riu) del que té el seu mateix nom però amb l’adjectiu qualificatiu antagònic, a Dalt.\nPer cert, que en passar per Cornudella hem vist que si celebrava al Ultra Trail Serra del Montsant; Es veia el poble molt animat amb la cursa, tot eren pancartes de patrocinadors i gent equipada amunt i avall.\nAl cap de mitja hora érem al bar del càmping del Toni, la Míriam i família. A dins, nord-americans? esmorzant pa amb tomàquet i una truita que ocupava tot el plat. Hem fet un cafè amb llet, que hem acompanyat amb el croissant de xocolata del forn de les Borges, i hem enfilat cap al sector. L’aparcament del Castell, a aquella hora, quarts de deu del matí, no estava gaire ple. Si que hi havia alguns que havíem dormit a les “càravans” la temperatura rondant el 9 graus. Les vistes, increïbles..!\nLlengua del pantà del Siurana, molt ple, com es veu\nEn arriba al sector, ens ha sorprès gratament que el teníem tot per a nosaltres, no hi havia ni una ànima.\nHem començat a “Can Fanga” un (5+) aparentment assequible. Un cop a dalt, hem trobat el + amb escreix i en algun dels passos semblava que fregava més el (6) que no pas el (5).\nA més els espits estaven molt separats, amb el que, en cas de caiguda feies una bona volada. Això sí, tenien molts bons “tridits”, “regletes” i apuntalar còmodament els peus de gat. L’únic tram que va patir una mica és el que hi ha entre el penúltim espit i la reunió.\nEl Ramon també ha quedat igual de sorprès que jo. Hem coincidit en dir que més que un (5+) semblava un (6a).\nFeta aquesta, i mentre començava a pujar el (5) del costat “Ay candemor” ha arribat la primera presència humana del matí, un parell de anglosaxons, amb la seva filla petita.\nElls han anat directes al (5+) de l’extrem del mig del sector, “jota negra”, un via que, en vistes de l’èxit de l’anterior, he dubtat de fer o no.\nAquest (5) també té un pas d’aquells que et fa suar la cansalada. A més, també està gairebé a dalt, quan ja arribes amb els braços ben carregats i gairebé sense forces. No reiterarem el que ja hem dit par activa i per passiva; allò del grau de Siurana, el de la ressenya i el real.\nMentre el Ramon procedia amb aquest (5) d’amable sortida però traïdor un espit abans d’encadenar, ha arribar un grup de quatre nois de Valls, que s’han instal·lat a la zona que obre el sector, on hi ha tres (5ès) seguits.\nFeta aquesta, hem anat fins a l’altre extrem de Can Marges Abaix. Allà ens esperava “Tahona” un altre (5+) i quin (5+)!\nAquest si que no, aquest és un (6a) com una catedral!\nEn fi, després d’un parell de ferides de guerra, de patir, però patir, com només ho havia fet als (6a) de la Mussara, o en d’altres sectors de Siurana, ha aconseguit encadenar “tahona”. Fins i tot hem contrastat amb l nord-americà del costat, per veure si les seves ressenyes coincidien en el grau de la via que li donaven a les nostres.\nJosep a “tahona”\nEncadenat aquest (5+?) i després de comprovar que a la regleta de dalt, al costat del mosquetó de seguretat, hi vivia un serp (inofensiva) l’ha provat el Ramon.\nEll l’ha patit encara més, però ha tingut el coratge d’arribar fins a la panxa amb desplom que marca el punt d’inflexió entre la part difícil, al de baix, i la més fàcil a dalt. En aquest punt ja no quedaven forces ni per fer la foto, gairebé.\nAmb tot, les busques del rellotge ja marcaven quarts de tres i tocava fer retirada, que ens quedava una hora fins a casa.\nAbans, però, hem fet la cervesa de rigor al bar del Càmping, on ens han dit que el Toni estava participant a la Ultra Trail.\nI hem anat serpentejant la carretera, en sentit invers, tot parlant de la fatalitat que es va emportar el passat 29 de setembre, a un dels mites del món de l’escalada, Kurt Albert. Aquest escalador Alemany, creador de l’escalada esportiva i un dels més coneguts del món, va morir amb 56 anys, dos dies després de caure fent una via ferrata.\nDeiem que no deixava de ser paradoxal, que un home que havia fet infinitat de “sols integrals”, acabés deixant-se la vida en una ferrata.\nAlbert era una de les llegendes de l’escalada, i entre altres coses, l’inventor de la idea del rotpunkt o “punt vermell”, l’encadenament de les vies sense ajuda artificial, el que va donar naixement a l’escalada esportiva.\nVa formar part del grup de punters escaladors alemanys que van revolucionar la idea d’aquest esport, juntament amb Wolfgang Güllich, mort el 1992 en accident de trànsit.\nEncara amb l’efervescència de la cervesa giravoltant pel cervell, silenciosament, podíem estar pensant alguna cosa així: Gràcies Kurt, per tot els que ens han deixat. Sempre que siguem a prop de la roca, i se’n apareguin tots els seus matisos, pensarem amb tu…\nI per tu, la imatge de Siurana. Millor dit, una d’elles:\nAdeu, i fins a la propera escalada. Esperem que no passi tan de temps.\n« Estrenant crash pad a La Mora\nEls meus llibres d’iniciació a l’escalada esportiva »\nHa estat un bon correctiu per mi. No son vies per iniciar-se al grau 5+. A Tahona ja anava petat i com la estava pujant arrosegant-me i repejant-me era tonteria continuar.\nSempre veient-lo des del punt de vista d’algú que ha aconseguit mig assolir el grau 5, l’alçada de les primeres xapes ja et fa veure de què va la via. I a Tahona, xapar la primera fent la via i no des del terra, té el seu rotllo (jo no ho podria haver fet, ja cascat de braços)\nPerò bueno, és Siurana, que emana ambient escalador a cada pedra que t’hi trobes i ambient fanàtic a tope.\nPer cert, això ho escric mentre faig unes sèries de flexions, que això de petar-me els braços a la tercera via s’ha d’arreglar… 😀\nBy: pentacour on 17 Octubre 2010\n[…] després de temps sense anar-hi i jo agafés una mica de confiança després del rapapolvo que vaig patir a Siurana la darrera vegada que vaig sortir a […]\nBy: Tornada a El Morral (La Carbonera) « Al final de la roca on 9 Novembre 2010


Imprimeix Litoral - Guaites de la Via Augusta i el Camí Ral\nConverteix Litoral - Guaites de la Via Augusta i el Camí Ral a PDF\nLloc de trobada: A davant l'Ajuntament de Montornès del Vallès\nOrganitzadors: Parc Serralada Litoral\nTelèfon: 937 540 024 / 935 554 650 / 656 903 642\nPreu: Adults, 3 euros; menors, entre sis i dotze anys, 2 euros; menors de 6 anys, gratuït. 10% de descompte per a famílies nombroses i per als membres del Cercle de Voluntaris dels Parcs Naturals.\nCategories: Itineraris guiats, Visites guiades, Litoral,


De l'odi a la calma: els relats oposats dels guàrdies civils al Suprem | NacióDigital\nEls tres primers testimonis del dia continuen sense justificar la violència vol provar la Fiscalia en les concentracions dels dies previs a l'1-O\nper Bernat Surroca , 21 de març de 2019 a les 11:59 |\nEls fiscals, aquest dijous al Suprem | ND\nNova jornada de judici al Tribunal Suprem amb protagonisme absolut per als testimonis de la Guàrdia Civil. Els tres primers -n'han de passar una desena- han explicat relats completament oposats dels fets que es van viure els dies abans del referèndum. De l'odi en el rostre de manifestants fins a la calma. De Mossos posant trampes a la Guàrdia Civil fins a agents fent "una bona feina" en col·laboració amb comitives judicials. Tot plegat, mentre la violència continua sense aparèixer.\nEl primer agent que ha passat per la sala segona va participar dels escorcolls als despatxos de Francesc Sutrias, director general de Patrimoni, i de Lluís Salvadó, secretari general d'Hisenda, a la Gran Via. Es va centrar en trobar indicis de malversació i al despatx de Salvadó hi va trobar molta documentació relacionada amb les estructures d'estat i amb la manera de finançar el nou estat després de la declaració d'independència.\nPel que fa a les concentracions a l'exterior de l'edifici, situat a la Gran Via, ha relatat que hi havia gent que cridava "independència". "Durant el matí hi havia més o menys gent, i sempre se sentien crits", ha dit, i ha assegurat que quan havien de sortir, cap a les 19.30h, continuava havent-hi gent. "Va haver problemes amb les patrulles uniformades, perquè estaven molt exposades", ha assegurat. En el seu cas, va sortir pel pàrquing sense que els concentrats se n'adonessin, i a preguntes del fiscal Jaime Moreno ha dit que alguns concentrats "van picar al capó del cotxe" i "posaven estelades al vidre".\nUn testimoni de la Fiscalia... que qüestiona el relat de la Fiscalia\nEl segon agent que ha passat pel Suprem s'ha centrat en els escorcolls del domicili i el despatx de Sutrias, i ha qüestionat el relat de la violència de la Fiscalia. Ha explicat que quan van entrar al domicili de Sutrias el 20-S, a Rubí, es va començar a concentrar gent al voltant de l'edifici. Ha admès que van demanar protecció i que van sortir de manera escalonada i fent-se passar per veïns, però no ha relatat cap més problema i, de fet, ha especificat que la gent estava tranquil·la i no es van sentir insults.\nL'agent ha ressaltat la "bona feina" dels Mossos per controlar la concentració de veïns que hi va haver davant de l'immoble. "Van fer un passadís i es va poder treure Sutrias sense problemes", ha dit. L'agent ha relatat que es va demanar reforços a Mossos i policia local i que es va pactar una sortida "escalonada". De fet, ha explicat que ell mateix, de paisà, i la secretària judicial van sortir de l'edifici a peu fent veure que eren "inquilins". L'agent ha dit que les persones concentrades portaven "alguna pancarta" i "no estaven excitades".\nUn cop acabat el registre, a les 14.10, es van desplaçar cap al despatx del director general, a la Gran Via. Allà ja hi havia gent concentrada i ja havia arribat la secretària judicial i alguns altres agents. "No vaig parlar amb la secretària, però se la veia nerviosa. Estàvem tots nerviosos aquells dies", ha dit. Ha admès que la gent concentrada davant de l'edifici estava més nerviosa que els que hi havia a Rubí, però que no van causar problemes. L'agent va aparcar al pàrquing i va poder sortir sense problemes.\nOdi als rostres... però sense danys\nEl tercer testimoni del matí, abans del ja habitual recés de les 12h, ha estat un subtinent que va ser responsable del registre a Unipost de Terrassa el dia 19 de setembre (i on van trobar sobres per a la designació dels membres de les meses). Ha parlat de "l'odi" que va veure en la cara dels manifestants. "Per primer cop en la meva carrera vaig veure el reflex de l'odi en la cara de la gent", ha assegurat. Aquest relat de terror, però, ha estat matisat i rebaixat amb les preguntes de les defenses. Ha admès que, malgrat tot, cap vehicle va patir cap dany ni cap agent va patir agressions. I en el seu cas concret, ha explicat que no va agafar la baixa ni va haver de rebre suport psicològic després dels fets.\nDurant l'interrogatori de la fiscalia, el testimoni ha aprofitat per culpar els Mossos de treure'ls d'Unipost per una "ratera". Ha explicat que podrien haver sortit per un carrer on no hi havia manifestants i, en canvi, acusa la policia catalana d'haver tret el comboi amb el material requisat per un carrer estret en obres, amb rases al terra i amb tanques. "El carrer era una ratera, no sóc especialista en control de masses però allò em va semblar inaudit", ha explicat. El subtinent (H12669K) ha reconegut que els mossos havien de baixar i apartar tanques i gent perquè la comitiva anava parant-se i arrancant.\nPolítica, judici de l'1-O, procés català, Tribunal Suprem, Guàrdia Civil, Fiscalia, Unipost, violència, Mossos d'Esquadra


Merkel i Hollande ofereixen diàleg però esperen una proposta «seriosa» - Diari de Girona\nMerkel i Hollande ofereixen diàleg però esperen una proposta «seriosa»\nL'exministre abandona el govern de Grècia etzibant que portarà «amb orgull l'odi» dels creditors\nparís / atenes | agències / ddg 07.07.2015 | 08:47\nMerkel i Hollande ofereixen diàleg però esperen una proposta «seriosa» efe\nFrança i Alemanya van deixar ahir oberta la porta al diàleg amb Grècia després del triomf del «no» en el referèndum de diumenge, però van avisar que el temps és més limitat que mai i que solament acceptaran una proposta «seriosa i creïble». Una proposta que el primer ministre grec, Alexis Tsipras, pretén presentar avui mateix després d'obtenir l'aval majoritari de l'oposició per negociar amb els creditors.\nEl president francès, François Hollande, i la cancellera alemanya, Angela Merkel, es van reunir durant hora i mitja en l'Elisi per buscar una resposta conjunta al rebuig grec a les últimes propostes dels creditors internacionals, després de certes dissonàncies entre Berlín i París la setmana passada.\nEl missatge va ser tan clar com esperat: existeix una escletxa per a l'acord, però ara és responsabilitat del primer ministre grec, Alexis Tsipras, presentar de forma urgent un pla acceptable i precís.\nS'espera que la nova proposta grega arribi avui a la cimera de caps d'Estat i de Govern de la zona euro.\n«La porta està oberta a les discussions. Ara li toca al govern d'Alexis Tsipras fer propostes serioses i creïbles perquè aquesta voluntat de seguir a la zona euro pugui traduir-se en un programa durador», va sentenciar Hollande en una declaració conjunta amb Merkel després de la reunió i abans d'un sopar de treball.\nEn el mateix to greu i urgent, el mandatari francès va recordar que «no queda gaire temps» i que és urgent, tant per a Grècia com pera a Europa, trobar un acord que permeti a Atenes afrontar el pagament dels seus deutes.\nLa compareixença de Merkel i Hollande va durar cinc minuts i no van admetre preguntes.\nEncara que les seves paraules van ser molt similars, la canceller, a diferència del president francès, va dir que Europa «ha demostrat ja molta solidaritat cap a Grècia».\nI va llançar un avís per a navegants: l'última proposta europea -rebutjada de forma aclaparant pels grecs en el referèndum- era «molt generosa», la qual cosa augura unes negociacions complicades.\nMerkel, a més, va insistir que caldrà esperar a veure quin és la reacció dels altres 18 països de l'euro, perquè «això també és la democràcia, i tenim una sobirania compartida».\nLes condicions prèvies per entrar en negociacions sobre un programa basat en el Mecanisme Europeu d'Estabilitat encara no s'han reunit, i aquesta és la raó per la qual ara esperem proposicions precises del primer ministre grec", va agregar.\nHollande, per la seva banda, va considerar que «Europa no és només una construcció econòmica, monetària i financera, sinó un conjunt basat en valors, en principis, sobre una concepció del món fundada en la llibertat, l'obertura i en el respecte».\nEl president francès va cridar l'atenció sobre el suport dels partits polítics grecs -inclosos els de oposició- a Tsipras per tancar un acord amb els creditors que permeti al seu país continuar dins de la moneda única.\nLínies centrals de l'acord\nDesprés d'una reunió celebrada en el palau presidencial a Atenes que va durar més de set hores, els líders dels partits conservador (Nova Democràcia), socialdemòcrata (Pasok), centrista (To Potami) i nacionalista (Grecs Independents), aquest últim soci al Govern, van publicar un comunicat conjunt en el qual tracen les línies centrals que ha de contenir el possible acord.\n«El veredicte recent del poble no constitueix un mandat de ruptura, sinó un mandat per continuar i intensificar l'esforç per aconseguir un acord amb un finançament sostenible», recull el document que encomana a l'Executiu continuar amb les converses.\nEl text assenyala una sèrie de punts bàsics que hauria d'incloure un futur pacte amb les institucions (Comissió Europea, Banc Central Europeu i Fons Monetari Internacional).\nLa línia de la negociació ha de recollir les necessitats de finançament del país, promoure reformes que es basin en un criteri fiscal de redistribució just i fomentin el creixement sense mesures que provoquin recessió.\nA més, els líders polítics demanen un «programa de creixement potent que serveixi per reduir la desocupació i que promocioni l'activitat de les empreses».\nEn el comunicat conjunt, els líders deixen constància que el primer ministre es compromet a informar a la resta dels dirigents polítics sobre els resultats de la cimera europea que se celebrarà demà a Brussel·les i, «en general, sobre el progrés de les negociacions».\nEls cinc líders, inclòs Tsipras, reclamen que en l'acord hi hagi un compromís perquè s'iniciï el «debat a fons» sobre el problema de la sostenibilitat del deute grec.\nPrecisen que la «prioritat absoluta» és restablir la liquiditat del sistema bancari amb ajuda del Banc Central Europeu.\nEls bancs segueixen tancats\nA l'espera del resultat del crucial de la cimera d'avui, tot fa indicar que els bancs grecs no obriran fins dijous que ve, per evitar una massiva sortida de capitals.\nMentrestant, el Banc Central Europeu mantindrà sense canvis la quantitat de liquiditat màxima (89.000 milions d'euros) que els bancs grecs poden demanar al Banc de Grècia, després de rebutjar una petició d'aquest òrgan per augmentar-lo.\nLes discussions amb els creditors tenen des d'ahir un nou nom al capdavant del Ministeri grec de Finances, el d'Euclid Tsakalotos, qui ja actuava fins ara com a coordinador de les negociacions amb les institucions. En un gest conciliador cap als socis, Tsakalotos reemplaçarà al capdavant del ministeri Iannis Varufakis.\nVarufakis entrega el cap als creditors per facilitar l´acord. Espanya Internacional


Mediapro incrementa un 20% la seva facturació pel creixement de la seva activitat internacional La República\nMediapro incrementa un 20% la seva facturació pel creixement de la seva activitat internacional\nACN Barcelona.-La productora Mediapro ha anunciat aquest dijous una facturació de 1.967 milions d’euros durant el 2018, xifra que representa un increment del 20% respecte l’any anterior, gràcies a l’expansió […]\nACN Barcelona.-La productora Mediapro ha anunciat aquest dijous una facturació de 1.967 milions d’euros durant el 2018, xifra que representa un increment del 20% respecte l’any anterior, gràcies a l’expansió de la seva activitat internacional. L’ebitda recurrent es va situar en els 222 milions d’euros, davant els 190 MEUR el 2017; mentre que les inversions van arribar als 69 milions d’euros i el deute net va arribar als 442 milions d’euros. Durant l’exercici anterior, la productora va adquirir els contractes de les Lligues 1 i 2 de França i el Mundial de Qatar, a més de la lliga canadenca i d’augmentar la producció de continguts. A més, afegeix l’empresa en un comunicat, s’ha consolidat la seva expansió en la divisió e-sports. La plantilla s’ha incrementat el 2018 fins els 6.695, dels quals 4.765 a l’Estat, i s’han incorporat 1.080 nous treballadors, dels quals 701 a Espanya.\nDe cara el 2019, el dels 25 anys de la productora, el grup s’ha fixat com a objectius continuar el creixement tant orgànic com inorgànic en totes les seves divisions, expandir les seves activitats a Llatinoamèrica, consolidar la presència a Àsia i explotar els drets de la lliga francesa, entre d’altres.


L’Ajuntament de València ha aprovat un nou conveni de col·laboració entre la Regidoria de Servicis Socials i l’empresa Norauto, amb implantació en la ciutat, destinat a impulsar la inserció laboral de persones desocupades i en situació de vulnerabilitat de la ciutat de València. Així ho ha explicat aquest dilluns la regidora de Servicis Socials, Isabel Lozano.\nA partir d’ara, Norauto informarà directament a l’Ajuntament de València de les ofertes de treball que necessita cobrir per als seus tallers; i els servicis socials de la ciutat, a través del projecte “València Inserta”, formarà de manera específica els usuaris i usuàries dels centres municipals de servicis socials que complisquen els requisits.\nL’Ajuntament impulsarà cursos específics sobre les necessitats formatives dels llocs de treball que Norauto estiga interessada a cobrir, la qual cosa incrementa les opcions d’inserció.\nLa regidora de Servicis Socials, Isabel Lozano, ha assenyalat que “aquesta innovadora línia de treball encetada fa uns anys per part de l’Ajuntament està donant uns resultats meravellosos. En aquest cas, la col·laboració público-privada està tenint resultats positius i molta gent que estava fora de l’entorn laboral està inserint-se al sistema de manera molt efectiva”.\nL’objecte del conveni de col·laboració subscrit entre l’Ajuntament de València i Norauto és el de promoure la inserció de les persones provinents de col·lectius desfavorits de forma que es contribuïsca a fomentar la inserció laboral i el benestar de les persones en situació de vulnerabilitat de València.\nActualment, l’Ajuntament té en marxa 12 convenis d’estes característiques, el que ha signat ara amb Norauto més els d’Hospital Quirón, Five Guys, Leroy Merlín, Clece, Eulen, OSGA i Limpiezas Amparo Cifuentes. A més, la regidoria de Servicis Socials ja treballa amb Herbolario Navarro i Alcampo per signar altres dos convenis d’inserció laboral.


Podemos perd pistonada: 35 diputats i mig milió de vots menys\nUnidas Podemos no ha tret els resultats que esperava a les eleccions generals del 10-N. Iglesias ja va punxar en els passats comicis del 28-A, i les dificultats per aconseguir formar govern amb Pedro Sánchez sembla que han passat factura. Així doncs, aquesta vegada Podemos ocuparà 35 seients al Congrés de Diputats, 7 menys que els que va sumar a l'abril i fins a 36 menys que als anteriors comicis del 2016, quan va assolir 71 escons. Una punxada important de Pablo Iglesias, que ha arribat a perdre més de 600.000 vots respecte el 28-A, i més de dos milions menys que el 2016.\nD'aquesta manera, UP es manté com la quarta força al Congrés, per darrere de Vox. En total, la candidatura ha perdut més de mig milió de votants a Espanya i tampoc no ha aconseguit fer-se amb la victòria a cap província, però manté representants a les 24 províncies que ja tenia. Cal recordar que els 35 escons del grup Podemos són fruit de la suma de la llista d'Iglesias (26), En Comú Podem liderat per Jaume Asens, que manté els 7 que va treure el 28-A i els valencians Podemos-EU, que mantenen també els 2 diputats.\nA més, en aquestes eleccions hi ha dues particularitats en el camp de Podem: d'una banda, la novetat del partit de l'expodemos Íñigo Errejón, Más País, que ha aconseguit 2 escons; i de l'altra, l'absentisme d'En Marea, que ha decidit no presentar-se aquest 10-N.\nSigui com sigui, el partit continuarà sent determinant en un hipotètic escenari de pacte d’esquerres, tot i que caldrà més que un acord entre UP i PSOE per poder formar govern.


Calaceit és un poble medieval ubicat entre els rius Matarranya i Algars. Construït principalment amb pedra picada, Calaceit és un dels pobles més interessants de la Comarca del Matarranya.\nCalaceit, nomenada Vila pel Rei Alfons XIII el 1915 fou també declarat Patrimoni historicoartístic pels seus edificis de gran bellesa i l'harmonia del seu conjunt. Alguns dels seus edificis més emblemàtics estan reproduïts al Poble Espanyol de Barcelona.\nL'església arxiprestal, d'estil Barroc i dedicada a Santa Maria, es va acabar de construir el 1710 i fou edificada sobre les ruïnes d'un temple gòtic de finals del segle XIII. En la seva construcció s'utilitzaren els carreus de l'antic castell de la Vila i de l'església primitiva.\nEls edificis de la Plaça Major presenten porxos del segle XIV i XV testimoni del seu llegat medieval. La gran varietat i riquesa dels elements que configuren el conjunt medieval de Calaceit fan que a cada cantonada hi hagi un nou descobriment que entusiasmi al visitant.\nLLOCS INTERESSANTS A PROP DE CALACEIT\nParc Natural dels Ports de Tortosa-Beseit (Pic del Moncaro, El Parrissal, naixement del Matarranya)\nTermes de la Font Calda (Bot, Terra Alta)\nMuseu Picasso (Horta de Sant Joan)\nRuta del Tambor (Setmana Santa) Alcanyis-Alcorisa-Calanda-Hijar


Per a joves participants de 12 a 18 anys que estiguen cursant estudis d’ESO, Batxillerat i Cicles Formatius de grau mitjà acreditant la seva matriculació en qualsevol centre de la Comunitat Valenciana. Podran presentar una única obra, totalment original, de dimensions lliures, de temàtica i tècnica lliures. La dotació econòmica dels premiats serà:\nPrimer premi 300 €.\nSegon premi 150 €\nL’obra premiada passarà a formar part del fons d’art que l’institut ha creat.\nPer joves participants residents a l’estat espanyol i d’edats compreses entre els 18 i els 35 anys. Podran presentar una o dues obres, totalment originals, de dimensions compreses entre el 50 cm. i els 200 cm en qualsevol de les seves dimensions. La temàtica i la tècnica seran lliures i la dotació econòmica de:\nPrimer premi 1300 €\nSegon premi 700 €\nL’obra premiada passarà a formar part del fons d’art que la Regidoria de Cultura de l’Ajuntament de l’Alcora ha creat.\nBases del XV Premi Ciutat de l'Alcora de Pintura Jove >>


La Ciencia del Fútbol: MARTINO I ZUBIZARRETA, DOS EXTRATERRESTRES A LA MASIA\nMARTINO I ZUBIZARRETA, DOS EXTRATERRESTRES A LA MASIA\nÉs molt probable que hi hagi vida a altres planetes. S'han observat directament uns 1.800 planetes que orbiten al voltant d'estrelles properes al Sol, però es calcula que les estrelles de la nostra galàxia, la Via Làctia – amb 11.000 milions d'astres –, tenen de mitjana com a mínim un planeta en òrbita. Atès que hi ha més de 100.000 milions de galàxies, la probabilitat que hi hagi planetes similars a la Terra (amb oxigen i aigua) capaços de generar vida extraterrestre no és gens menyspreable. El que resulta summament improbable és que els habitants d'aquests planetes hagin pogut desenvolupar tecnologia per poder venir a visitar-nos durant el mateix instant geològic en què ha existit la Humanitat.\nDoncs durant la campanya actual, el Barça ha tingut la mala sort que dos extraterrestres, Martino i Zubizarreta, han vingut a aterrar justament a La Masia. Segurament perquè mai no s’hi van formar, tots dos personatges tenen en comú una sospitosa incomprensió del planter. "S'ha acabat un cicle irrepetible", va dir el Tata en acabar l'últim partit de Lliga contra l'Atlètic de Madrid; com si ell, estant de pas en aquest planeta, hagués estat una víctima més del destí inevitable. La trista realitat és que ell i Zubizarreta han estat els autèntics culpables que el Barça s'hagi colapsat com un castell de cartes, per diverses raons.\nPrimer, els tècnics de la Masia treballen nit i dia precisament perquè el Barça es mantingui en un cicle etern que produeixi un corrent continu de jugadors excel·lents. Un dels extraterrestres, Zubi, es va ocupar de sembrar el desànim entre l'equip en oferir el càrrec a un entrenador malalt, primer, i després a un entrenador sense coneixement de la Masia. Per un comprometedor detall que va evidenciar la mala gestió de l'àrea tècnica durant la malaltia de Tito, la direcció esportiva va deixar escapar Thiago Alcántara, la joia de la corona, per enfortir les files del seu més gran rival europeu. Durant l'any del Tata s'han donat poquíssims minuts als jugadors del planter, donant-se prioritat als veterans "per preservar l'estil", la qual cosa ha parat l'ascensor que puja jugadors del Barça B al primer equip. Només un extraterrestre com Martino podia ignorar que els joves eren precisament la millor garantia de l'estil, oferint al mateix temps variacions del dibuix tàctic (Tello, Montoya, Dongou). Per afegir més verí al niu, Zubi va renovar a l'alça els veterans Puyol, Xavi i Alves i va tolerar que Pinto fos el porter de la Copa per la seva amistat amb Messi, ocupant el lloc d'un altre millor que ell. Ara perilla la progressió adequada dels joves.\nSegon, en una decisió indignant, Zubizarreta ha cessat a Guillermo Amor, el director de La Masia que ha elevat la institució fins a cotes insospitades, per l'assumpte dels contractes irregulars als joves – un assumpte legal en què Amor, futbolista de formació, no podia haver tingut cap responsabilitat. L'extraterrestre Zubizarreta va fer un intent de dimissió, va recordar el seu copiós salari, i en lloc de destituir el responsable de contractes, va cometre la vilesa més gran de la seva carrera. El club diu que el reubicarà – com si Amor fos una peça de Lego. Guardiola va dir una vegada que sempre recordarà com el primer dia que es va entrenar amb el primer equip, Amor va venir a rebre'l, i que per això ell va fer el mateix amb Xavi. "Quan dónes a jugadors d'aquí una oportunitat, ells responen i defensen el seu equip fins al final", ha dit Amor, que va estar al Barça des dels 13 anys i va jugar 421 partits oficials amb el primer equip. Destituir Amor és una decisió doblement insensata perquè La Masia és una institució on impera l'amistat i la solidaritat, i es tracta dels millors professionals del ram: no seria estrany que els descontents estiguin rebent ofertes de planters rivals com el del Manchester City de Txiki i Soriano. La directiva va xulejar-se davant la FIFA amb una pancarta que va horroritzar els tècnics de la Masia: "La Masia no es toca". Però després el club ha fet tot el contrari. Que ressoni el tam-tam per totes les xarxes socials: el club està tractant un dels herois del Dream Team com si fos un gos.\nI tercer, s'ha sabut fa poc que els jugadors desaprovaven els mètodes "antiquats" del Tata Martino i el seu equip, de modals "orgullosos". Des de Guardiola el club disposa d'un equip de tres analistes per analitzar els rivals amb ajuda de noves tecnologies i, encara que van seguir fent els informes per a cada jornada, el Tata els va ignorar amb supèrbia durant tota la temporada. El resultat és que amb els cuers el Barça va guanyar només 2 de 15 punts, quan en podria haver guanyat fàcilment molts més amb estudis detallats a l'estil Guardiola. Consta que Zubi ho sabia i no hi va posar remei. Mai un entrenador no havia fet ruboritzar tant a l'afició blaugrana amb desraons pròpies d'un principiant: "nosaltres no tenim jugadors per tirar de pilotes llargues, però insistirem", "un futbolista pot jugar a futbol fins als 35 anys", "no estàvem interessats en què Messi participés" – d'aquí el sobrenom de "paTata Martino" en els fòrums d'Internet.\nLa premsa mundial debatent les causes de la crisi del Barça i resulta que l'explicació era molt simple: el Barça estava en mans de dos incompetents que pertanyien a una galàxia diferent de la de la Masia. Ells dos sols han anul·lat el cicle més brillant de la història del Barça, oxigenat ininterrompudament per La Masia des dels temps de Milla, Amor, i Guardiola fins a Deulofeu i Rafinha passant per Messi i Cesc (al qual Zubi ha declarat transferible al costat de Pedro), i continua. Alguns han excusat Zubi i responsabilitzat més Rosell per algunes decisions desestabilitzadores com la del fitxatge de Neymar i el del Tata mateix, però Zubi va triar estampar la seva signatura com a co-responsable i seguir cobrant una pasta abans de presentar la dimissió. Martino ja se n'ha anat a casa però encara queda en Zubi: el cicle de la Masia segueix en perill mentre no se’n vagi ell també a l'espai sideral.


» Inicio » Premsa » Andratx on Paper\nExposició col·lectiva comissariada per Patricia Asbaek\nEl CCA Andratx es complau a presentar Andratx on Paper, una exposició col·lectiva comissariada per Patricia Asbaek i creada específicament per la CCA Kunsthalle.\nPrenent com a punt de partida les obres realitzades pels artistes participants al Programa de Residències per a Artistes del CCA Andratx, l'exposició explorarà els diferents usos i aplicacions fets damunt paper. El paper per se, es converteix en el fil conductor que portarà a explorar les diferents propostes artístiques realitzades durant aquests 11 anys de Programa de Residències, pels més de 300 artistes internacionals.\nEL PAPER. Una simple pasta de cel·lulosa, creada per a la comunicació entre els homes des de l'Antiguitat, no ha perdut protagonisme en l'Era moderna de la informació digital. En l'àmbit artístic, són molts els usos que se li han donat al paper. El paper com a objecte en si mateix, en la cerca de noves textures i diferents maneres de treballar-ho; el paper, com l'únic suport de l'obra; i, el paper, com a protagonista en altres mitjans, com el vídeo o l'escultura. Però sempre amb un denominador comú, el paper com a mitjà de comunicació directe entre l'artista i l'espectador.\nAndratx on Paper ofereix una visió fresca i emergent de la riquesa en l'escena internacional actual. Els visitants tindran l'oportunitat de veure les múltiples i variades formes en què els artistes han treballat en el paper durant la seva Residència. Des del més simple esbós, transcrivint en paper una fugaç idea, fins al dibuix més laboriós i delicat, es recorreran una infinitat de tècniques aplicades sobre paper i amb el paper. La mostra convidarà a l'espectador no només a estudiar l'obra des del punt de vista comunicatiu, entenent l'obra com a missatge, sinó que afavorirà la intriga per l'aspecte físic de la mateixa, la tècnica aplicada sobre el paper.\nLa directora del CCA Andratx, Patricia Asbaek, ha seleccionat les més de 70 obres que formen aquesta exposició, d'entre les prop de 300 obres de la Col·lecció del CCA. D'altra banda, amb la finalitat de proporcionar una comprensió més profunda i una visió completa de la mostra, algunes de les peces més interessants damunt paper de la reconeguda internacionalment Col·lecció de la Art Foundation Mallorca també s'han inclòs. A més, es tindrà l'oportunitat única de poder veure per primera vegada a Mallorca algunes obres mestres d'importants col·leccions privades.\nArtistes: Pablo Alonso, Catrin Andersson, Kistin Arndt, Art & Language, Awst & Walther, Jane Balsgaard, Nelleke Beltjens, Sofie Bird Møller, Matthias Bitzer, Henning Bohl, Jacob Borges, Tim Brotherton, Matt Calderwood, Torben Christensen, Henning Christiansen, Cullinan Richards, Patricia Ellis, Peter Feiler, Lutz Fezer, Carsten Fock, Marc E. Fohl, Peter Freitag, Joe Fyfe, Gelitin, Lotte Gertz, Amy Granat, Kerstin Grimm, Sabine Gross, Jane Han, Mikael Hegnar, Jeppe Hein, Richard Hell, Haïdée Henry, Amel Ibrahimovic, Shirley Kaneda, Bettina Khano, Jadranka Kosorcic, Jacob Krajcik, Astrid Kruse Jensen, Skafte Kuhn, Malene Landgreen, Dörte Lehnigk, Cedar Lewisohn, Martin Liebscher, Katalina Lliteras, Katrin Lock, Dietmar Lutz, Lorna Macintyre, Bernhard Martin, Søren Martinsen, Al Masson, Julia Masvernat, Francisco da Mata, Suzanne McClelland, Sandra Meisel, Mathieu Mercier, Guillermo Mora, Paul Morrison, Margherita Moscardini, André Niebur, Anna Nordquist, Rupert Norfolk, Nick Oberthaler, Sarah Ortmeyer, Tommy Petersen, Andreas Plum, Cathrine Raben Davidsen, Ursula Reuter Christiansen, David Rhodes, Paola Ricci, Tim Roda, Lukas Schmenger, Felix Schramm, Filib Schürmann, Meredyth Sparks, Frode Steinicke, Katja Strunz, Ebbe Stub, Michael Stumpf, Superflex, Jan Svenungsson, Carol Szymanski, Diana Taylor, Gert & Uwe Tobias, Miriam Tölke, Jannis Varelas, Peter Welz, Christopher Wool & Natalia Zaluska.


Peix Fregit - OA2 Produccions\nEl grup d’havaneres “Peix Fregit” va quedar formalment constituït, sota la direcció de Josep Bastons, al ser convidats els seus components a participar en una de les primeres “Cantada d’Havaneres” de Calella de Palafrugell, l’any 1974. L’activitat del grup però, sense el nom “Peix Fregit”, arrenca l’any 1972. Els tres components cantaven en sopars i àpats diversos, festivals, sense cap nom que els identifiqués. Va ser l’any 1974, quan van participar en la cantada de Calella, quan van tenir la necessitat de trobar un nom. El nom del grup està estretament lligat a la vila de Palafrugell. Un antic poema anònim del segle XVII, defineix aquesta població amb l’expressió: “PALAFRUGELL, PEIX FREGIT i jurioles a la brasa…”.\nAl llarg de la història del grup n’han format part: Maria Cervera (única veu femenina de la història del grup), Manel Iglesias (tercera veu fins l’any 1980), Pere Bahí (tercera veu del 1980 al 1987), Pere Savalls (primera veu des del 1973 al 1989), Josep Cruañas (primera veu des del 1990 al 1999), Pep Nadal (primera veu i guitarra des del 2000 al 2012) i Josep Bastons (segona veu, guitarra, fundador i director fins el 2007).


22 setembre 2020 19:08\ndBalears | 05 juliol 2014\nMalestar per la manca de protecció dels elements patrimonials a Pollença. El Catàleg d’elements a protegir que impulsa l’equip de govern de l'Ajuntament pollencí “té una sèrie de mancances” que segons l'organització cal “rectificar”. Es tracta de l’edifici de Can Franch, al Port de Pollença, de la fàbrica de Can Morató, i de la Pescateria de la Plaça de Pollença.\nAl Catàleg impulsat per la batlia encara no està inclòs Can Franch. Hi ha acords municipals que el comprometen i a més, ara, a instàncies d’ARCA hi ha un informe del Consell que parla dels valors patrimonials de l’immoble i el seu entorn i aconsellen la seva inclusió al Catàleg de Pollença per a la seva protecció.\nL’existència d’una llicència caducada d’esbucament, és precisament un factor que obliga a l’Ajuntament a actuar, però actualment s'està deixant que segueixi el procés evitant-ne així la seva catalogació.\nOn sí es contempla el valor de la construcció és a l'informe del Consell que posa en valor els materials, l’estructura, l’entorn de pinar quasi original i la seva relació amb el passeig del Moll.\nDes de fa anys l’antiga fàbrica de catifes gaudeix de la protecció com a Bé d’Interès Cultural (BIC). Es tracta d’un element del patrimoni industrial ben rellevant. Tot i la seva transcendència, l’Ajuntament n'ha intentat la seva desprotecció, alerten des d'ARCA. Si bé el Consell de Mallorca ho ha impedit.\nAl catàleg impulsat per l'Ajuntament no hi trobam cap fitxa d’aquesta edificació, tot i el seu valor i la catalogació insular.\nAquests dies acaba el termini a fi que els arquitectes presentin projectes bàsics i d’execució per als dos solars de l’antiga pescateria i de l’antiga caserna. Segons les bases del concurs es tracta de fer una nova edificació de tres plantes per a diferents usos.\nARCA alerta que les alçades permeses malmenen el conjunt patrimonial de la plaça. Dissortadament la proposta municipal no contempla l’existència d’aquesta antiga pescateria i la necessitat de protegir-la.\nEn defensa de la identitat de l'antiga pescateria de Pollença\nPer feliuet, fa mes de 6 anys\nEl catàleg no serveix de res si no es fa un seguiment i una inspecció sobretot a cases i possessions privades, les destrosses que es fan són brutals, a qualsevol poble.


L'Ajuntament mou fitxa per garantir la seguretat a Nostra Llar però descarta un «tall total de la via» | NacióSabadell\nL'Ajuntament mou fitxa per garantir la seguretat a Nostra Llar però descarta un «tall total de la via»\nUna iniciativa que es preveu millorar durant els propers dies\nper NacióSabadell , 15 de setembre de 2020 a les 10:37 |\nMés agents durant les franges horàries escolars per garantir la seguretat i el funcionament del transport públic. Davant les crítiques d'ahir al matí durant el primer dia del curs escolar per les famílies de l'escola Nostra Llar de Sabadell, l'Ajuntament mou fitxa. Malgrat que reconeix la impossibilitat de tallar el trànsit completament perquè es tracta d'un punt neuràlgic de la ciutat que garanteix el pas del servei de l'autobús municipal de les línies 4, 44, 7 i 12; s'han anunciat noves mesures.\nEl consistori explica que l'àrea comptarà amb més presència d'agents durant totes les franges horàries; mentre que, a petició del centre, també s'han instal·lat senyals al paviment de la vorera "per tal d'ajudar a efectuar una distribució fixa de familiars i alumnes per grups". La via però, seguirà oberta a vehicles, i en el cas concret que la policia valorés restringir el trànsit aleshores només es deixaria circular als autobusos per davant de l'escola.\nAhir a la tarda, per dur a terme aquestes millores es va realitzar un tall puntual del tram del carrer de Calderón, desviant els turismes pel carrer del Vallès i deixant només pas puntual als busos durant els moments de més afluència. Una iniciativa que es preveu anant millorant durant els propers dies, juntament amb el reforç de la senyalització i altres elements complementaris "si escau".\nSocietat, Ajuntament de Sabadell, Nostra Llar, Sabadell, Covid-19, salut, pandèmia, coronavirus


El Temps a Tarragona: Avís per vent a l'Ebre | Diari de Tarragona\nEl Temps a Tarragona: Avís per vent a l'Ebre\nLa previsió meteorològica d'aquest dilluns, 8 de novembre\n07/11/2021 11:30 | Actualizado a 07/11/2021 11:30\nLa previsió meteorològica d'aquest dilluns, 8 de novembre. FOTO: Meteocat\nEl cel estarà serè en general, o puntualment entre poc i mig ennuvolat per núvols alts i mitjans a la meitat oest. A banda, al vessant nord del Pirineu el cel estarà cobert o molt ennuvolat fins a mig matí, mig ennuvolat fins a mitja tarda.\nFins a migdia s'espera precipitació feble al vessant nord del Pirineu. S'acumularan quantitats minses, o localment poc abundants a cotes altes, de precipitació. La cota de neu baixarà dels 1.800 fins a 1.400 metres.\nTemperatura mínima i màxima lleugerament més alta.\nLa visibilitat serà excel·lent arreu. Tot i això, al vessant nord del Pirineu serà entre regular i dolenta fins a mig matí i passarà a ser regular o bona a partir de llavors.\nEl vent bufarà de component nord i oest entre fluix i moderat arreu, amb cops forts a zones altes del Pirineu i Prepirineu i a les Terres de l'Ebre, on bufarà mestral. A l'Empordà, bufarà tramuntana amb ratxes fortes i molt fortes sobretot al litoral i al nord de l'Alt Empordà. Malgrat tot, hi haurà estones de vent fluix i de direcció variable a l'interior del quadrant nord-est, litoral central i nord de la depressió Central.


Girona tractarà amb els veïns de Poeta Marquina el problema dels estornells dilluns - Empordà\nGirona tractarà amb els veïns de Poeta Marquina el problema dels estornells dilluns\nEs vol buscar una solució als excrements dels ocells, que afecten els jocs infantils, el terra de la plaça i l'arbrat\nL'Ajuntament de Girona ha organitzat dilluns una sessió informativa pública per tractar l'estat actual de la plaça del Poeta Marquina. La xerrada, que presidirà el vicealcalde i regidor de Sostenibilitat, Medi Ambient, Participació i Cooperació de l'Ajuntament, Eduard Berloso, tindrà lloc a les instal·lacions de l'EspaiCaixa Girona. L'acte començarà a les vuit del vespre.\nDurant la reunió, es parlarà sobre la plaga d'estornells i els seus excrements que afecten la plaça, l'arbrat de la zona i el parc infantil, situat a la mateixa superfície urbana. Es tracta d'una sessió informativa oberta a tothom.\nEn el darrer ple, Eduard Berloso va admetre la problemàtica causada pels ocells i la complexitat per abordar la situació. Va explicar que volia parlar amb els veïns afectats, com farà aquest dilluns, i amb l'Ajuntament de Figueres, que també ha pres mesures per afrontar una plaga similar.\nEl regidor va explicar que a Girona va funcionar molt bé una poda molt agressiva que va deixar els arbres plumats. Sense fulles els estornells es van dirigirt a altres llocs de la ciutat. No obstant, aquest tipus d'actuació si es va repetint perjudica molt els arbres iels tècnics han desaconsellat fer-ho un altre cop.\nAl llarg dels anys s'han provat diferents mesures. Fa uns anys, hi havia soroll de petards, per foragitar els estornells. També es va apostar per apuntar amb làser els ocells. Una altra opció, que també s'ha efectuat en altres punts de la ciutat ha estat la col·locació d'altaveus amb sons d'aus rapinyaires i d'ocells esporuguits.


Fins a la victòria! | SARA MUÑOZ | El dossier | La República\nFins a la victòria! Fins a la victòria! Fins a la victòria! Fins a la victòria! + Fins a la victòria! E-mail\nDe la infinitat de protestes activades arran de la sentència del procés, n’hi ha una a Barcelona i una altra a Girona que es resisteixen a afluixar i que continuen cada dia\nFins a la victòria! ..\nFins a la victòria! Fins a la victòria! Fins a la victòria! Fins a la victòria! Fins a la victòria! E-mail\nSón els més resistents, aquells que es neguen a traslladar la queixa del carrer al sofà o a les xarxes socials, aquells que diàriament des del 14 d’octubre, quan arriba el vespre, paren màquines i surten al carrer a exigir la llibertat dels presos polítics, el retorn dels exiliats i la fi de la repressió. La sentència del procés, extrema i cruel, va activar una infinitat de protestes arreu del país. Algunes, com les concentracions en moltes places de pobles i ciutats, ja es van originar quan els líders independentistes van ser enviats a la presó.\nAlgunes protestes inicials, amb el pas dels mesos, han anat perdent pistonada. O bé s’han dissipat definitivament del mapa de les mobilitzacions, o bé han vist desaparèixer efectius i no conserven el poder de convocatòria dels inicis. Hi ha dues cites, però, que encara ara, quan ja s’ha superat la xifra de les 150 nits, es mantenen fidels al propòsit inicial. I, pel que sembla, no tenen intenció d’afluixar. Són els talls de la Meridiana, a la capital del país, i a la confluència entre els carrers Barcelona i Emili Grahit, a la ciutat de Girona.\nMeridiana Resisteix és el nom amb què es coneix la protesta que diàriament, entre les vuit del vespre i les deu de la nit, té lloc en una de les artèries principals de Barcelona, a l’altura de Fabra i Puig. D’entrada, un pot arribar a pensar que trobar manifestants que hagin vençut tot els contratemps i no hagin faltat gairebé a cap cita deu ser el més semblant a trobar una agulla en un paller. La sorpresa salta quan un s’adona que el que resulta realment aventurat és localitzar una sola persona que passi per allà ocasionalment.\nL’altra gran sorpresa és descobrir que moltes persones que han incorporat aquest tall a la seva rutina fan gairebé cada jornada, amb escasses excepcions, uns quants quilòmetres per no fallar a la cita. “Aquí seguirem mentre existeixin presos polítics i represaliats”, comenten tres veïns del Vallès que ja han estat identificats en alguna ocasió pels Mossos d’Esquadra per plantar-se enmig de la Meridiana. En Jota, el més jove de tots tres, relata que des del 14 d’octubre no ha fallat ni un sol dia, tampoc els festius pels voltants de Nadal o els dies més virulents del Glòria. Només ha fallat algun cop que ha elegit alguna altra protesta que coincideix en horari amb la de la Meridiana. Ha arribat a canviar els torns de feina per no ser baixa. Tots tres rememoren les jornades més complicades, com els dies del temporal o les dues nits en què es van produir intents d’atropellament. Tampoc poden oblidar les primeres jornades quan: “Els Mossos d’Esquadra ens van encapsular i van atonyinar alguns dels presents.”\nLa relació amb la policia ha variat notablement, tot sigui dit. Si més no en els dies que ens ocupen. Ara són els Mossos d’Esquadra els que, minuts abans de les vuit del vespre, ja tallen la Meridiana i desvien el trànsit per evitar cap enfrontament entre els conductors i els manifestants. Els agents policials formen part de la foto fixa de la Meridiana cada nit. També els voluntaris de Sanitaris per la República, que es van alternant per cobrir cadascuna de les jornades de protesta. “A la Meridiana –expliquen els tres veïns del Vallès–, hem format una gran família. Són moltes hores de lluita compartides.” Moltes persones s’han conegut en aquestes convocatòries, tot i que prèviament han compartit altres manifestacions, com la de Brussel·les o la de Madrid. A Perpinyà, pel que expliquen, tampoc no van fallar.\nA pocs metres d’aquests manifestants apareix en Nekro, pseudònim del jove independentista que va resultar ferit en l’atropellament del 24 de febrer. Té clar que el conductor, que va ser detingut per la Guàrdia Urbana, anava per ell: “Vaig veure com s’aturava, em mirava als ulls i instants després m’envestia. No era el primer dia que m’observava.” Li va ocasionar un trencament del teixit ossi i un atac epilèptic. Pot explicar-ho, que ja és una gran sort tenint en compte que va veure perillar la seva vida. L’agressor va quedar en llibertat hores després dels lamentables fets. En Nekro es manté al peu del canó i segueix fidel a la cita.\nARRIBAT DES DEL QUEBEC\nDes de fa tres unes tres setmanes, hi ha una persona que no es perd la concentració. Abans no sabia que existia, ja que només fa dos mesos que viu a Catalunya. Hi va arribar des del Japó, l’anterior país on va viure, però ell és natural de la província del Quebec. Concretament, de la Saguenay, la ciutat on, com molt bé recorda aquest jove que es diu Samuel, “un 80% de persones van votar a favor de la independència del Quebec”. En Samuel, que s’expressa en un català que a poc a poc va perfeccionant (ja el va començar a estudiar al Japó), ha estat sempre molt implicat en el procés independentista del Quebec i ara està entusiasmat de viure en primera persona un camí que “tard o d’hora ha de portar Catalunya a la independència”.\nL’1 d’octubre el va enxampar lluny d’aquí, però va seguir la jornada amb expectació i ràbia a parts iguals. “Vaig veure unes imatges vomitives, de la policia pegant votants, i va ser llavors quan es va despertar el meu veritable interès per Catalunya.” De moment, no té cap intenció d’establir-se en un altre país. Se sent feliç a Catalunya i plenament integrat. Ara és molt senzill trobar-lo cada nit a la Meridiana. De fet, viu molt a prop del punt de concentració.\nMinuts abans de l’inici de la concentració, un ampli grup de veïns i veïnes de la zona s’esperen en una vorera, a la zona de les palmeres, per fer el salt a la carretera. Llueixen llaços i bufandes grogues, pancartes... Només han faltat a la convocatòria per “raons de causa major”: “Com una caiguda que em va mantenir fora de joc quinze dies”, detalla una dona. “Jo només he fallat tres nits, i perquè estava ingressat a l’hospital”, afegeix l’home del costat. Els caps de setmana acostuma a ser quan ve més gent. Alguns pensen que la protesta s’ha desinflat una mica respecte als primers dies i clamen que la gent torni a ocupar els carrers: “Ens queixem tots de la situació dels líders independentistes i d’altres represaliats, però a l’hora de la veritat som massa pocs els que sortim de forma permanent el carrer”, diu una dona de mitjana edat.\nTothom té gent a prop, familiars i veïns, que entenen la seva reivindicació malgrat les molèsties que el tall diari pot ocasionar, però també s’han hagut de discutir algun cop amb algú que els recrimina l’acció. I no sempre amb actitud dialogant. Una de les presents assegura que una nit se li va acostar una dona i li va etzibar: “Si tingués un tanc us mataria a tots.” La Txus i en Jesús, que es troben dins d’aquest grup, no perden el sentit de l’humor. “Ja m’he venut els esquís veient que ara els de Societat Civil Catalana no em deixaran pujar a la Cerdanya.” Tots dos coincideixen que els moments més tensos, en què van arribar a passar por, van ser els dels atropellaments.\nDesprés de conversar amb alguns dels presents, sembla que hi ha dos elements sobre els que regna la coincidència. El primer, que l’aplicació de l’article 100.2 del reglament penitenciari que ha permès que tots els líders independentistes presos puguin fer sortides per treballar o fer voluntariat pot injectar un efecte anestèsic en les protestes. Per això els manifestants no es cansen de repetir: “Això no és la llibertat que estem perseguint, no ens podem rendir.” La segona coincidència fa referència a l’escassa confiança, més aviat nul·la, que desperta la taula de diàleg entre governs. “Pedro Sánchez ens la tornarà a colar; no ens podem refiar d’algú que ens va aplicar l’article 155”; “en aquesta taula ningú parla ni d’amnistia ni d’autodeterminació...” són algunes de les frases més sentides quan es pregunta a la gent pel contacte permanent entre els dos bàndols que tot just s’ha iniciat.\nA banda de les dues concentracions que es mantenen diàriament, a Barcelona i a Girona, hi ha moltes ciutats que organitzen protestes un cop o dos a la setmana, com Cerdanyola del Vallès, Badalona, Sabadell... També altres barris de Barcelona, com les Corts. Hi ha un canal a Telegram, “Catalunya Talla”, en què s’informa regularment de les afectacions. També es poden seguir a través del canal de Twitter @l’alertacanal, que, a més, també té un compte a Telegram: t.me/lalerta.\nACAMPADA PEL 0,7% TARDOR DEL 1994\nACAMPADA PEL 0,7% TARDOR DEL 1994 ..\nEL GRAN PRECEDENT.\nPersones de procedències molt diverses es van plantar a la Diagonal per reivindicar que els països més rics destinessin el 0,7% del seu pressupost a ajudar els estats que estaven en vies de desenvolupament. El mes de novembre es van comptabilitzar més de mil tendes de campanya en la que es considera la primera gran acampada reivindicativa de Barcelona.\nOBLIGATS A PARAR PEr La COvid-19\nTant els participants al tall de la Meridiana com els del carrer Barcelona de Girona tenien la voluntat de mantenir-se actius mentre les autoritats competents no prohibissin les concentracions al carrer per un motiu de salut. A la Meridiana, els darrers dies, van intentar mantenir una mica més de distància entre els presents i es van evitar els petons i les encaixades de mans. A Girona, van prendre les mateixes mesures. Els convocants tenien clar que es regirien per les ordres del Departament de Salut i no van deixar de concentrar-se diàriament durant les darreres setmanes. Sí que es van suspendre activitats puntuals que amenitzaven la cita. Fins a aquest divendres, quan el govern espanyol va anunciar l’estat d’alarma. Ara tothom haurà de suspendre les protestes, tot i que es reactivaran tan bon punt sigui possible.\nNO A LA GUERRA ANYS 2003-2004\nNO A LA GUERRA ANYS 2003-2004 ..\nUN CRIT UNÀNIME.\nDes dels carrers de moltes ciutats (a la imatge, Girona) es va cridar a l’aleshores president de l’Estat espanyol, José María Aznar, un rotund “no a la guerra”. Era un crit contra la invasió de l’Iraq acordada entre els Estats Units i els seus aliats, l’any 2003, que es va estendre molts mesos. Moltes de les organitzacions que van sortir al carrer ja s’havien manifestat contra la guerra de l’Afganistan.\nLA NARCOSALA DE LA VALL D’HEBRON ANY 2005\nLA NARCOSALA DE LA VALL D’HEBRON ANY 2005 ..\nTALLS A LA RONDA DE DALT.\nLes protestes dels veïns que rebutjaven l’obertura d’una narcosala o sala de venopunció a la Vall d’Hebron es van estendre durant més d’un any, al·legant que farien repuntar el consum de drogues al barri. Els manifestants van convertir en un clàssic els talls a la ronda de Dalt, que es produïen cada dimecres. Malgrat les protestes, el centre es va acabar obrint.\nISABEL LAUDO VEÏNA D’ARENYS DE MAR QUE PROTESTA A LA MERIDIANA\nTANCAMENT A LES ESGLÉSIES HIVERN DE 2001 “Em sento orgullosa d’estar identificada”\nTANCAMENT A LES ESGLÉSIES HIVERN DE 2001 “Em sento orgullosa d’estar identificada” ..\nELS IMMIGRANTS, PROTAGONISTES.\nUns 700 immigrants es van tancar durant quaranta-set dies a l’església del Pi, a Barcelona, per reclamar fórmules que permetessin la regularització del col·lectiu. La protesta es va estendre a altres esglésies del país on va sumar el suport de molts col·lectius autòctons. Finalment es va posar fi després de tancar un acord amb la delegació del Govern a Catalunya.\nDes de quin dia es desplaça gairebé diàriament des d’Arenys de Mar fins al tall de la Meridiana\nDes dels primers dies. Agafo el tren i el metro.I a la tornada de vegades agafo el Nit Bus. En alguna ocasió em quedo a dormir a Barcelona.\nL’acompanyen altres persones?\nNo, no. A casa ni tan sols ho entenen. Em pregunten què dec tenir a la Meridiana per anar-hi cada dia (riu). El primer dia no coneixia ningú però ara he conegut molta gent encantadora i entre tots ens protegim. Aquí he fet una família.\nQuin és el moment que recorda amb més angoixa?\nLes càrregues de la Brimo, els primers dies. Estic identificada, suposo que per fer una protesta. Em sento molt orgullosa d’estar identificada perquè des del sofà de casa no s’aconsegueix res. Almenys la nostra presència aquí ha tingut ressò internacional.\nS’ha marcat una data límit per seguir participant?\nEstaré fins que faci falta. Fins la llibertat dels presos, el retorn dels exiliats i la fi de la repressió. Aquí no s’està tan malament. Fem xocolatades, paelles, carn a la brasa...\nEls dies del t\nCONTRA ELS RETALLS A LA SANITAT ANY 2011\nCONTRA ELS RETALLS A LA SANITAT ANY 2011 ..\nSANITARIS AL CARRER.\nEl 2011 va arrencar una cursa contra les retallades en el sector de la salut pública, que es va estendre a tots els hospitals del país i que va aconseguir el suport de sindicats i organitzacions veïnals, entre altres col·lectius. S’iniciaven cinc anys de lluita sanitària a Catalunya. A la imatge, una de les protestes del maig del 2011 a l’hospital de Bellvitge.\nOCUPEN EL RECTORAT DE LA UAB MAIG DEL 2013\nOCUPEN EL RECTORAT DE LA UAB MAIG DEL 2013 ..\nCONTRA L’AUGMENT DE TAXES.\nDavant l’anunci de l’augment de les taxes universitàries fins a un 66%, unes 150 persones van decidir ocupar l’abril del 2013 el rectorat de la Universitat Autònoma, on van romandre durant un mes exacte (el 17 de maig els Mossos rebien el permís per desallotjar). La protesta va desembocar en 27 encausats. Algunes de les causes segueixen obertes.\n15-M MAIG DEL 2011\n15-M MAIG DEL 2011 ..\nNEIX EL MOVIMENT DELS INDIGNATS.\nEls moviments dels indignats es va iniciar a Madrid el 15 de maig del 2011 però en qüestió d’hores es va escampar a Catalunya. La plaça Catalunya va estar ocupada fins al 30 de juny. El 27 de maig, les administracions van ordenar el desallotjament de l’espai (a la imatge) però desenes de persones van tornar a ocupar l’espai.\nCONTRA EL PLA BOLONYA ANYS 2008 I 2009\nCONTRA EL PLA BOLONYA ANYS 2008 I 2009 ..\nESTUDIANTS EN PEU DE GUERRA.\nLes protestes contra un pla que molts estudiants consideraven que privatitzava l’educació es van allargar durant molts mesos, arribant al punt més àlgid el 22 de novembre del 2008, quan els estudiants van ocupar durant quatre mesos el rectorat de la UB. A la imatge, el desallotjament del departament d’Ensenyament, també ocupat.\nLa República 14-03-2020, Pàgina 18


El vaixell de Greenpeace arriba per netejar el mar de l'escola Mogent - Ecomenja\nDurant el passat trimestre, les nenes i nens de l’escola Mogent, a la Roca del Vallès, van dur a terme un projecte molt engrescador i important a l’hora de dinar.\nVan construir i ambientar un mar ple de peixos i vida a les parets del menjador. Un mar, que és un ecosistema en si mateix i que a la vegada ens brinda aliments a nosaltres…Però durant setmanes, van observar com aquest oceà s’omplia de plàstics i brossa.\nA mesura que la brossa creixia, els peixos desapareixien…i ja era urgent fer-hi alguna cosa!\nFinalment va aparèixer un vaixell de Greenpeace, que conscient de la importància dels nostres mars, i del desastre que està generant la nostra contaminació, va netejar totes les deixalles, facilitant la tornada dels peixos al mar.\nDavant això, la reflexió va rondar al voltant de la necessitat d’aturar l’ús dels plàstics i de frenar el ritme desenfrenant de contaminació que estem portant.\nEL nostre objectiu és que no calguin vaixells de Greenpeace! I que cada infant i cada adult ajudem a millorar aquest planeta amb el nostre fer i el nostre dia a dia!


Passejant per Sant Esteve Sesrovires - Sant Esteve Sesrovires\nAquests dies passejant per Sant Esteve, hem parlat amb els veïns i veïnes del poble i de les urbanitzacions Pou del Merli, Can Amat, Masia Bach, Vallserrat, Can Prats i la Coma.\nAlgunes de les persones deien “Si... Ara tots passegeu i sou visibles, fent promeses i dient que ho arreglareu tot, però la realitat és que tot queda per fer, desapareixeu, i fins d’aquí quatre anys!”.\nPodríem parlar del Fòrum, dels horts urbans, dels carrers, de les urbanitzacions, dels polígons, del CAP, del nou pavelló, de la comunicació, del transport, dels serveis socials, dels joves, dels grans i dels no tant grans, .............................\nLa Carme i l’equip d’Esquerra Republicana ens presentem per demostrar que el nostre compromís és treballar. Treballar per totes les propostes que fem en el nostre programa. Treballar amb un equip amb ganes i preparat per donar resposta, en tots els àmbits que Sant Esteve necessita millorar. Acompanyant i consultant, a totes les persones i entitats, per estar atents a les necessitats i noves mancances que es puguin generar.\n#TotperSantEsteve, Us assegura que estarà atenta ara i la resta dels quatre anys.\nLluís Canals. Candidat per Esquerra Republicana de Sant Esteve Sesrovires


Equipo Nizkor - Trapero, Sànchez i Cuixart hauran de tornar a declarar a l'Audiència Nacional per sedició.\nJosep Lluís Trapero, Jordi Sànchex i Jordi Cuixart hauran de tornar a comparèixer davant l'Audiència Nacional espanyola per sedició. La Fiscalia ha sol·licitat aquest divendres que la jutge instructora, Carmen Lamela, fixi una nova data "en la major brevetat possible" un cop acabada la declaració del major, els presidents de l'ANC i Òmnium, i la intendent Teresa Laplana -que ha declarat per videoconferència.\nEl motiu d'aquesta maniobra del ministeri públic és que aquest divendres mateix s'ha incorporat a la causa un nou atestat de la policial que "pot resultar transcendent per determinar en tota la seva dimensió i abast de la imputació dels quatre investigats". Serà en la nova compareixença dels investigats per les protestes del 20-S on podria sol·licitar mesures cautelars. Sobretot, tenint en compte que podria ampliar la seva acusació arran dels fets del referèndum del diumenge 1 d'octubre.\nCuixart ha estat l'únic dels quatre investigats per sedició l'únic que s'ha negat a declarar. Sànchez, per la seva banda, només ha respost la seva defensa per defensar que la mobilització convocada davant del Departament d'Economia va ser "pacífica". El president d'Òmnium ha assegurat que "no reconeixen la competència d'aquest tribunal per jutjar-nos" mentre que el president de l'ANC ha criticat que les detencions del 20-S "no estaven justificades". El major i l'intendent dels Mossos sí que han respost a totes les parts.\nCrits de "traïdor" i cabró" a Trapero\nTrapero ha estat el primer en sortir de l'Audiència Nacional després de més d'una hora declarant com a investigat per sedició. La declaració del cap de la policia catalana ha estat la primera presencial del matí després que ho fes la intendent Teresa Laplana per videoconferència, a causa de motius de salut. Trapero, en sortir de l'alt tribunal, ha estat acomiadat entre aplaudiments de diputats d'ERC i el PDECat, però també per crits de "traïdor" i "cabró" per part d'un reduït grup d'espanyoliestes.\nUn grup de diputats i senadors d'ERC, PDECat, En Comú Podem, PNB i Bildu han anat fins a l'Audiència Nacional per saludar i acompanyar els investigats però un cordó policial i unes tanques els han impedit acostar-se al·legant motius de seguretat. Tots han criticat el tracte que se'ls ha donat i han assegurat que la mesura era "inaudita". Cuixart i Sànchez han agraït amb les mans amunt i saludant els aplaudiments que els han fet des de la distància.\nEls indicis contra els quatre investigats\nQuins indicis hi ha contra tots quatre? La Fiscalia va presentar una denúncia perquè unes 40.000 persones van encerclar la conselleria d'Economia mentre la benèmerita realitzava un escorcoll. A més a més, assenyalava especialment Sànchez i Cuixart. Al primer per haver cridat "que ningú se'n vagi a casa, serà una nit llarga i intensa" i al segon per apel·lar a la "mobilització permanent" fins que els detinguts no fossin posats en llibertat.\nL'Audiència Nacional, però, també va posar el focus en la intendent Laplana i el major Trapero. Segons informa El Español, un atestat de la Guàrdia Civil indicava que el màxim dirigent de la policia catalana va mantenir una trucada telefònica amb el president de l'ANC durant de la concentració. Ara la jutge instructora Carmen Lamela vol saber si els dos comandaments policials van col·laborar en el setge que va durar unes 20 hores.\nMalgrat tot, és notori que els Mossos van facilitar la sortida dels agents de la Guàrdia Civil quan els antiavalots la Brimo van carregar contra els manifestants i van fer un passadís. La imatge que va resumir la jornada, però, va ser la dels vehicles de l'institut armat destrossats pels protestants. En aquest punt, l'unionisme va començar a qüestionar el paper de la policia catalana i el seu compromís amb la legalitat.\nDe fet, el cos policial català ja té obertes diligències en una desena de jutjats de Catalunya per denúncies contra la seva suposada passivitat en permetre l'obertura de col·legis electorals del referèndum de l'1 d'octubre. Les pautes que Trapero va donar al cos per complir amb les ordres del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) de precintar centres de votació passaven per no fer ús de la força davant casos de "desobediència passiva".\nL'actuació del cos policial català va contrastar amb el de la policia espanyola. Policia Nacional espanyola i Guàrdia Civil van fer un ampli desplegament de les seves unitats d'antiavalots i van entrar per la força als col·legis electorals del referèndum. La seva acció contra votants que de forma pacífica taponaven els accessos només va ser possible a base d'una brutalitat policial que ha generat una crisi política que ha donat la volta al món i ha obert les portades de la premsa internacional.\nEls números parlen per si sol i en contra de l'eficàcia de la policia espanyola: van causar 893 ferits i només van tancar 90 col·legis. Tot i això, l'unionisme es fixa en l'actuació dels Mossos perquè no van fer servir la violència.\n[Font: Par Isaac Meler, Nació digital, Barcelona, 06oct17]


Apartment Djordjije Bar Montenegro - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMakedonska G-18, Bar, Bar, Montenegro, 85000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Djordjije\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bar, no busqui més enllà de Apartment Djordjije. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Apartment Djordjije, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Djordjije no troba competidors en cap categoria.


París - Pàgina 2 de 2 - Equipatge de mà\nHome / França / Archive by category "París" (Page 2)\nAl tractar-se d’una estada d’un sol cap de setmana, buscàvem un allotjament que estigués el més cèntric possible. Estem acostumats a viatjar d’albergs així que tampoc vem tindre molt en compte la categoria del hotel, i menys sent París, on pots\nAquesta entrada és la segona part de la nostra Escapada a París d’un cap de setmana. Podeu llegir la primera part aquí. Un cap de setmana a París és molt poc temps, però si ho portes ben planejat i no\nJa som un altre cop a Barcelona, després d’un viatge express a Paris. “Per sort” vam volar amb Ryanair i no amb Spanair ja que només arribar a Paris ens vam assabentar del seu tancament inesperat i de tota la\nAquest cap de setmana marxem a París i com no tindrem molt de temps ja hem planejat la nostra estada. Entre tota la informació que hem trobat, creiem que la que us donarem a continuació us pot ser útil si


nova promoció de dues cases aparellades a Sant Esteve d'en Bas\naïllament i restauració de tot tipus de façanes\ndes de reformes parcials ,façanes,cuines,banys,restauració de qualsevol tipus de vivenda.\ntot tipus de reformes: -reformes parcials -cuines -banys -restauracions\ntractem la seva façana amb l'aïllament adeqüat per l'exterior solucionant problemes d'esquerdes i humitats\nedificació de cases i obra nova\nfaçanes de sate\ninsuflats de cel·lulosa reciclada\npromoció de 2 habitatges\nCtra. de Vic, 20 - nau 5\n17176, St. Esteve d'en Bas (Girona)\n972 690 896\n649 195 737\nCopyright © 2021 sansasu.cat\nEl titular d'aquest lloc web és Sansasu SL, amb domicili a Crta. de Vic 20 - nau 5, 17176 Sant Esteve d'en Bas, i CIF n.º B17450420. Podrà dirigir-se al departament d'atenció al client de Sansasu SL mitjançant correu ordinari, correu electrònic a través de l'adreça construccions@sansasu.cat o al telèfon 972690896.\nsansasu.cat posa a la seva disposició la informació sobre les seves activitats, productes i serveis a través d'aquest lloc web. L'accés al lloc web és gratuït, existeixen determinats serveis als quals es podrà accedir d'acord amb les seves respectives condicions particulars d'ús, en les quals en tot cas es recullen els preus del producte o servei, indicant si s'inclouen o no els impostos aplicables i, si escau, les despeses d'enviament.\nQueden reservats per sansasu.cat tots els drets de propietat industrial i intel·lectual. L'accés als continguts del lloc web no implica concessió de llicència d'ús dels indicats drets i, excepte autorització expressa dels seus titulars, queda prohibida la seva reproducció, modificació, distribució o comunicació pública d'acord amb la legislació espanyola vigent.\nSansasu SL no es responsabilitza, ni garanteix que la informació del seu lloc web sigui completa, exacta i que estigui totalment actualitzada. Sansasu SL no respondrà dels danys i perjudicis de qualsevol naturalesa que puguin causar-se a qui hagi accedit i utilitzat els continguts del seu lloc web o d'uns altres als quals s'hagi dirigit des del mateix.\nAquesta informació legal es completa amb la Política de Privacitat, i si escau, amb les Condicions Particulars de cada producte o servei recollides en qualsevol dels llocs web de Sansasu SL.\nL'accés a alguns dels serveis i productes oferts a través de la web de Sansasu SL pot requerir que l'usuari proporcioni determinats dades de caràcter personal. Li informem que totes les dades es mantenen en la més estricta privadesa d'acord amb la legislació vigent: Llei Orgànica 15/99, de 13 de desembre de 1999 sobre Protecció de Dades de Caràcter Personal, el Reial decret 1720/2007, de 21 de desembre, pel qual s'aprova el Reglament de mesures de seguretat dels fitxers automatitzats que continguin dades de caràcter personal, així com en el que es disposa en la Llei de Serveis de la Societat de la Informació i del Comerç Electrònic (Llei 34/2002 d'11 de juliol) i altra normativa aplicable.\nSansasu SL es compromet en la utilització de les dades de caràcter personal recaptats respectant la seva confidencialitat i utilitzant-los amb la finalitat de facilitar un millor servei i informació sobre els productes i serveis oferts. Es compromet a donar compliment a la seva obligació de guardar-los i adaptar totes les mesures per evitar l'alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzat, d'acord amb l'establiment en el Reglament de Mesures de Seguretat dels fitxers automatitzats que continguin dades de caràcter personal, aprovat pel Reial decret 1720/2007, de 21 de desembre.\nEls usuaris poden a tot moment exercitar els drets reconeguts en la Llei Orgànica 15/1999, i en particular els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició en els termes previstos en la LOPD i altres normes que la desenvolupen, sempre que resultés pertinent, dirigint-se per escrit i signat al titular dels fitxers: Sansasu SL amb adreça Crta. de Vic 20 - nau 5, 17176 de Sant Esteve d'en Bas, adjuntat fotocòpia del seu document nacional d'identitat o bé, si escau, el seu passaport.\nA sansasu.cat utilitzem cookies per facilitar l'ús de la pàgina web i en cap cas aquestes emmagatzemen cap dada personal, ni cap tipus d'informació que pogués identificar-lo.


Marta Torrejón, gran atracció del dia al campus de Tec Academy i del Sitges - elPrimer.cat\nL’ha acompanyada una altra blaugrana, Caroline Graham Hansen\nFoto de grup de la visita de Torrejón i Graham Hansen // G.M.CH.\nLa blaugrana Marta Torrejón ha estat la gran atracció aquest matí al campus de tecnificació de Tec Academy Barcelona i de la Unió Esportiva Sitges al Municipal d’Aiguadolç.\nLa defensa del Barça ha compartit una estona amb la canalla apuntada. L’ha acompanyada una altra futbolista blaugrana, la noruega Caroline Graham Hansen. Totes dues, internacionals absolutes i protagonistes del triplet del Barça –Lliga, Copa i Champions–, i els entrenadors del campus han parlat amb els nens i nenes i s’han fet una fotografia de grup de record.\nDurant la xerrada s’ha posat èmfasi en la necessitat de seguir una bona alimentació per poder arribar lluny en el futbol o en qualsevol altre esport. A la vegada, s’ha incidit en la constància i el sacrifici que calen per arribar a ser professional.\nMarta Torrejón i Caroline Graham Hansen han tancat la visita al Municipal d’Aiguadolç firmant una samarreta del Sitges en presència del president del club, Jordi Martínez, i del director esportiu, Ángel Calvo.\nMarta Torrejón, firmant una samarreta del Sitges // G.M.CH.\nRelacionatsCampusMarta TorrejónportadaTec AcademyTecnificacióUE Sitges\nMarta Torrejón, al campus de Tec Academy Barcelona i la Unió Esportiva Sitges


Diumenge 3 de Pasqua - 14 d'abril\nJn 21,1-19 GALILEA : RETORN A LES FONTS Ens cal retornar a les fonts de les nostres experiències religioses primigènies, ens cal retornar als llocs on hem begut l’aigua que raja i que ha fet i fa el riu de la fe. I no pensem pas que aquests llocs són únicament físics o geogràfics perquè el lloc físic és l’embolcall que guarda l’esdeveniment interior. Ho va fer Elíes, retornant a l’Horeb (Sinaí) i ho fem cada cristià amb els ritmes i cadències que l’Esperit ens ofereix. Aquest retorn té, sovint una dimensió de conversió, de refer la ruta del seguiment o discipulat del Senyor. Així podem entendre “ como si presente me hallare “ aquest final de l’evangeli de Joan. Tant el començament com la cloenda presenten resumits o recapitulats els trets bàsics de la vida quotidiana del cristià, són com l’obertura i final d’un poema musical ( la bellesa de la fe esperançada es manifesta en caritat del dia a dia, si no fos així, la vida seria soroll insuportable, timbals que ensordi\nDiumenge de Pasqua de la Resurrecció del Senyor - 31 de març\n- 02 d’abril\nPasqua de la Resurrecció del Senyor Jn 20, 1-9 Diumenge matí, segons el jueus, primer dia de la setmana. Passat sàbat, passada la festa de la Pasqua jueva. Tot torna a la normalitat per al món jueu, però no pas per al grup (potser no massa nombrós) dels seguidors d’un tal Jesús anomenat el Natzarè. Estan tristos, enfonsats, ... Jesús de Natzaret, a qui ells creien el Messies és mort (ha estat condemnat pels jueus i executat pels romans) i sepultat. Però ... vet aquí la fe i la compassió d’una dona. Una dona, Maria Magdalena, que vol acabar, de manera acurada i amorosa l’amortallament del seu Mestre, que degut a la proximitat del sàbat no va poder (juntament amb altres dones) acomplir de manera cabal. De bon matí va al sepulcre i se’l troba buit. No sap que fer, corre a avisar els apòstols: “s’han dut al Senyor”. Encara no entén, encara no comprèn el prodigi de la resurrecció. Dos dels apòstols, Pere i l’altre, aquell que Jesús estimava, (Joan?) surten corre\nDiumenge de Rams - 24 de març\nEva Evangeli de Lluc 22, 14 – 23, 56 No ens podem sostreure a mirar dins aquest interior profund de Jesús quan exclama, amb paraules que ultrapassen l’emoció per la commemoració de l’alliberament de l’esclavitud a Egipte en els dies de Moisès: “Com desitjava menjar amb vosaltres aquest àpat pasqual ( p a s c a ) abans de la meva passió. Perquè us asseguro que ja no el menjaré més fins que la Pasqua trobi el seu compliment en el Regne de Déu.” Tots els israelites des de Moisès, i tots els creients en Crist després, sabem que la Pasqua era el pas de l’àngel exterminador passant per davant de les cases dels israelites, sense entrar-hi, en aquelles portes on s’havia aspergit la sang del sacrifici d’un anyell –de l’anyell pasqual– per tal de no haver de patir la mort de cap fill primogènit de la família. Però, en canvi, per als egipcis, va ser la mort de tota vida primogènita dins de cada família i de tota bestia primera. Això va passar, començant per la casa del faraó f