Sierra Nevada (Espanya) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Sierra Nevada (Andalusia))\nSerra Nevada és un massís muntanyós pertanyent al conjunt de les Bètiques, concretament als sistemes Penibètics. Està situada majoritàriament a la Província de Granada i, a la part més oriental, s'estén per la Província d'Almeria a la Regió d'Andalusia, Espanya. És el massís muntanyós de més altitud de tota l'Europa occidental, després dels Alps. La seva altitud màxima s'assoleix al pic Mulhacén, de 3.482 metres sobre el nivell del mar. El 1986 va ser declarada Reserva de la Biosfera per la UNESCO i el 1999 gran part del seu territori va ser declarat Parc nacional pels seus valors botànics, paisatgístics i naturals.\nSierra Nevada des de la Vega de Granada, 29 de gener del 2006.\nSierra Nevada National and Natural Park (en) , Reserva de la Biosfera de Sierra Nevada (es) i Sierra Nevada (en)\nEntitat territorial administrativa Província de Granada (Andalusia)\n37° N, 3° O / 37°N,3°O / 37; -3Coord.: 37° N, 3° O / 37°N,3°O / 37; -3\nMulhacén (3.482 msnm)\nVeleta (3.393 msnm)\nAlcazaba (3.371 msnm)\nCerro los Machos (3.324 msnm)\nPuntal de Vacares (3.143 msnm)\nCerro del Caballo (3.015 msnm)\n90 km default ( )\nSierra Nevada, juntament amb les Bètiques, es va formar durant l'Orogènesi Alpina a l'Era Terciària. A causa del seu aïllament i altitud, des de la fi de la Glaciació de Würm el massís ha quedat com a refugi d'innombrables plantes i endemismes impropis de les latituds mediterrànies en què se situa, explicant-se, segons fonts del Ministeri de Medi Ambient d'Espanya, 66 espècies vegetals vasculars endèmiques i unes altres 80 espècies animals pròpies de l'indret.\nAls seus vessants s'hi troba l'estació d'esquí situada més al sud d'Europa i més alta d'Espanya.\n2 Història i origen del nom\n3 Protecció mediambiental\n4 Geografia humana i economia\n6 Flora de Serra Nevada\n6.1 Causes de la diversitat biològica\n6.2 Vegetació de les zones baixes\n6.3 Vegetació de la zona intermèdia\n6.4 Vegetació d'alta muntanya\n6.5 Vegetació dels cims\n6.6 Vegetació Ripària\n7 Fauna de Serra Nevada\n7.1 Fauna nival\n7.2 Roquissars i cornises\n7.3 Fauna de bardissa i pastiu\n7.4 Animals d'àrees boscoses\n7.5 Rius i sotos fluvials\n8.2 Geologia actual\n9 Amenaces ambientals\n10 Senderisme i lleure\n10.1 Refugis i vivacs\n11 Mites i llegendes\nSituació de la sierra Nevada a la península Ibèrica.\nÉs una cadena muntanyosa situada a la serralada penibètica, que està delimitada per la vall de Lecrín a l'oest, la vall del riu Guadalfeo al sud, la depressió del Guadalquivir al nord, el riu Nacimiento a l'est i la vall de l'Andarax al sud-est. Les coordenades geogràfiques entre les que es troba són aproximadament de 36º 55 'a 37º 15' de latitud nord i de 2º 56' a 3º 38' de longitud oest. Té una longitud de gairebé 80 km, la seva amplada oscil·la entre els 15 i els 30 km, i la seva superfície és de més de 2.000 km².\nDins de Sierra Nevada es troba el Mulhacén, el cim més alt de la península Ibèrica amb 3.480 metres d'altitud, així com el cim de la Veleta, el tercer en alçària amb 3.392 metres, després de l'Aneto als Pirineus. (Vegeu pics més importants al quadre adjunt).\nLa cara nord del massís és el lloc de naixement de multitud de rius situats gairebé tots a la conca del Guadalquivir; aquí neixen rius com el Nacimiento (afluent de l'Andarax), el Fardes, i el riu Genil, el més important de tots; a les cares oest i sud neixen rius pertanyents al vessant mediterrani, com al riu Dúrcal o Ízbor, el Trevélez, el Poqueira, afluents del Guadalfeo, que també neix a la serra, i els rius Adra i Andarax, amb els seus respectius afluents. En aquest mateix vessant es troben la major part de les gairebé 50 llacunes d'alta muntanya existents a Sierra Nevada, moltes de les quals donen lloc al naixement de rius i rierols.\nGran part de l'entorn, sobretot per sobre dels 2.400 metres (que correspon amb el límit de les neus perpètues fins a l'arribada del període Holocè) ha estat modelat per l'antiga presència de glaceres, donant lloc a innombrables llacunes d'alta muntanya, especialment al vessant sud del massís, i valls en forma d'"U".\nLa major part de la seva extensió és dins del Parc Nacional Sierra Nevada, que ocupa un total de 86.210 hectàrees; unes altres 86.000 ha corresponen al parc natural circumdant. Dins d'aquest parc es troba l'Observatori de Sierra Nevada, i l'estació d'esquí situada més al sud d'Europa, coneguda per les seves suaus temperatures i amb abundant nombre d'hores de sol.\nL'Observatori astronòmic de Sierra Nevada està format per dos complexos propers però separats entre si. Gestionen un radiotelescopi, un d'ells, i diversos telescopis òptics, l'altre; es troba al vessant nord, a la Loma de Dílar, a gairebé 2.900 metres d'altura.\nEl 1935 es va obrir una carretera que conduïa al cim del pic Veleta. Fins a 1999, any en què va ser tancat al trànsit el tram que conduïa al pic Veleta, era considerada la carretera més alta d'Europa.\nNo obstant això, els Parcs Natural i Nacional de Sierra Nevada, entre els mesos de juny i octubre de cada any se solen posar a disposició del públic (si la neu ho permet) amb un Servei d'Interpretació dels Alts Cims (en espanyol: Servicio de Interpretación de las Altas Cumbres), compost de microbusos i guies que realitza diversos viatges al dia, el qual transporta als usuaris des de l'Alberg Universitari (2.500 msnm) fins a les Posicions del Veleta (3.100 msnm) i tornada. Aquest mateix servei és ofert, al vessant sud del massís muntanyenc, entre la localitat alpujarrenya de Capileira i l'Alt del Chorrillo (2.740 msnm), als contraforts del Mulhacén.\nA més, aquests organismes poden autoritzar excepcionalment l'ús de l'antiga carretera quan la sol·licitud estigui emparada per algun dels casos que preveu la regulació d'aquest espai protegit com, per exemple, la realització d'investigacions científiques o l'organització d'esdeveniments esportius. El que sí que ha estat definitivament clausurat mitjançant el tall físic de la carretera per a vehicles a motor és la prolongació que aquesta tenia cap a l'Alpujarra, concretament entre el port de la Carihuela del Veleta i l'esmentat Alt del Chorrillo. No obstant això, aquest tram clausurat de l'antiga carretera, encara que segueix sent possible el seu ús per cavalleries i bicicletes de muntanya, per les dures condicions climàtiques que suporta fins i tot en període estival i la falta de manteniment, està actualment molt degradat, a més d'estar travessat per congestes perennes de neu que fan difícil la seva trànsit si no és a peu i amb l'equip adequat.\nHistòria i origen del nomModifica\nVista de la sierra Nevada, amb l'Alhambra en primer terme, des del mirador de San Nicolás, Granada.\nExisteixen referències a la Sierra Nevada des de l'antiguitat. Plini el Vell ja va esmentar al segle i l'existència de la muntanya Solarius a la zona fronterera entre les províncies romanes d'Hispània de la Bètica i la Tarraconense. Durant l'època visigoda, Isidor de Sevilla va parlar de la muntanya Solorio, derivat de mont Oriens, «muntanya en la qual llueix el sol abans de sortir». Posteriorment, diversos autors islàmics l'esmenten, denominant-la alguns Yabal Sulayr (muntanya del Sol o de l'Aire), Yabal-al-Tay (muntanya de la Neu), i altres simplement muntanya Sulayr. Altres denominacions posteriors han estat muntanya del Sol, de l'Aire i del Sol, de la Neu i també Sierra de la Helada, sent a partir del segle xviii batejada de la forma en què és coneguda avui dia: Sierra Nevada.\nDurant el segle xvi va ser escenari de la Rebel·lió de les Alpujarras. Posteriorment, el segle xviii marca l'inici de diverses expedicions, en les quals, influïdes per l'esperit de la Il·lustració, es va començar a explorar sistemàticament la serra. Així, sobresurten la dirigida pel marquès de l'Ensenada, a la qual van seguir altres protagonitzades per importants científics, especialment botànics, biòlegs i geòlegs. Aquests van començar a descriure en les seves obres la importantíssima riquesa natural de la serra. Autors com Washington Irving es van establir als seus voltants al segle xix. A la fi d'aquest segle, Ángel Ganivet, en aquell temps cònsol d'Espanya a Finlàndia, va comentar en algun dels seus escrits que la serra podria convertir-se en la «Finlàndia andalusa» per l'existència de neu més de 6 mesos a l'any. Ja al segle xx, l'escriptor i hispanista britànic Gerald Brenan es va establir també en els seus voltants, dedicant la seva obra Al sur de Granada a immortalitzar la més significativa de les comarques de la serra, l'Alpujarra. Posteriorment, el 1925 va ser construït un tramvia-ferrocarril des de Granada cap a la propera localitat de Güejar-Sierra que, encara que va ser clausurat als anys 70, va marcar a Granada un abans i un després en el coneixement de la serra.\nL'Estació d'Esquí de Sierra Nevada va començar a desenvolupar-se a partir dels primers anys de la dècada dels 60 del segle xx, quan el 1962 l'Ajuntament de Granada, presidit pel seu Alcalde Sr. Manuel Sola Rodríguez Bolívar, va adquirir els terrenys en els que després es construirien les seves instal·lacions i pistes. Va obtenir l'informe favorable d'una comissió interministerial formada a l'efecte i, al maig de 1964, va ser adjudicada a Cetursa (Centres Turístics S.A.) la concessió per a l'execució del Pla Municipal. El 1966 es va inaugurar el Parador Nacional de Turisme pel ministre d'Informació i Turisme Manuel Fraga Iribarne (encara que aquest edifici, que portava diversos anys tancat, va quedar destruït per un incendi al juliol de 2006). Aquesta estació va rebre el nom de "Solynieve" durant les primeres dècades de la seva funcionament.\nHa albergat nombroses proves de la Copa del Món d'Esquí Alpí, i va ser la seu de les finals del 1977. A les seves pistes es va celebrar el XXIV Campionat del Món d'Esquí Alpí el 1996 i ha estat presentada la seva candidatura a organitzar els Jocs Olímpics d'Hivern. Actualment té concedida la Universíada de 2015.\nEn el punt de la divisòria de mars on es troben les províncies de Granada i Almeria està situada l'Estació del Port de la Ragua, dedicada a la pràctica de l'esquí de fons.\nEl 1966 es va crear la Reserva nacional de Caça de Sierra Nevada, vigent fins a la creació del Parc nacional.\nEl 1986, Sierra Nevada va ser declarada per la Unesco «Reserva de la Biosfera».\nEl 1989, el Parlament d'Andalusia va crear el Parc Natural de Sierra Nevada a causa de les singularitats de flora, fauna, geomorfologia i paisatge. Posteriorment, el propi parlament autonòmic d'Andalusia va proposar la seva declaració com a Parc nacional i les Corts Generals van aprovar la seva llei reguladora, que es data el 3 de gener de 1999.\nGeografia humana i economiaModifica\nLes activitats econòmiques tradicionals de les gents que viuen als voltants de Sierra Nevada han estat històricament l'agricultura i la ramaderia. L'abundància d'aigua, sobretot a la part oest del massís, ha donat facilitats a l'agricultura tradicional, la qual ha arribat fins i tot a establir-se en zones per sobre dels 2.000 metres d'altura a la cara sud (gràcies a la benèvola climatologia del lloc), si bé la mecanització era totalment impossible a causa de la complicada orografia. A l'estiu, històricament els pastors han utilitzat els "borreguiles" com a zona de pastura.\nEn els últims anys, l'activitat agrícola i ramadera ha remès en favor del turisme; a Granada, l'estació d'esquí ha guanyat gran popularitat i prestigi. L'elevat nombre d'hores de sol i les bones temperatures, fins i tot en època hivernal, han atret als aficionats als esports d'hivern.\nEl vessant sud de la serra, juntament amb la vall del Guadalfeo i la serra de la Contraviesa, conformen la comarca de l'Alpujarra, una zona amb assentaments humans dispersos i abundants i característiques patrimonials pròpies, actualment protegida com a Patrimoni històric (Indret Històric de l'Alpujarra), i amb un important desenvolupament turístic.\nImatge de satèl·lit de la sierra Nevada. La cadena muntanyosa és visible al centre; sota d'aquesta són visibles núvols causats pel vent de direcció sud-est.\nSegons el catàleg de parcs nacionals del Ministeri de Medi Ambient d'Espanya, Sierra Nevada és l'exemple més representatiu dels ecosistemes mediterranis d'alta muntanya. Per això, com a trets més característics del clima de la serra es poden identificar la seva relativa aridesa (a causa de la seva orientació oest-est, i els vents predominants de l'oest) i la forta insolació de la zona mediterrània en què es troba. Les condicions que determinen l'enorme diversitat climàtica a la serra Nevada són la seva amplitud altitudinal, latitud, i complexa topografia del terreny.\nL'amplitud altitudinal determina l'augment de la insolació conforme s'ascendeix i provoca oscil·lacions tèrmiques de gran importància: Per sota de Trevélez (1.510m d'altitud), la temperatura mitjana anual oscil·la entre els 16 i 12 °C; des dels 1.500 m fins al Port de la Ragua (2.000 m), entre 12 i 8 °C; entre els 2.000 m i l'alberg juvenil de Pradollano (2.500 m), entre 8 i 4 °C, i a partir dels 3.000 m és de menys de 0 °C. El vessant nord és més freda que el vessant sud per la seva menor insolació i major exposició als vents del nord.\nLa seva posició meridional i la seva presència a la zona d'influència mediterrània provoca la seva relativa sequedat; a l'estiu (de maig a octubre) la pluviositat és mínima, mentre que a l'hivern les precipitacions són gairebé exclusivament en forma de neu a partir de certa altitud (2.000 metres aproximadament). Els vents ajuden a determinar un màxim de tardor al vessant sud (vents del sud-oest) i un altre màxim de primavera a la vessant nord, de major influència nord-atlàntica (amb vents de direcció nord i nord-oest).\nA més s'ha de ressaltar les peculiars condicions microclimàtiques que es creen en cada una de les valls, rius i barrancs. En això la ja esmentada insolació compleix un important paper.\nSegons la classificació climàtica de Koppen, la Sierra Nevada posseeix un clima de tipus Dsc.\nClima de Pradollano, Alberg Juvenil (2.507 m)(Dades Phytosociological Research Center)\nTemp. màxima (°C) 0,3 -0,9 0,6 3,2 4,6 14,2 21,6 19,8 14,2 10,4 3,5 2,6 7,8\nTemp. mitjana (°C) -2,9 -4,4 -3,4 -0,6 0,9 9,9 16,6 15,2 9,9 6,3 0,1 -0,7 3,9\nPrecipitacions (mm) 86,7 91,2 78,8 53,8 53,6 29,7 6,1 11,7 33,7 69,0 85,2 93,1 692\nFlora de Serra NevadaModifica\nArticle principal: Flora de Sierra Nevada\nPort de la Ragua (2.000 m), a Serra Nevada. Després del final de l'última glaciació, la peculiar situació de Serra Nevada va permetre que aquesta es convertís en refugi d'innombrable quantitat d'endemismes i espècies nòrdiques impròpies de latituds mitjanes. Es coneixen, segons fonts del Ministeri de Medi Ambient d'Espanya, 66 espècies vegetals vasculars endèmiques, la qual cosa representa la major biodiversitat de tota la península Ibèrica i d'Europa. En total, el nombre de plantes superiors és de prop de 2.100, el que representa la quarta part de totes les espècies conegudes a Espanya i la cinquena part d'Europa.\nEl Jardí Botànic de la Cortijuela, situat a les faldilles del Bescoll (Turó del Trevenque), a uns 1.600 metres d'altitud, té com a funcions la protecció, conservació, generació i investigació de la flora d'aquesta serra especialment les de les seves gairebé 100 espècies vulnerables, amenaçades o en perill crític. En el 2007 s'han començat les plantacions del Centre Botànic Hoya de Pedraza situat a uns 1.980 metres d'altitud, i a uns 4 quilòmetres de Pradollano, com un centre de conservació de la flora a zones de gran altura de Serra Nevada. A Hoya de la Mora, a uns 2.500 metres d'altitud, des de 1965, que es va crear, es troba el Jardí Botànic Universitari de Serra Nevada, especialitzat en tots els endemismes de Sierra Nevada.\nCauses de la diversitat biològicaModifica\nEl pi silvestre de Sierra Nevada és una espècie endèmica de les serres subbètiques i present a Sierra Nevada. L'origen de l'insòlit nombre d'espècies endèmiques presents al massís ha de situar-se a finals de l'Era Terciària, fa ara gairebé dos milions d'anys. A la fi d'aquesta era i l'arribada del període quaternari, el clima de tot Europa va sofrir un progressiu refredament que va permetre a espècies vegetals de latituds septentrionals i àrtiques avançar progressivament cap al sud d'Europa i ocupar gran part de l'interior i zones altes de la península Ibèrica. El final de la Glaciació de Würm i l'arribada del període Holoceno va marcar el començament d'un progressiu augment de temperatures, i aquestes espècies nòrdiques van trobar refugi en les alçades de Sierra Nevada, acantonant-se al massís i adaptant-se progressivament a les característiques pròpies del clima de la zona, com la seva sequera estival. Així, moltes espècies han desenvolupat característiques pròpies o fins i tot s'han anat desenvolupant de forma independent a causa del seu aïllament, comptant-se per això un nombre major d'endemismes al massís que els existents a països com Bèlgica, Alemanya, Àustria, la Gran Bretanya, Suècia, Dinamarca, la República Txeca, Eslovàquia i Polònia en conjunt.\nExemples d'endemismes serien: la camamilla reial (Artemisa granatensis), el narcís de Sierra Nevada (Narcissus nevadensis) o l'estrella de les neus (Plantago nivalis), sent aquesta última un dels grans símbols del massís, equivalent a l'edelweiss dels Pirineus o els Alps. A més, a Sierra Nevada també són presents espècies que són endèmiques del Sistema Bètic o són presents a la serralada de l'Atles marroquí.\nLa vegetació de Sierra Nevada es pot dividir en diferents nivells bioclimàtics.\nVegetació de les zones baixesModifica\nPer sota dels 700 metres d'altitud, únicament a la cara sud del massís, es desenvolupa l'anomenat pis termomediterrani. En aquest pis els estius són molt calorosos i les gelades són gairebé inexistents a l'hivern. Poques parts d'aquesta franja de territoris no han estat conreades, però els estudis afirmen que a aquesta zona correspondria a un alzinar combinat amb una bardissa de llentiscle (Pistacia lentiscus), ginebrers, llums d'oli (Aristolochia baetica) i sarsaparrella (Smilax aspera). En terres empobrits per fenòmens com, per exemple, els incendis forestals, també apareixen romerals (Rosmarinus officinalis), aulagars d'Ulex parviflorus i xerrials.\nEn aquesta franja d'alçades es desenvolupa el pis mesomediterrani, entre els 700 i els 1300 metres aproximadament. En aquest pis els estius continuen sent calorosos, però a l'hivern es produeixen gelades. En aquesta zona són freqüents el llentiscle (Pistacia lentiscus), ullastre i sarsaparrella (Smilax aspera). L'alzinar sobre terres silicis és pobre en espècies; al costat de l'alzina, ginebrers, torvisc i mareselva (Lonicera etrusca).\nVegetació de la zona intermèdiaModifica\nEntre els 1.300 i els 1.900 metres, aproximadament, es desenvolupa el pis supramediterrani. En aquest pis els estius són temperats i els hiverns són lleugerament freds, amb freqüents gelades i nevades. Les espècies predominants són el melojo i, en menor mesura, el quejigo i l'auró; aquestes tres espècies es desenvolupen en formacions boscoses. Més freqüents són els alzinars, que se situen, generalment, entre els 1.300 i els 1.750 m. Solen desenvolupar-se tant sobre terres carbonatats com sobre roques àcides. Els alzinars són dominats per l'alzina i, segons el tipus de terra i l'altitud, arbusts com ara ginebrers (Juniperus oxycedrus), agracejo (Berberis hispanica), torvisco (Daphne gnidium), rusco (Ruscus aculeatus) i arç blanc (Crataegus monogyna) sobre terres bàsics.\nVegetació d'alta muntanyaModifica\nA partir dels 1.900 metres, fins als 2.700 metres aproximadament, es desenvolupa el pis oromediterráneo. És a partir d'aquesta franja on apareixen la majoria de les espècies que converteixen Sierra Nevada en un paradís botànic.\nEn aquest pis bioclimàtic es desenvolupen pinedes i sabinares. La vegetació està formada per espècies de port arbori i arbustiu (Pi silvestre (Pinus sylvestris), sabina mesquina (Juniperus sabina), J. communis subsp. hemisphaerica, Prunus ramburii) i una bardissa pulvinular (Vella spinosa, Erinacea anthyllis, Bupleurum spinosum).\nSobre terres més evolucionats apareixen enebrales i piornales, formant comunitats riques en camèfits fruticosos i hemicriptòfits (Arenaria imbricata, Festuca indigesta). També abunda la flora endèmica: Genista versicolor, Arenaria pungens, Potentilla nevadensis.\nEn àrees calcàries a major altitud (capçalera del riu Dúrcal, Dornajo), i per l'escassetat de terra, es desenvolupa un espinal amb sabines i ginebrers, barrejat amb un farigolar encoixinat, on hi apareixen espècies com ara la Sideritis carbonellis i Astragalus granatesis.\nVegetació dels cimsModifica\nEstrella de les neus (Plantago nivalis). El pis crioromediterrani es desenvolupa a partir dels 2.600 o 2.800 m. Les condicions climàtiques de forta insolació, temperatures extremes, forts vents, la sequera estival pròpia de les latituds mediterrànies i la presència de neu més de 8 mesos a l'any impedeixen el desenvolupament d'espècies llenyoses. En aquest entorn es desenvolupen els borreguils (nom que reben a Granada els pastius nevadenses d'alta muntanya, o pastius de muntanya). Aquest tipus de vegetació (que també, en part, es desenvolupa als estadis alts del pis oromediterrani) presenta certes similituds amb la tundra àrtica, amb el pèl caní (Nardus stricta) com a planta més representativa, i un elevadíssim nombre d'endemismes.\nDepenent de la zona, en àrees de roques carbonatades (calcàries, per exemple), la vegetació de riu està formada principalment per omedes (Ulmus minor), pollancredes (Populus alba) i saules (Salix spp.). Sobre terres àcids s'instal·len vernedes (Alnus glutinosa), saules (Salix atrocinerea) i freixes (Fraxinus angustifolia). Però, per desgràcia, la degradació de la vegetació ripària (de riu) a Sierra Nevada és molt notable, sent bastant difícil trobar boscos de ribera en un raonable estat de conservació avui en dia.\nFauna de Serra NevadaModifica\nLa fauna de Sierra Nevada sempre ha estat de difícil estudi, existint un nombre bastant baix de referències zoològiques. La reina indiscutible de la fauna a Sierra Nevada és l'isard ibèric (Capra pyrenaica), que sol pasturar a l'alta muntanya. El Ministeri de Medi Ambient d'Espanya ha classificat 80 espècies d'animals endèmics. A més, es troben diverses espècies d'invertebrats singulars entre els quals es troben més de 20 espècies de papallones, nombroses espècies de petites aus i un important nombre de rapinyaires.\nEs pot establir la següent classificació per Biòtops:\nExisteixen poques espècies que es trobin a gran alçària; aquesta és una característica típica de la Fauna de Sierra Nevada, en comparació amb altres cadenes muntanyenques europees. Les principals són el talpó de tartera (Chionomys nivalis) entre els mamífers, i el cercavores (Prunella collaris) entre les aus.\nRoquissars i cornisesModifica\nBiòtop utilitzat principalment com a zona de nidificació per aus:\nAvifauna: colom roquer (Columba livia), xixella (C. oenas), merla roquera (Monticola saxatilis), merla blava (M. solitarius), roquerol (Ptyonoprogne rupestris), falzia reial (Apus melba), còlit negre (Oenanthe leucura), pardal roquer (Petronia petronia), sit negre (Emberiza cia). Rapinyaires: Xoriguer comú (Falco tinnunculus), mussol (Athene noctua) i escasses parelles d'àguiles perdiueres (Hieraaetus fasciatus), àguiles reials (Aquila chrysaetos) i ducs (Bubo bubo).\nMamífers: Cabra hispànica (Capra pyrenaica), mostela (Mustela nivalis), fagina (Martes foina), rata cellarda (Eliomys quercinus), guilla (Vulpes vulpes) i algunes espècies de ratpenats.\nRèptils: Escurçó ibèric (Vipera latasti), serp verda (Malpolon monspesulanus), serp blanca (Rinechis scalaris), llangardaix ocel·lat de Sierra Nevada (Lacerta lepida nevadensis), sargantana ibèrica (Podarcis hispanica).\nAmfibis: Tòtil (Alytes obstetricans), gripauet (Pelodytes punctatus)\nFauna de bardissa i pastiuModifica\nMamífers: Talpó comú (Pitymys duodecimostatus), rata cellarda (Eliomys quercinus), llebre comuna (Lepus europaeus), conill de bosc (Oryctolagus cuniculus), ratolí de bosc (Apodemus sylvaticus), guilla (Vulpes vulpes) i mostela (Mustela nivalis).\nAvifauna: Passerell comú (Carduelis cannabina), cadernera (Carduelis carduelis), lluer (C. spinus), gafarró (Serinus serinus), cruixidell (Emberiza calandra), hortolà (E. hortulana), pardal de passa (Passer hispaniolensis), tord comú (Turdus philomelos), griva cerdana (T. pilaris), griva (T. viscivorus), perdiu roja (Alectoris rufa), guatlla (Coturnix coturnix), bitxac comú (Saxicola torquata), tallareta cuallarga (Sylvia undata), tallareta vulgar (S communis), tallarol trencamates (S conspicillata), tallarol de garriga (S cantillans), trobat (Anthus campestris), puput (Upupa epops), merla (T. merula), abellerol (Merops apiaster), siboc (Caprimulgus ruficollis), còlit negre (Oenanthe leucura), molt típica de la bardissa encoixinada, còlit gris (O. oenanthe), còlit ros (O. hispanica), cuaenlairat (Cercotrichas galactotes), alàudids com el cotoliu (Lullula arborea) o la cogullada vulgar (Galerida cristata) i el mussol (Athene noctua).\nRèptils: Escurçó ibèric (Vipera latasti), serp verda (Malpolon monspesulanus), colobra bordelesa (Coronella girondica), colobra de ferradura (Coluber hippocrepis), llangardaix ocel·lat (Lacerta lepida nevadensis), sargantana cua-roja (Acanthodactylus erythurus), sargantana ibèrica (Podarcis hispanica), sargantana cuallarga (Psammodromus algirus), sargantana corredora (Psammodromus hispanicus), lludrió de potetes (Chalcides chalcides), bívia ibèrica (C. bedriagai).\nAmfibis: Gripau corredor (Bufo calamita), gripau d'esperons (Pelobates cultripes) o gripauet (Pelodytes punctatus).\nAràcnids: Escorpí groc (Buthus occitanus).\nAnimals d'àrees boscosesModifica\nSi bé en teoria hi ha, en l'àrea, tres tipus de formacions boscoses, per diversos motius (degradació, escassa extensió en superfície dels boscos) no sol aparèixer una fauna pròpia en cada un d'ells: normalment les espècies són comunes entre elles.\nAvifauna: Picot verd (Picus viridis), raspinell comú (Certhia brachydactyla), mallerenga cuallarga (Aeghitalos caudatus), bruel (Regulus ignicapillus), pinsà comú (Fringilla coelebs), sit negre (Emberiza cia), tallarol de casquet (Sylvia atricapilla), tallareta vulgar (S communis), tallarol gros (S borin), tórtora (Streptopelia turtur), tudó (Columba palumbus), oriol (Oriolus oriolus), cucut (Cuculus canorus), cucut reial (Clamator glandarius), puput (Upupa epops), enganyapastors (Caprimulgus europaeus), colltort (Jynx torquilla) i un gran nombre de pàrids com la mallerenga petita (Parus ater), mallerenga carbonera (Parus major), mallerenga blava (P caeruleus). També altres ocells com el lluer (Carduelis spinus), llucareta (Serinus citrinella), merla negra (Turdus merula), pinsà mec (Fringilla montefringilla), trencapinyes (Loxia curvirostra), pardal xarrec (Passer montanus). Rapinyaires forestals: Astor (Accipiter gentilis), esparver vulgar (A. nisus), àguila calçada (Hieraaetus pennatus), aligot comú (Buteo buteo), duc (Bubo bubo), xot (Otus scops). Mamífers: Senglar (Sus scrofa), gat fer (Felis silvestris), guilla (Vulpes vulpes), mostela (Mustela nivalis), fagina (Martes foina), geneta (Genetta genetta), i el freqüent turó comú (Putorius putorius). Altres mamífers són: l'eriçó comú (Erinaceus europaeus), talp comú (Talpa europaea), Musaranya comuna (Crocidura russula), musaranya etrusca (Suncus etruscus), teixó (Meles meles), esquirol comú (Sciurus vulgaris) i diverses espècies de ratpenats. Rèptils: Sargantana corredora (Psammodromus hispanicus), llangardaix ocel·lat de Sierra Nevada (Lacerta lepida nevadensis), serp blanca (Elaphe scalaris), serp de cogulla (Macroprotodon cucullatus). Amfibis: Salamandra comuna (Salamandra salamandra), gripau comú (Bufo bufo), gripau corredor (B. calamita).\nRius i sotos fluvialsModifica\nVertebrats aquàtics: Truita de riu (Salmo trutta) i truita irisada (Oncorhynchus mykiss) Invertebrats aquàtics: Planàries, sangoneres, cargols, bivalves i crustacis, sobre tot el cranc de riu ibèric (Austropotamobius pallipes). Amfibis: Gandària (Pleurodeles waltl), granota verda (Pelophylax perezi), la reineta arbòria (Hyla arborea) i la granota pintada (Discoglossus pictus) Rèptils: Tortuga de rierol (Mauremys leprosa), tortuga d'estany (Emys orbicularis), colobra de collar (Natrix natrix) i la colobra escurçonera (N. maura) Mamífers de medi aquàtic: Rata d'aigua (Arvicola sapidus), musaranya aquàtica mediterrània (Neomys anomalus), musaranya comuna (Crocidura russula) i la musaranya etrusca (Suncus etruscus), i diferents espècies de ratpenats. Encara està per confirmar si la llúdria de riu (Lutra lutra) s'ha extingit. Avifauna de riu: Blauet (Alcedo atthis), merla d'aigua (Cinclus cinclus), cuereta blanca (Motacilla alba), cuereta torrentera (M cinerea) i cuereta groga (M flava). Entre els passeriformes més comuns poden observar-se: el grasset de muntanya (Anthus spinoletta), pit-roig (Erithacus rubecula), mastegatatxes (Ficedula hypoleuca), papamosques gris (Muscicapa striata), mosquiter comú (Phylloscopus collybita), mosquiter pàl·lid (P. bonelli), mosquiter xiulaire (P. sibilatrix), bosqueta vulgar (Hippolais polyglotta), bosqueta pàl·lida (H. pallida), oreneta cuablanca (Delichon urbica), roquerol (Ptyonoprogne rupestris), merla blava (Monticola solitarius), entre altres. Com a rapinyaire nocturn: xot (Otus scops).\nLlacunes de Sierra Nevada Llacuna Altitud\nLlacuna del Cavall 2.820 m Llacuna del Xai 2.674 m Llacuna de la Mula 2.546 m Lagunillo Misterioso 2.684 m Embassament de les Eugues 2.882 m Llacuna Llarga 2.794 m Llacuna de la Mosca 2.895 m Llacuna Najera 2.731 m Llacuna Quadrada 2.830 m Llacuna de Bolaños 2.900 m Llacuna de Lanjarón 2.980 m Llacuna d'Aigües Verdes 3.050 m Llacuna de Riu Sec 3.126 m Llacuna de la Caldera 3.030 m Llacuna de Penyal Negre 2.835 m Llacuna Hondera 2.850 m Llacuna Altera 3.079 m Llacuna de la Gotassa 2.917 m Llacuna de les Calderetes 2.873 m Llacuna de Vacares 2.895 m Llacuna de Juntillas 2.931 m\nSierra Nevada, conjuntament amb les Bètiques i totes les serralades a vorera del Mar Mediterrani, es va formar durant l'orogènesi Alpina del Terciari al sud d'Europa, amb sediments de l'era Primària i Secundària: grans de quars, argiles i rovells de ferro, fonamentalment. L'acumulació d'una gruixuda capa de materials en el fons d'un sinclinal, cobert per les aigües marines del Mar de Tetis fa més de 200 milions d'anys, d'entre 3.000 i 4.000 metres, i sotmesos a les enormes pressions de les profunditats, van transformar les roques sedimentàries i les metamorfizaron.\nPosteriorment, a la segona meitat de l'era Terciària, en el Pliocè, comença l'aixecament dels materials ja plegats en antigues orogènesis i va emergint a poc a poc de les aigües, com tota la formació alpina que, iniciant la seva pressió en el sud, va anar desplaçant-se cap al nord, en direcció a l'altiplà castellà, que va actuar parant el seu avenç.\nPosteriorment, es va arribar a un punt en què l'aixecament i bombament va arribar al seu límit i els materials es van trencar, lliscant-ne uns a sobre de d'altres, i formant-se una sèrie de falles molt característiques del lloc.\nEl nucli de Sierra Nevada està format per materials de l'era paleozoica, principalment pissarres micàcies, de poca duresa.\nExisteixen quatre franges o zones, geològicament parlant:\nLa part central, la zona de les principals alçàries de Sierra Nevada, amb els típics esquistos o pissarres metamòrfiques. Al voltant de la part central, es presenta una altra zona de roques variades: pissarres, anfibolites, serpentina, gneis, marbres, algunes roques volcàniques bastant metamorfitzades i formacions de filitas vinoses del Triàsic, compost de fragments de poca consistència constituents de la "launa", roca utilitzada com a impermeabilizant a molts dels sostres típics de la zona. La zona "exterior" és formada per un cinturó de dolomies i calcàries triásiques i, com a exemples més característics, tenim el pic del Trevenque (2.079 m) i els Alayos de Dílar (1.982 m). Finalment, en l'entorn s'estenen terrenys terciaris: extensions argilenques i conglomerats.\nLa cara sud de Sierra Nevada, amb les localitats alpujarreñas de Capileira i Bubión. Es pot observar la relativa suavitat del pendent de la zona, malgrat assolir-se els 3.000 metres en pocs quilòmetres En la formació geològica de Sierra Nevada es van produir contrasts d'entitat, com el dels suaus "plans inclinats" (anomenats "turons") del pendent sud, contra els escarpats i profunds talls del vessant nord, en el qual va quedar més marcada l'erosió glacial del període Quaternari, especialment en llocs com els circs (o "corrals", nom que reben a Granada als circs glacials) del Penell i Valdeinfierno, de la Llacuna de les Eugues, de Riu Sec, de l'Hoya de la Mora o de Lajarón, naixement aquesta última del riu del mateix nom, i la conca del qual conserva perfectament definida la forma d'O típica en vies glacials.\nPic Penell des de l'Hoya de la Mora.Com s'ha comentat abans, s'estima que durant la Glaciació de Würm el límit de les neus perpètues de Sierra Nevada se situava al voltant dels 2.400 metres. Això ha portat a la modelació del relleu i és la causa de la presència d'innombrables llacunes d'alta muntanya i valls en forma d'O, com també s'esmenta abans. Conten algunes cròniques del segle xix que per aquella època encara era possible veure les restes d'una glacera a la zona de Los Corrales del Veleta, just a l'ombra de pic del mateix nom, i recentment es va descobrir que, encara avui en dia, hi ha zones de permafrost en diversos punts de la cadena muntanyosa, tals com en la zona.[6 esmentada] En aquestes investigacions es va estimar l'edat del gel fòssil present al subsòl en un interval entre els 100 i els 9.000 anys. Aquestes zones de permafrost restants són considerades reminiscències de les antigues glaceres presents al massís.\nEl notable desenvolupament de l'estació turística ha provocat que durant els últims anys hagin aparegut plans per a la seva ampliació tant al Barranc de San Juan com a la cara oest del massís, al Turó del Cavall. Aquesta possibilitat per ara ha estat rebutjada, i ha quedat descartada després de ser declarat parc nacional, tot i que existeixen pressions de sectors polítics i empresarials granadins per l'enorme èxit de l'estació i la falta d'espai i massificació de l'àrea de l'estació en l'actualitat. Ja des dels anys vuitanta, dècada en què l'estació d'esquí rep el seu impuls més important, Sierra Nevada es va col·locar a l'ull de l'huracà. Grups ecologistes van denunciar agressions a la part més fràgil d'un ecosistema que atresora una biodiversitat gairebé sense equivalents a Europa.\nD'altra banda, hi ha multitud d'espècies, tant de flora com de fauna, greument amenaçades, com la papallona anomenada Nena de Sierra Nevada, una llagosta exclusiva de Sierra Nevada (Baetica ustulata) i una mantis endèmica (Apteromantis aptera).\nEntre les espècies vegetals, existeixen estudis destinats a la recuperació d'espècies com la Camamilla Real o la tella. Els incendis forestals, com el que es va esdevenir el Setembre de 2005,  i en el qual es van cremar al voltant de 2.500 Ha., fonamentalment de pineda de repoblació, suposen un altre perill afegit a la llarga llesta.\nSenderisme i lleureModifica\nA més de la coneguda estació d'Esquí de Sierra Nevada, existeixen moltes possibilitats de lleure en aquest lloc. Hi ha una estació d'esquí de fons, molt menys coneguda, al Port de la Ragua, i innombrables rutes de senderisme. Algunes de les rutes més conegudes són les següents:\nSendera de l'Estrella.\nLa Sendera de l'Estrella és un sender que discorre al costat de les vores dels rierols que fan de capçalera del Riu Genil i ofereix unes interessants vistes del nord del massís muntanyós. Integral dels 3.000 metres de Sierra Nevada.\nLa Integral de Sierra Nevada, com és més coneguda, és una ruta que comença en Jérez del Marquesado, a la zona nord del massís, i acaba a Nigüelas, a l'oest. El seu nom es deu que passa per gairebé tots els pics de més de 3.000 metres d'alçària. Si bé no requereix una gran capacitat tècnica, no és recomanable per a montañistas sense experiència a causa de les exigències físiques de la ruta. Ruta Sulayr\nLa ruta Sulayr és un sender de 340 km de longitud que circumda Sierra Nevada, dissenyat i promocionat per algunes institucions públiques, per al que s'han recuperat diverses senderes tradicionals i vies pecuàries.\nRefugis i vivacsModifica\nExisteixen tres refugis atesos:\nRefugi del Poqueira: a 2.500 m d'altitud, situat en la confluència dels rius Mulhacen i riu Sec, a l'Hoya del Penyal Negre sobre el Barranc del Poqueira. Té una capacitat de 87 places. Les poblacions més properes són Trevélez i Capileira. Refugi Postero Alto: a 1.880 m d'altitud, situat al Turó d'Enmedio, a prop del municipi de Jérez del Marquesado. Té una capacitat de 68 places. Alberg Port de la Ragua: a 2.000 m d'altitud, situat a la carretera A-337 que comunica la comarca del Marquesat del Zenete amb l'Alpujarra. Té capacitat de 32 places. A més existeixen diversos refugis-vivacs, encara que alguns es troben en mal estat: La Carihuela, La Caldera, Rosers, Elorrieta, Penya Partida, La panerola, El Vadillo, Barranc de l'Aceral, El Caballo i El Chullo.\nTambé existeixen alguns refugis naturals o coves: Cova Secreta, Siete Lagunas i Túnel del Penell.\nMites i llegendesModifica\nExisteixen innombrables històries sobre Sierra Nevada i personatges mítics que hi visqueren o la van recórrer, en molts casos transmesos de boca a boca pels habitants d'aquests llocs; les següents són exemples d'aquestes llegendes:\nL'Escombra del Diable.\nS'explica que en una època remota va existir un castell a l'Alpujarra, en el qual habitaven un ric senyor i la seva filla, la qual guardava com si es tractés d'un tresor preat. Quan aquesta va complir 20 anys, va ser promesa en matrimoni a un senyor de la comarca, de tanta riquesa i poder com ell, però igualment tan dèspota i brutal, sense haver-se adonat d'un pastor de la terra que ella s'havia enamorat, sent corresposta. Quan es va saber la notícia i encara que pensaven que no hi havia cap esperança, els amants van prendre la decisió d'escapar i, si era necessari, morir, abans fins i tot que separar-se. Va caure la nit i el pastor es va dirigir a la recerca de la seva estimada. Al camí, un home, que va afirmar ser el diable i que volia oferir-li la seva ajuda, li va proporcionar una escombra capaç d'escombrar la neu per si sola. Escombra a mà, els joves van fugir fins a arribar a les proximitats del pic Alcazaba, lloc en el qual l'escombra va començar a escombrar per si sola i va provocar una allau, sepultant els qui els seguien. L'escombra va quedar allà oblidada i avui en dia segueix escombrant la neu i provocant allaus. Llacuna de Vacares.\nOn avui en dia es troba la Llacuna de Vacares, en un temps llunyà hi va haver un jardí molt bonic, al qual sovint acudia una bella princesa a trobar-se amb el seu amant. Un influent príncep moro també l'estimava però sense ser correspost. Un dia, cansat de ser rebutjat i encegat de gelosia, es va voler venjar i va decidir assassinar el seu rival. Una nit, mentre els amants es trobaven reunits, es va consumar la seva revenja tallant-li el cap al jove, que, seguidament, es va convertir a una pedra negra encara, avui visible sobre un dels marges de la llacuna. Davant d'aquesta visió, la princesa va pujar a una penya, va començar a plorar fins a cobrir el jardí amb les seves llàgrimes fins a inundanr-lo per complet. Després d'això es va convertir ella també en una roca. Es diu també que de vegades s'escolten crits i terribles gemecs, procedents del fons de la llacuna, proferits pel moro.\n↑ Dades climatològiques de Sierra Nevada: Phytosociological Research Center\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sierra_Nevada_(Espanya)&oldid=27784444»\nDarrera modificació: 15 jul 2021 a les 18:35\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 jul 2021 a les 18:35.


De quin color és Mercuri ?.\nOctubre 31, 2008 | Categoria: Articles\nDonada l’habilitat de la WAC per prendre imatges a través dels 11 filtres de color de banda estreta, és normal preguntar-se quin és l’aspecte del planeta Mercuri en color verdader, vist amb els nostres ulls.\nDe fet, generar una imatge en color natural, no és tant senzill com sembla. Us mostrem quatre imatges de Mercuri, on la situada en la part superior esquerra, està tractada amb escala de grisos, enregistrada per la WAC, amb un filtre monocrom (430 nanòmetres). Les tres fotografies restants, són combinacions de tres colors, produïdes amb les mateixes imatges de la WAC, amb registres de sensibiliats de 480, 560 i 630 nanòmetres, corresponents als canals de color blau, verd i vermell respectivament.\nLes diferències entre les representacions de color, s’ajusten a la brillantor i al contrast de cada imatge de la WAC, individualment abans que és combinés amb una imatge de color.\nEn la part superior dreta, la imatge recull les dades dels tres filtres, utilitzant els mateixos ajustaments de brillantor i contrast. En la imatge inferior esquerra, la brillantor i el contrast de cadascun dels tres filtres, estaven determinats independent dels altres. En la imatge inferior dreta, les dades de brillantor i contrast, s’han situat al màxim per tal d’aconseguir aquests valors similars.\nAixí doncs, quina és la representació “correcta” de Mercuri ?. La resposta, està en les condicions físiques de l’ull de cada persona. Tots els individus poden veure el color en diferents matisos; l’ull humà té una gamma de sensibilitats que varien d’una persona a una altre, ocasionat unes perpepcions diferents de color “natural”. A més, les tres bandes dels filtres del MDIS són estretes, la radiació d’ona en els seus màxims, no les detecta, a diferència de l’ull humà. En general, la llum visible per l’ull humà, en la superfície de Mercuri, podria mostrar només unes variacions molt subtils, com les que veiem en aquestes imatges.\nNoves imatges dels canvis estacionals a Urà.\nOctubre 29, 2008 | Categoria: Articles\nAmb una òrbita de 84 anys al voltant del Sol, els científics no tenen gaires oportunitats d’observar els canvis d’estacions a Urà, un planeta situat 19 vegades més lluny, que ho esta la Terra del Sol.\nPerò quan l’any 2007, el planeta va arribar a l’equinocci, la llum del Sol podia arribar directament al seu equador. D’aquesta manera la poca llum que arribava és podia repartir uniformement sobre els seus dos hemisferis, el nord i el sud, oferint d’aquesta manera la millor oportunitat d’investigar la dinàmica estacional en aquest anellat planeta.\nDurant la reunió de l’American Society Division for Planetary Sciences, del passat dia 13 d’octubre a Ithaca (Nova York), l’equip científic de la Universitat de Wisconsin-Madison, dirigit per en Lawrence Sromovsky, va compartir els descobriments fets amb el telescopi Keck II.\n“La darrera vegada que va succeir aixòp, no hi havia cap instrument que pogués observar en detall al planeta”, comenta en Sromovsky. “Ara podem observar la seva evolució”.\nLes millores en la nova tecnologia d’òptica adaptativa, instal·lada en el telescopi Keck II, està oferint uns detalls als investigadors sobre l’atmosfera d’Urà, que ajuda a entendre millor aquests canvis estacionals.\nEl setè planeta en distància al Sol i primer en ser descobert amb l’ajut d’un telescopi, és caracteritza per un sistema d’anells i una atmosfera blava verdosa, composta per hidrogen, heli i metà. A més d’un estrany núvol, que forma part de la seva atmosfera.\nEls canvis estacionals en la Terra, venen influenciats per la relació de l’orientació del eix de rotació del planeta, que és d’uns 23,5º.\n“En el cas d’Urà, els dos hemisferis estan escalfats per la llum solar a l’equinocci, amb una atmosfera que no és simètrica i alhora freda”, segons comenta en Sromovsky.\nUrà esta fred perquè rep molt poca energia de la llum solar, amb unes temperatures atmosfèriques que poden arribar als 360º F. El planeta li fa falta una font de calor interna, cal tenir present que rep una escalfor comparable a 400 vegades menys que la que arriba a la Terra.\nLes dades del Keck II, ens mostren els canvis de brillantor de les bandes dels núvols dels hemisferis nord i sud, a més de l’estructura nuvolosa visible des de fa molt de temps.\nOctubre 27, 2008 | Categoria: Articles\nEls brillants raigs que surten d’Enceladus, forment col·lectivament un resplendent plomall visible mentre la llum solar travessa les partícules microscòpiques de gel. El plomall és veu fàcilment amb el Sol situtat al darrera, com en el cas d’aquesta imatge, on estava just en el costat oposat d’Enceladus.\nLa superfície d’aquesta lluna, està il·luminada per la llum reflectida del planeta Saturn.\nLa imatge és va prendre en llum visible amb la càmera d’angle estret, del vehicle espacial Cassini de la NASA, el passat dia 17 de setembre de 2008, des de una distància de 235.000 quilòmetres aproximadament. La sonda, Enceladus i el Sol tenien en aquest moment un angle de fase d’uns 140 graus. La resolució de la imatge, és d’un quilòmetre per píxel.\nUn cràter amb dipòsits de gel.\nOctubre 25, 2008 | Categoria: Articles\nEls estrats dels dipòsits del pol nord, així com el brillant casquet glacial que els cobreix, son molt joves (dins del estàndard geològic). Per mesurar l’edat d’una regió, o també com és va modificant la seva estructura, els científics planetaris conten el nombre de cràters i mesuren les seves dimensions. Una superfície vella, té més temps per acumular un nombre més alt de cràters, que una altre regió més jove, o que pateix algun tipus d’activitat geològica, que destrueixi aquests impactes.\nAquests dipòsits polars, tenen un percentatge de cràters molt baix, tal com és pot apreciar en aquesta brillant imatge. És calcula que pot tenir una edat aproximada d’uns 10.000 anys, mentre que els estrats de color marró uns quants milions. Aquesta edat, encara que pugui semblar molt elevada, cal comparar-la amb la cronologia d’altres regions més velles de la superfície de Mart.\nLa càmera HiRISE, està realitzant un estudi detallat dels cràters de les regions polars. En concret el que podem observar en el centre, que ha ofert unes quantes sorpreses. La seva forma no és ben bé circular, bastant inusual per un cràter meteòric. Un possible motiu d’aquesta circumstáncia, seria el possible flux de gel que hi ha sota del cràter, que l’està deformant, encara que és creu que el percentatge actual de gel, és molt baix.\nEl cràter conté una concentració important d’un gel brillant, malgrat estar envoltat per un terreny que ja ha perdut aquesta blanca coberta. Això és força típic per aquests cràters polars, és possible que aquesta resta de gel, estigui protegit per les ombres de les parets del mateix cràter.\nAquesta imatge, ha estat capturada per la càmera HiRISE a bord de la sonda Mars Reconnaissance Orbiter de la NASA, el passat dia 18 d’agost de 2008, amb una resolució de 31,9 cm per píxel.\nUna misteriosa incandescència ens mostra una varietat oculta d’emissions de ràdio.\nOctubre 24, 2008 | Categoria: Articles\nUn equip de científics, incloent-hi uns astrònoms del Laboratori de Recerca Naval (NRL), han detectat unes emissions de ràdio de longitud d’ona llarga,de procedència d’un massiu cúmul de galàxies. El sorprenent d’aquest descobriment, és que no s’han detectat alhora, les típiques emissions en ona curta.\nAquesta descoberta, podria implicar el fet que els radiotelescopis no haguessin detectat una gran població d’aquests espectaculars objectes. També proporciona, la important confirmació sobre la predicció que indica, que els cúmul de galàxies que col·lideixen, acceleren els electrons i d’altres tipus de partícules energètiques, durant aquest turbulent procés d’ondulació. L’equip de recerca, ha publicat els seus descobriments en l’exemplar del dia 16 d’octubre de la revista Nature.\nLa nova població d’objectes, és molt més fàcil de detectar amb les longituds d’ona llarga. El professor de la Universitat de New Mexico, en Greg Taylor, director científic del Long Wavelength Array (LWA), comenta, ”Aquest resultat, és només la punta de l’iceberg. Quan la nova generació de telescopis que treballin en baixa freqüència, incloent-hi el LWA, ens mostrarant un espai “il·luminat” per centenars o milers de cúmuls galàctics”.\nLa descoberta de l’emissió del cúmul de galàxies Abell 521 (anomenat també A521), per part del Giant Metreware Radiotelescope (GMRT) situat a la India, indica la seva naturalessa en una longitud d’ona llarga, circumstància confirmada més endavant pel VLT situat a New Mexico.\nLa imatge adjunta, ens mostra l’emissió de ràdio en una longitud d’ona de 125 cm, representada en color vermell, superposada sobre una imatge en color blau, feta amb les dades preses per l’Observatori de Raigs X Chandra.\nSi voleu més informació, premeu aquests enllaç.\nGel de perfil.\nOctubre 23, 2008 | Categoria: Articles\nLa sonda Cassini, va observar el crateritzat satèl·lit Rhea, amb el rerefons d’uns paisatge glacial, que correspon a la línia fosca del pla dels anells de Saturn, així com la fosca atmosfera d’aquest planeta.\nRhea, és la segona lluna més gran de Saturn, amb uns 1.528 quilòmetres de diàmetre.\nLa imatge va estar obtinguda des del costat fosc dels anells, aquests els podem observar amb tant sols un grau d’inclinació per sobre del pla de rotació.\nLes imatges és varen capturar amb filtres espectrals vermells, verds i blaus, per tal de combinar-los en una imatge de color natural. Aquestes imatges és varen obtenir amb la càmera d’angle estret, des de la sonda Cassini de la NASA, el passat dia 17 de juliol de 2007, des d’una distància de 1,2 milions de quilòmetres de Rhea. La resolució d’aquesta imatge, és de 7 quilòmetres per píxel.\nS’observa el parpelleig d’un forat negre.\nOctubre 22, 2008 | Categoria: Articles\nEl VLT de l’ESO al Paranal i el satèl·lit Rossi XTE, han unit les forces per tal de fer una observació conjunta d’una colossal font d’energia que flueix dels nuclis d’uns forats negres. Els astrònoms han fet un mapa que mostra les variacions de la llum visible i que coincideix amb les variacions en raigs X, en una breu escala de temps. Això demostraria que els camps magnètics tenen un paper molt important en la manera que els forats negres s’empassen la matèria.\nIgual que la tremolosa llum d’una espelma, la llum que prové del voltant d’un forat negre no és constant, parpelleja, espurneja i resplendeix. “El ràpid parpelleig de la llum d’un forat negre, s’observa normalment en les longituds d’ona de raigs X”, comenta en Poshak Gandhi, responsable internacional d’aquesta recerca. “Aquest nou estudi, és un dels pocs que s’ha fet fins ara i que explora les ràpides variacions en llum visible, i el que el fa encara més important, com les fluctuacions d’aquesta llum, és relacionen amb les de raigs X”.\nLes observacions varen estudiar les pampallugues dels forats negres simultàniament amb dos instruments diferents, l’un a la Terra i l’altre a l’espai. Les dades en raigs X varen estar recollides amb el Rossi X-ray Timing Explorer de la NASA. Mentre que per la observació en llum visible, és va utilitzar la càmera d’alta velocitat ULTRACAM, un instrument del Very Large Telescope de l’ESO, que pot arribar ha enregistrar fins a 20 imatges per segon. “Aquestes són les observacions més ràpides d’un forat negre obtingudes amb un telescopi tant gran”, comenta en Vik Dhillon, que junt amb Tom Marsh, són els responsables de la càmera.\nAmb sorpresa, els astrònoms varen descobrir que les fluctuacions en llum visible, eren més ràpides que les observades en raigs X. A més, és va descobrir que les variacions en llum visible i raig s X no eren simultànies, si no que seguien un patró repetit i especial: just abans d’un resplendor en raigs X la llum visible disminueix, i tot seguit torna a sorgir amb brillant resplendor, durant una ínfima fracció de segon, abans de tornar a disminuir ràpidament.\nEn aquesta representació artística, és poden observar els forats negres estudiats. Aquests objectes estant designats com, Swift J1753.50127 i GX 339-4, contenen cadascun un forat negre i una estrella normal separats, per tant sols uns quants milions de quilòmetres. Això és menys del 10 per cent de la distància entre Mercuri i el Sol. El període orbital de Swift J1753.5-0127, és de tant sols 3,2 hores, el més ràpid observat fins ara. El període orbital de GX 339-4, és d’aproximadament 1,7 dies.


El director del Servei d'Ocupació de Catalunya, Joan Josep Berbel, presenta els ajuts per a la realització de projectes i accions per a l'ocupació amb les entitats locals\nquery_builder 30 abril 2008 00:00\nEsmorzar informatiu, divendres 2 de maig a les 11 hores al Departament de Treball (C/ Sepúlveda, 148-150. Barcelona)\nDemà passat, DIVENDRES 2 de MAIG, a les 11:00 hores, el director del Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC), Joan Josep Berbel, acompanyat de la directora de Programes del SOC, Alícia Gutiérrez, presentararà, en el decurs d’un esmorzar informartiu, els ajuts per a la realització de projectes i accions per a l’ocupació amb les entitats locals.\nEls projectes i les accions subvencionables pel Servei d’Ocupació de Catalunya hauran de millorar l’ocupabilitat de les persones amb especials dificultats d’inserció laboral; orientar professionalment i acompanyar a les persones en atur; desenvolupar el territori per crear ocupació; i afavorir la igualtat d’oportunitats dona/home.\nL’esmorzar informatiu tindrà lloc a les 11:00 hores al Departament de Treball (C/ Sepúlveda, 148-150. Barcelona).\n11:00|.Departament de Treball (c. Sepúlveda, 148-150)|Barcelona (El Barcelonès)\nEl director del Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC), Joan Josep Berbel, acompanyat de la directora de Programes del SOC, Alícia Gutíerrez, presentarà els ajuts que s'ofereixen a les entitats locals per a la realització de projectes i accions per a l’ocupació.


Barcelona Gat i Gos - Adopció de: Srta Pepis\nAdopció de: Srta Pepis\n¡Adoptat! el 28-3-2017\nNom i cognoms: Srta Pepis\nVa arribar al refugi 27-7-2016\nData de naixement 7/2016\nRaça Europeo, negro y blanco\nData de naixement aprox:principis de Juliol del 2016 Està vacunada i esterilitzada. Va perdre un ull en un accident. Es va recuperar de meravella i fa vida completament normal.\nLa senyoreta Pepis ( Pepi per als amics) és molt carinyosa i alegre, joganera, extremament divertida. Va perdre un ull en un accident quan era molt petitona, però no li falta res, i li ha quedat una expresió de picardia i gràcia, la d'un gatet que sempre està fent l'ullet. És una gata molt activa, ideal per viure amb altres gats actius i pacients, perqué és un tornado d'energia! Ara viu en una casa d'acollida on hi ha més gats, i com que és dependent de la companyia gatuna, donem prioritat en l'adopció a les famílies que tinguin altres gats a casa.\nPosa una Pepi a la teva vida!!!\nQuan va tenir l'accident, la Pepi era només una nena, un bebè espantat que plorava perquè vingués la seva mama a eixugar-li les llàgrimes i a calmar el dolor del seu ullet ferit. Però la seva mare no la podia ajudar, el mal era excessiu. Per sort, va poder ser rescatada i operada de l'ull. Ara viu en una casa d'acollida, on s'ha recuperat del tot i on conviu feliçment amb altres gats.\nContactar per Srta Pepis\nSol·licitud de contacte per Srta Pepis\nAssumpte Saber-ne més Srta Pepis


Driss Oukabir: “A ella no li he tocat ni un pèl ni ho faria mai”\nJutgen un dels presumptes jihadistes de Ripoll, acusat de maltractar la parella\n3 min. Girona 23/02/2018 00:00\n651x366 Driss Oukabir moments abans de començar la seva declaració per videoconferència / DAVID BORRAT Driss Oukabir moments abans de començar la seva declaració per videoconferència / DAVID BORRAT\n“No sé de quin maltractament em parla. Només sé que em van detenir”. Driss Oukabir va seguir ahir el seu judici per una denúncia de maltractaments com si la cosa no anés amb ell. Assegut en una sala de videoconferències completament blanca a la presó de Soto del Real, a gairebé 700 quilòmetres de la sala de Girona on se celebrava la vista, es va permetre la llicència de demanar a la seva parella i suposada víctima que “declarés”, i de riure quan compareixien els testimonis. La seva parella no va denunciar els fets i inicialment no volia prestar testimoni. “Que no em prenguin per maltractador. Tot això ve perquè ens portàvem malament amb els veïns”, va dir ell.\nLa fiscalia demana 19 mesos de presó a Oukabir, que és germà d’un dels terroristes abatuts a Cambrils i és qui va llogar la furgoneta que Younnes Abouyaaqoub va utilitzar a la Rambla. Oukabir està acusat d’estirar del braç la seva parella i gairebé fer-la caure escales avall el 23 de juliol passat, ni un mes abans que es produïssin els atemptats del 17 d’agost a Barcelona i Cambrils, que van deixar 16 morts i més de 130 ferits. La fiscalia també assegura que al gener hauria estirat la noia dels cabells a l’escala. Ell ho va negar: “És totalment fals. No li vaig tocar ni un pèl ni ho faria mai”. Una veïna de l’escala que hauria sentit “crits i cops” va ser qui va trucar als Mossos d’Esquadra després de veure l’acusat baixant amb una “barra metàl·lica” de les golfes de l’edifici “estirant” la noia del braç. “Va ser una discussió i res més”, va insistir Oukabir.\nL’acusat va admetre que va arribar a casa al matí “perquè havia sortit de festa” i que es va discutir amb la seva parella perquè s’havia enfadat, però va explicar que la cosa no va passar d’aquí i que ni tan sols van sortir a l’escala, com van explicar els testimonis. La seva xicota -eren parella i portaven quatre anys vivint junts- també va declarar per videoconferència i va negar la suposada agressió: “La va arrossegar? La va agafar dels cabells?”, li va preguntar la fiscal. “No -va negar-. Ni em va agafar pel braç ni em va empènyer escales avall”.\nEn canvi, els agents dels Mossos d’Esquadra que van atendre la noia després de l’episodi del 23 de juliol van assegurar que estava molt nerviosa i que deia que últimament l’acusat “la controlava”, que “no volia viure més amb ell”.\nSegons fonts judicials consultades per l’ARA, l’historial delictiu de Driss Oukabir es remunta al 2009. Aquell any els Mossos el van denunciar per conduir sense carnet. El van condemnar a dos mesos de presó, que va substituir per una multa de 720 euros que ja va pagar. L’any 2013 el jutjat penal número 3 de Girona li va imposar nou mesos de presó per un altre delicte de lesions, que va substituir per una multa de 2.160 euros. Li consten també dos antecedents policials: una detenció per un presumpte robatori amb violència del 2010 i una denúncia per un suposat abús sexual del 2012. Tots dos casos es van arxivar.


HASHTAGS és un dels millors llocs per treballar de Glassdoor el 2021 - Equip Sprout | Juny 2021\nHASHTAGS va ser reconegut com un dels millors llocs per treballar de Glassdoor el 2021\nEm fa il·lusió compartir que HASHTAGS ha estat reconegut com un dels de Glassdoor Els millors llocs per treballar el 2021 per quart any. Tenint en compte tot el que va passar el 2020, estem extremadament orgullosos de ser reconeguts i agraïts als nostres empleats per aquest honor.\nGlassdoor determina aquesta llista d'empreses basada únicament en l'aportació d'empleats que realitzen una revisió anònima de l'empresa sobre la seva feina, entorn laboral i ocupador a la plataforma. Aquest any, hem estat inclosos a la llista de premis Employees ’Choice per a petites i mitjanes empreses (aquelles amb menys de 1.000 empleats). Aquest és un honor no només pel reconeixement en si, sinó per tot el treball que va dur a terme tot el nostre equip per mantenir i fer créixer la increïble cultura que tenim a Sprout. La nostra CEO i cofundadora, Justyn Howard, ho va dir bé:\n'L'any passat va comportar desafiaments significatius al nostre món, però l'equip de Sprout va demostrar ser res menys que notable', va dir Justyn Howard, CEO i cofundador de HASHTAGS. 'Davant COVID-19, la injustícia racial i innombrables altres desafiaments, estem increïblement orgullosos de la manera com tot l'equip es va reunir per recolzar-se mútuament i resoldre problemes difícils per als nostres clients. Aquest premi és un testimoni d’aquest treball increïble i de la forta cultura que hem construït junts; ens reconeix aquest reconeixement '.\nCom a líder empresarial i professional de recursos humans, sincerament puc dir que el 2020 va ser un dels anys més desafiants de la meva carrera. Tanmateix, la línia de plata va ser l’increïble esperit de lideratge i d’impressió que els nostres empleats mostraven a cada pas. Tot i que molts de nosaltres mai havíem treballat remotament a temps complet (i, certament, no en equilibrar l’escola remota, la cura dels nens i la tensió d’una pandèmia mundial), el nostre equip va fer aquest pivot gairebé sense problemes. L’últim any he vist més compassió, treball en equip i adaptabilitat que mai.\ncom comparteixo una publicació d’Instagram\nA l’octubre, Sprout va rebre el nom de Fortune’s 100 millors llocs de treball petits i mitjans el 2020 i, al novembre, vam tenir l’honor de ser reconeguts com un dels Battery Venture 25 empreses de computació en núvol públic amb millor puntuació per treballar durant la crisi Covid .\nAquests reconeixements suposen encara més la sortida dels reptes de l'any passat. Estic orgullós dels membres i líders del nostre equip que sempre han posat la salut, la seguretat i el benestar del nostre equip al llarg de tota la crisi. Hem estat capaços de proporcionar eines per a una transició amb èxit a la feina des de casa, compartir recursos de salut mental i reconstruir la nostra cultura com a remota, almenys de moment. Aquesta cultura és el batec del cor de la nostra organització i element clau del que ens fa avançar.\n'Els empresaris guanyadors d'aquest any han demostrat, segons els empleats, que fins i tot en èpoques extraordinàries afrontaran el repte de donar suport a la seva gent', va dir Christian Sutherland-Wong, conseller delegat de Glassdoor. “Una cultura basada en la missió, un lideratge transparent i oportunitats professionals sempre són signes distintius dels guanyadors de Millors llocs per treballar. La meva enhorabona va a tots els destacats guanyadors del premi Employees ’Choice Award d’aquest any'.\nGràcies a tots els membres del nostre equip per la seva dedicació i treball. Si voleu obtenir més informació sobre les carreres professionals a Sprout, visiteu la nostra pàgina de carreres professionals .\ncom es crea un logotip de marca\ncom convertir-se en un mangaer social medi\ncom fer créixer el canal de youtube ràpidament\nadministració de xarxes socials per a una empresa\ncom es crea un perfil de LinkedIn per a empreses\ncom construir un seguiment de youtube


Warning: set_time_limit() has been disabled for security reasons in /usr/home/fortpienc.org/web/wp-blog.php(1) : eval()'d code on line 1 Ninot de relaxació Ninot de relaxació | Centre Cívic Ateneu Fort Pienc\nHome Casal Infantil Ninot de relaxació\nNinot de relaxació\nEn l’apartat de Recursos pedagògics, vam parlar de la “Relaxació i el ioga amb família“ oferint tres recursos per dur a terme amb infants: Ioga en família, Meditació conscient i, Mandales.\nLa proposta que us oferim a continuació, també serveix per afavorir la relaxació dels infants i aprendre a gestionar les seves emocions canalitzant-les a través d’un ninot.\nUlls de plàstic o botons\nLlana de colors\nEmbut o paper reciclat\nCinta mètrica o regla\nAlcohol i drapet (opcional)\n1. Agafeu l’embut i poseu la farina dins de l’ampolla buida. Poseu més o menys farina en funció dels ninots que vulgueu fer. Si no teniu embut, podeu agafar un paper reciclat i fer una paperina amb ell que us servirà per a la mateixa funció.\n2. Seguidament, col·loquem el globus al coll de l’ampolla obrint bé el globus amb els dits i posant-lo ben endins.\n3. A continuació, posem l’ampolla de cap per avall i anem estrenyent a poca a poc i perquè la farina vagi baixant i entrant dins del globus.\n4. Quan el globus estigui ple, el retirem de l’ampolla i, vigilant que no quedi gens d’aire dins del globus, li fem un nus.\n5. Si ha quedat farina al globus, podem netejar-lo una mica amb una mica alcohol i un drapet.\n6. Fet això, agafem la llana de colors i la tallem de tal manera que quedin trossets de 6 o 7 cm. per fer el cabell del ninot. Ajuntem tots els trossets amb un fil i uns nusos.\n7. Agafarem de nou el globus i tallarem la part sobrant de sobre el nus. I, enganxarem el que ha quedat amb una mica de cola.\n8. Recuperarem els fils i els lligarem amb un fil més llarg a la punta que hem tallat del globus, fent uns bons nusos.\n9. Quasi acabant, enganxem amb cola els ulls de plàstic que tinguem. Si no també hi podem posar uns botons petits que facin d’ulls.\n10. Per últim, deixem assecar una mica i ja podem jugar amb el nou ninot i relaxant-nos mentre el modelem.


Canvien de mòdul a Jordi Sànchez per un missatge gravat per a un míting - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCanvien de mòdul a Jordi Sànchez per un missatge gravat per a un míting\nJordi Pina afirma que és "una arbitrarietat total" i la segona sanció injusta que rep\nep 17.12.2017 | 10:01\nCanvien de mòdul a Jordi Sànchez per un missatge gravat per a un míting JxCat\nL'expresident de l'ANC i 'número 2' de JuntsxCat per a les eleccions catalanes, Jordi Sànchez, ha estat traslladat de mòdul a la presó madrilenya de Soto del Real aquest dissabte per difondre's un missatge seu gravat per a un míting del passat divendres.\nSegons ha explicat a Europa Press el seu advocat, Jordi Pina, no ha fet res en contra del reglament penitenciari, i castigar-lo per això és "una arbitrarietat total" que estudiarà presentar una queixa, mentre que el propi Sànchez ja li ha manifestat aquest dissabte la seva voluntat de queixar-se.\nEl lletrat equipara aquest missatge d'àudio a qualsevol altre missatge de la resta de dirigents independentistes que s'ha llegit aquests dies en actes públics, encara que el suport en què es va emetre sigui diferent, i a més ha recordat que ERC ha emès aquest dissabte un altre missatge d'àudio del també empresonat Oriol Junqueras en un míting .\nPina ha dit que el divendres "li van fer un registre personal a la cel·la cercant un mòbil, que no tenia" perquè ell no va gravar el missatge, sinó que Sànchez havia transmès a una persona per telèfon un text per al míting, que aquesta persona va gravar en comptes de transcriure.\nHa reiterat que el seu defensat té "llibertat per comunicar-se amb l'exterior", per la qual cosa ha ratllat de vergonya i càstig en tota regla que li hagin traslladat, del mòdul 1 al 8.\n"Per a un intern, després de dos mesos a la presó és tornar a començar" perquè trenca la rutina que havia consolidat, i equival a entrar de nou a una presó.\nEl missatge de Sànchez pel míting central de JuntsxCat era la seva primera aparició en campanya i demanava, entre altres coses, votar a la candidatura de Carles Puigdemont per derrotar el que representa el president del Govern, Mariano Rajoy, i els seus "ximples útils", en referència al cap de llista del PP, Xavier García Albiol, la de Cs, Inés Arrimadas, i el del PSC, Miquel Iceta.\n30 dies sense sortir al pati\nAquesta és la segona vegada que el sancionen, després que li imposessin 30 dies sense sortir al pati del mòdul en descobrir-se cartes entre la seva roba, com ha explicat Pina.\nHa al·legat que el seu client no sabia el reglament i va enviar cartes a la seva família en un paquet de roba en comptes de per correu, però no amagant-les a propòsit, sinó deixant-les visibles: "La sanció per això és de 3 a 30 dies sense sortir al pati: casualment, li van imposar 30", ha retret irònicament.


TAC12 TV - Salou prepara un nou espectacle de 15 minuts per la font cibernètica\nSalou prepara un nou espectacle de 15 minuts per la font cibernètica\nDivendres, 21 Juny 2019 06:00\nSalou ha donat inici a la temporada de les fonts lluminosa i cibernètica. La més espectacular, la cibernètica, estrenarà enguany espectacle de llum, música i colors de 15 minuts. S'inaugurarà a mitjans de juliol. Mentrestant, cada vespre a les 9, les 10 i les 11 de la nit es pot veure una exhibició amb diferents temes musicals de moda, a l'extrem oest del Passeig Jaume I.\nTambé ha començat a funcionar ja l'espectacle nocturn de la font lluminosa, a l'altra banda del passeig, aquest però sense música. En qualsevol dels dos casos, un autèntic punt d'atracció dels milions de turistes que cada estiu passen per la capital de la Costa Daurada.\nMés en aquesta secció: « Salou recupera la sortida oficial del Ral•li Catalunya Costa Daurada Salou inaugura el nou camp de futbol de l'Estadi Municipal »


Ermita Sant Llop de Riells - El teu restaurant de proximitat a Breda. A 5' del Castell de Montsoriu\nVINCLES D'INTERÈS A BREDA\nAla nord del Claustre, finals del segle XIII o principis del segle XIV\nAula entorn rural Can Bosch "20% Dte"\nEls forns, centre cultural i d'informació turística, segle XXI\nErmita de Santa Anna, segle XVII\nEsglésia de Santa Maria, segle IX - XI\nMuseu municipal Josep Aragay, segle XX\nPati de l'Abadia, segle XV\nSalt i gorgs de la Riera de Gualba\nLLOCS D'INTERÈS A PROP DE BREDA\nAula entorn rural Can Bosch 20% Dte\nCastell de Montsoriu...\nErmita Sant Llop de Riells\nErmita Sant Martí de Riells\nPunts d'interès turístic a Breda i voltants\nDurant l’Edat Mitjana, la població es concentrava al voltant de la parròquia de Sant Esteve de Sabruguera, que posteriorment es coneixerà com a Sant Llop de Viabrea i la primera notícia documental data de l’any 941.\nEs tracta d’una antiga parròquia rural documentada de 1246 en una butlla del papa Innocenci IV a favor del monestir Sant Salvador de Breda.Al segle XIV formava part del vescomtat de Cabrera, dins la batllia de n’Orri.\nDegut a l’escàspoblament va passar a ser sufragània de Riells entre els segles XVI i XVIII. L’any 1508 es va afegir a l’altar de Sant Esteve un segon altar, aquest dedicat a Sant Llop, i en pocs anys va passar a ser-ne el titular.\nL’any 1957 passa a pertanyer al Bisbat de Girona. L’ermita tenia un important retaule del segle XVII dedicat a sant Llop, sant Esteve i sant Sebastià que va ser destruït l’any 1936.\nL’última restauració va ser realitzada l’any 1982. L’ermita de Sant Llop va tenir ermitans fins als anys 30 del segle XX. El 1984, l’ajuntament va aprovar habilitar l’ermita com a residència per a un seminarista, Josep Badia, però va ser-hi poc temps.\nÉs una capella romànica rural que reaprofita les restes i antigues estructures del que havia esta una torre fortificada.\nLa torre la formaven dos cossos principals: una torre circular i una cambra o pati que és el que avui coneixem com a capella. A l'entorn de la capella hi ha un fossat.\nLa façana presenta restes del que podia haver estat un voladís o porxada i al seu damunt s'hi troba una mena de campanar de petites dimensions.\nL'estructura original, d'una nau rectangular i absis semicircular, ha estat respectada, tot i que les voltes i la façana, amb porta de llinda monolítica i campanar d'espadanya de dos ulls, daten d'una important reforma del s. XVII (1606).


Guanyant sota la pluja de Castelló - Levante-EMV\nIván, Tonet IV i Raúl s’emporten el trofeu en una final interrompuda per l’aigua que va caure en el trinquet de la Ribera\nRaúl va saber aprofitar les segones jugades ocasionades per la potent treta d’Iván. | FUNPIVAL\nIván, Tonet IV i Raúl van ser ahir una mena de Don Lockwood en ‘Cantant sota la pluja’ per a proclamar-se campions del I Trofeu de Castelló de raspall. La final va ser interrompuda per l’aigua que va caure al trinquet de la Ribera Alta, però això no va impedir la seua finalització quan el lluminós va dictar sentència amb 30 per 20 davant Vercher, Brisca i Néstor.\nLa pluja va aparéixer després que Vercher sumara el tanteig inicial des del dau. Una vegada la partida va reprendre, la dinàmica va seguir la del començament, jocs ràpids per les potents tretes dels rests. Amb iguals a 10, Tonet IV va erigir-se en el protagonista amb quatre quinzes des del rest per a fer un val i net i desequilibrar el marcador. A excepció d’este, la resta de tantejos es tancaren des del dau, encara que després de la igualada, els jocs van estar més competits.\nAixí mateixl el vigent campió del Trofeu Diputació de Castelló seguirà defensant la seua corona. Marc continua endavant al costat del seu company Salva i s’enfrontarà a les semifinals amb Pere Roc II i Álvaro Gimeno, el pròxim dia 23 d’agost al trinquet de Borriana. Això és gràcies al triomf que la parella del de Montserrat va obtenir ahir al trinquet Tio Pena de Massamagrell. Marc i Salva van superar a Soro III i Javi amb un resultat de 60 per 40.\nPer altre costat, Xeresa és la pròxima parada del XVI Trofeu Diputació de València de frontó. De la Vega i Adrián de Quart es mesuraran hui (19.00 hores) amb Puchol II i Bueno. Serà un duel clau de cara a la classificació final. La parella que guanye es desenganxarà de l’altra, ja que ambdós binomis estan igualats amb dues unitats. Només un coeficient de tantejos fa que el dúo de De la Vega marxe per davant, segon al tauler. A més, l’equip que aconseguisca els dos punts també igualarà amb José Salvador i Álex de Paterna, líders en solitari amb quatre unitats.\n2 El jurado escoge a los autores de los textos ganadores\n4 'La Ruta' finaliza su rodaje en la Comunitat Valenciana


06 Jun Passejada per la Terra del Préssec d’Ordal\nPublicat a les 11:39h a Mercat del Préssec d'Ordal, Sin categoría, Temporada Gastronòmica del Préssec d'Ordal\nEl pròxim diumenge 11 de juny a les 11 h, coincidint amb la inauguració del 12è Mercat del Préssec d'Ordal, es tanca el cicle de Passejades dedicades al Préssec d'Ordal amb la sortida "Temps de Collita a la Terra del Préssec d'Ordal". Es tracta d'una ruta guiada, de la mà d'un guia local, per la zona més propera de Sant Pau d'Ordal, durant la passejada s'explicaran diferents aspectes relacionats amb el préssec d'Ordal com la situació geogràfica, peculiaritats del préssec d'Ordal, treballs que s'hi realitzen al...\n30 Mai Visita comentada Castell de Subirats i Torrota de guaita Freixenet\nPublicat a les 16:30h a Sin categoría\nDins de les activitats que s'ofereixen aquest any al Mercat d'Escapades hi trobem la Visita comentada Castell de Subirats i Torrota de guaita Freixenet. El proper dissabte dia 3 de juny es realitzarà una visita guiada al conjunt arquitectònic del Castell de Subirats i Santuari de la Mare de Déu de la Font Santa i una passejada entre vinyes fins a la torrota medieval. Més informació Inici de l'activitat a les 10h al Castell de Subirats. Pots reservar la teva experiència en aquest enllaç [+] Maridatge: Cava Cuvée...\n26 Mai El Congrés d’Art, Paisatge Vitivinícola i Enoturisme presenta la reconstrucció d’un mur de pedra seca\nPublicat a les 09:43h a Sin categoría\nEls organitzadors convoquen tothom que vulgui a participar en una acció artística a la vinya titulada Geometria Líquida. L’acció tindrà lloc dissabte 27 de maig, en un mur enrunat, sota el mirador de la Bardera, al terme municipal de Subirats. El VI Congrés d’Art, Paisatge Vitivinícola i Enoturisme, que tindrà lloc els dies 15 i 16 de juny al Penedès, enceta els preparatius amb una acció artística en la reconstrucció d’un mur de pedra seca, sota el mirador de la...


Hard Rock tindrà cinc mesos més per comprar els terrenys de Vila-seca i Salou pel coronavirus | NacióTarragona\nHard Rock tindrà cinc mesos més per comprar els terrenys de Vila-seca i Salou pel coronavirus\nper NacióTarragona , 28 d'abril de 2020 a les 16:50 |\nEl Consell Executiu ha aprovat aquest dimarts perllongar cinc mesos més el termini per a l'operació de compravenda dels terrenys del Centre Recreatiu Turístic (CRT) de Vila-seca i Salou, on està previst el complex de Hard Rock. Segons el Govern, l'empresa nord-americana ha sol·licitat l'ajornament de la transacció, inicialment prevista per abans del 5 de maig, a una data no més tard del 5 d'octubre, "atès l'impacte econòmic que la pandèmia internacional derivada de la Covid-19 està ocasionant a la companyia i a les seves filials a tot el món".\nL'acord de compravenda, però, es manté en els mateixos termes. Així, l'Incasòl comprarà els terrenys a La Caixa i, tot seguit, Hard Rock els adquirirà a l'empresa pública per un import de 120 milions d'euros.\nEl passat 3 de març el Govern va autoritzar l'operació després que Hard Rock es comprometés per escrit a adquirir-los a l'empresa pública "no més tard" del 5 de maig. Arran de l'impacte econòmic del coronavirus, però, l'empresa diu que necessita més temps.\nL'executiu ja va subratllar aleshores que, si no s'acabés produint la venda, no es procediria tampoc prèviament a la compra dels terrenys, i va garantir que el tràmit "no suposarà cap cost econòmic per al Govern".\nLa firma amb seu a Florida preveu una inversió global de 2.000 milions d'euros en un projecte en diverses fases, en un àmbit de 745.000 metres quadrats del Centre Recreatiu i Turístic (CRT) de Vila-seca i Salou –a la vora de PortAventura.\nSocietat, Covid-19, coronavirus, Salou, Vila-seca, govern municipal, Hard Rock


S'exigirà una alternativa habitacional "digna" abans de tirar endavant un llançament\nConcentració al carrer Diputació per frenar el desnonament ARA\nMadridDesprés de dies d'estira-i-arronses, el PSOE i Unides Podem han acabat arribant a un acord per paralitzar els desnonaments de les famílies vulnerables mentre duri l'estat d'alarma. Segons informen fonts de la vicepresidència segona del govern espanyol, l'equip de Pablo Iglesias ha pactat amb el ministeri de Transports i Agenda Urbana que les famílies vulnerables no puguin ser desnonades sense una alternativa habitacional "digna", és a dir, no s'accepta l'opció d'un alberg. La condició de vulnerabilitat la concediran els serveis socials a través d'un informe vinculant per als tribunals. La mesura encara l'ha de ratificar el consell de ministres després que Unides Podem, ERC i EH Bildu retiressin ahir dimarts la polèmica esmena que va portar una allau de crítiques del partit socialista als seus socis de coalició.\nTot i tractar-se d'una mesura social, la negociació s'ha convertit en un conflicte polític entre els dos socis de coalició de govern a Espanya. Fa dues setmanes, Unides Podem, ERC i EH Bildu van sorprendre amb una roda de premsa convocada amb pocs minuts d'antelació al Congrés en què van presentar una esmena conjunta als pressupostos estatals que reclamava la prohibició dels desnonaments fins al 2023, així com també la prohibició del tall de subministraments a persones vulnerables. Van ser dues de les mesures que va aplicar la Moncloa durant el primer estat d'alarma però que en el marc de la segona onada estava previst que no es prolonguessin.\nLa retirada de l'esmena\nDiferents ministres socialistes van expressar llavors el malestar per l'estratègia del partit lila, que buscava retocar els comptes per la porta del darrere, en una mesura per marcar perfil. Però el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, va acabar posant pau amb el compromís de resoldre la polèmica de portes endins, amb la modificació del reial decret que actualment establia una moratòria fins a finals de gener. El ministre de Transports i Agenda Urbana, José Luis Ábalos, va assegurar que es podia parlar de tot sempre que fos de forma separada a l'esmena, que ERC i EH Bildu volien mantenir com a forma de gesticulació.\nPerò la retirada de l'esmena ha aplanat el camí per a l'acord. Segons les mateixes fonts de la vicepresidència segona, els desnonaments no es podran executar fins que les persones vulnerables no tinguin assegurat i garantit el reallotjament. La condició de vulnerabilitat la concediran els serveis socials a través d'un informe vinculant que els tribunals hauran de sol·licitar obligatòriament en el cas que els afectats al·leguin vulnerabilitat. El pacte entre Iglesias i Ábalos també inclou les famílies en precari en pisos de grans empresaris –els que tinguin més d'una dotzena d'habitatges–. En aquest cas, les comunitats tindran un termini màxim de tres mesos per buscar un nou habitatge a la família en situació de vulnerabilitat.\ndesnonaments estat d'alarma PSOE Unides Podem Covid-19


«Tot seguirà igual però tot haurà canviat». Amb aquesta cita d’El guepard, Giuseppe Tommasi di Lampedusa resumeix com ningú la dinàmica cíclica de la història, en la qual les ruïnes no són més que els romanents tossuts d’allò que es resisteix a canviar perquè tot continuï com abans. Restes d’uns espais que, en haver-se negat a claudicar i a canviar en el moment oportú, es veuen vençuts finalment pel pas del temps, en un declivi que pot arribar a ser de segles.\nEls famosos versos de Jacint Verdaguer dedicats a les ruïnes del monestir de Sant Martí de Canigó inclosos en aquesta exposició («Lo que un segle bastí l’altre ho aterra / mes resta sempre el monument de Déu»), el primer dels quals s’ha utilitzat justament com a marc d’aquest àmbit, van cap a aquesta direcció: indiquen que tot allò que es construeix en una època concreta té tendència a acabar destruint-se en etapes posteriors, al mateix temps que sempre en resta quelcom d’immutable. En el cas de Verdaguer, aquesta immutabilitat la dóna l’element diví, però no cal que parlem de qüestions tan elevades: la sensació és la mateixa amb el teatre romà de Sagunt, en què l’immutable és l’element lúdic, tot i que, per garantir-ne la continuïtat, veu tergiversada en certa manera la seva essència en la recuperació que se n’ha fet en època contemporània. Ens trobem, en aquest cas, amb unes ruïnes resignades, que assumeixen amb tota la dignitat possible el seu paper de testimoni d’una realitat que s’ha transformat sense remissió, tal i com mostra, amb una fina ironia, Vicent Ventura en un text present en la mostra que fa referència al mateix teatre de Sagunt: «Les ruïnes són molt sofertes».\nD’altra banda, la història també s’accelera, en moments puntuals, i les guerres, els processos revolucionaris, els desastres naturals, poden destruir d’un dia per l’altre allò que semblava que hagués de ser etern, deixant com a penyora vestigis incrèduls, destruïts en un moment d’esplendor tal que res en feia intuir la desaparició. Aquestes ruïnes serien el resultat material de la teoria de la història de Walter Benjamin, en què s’entén el passat com una sèrie interminable de derrotes catastròfiques. Segons aquesta teoria benjaminiana, «La catàstrofe és el contínuum de la història», i les ruïnes no deixen de ser una prova palpable que la fi de la història que pregonava Francis Fukuyama no és sinó una fal·làcia: de ruïnes n’hi ha de totes les èpoques, i pensar que les polítiques neoliberals ens portaran a un escenari de progrés continu és un argument tan arrogant, i a la vegada ingenu, que no ens haurien d’estranyar les conseqüències d’aquest pensament que estem patint en l’actualitat.\nDe fet, arreu de la geografia dels Països Catalans ja podem trobar exemples de ruïnes prematures que són resultat de pensar que aquest present pròsper es pot dilatar en el temps de manera indefinida, oblidant la paràbola bíblica de les set vaques grasses i les set vaques magres. Carcanades d’edificis, amb entranyes plenes d’escales que porten enlloc, com les d’Escher, i formigó encofrat de mala gana. Ruïnes que es van repetint, del Baix Vinalopó al Garraf, passant per Mallorca, i que sembla que, ja des de la seva concepció, tenen la decadència com a raó de ser.\nEn certa manera, aquestes restes més que contemporànies ens recordarien Sant Carles de la Ràpita, la ciutat perfecta que Carles III va començar a construir al delta de l’Ebre però que va deixar a mitges, quan la conjuntura ja no va ser favorable a la seva ubicació. Tal i com molt bé va resumir Sebastià Juan Arbó: «Tot quedà abandonat, de manera que es pogués dir que Sant Carles, abans de ser ciutat, fou ciutat en ruïnes.» Un altre exemple de la llavor de la ruïna que, en segons quins llocs, germina abans d’hora.\nI davant de tot això, quin és, doncs, el paper de la literatura en el passat, el present i el futur d’aquestes ruïnes? En primer lloc, podríem dir que la literatura en complementa la història, donant veu a les restes d’aquest passat, a moments de glòria esllanguits o arravatats amb violència. Els rememora amb nostàlgia, en tant que representen un temps que mai tornarà a ser ben bé igual, que avança deixant enrere tot allò incapaç d’adequar-se als nous temps, com és el cas del monestir de Sant Pere de Burgal, del qual Jaume Cabré, a la seva novel·la Jo confesso, en ficciona l’abandonament per part de l’últim monjo habitant del monestir. La literatura, llavors, és la única que pot donar veu a allò que la història no ha registrat, a la memòria perduda, en una restitució que potser no serà verídica, però sí veritable, arribant en ocasions a sobrepassar la mateixa història.\nLa nostàlgia, però, no és l’únic sentiment que es desprèn de les evocacions literàries de les ruïnes. També hi trobem recança, en entendre-les com una constatació de la transitorietat de la vida, ja present en el tòpic literari clàssic de l’Ubi sunt. On són, les antigues esplendors del passat? Acabarem com elles? Un tòpic que la cultura popular s’ha fet seu en aquell vers que resa en alguns cementiris: «Som el que vosaltres éreu, sereu el que nosaltres som». Perquè les ruïnes no deixen de ser això: un remei contra l’arrogància del present, un recordatori que el nostre pas per la història és efímer, un memento mori espontani.\nI és aquí on la literatura torna a trobar el seu lloc: no només és l’única que pot restituir un passat perdut, tal i com hem dit abans, sinó que, davant de la impossibilitat de predir el futur, l’única manera de prefigurar el que pot passar és, també, a través de la literatura. O és que és menys veritable, que no verídica, l’evocació de la Barcelona en ruïnes que es troben l’Alba i el Dídac al Mecanoscrit del segon origen de Manuel de Pedrolo que els laments de l’últim monjo de Sant Pere de Burgal en abandonar el monestir imaginats per Jaume Cabré a Jo confesso? L’única diferència rau en el temps verbal utilitzat.


Agenda de casament amb tots els apartats: restaurant, papereria, vestits\nInvitacions Personalitzades, Regals, Regals i més\nAgenda de Casament Sra. Granger\nTot el que heu de controlar del vostre casament en una agenda amb il.lustracions de Roser Prats.\nUna agenda per portar el control del vostre casament. De tot , del que és bonic i del pressupost, dels convidats i dels proveïdors, del que és provesible i dels imprevistos. Una agenda bonica per dins i per fora.\nDespeses gratuïtes a partir de 50€ o recollida a la botiga.\nSKU: 8422829642100 Categories: Invitacions Personalitzades, Regals, Regals i més Etiquetes: agenda, boda, casament, chic, convidats, detall, detall, regal, regalo\nFleur Paint Chalky Look 130ml – VERDS


Saint-Jacques-de-Thouars - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSaint-Jacques-de-Thouars és un municipi francès, situat al departament de Deux-Sèvres i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 456 habitants.\n46° 58′ 08″ N, 0° 13′ 17″ O / 46.9689°N,0.2214°O / 46.9689; -0.2214Coord.: 46° 58′ 08″ N, 0° 13′ 17″ O / 46.9689°N,0.2214°O / 46.9689; -0.2214\nEl 2007 la població de fet de Saint-Jacques-de-Thouars era de 456 persones. Hi havia 188 famílies de les quals 48 eren unipersonals (24 homes vivint sols i 24 dones vivint soles), 56 parelles sense fills, 68 parelles amb fills i 16 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 213 habitatges, 189 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 15 estaven desocupats. 206 eren cases i 7 eren apartaments. Dels 189 habitatges principals, 137 estaven ocupats pels seus propietaris, 51 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 12 tenien dues cambres, 27 en tenien tres, 58 en tenien quatre i 92 en tenien cinc o més. 148 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 63 habitatges hi havia un automòbil i a 104 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Saint-Jacques-de-Thouars el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 292 persones, 225 eren actives i 67 eren inactives. De les 225 persones actives 199 estaven ocupades (102 homes i 97 dones) i 26 estaven aturades (10 homes i 16 dones). De les 67 persones inactives 29 estaven jubilades, 24 estaven estudiant i 14 estaven classificades com a "altres inactius".\nEl 2009 a Saint-Jacques-de-Thouars hi havia 195 unitats fiscals que integraven 479,5 persones, la mitjana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.576€.\nDels 8 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa de serveis i 3 d'empreses classificades com a "altres activitats de serveis".\nDels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una fusteria i 1 saló de bellesa.\nL'any 2000 a Saint-Jacques-de-Thouars hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 333 hectàrees.\nSaint-Jean-de-Thouars (0,7 km)\nThouars (1,6 km)\nSainte-Radegonde (2,8 km)\nMissé (3,1 km)\nMauzé-Thouarsais (4,3 km)\nSainte-Verge (4,6 km)\nLuzay (5,5 km)\nLouzy (5,6 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Saint-Jacques-de-Thouars\nRésumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Jacques-de-Thouars a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Jacques-de-Thouars a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Saint-Jacques-de-Thouars&oldid=25246072»\nDarrera modificació: 17 oct 2020 a les 12:12\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 oct 2020 a les 12:12.


iescarlessalvador – IES Carles Salvador\nLes reunions inicials es realitzaran 4 i 5 d’octubre amb el següent horari: Més informació ACÍ\nEstimats socis/es: Com que no disposem de carnet de soci/a, podreu beneficiar-vos del descompte a la papereria CARLIN d’´Aldaia presentant el rebut de la transferència bancària de la quota de l’´AMPA tant d´aquest curs (2021-2022) com del curs passat (2020-2021).… Read More »Comunicat Ampa 23/09/2021\n1 setembre 2021 5 setembre 2021\nAquest es el calendari d’inici del curs escolar 2021-22 a l’IES Carles Salvador DILLUNS 6 DE SETEMBRE Publicació dels llistats de l’alumnat matriculat als diferents cursos i grups. 1r ESO 2n ESO + PAC 3r… Read More »INICI CURS ESCOLAR 2021-22\nGraduació 4 eso i 2n Batx- ies carles salvador 2020-21\n28 juny 2021 30 juny 2021\nAquest enllaç ens mostra el vídeo de la graduació del curs escolar 2020-21. Compartim també més fotos de l’acte de graduació ACÍ Segueix l’enllaç de la imatge i veuràs el vídeo de 4t d’ESO:\nPrograma Ajuda entre iguals\n28 juny 2021 28 juny 2021\nCom una imatge val més que mil paraules, aquest vídeo mostra el treball realitzat al programa d’ajuda entre iguals en el curs escolar 2020-21. Moltes gràcies a tots per la vostra participació i el vostre treball, en especial a la… Read More »Programa Ajuda entre iguals\n25 juny 2021 25 juny 2021\nCarta informativa de l’AMPA del 25/06/2021. Enllaç\nEl programa Joves Ambaixadors de l’ONU\n20 juny 2021 20 juny 2021\nEls ambaixadors i ambaixadores de l’ONU a l’IES Carles Salvador ens conten els origens del projecte relacionat amb els ODS i l’agenda 2030, accions dutes a terme i projectes actuals, així com els projectes futurs. Ho fan amb el recurs… Read More »El programa Joves Ambaixadors de l’ONU


Cullera arriba al 85 % d'ocupació en Falles - Vista impresión\nPOBLACIONES » Cullera » Cullera arriba al 85 % d'ocupació en Falles\nCullera arriba al 85 % d'ocupació en Falles\nJueves, 21 de marzo de 2019 | e6d.es\n• El bon temps acompanya en unes festes que han sigut multitudinàries en la capital turística de la Ribera\nLes Falles 2019 s'han tancat a Cullera amb un dels millors resultats pel que fa a l'afluència turística dels últims anys. La localitat ha arribat al 85% d'ocupació en el sector hoteler amb establiments que, especialment durant el cap de setmana, van penjar el cartell de complet.\nI és que el bon temps que va acompanyar durant el dissabte i el diumenge i la coincidència amb el cap de setmana va fer que foren molts els visitants d'altres punts de la Comunitat Valenciana, i especialment del centre d'Espanya, els que s'animaren a gaudir en la capital turística de la Ribera de les festes declarades Patrimoni Immaterial de la Humanitat per la Unesco.\nCom sol ser habitual en períodes curts vacacionals, els hotels foren els que van demostrar un millor comportament, d'acord amb les xifres facilitades pel sector a la regidoria de Turisme. El dissabte fou el millor dia de tots i pràcticament la meitat dels 12 hotels del municipi van arribar al 100%.\nPel que respecta als hostals, l'ocupació també va ser màxima en aquells que s'emplacen dins del nucli urbà, es desprén de les xifres.\nEn el sector dels apartaments, algunes immobiliàries han notificat ocupacions que oscil·len entre el 70 i el 89 %, no obstant això els turistes de cap de setmana solen inclinar-se menys per este tipus d'allotjament, detallen fonts del sector.\nHostaleria i paquets turístics\nBars i restaurants també han fet caixa durant estos dies. El sector ha viscut jornades intenses, assenyala el president de l'Associació Empresarial d'Hostaleria de Cullera i la Ribera Baixa (AEHC), Juan Femenía. «Son les millors Falles que jo recorde i el temps ha tingut molt a vore», ha assenyalat.\nEnguany les Falles de Cullera han vingut acompanyades de noves iniciatives aparellades a la festa, com per exemple viure les festes com un faller local a través de paquets turístics que s'han pogut comprar des de la nova pàgina de reserves de l'ajuntament, www.culleraexperiences.com.\nLa previsió del bon temps també va fer que les platges s'ompliren. Per segon any consecutiu, i en vista de la bona trajectòria de les Falles anteriors, el consistori ha habilitat per a la setmana fallera el servei de salvament i socorrisme en la zona central de la badia, on van ser no pocs els qui es van animar a donar-se un capbussó impulsats per les altes temperatures que van arribar el dissabte els 30 graus.\nAixí mateix, s'ha potenciat el calendari de mascletaes, afegint una més a la programació i repetint la mascletà nocturna que atrau molts amants de la pólvora.


10 Concerts de Música Clàssica per l'Estiu 2019 a Barcelona | betevé\nL'Albert Galceran recomana 10 cites imprescindibles de la música clàssica arreu de Catalunya i Europa\ndimecres, 10 de juliol del 2019, a les 12.00\nAmb l’arribada de les vacances d’estiu la programació de música clàssica es trasllada a espais menys habituals, però també és veritat que les grans instal·lacions encara tenen propostes molt interessants. Aquí teniu una llista de 10 concerts de música clàssica que no ens podem perdre durant les vacances.\nGran Teatre del Liceu / Del 14 al 27 de juliol / De 12 a 248 euros\nDel 14 al 27 de juliol dues grans veus, les de la soprano Sondra Radvanovsky i el tenor Piotr Beczala, coincidiran al Gran Teatre del Liceu, i ho faran interpretant l’òpera ‘Luisa Miller’, de Verdi. Una gran oportunitat per gaudir d’uns intèrprets que omplen els teatres més importants del món, i que tenen un idil·li amb la ciutat de Barcelona, ja que el públic del Liceu els adora.\nMetro Diagonal / Del 13 al 15 de juliol / Gratis\nDel 13 al 15 de juliol a l’estació de Metro Diagonal hi sonarà música de Johann Sebastian Bach. Amb el títol ‘Bach underground’, el festival Bachcelona vol anar escalfant motors de cara a una nova edició, que començarà el dia 16 de juliol i s’allargarà fins al dia 21. Amb propostes innovadores com versions de Bach a ritme de samba o swing, a més de lectures més “tradicionals” de l’obra del geni alemany. Tota la informació a: bachcelona.com.\nFestival Castell de Peralada / Dissabte, 10 d’agost / De 40 a 210 euros\nUn any més el Festival Castell de Peralada ens proposa una programació que ens convida a instal·lar-nos-hi. Amb recitals amb cantants com Sondra Radvanovsky o Juan Diego Flórez, o el debut al festival del més mediàtic director del moment, el veneçolà Gustavo Dudamel. Dudamel dirigirà l’orquestra de cambra Mahler, amb la simfonia ‘Tità’ i ‘El somni d’una nit d’estiu’, de Mendelssohn.\nHistòria d’un soldat (La Fura dels Baus)\nFestival Castell de Peralada / Divendres, 19 de juliol / De 55 a 90 euros\nÀlex Ollé ens proposa la seva versió de ‘La història d’un soldat’, d’Ígor Stravinski, una obra de teatre, però amb música en directe, que Ollé ha traslladat als nostres dies, fent-nos reflexionar sobre l’estupidesa de les guerres, i com aquestes poden destruir a aquells que hi participen.\nSchubertíada (Vilabertran) / Diumenge, 25 d’agost / Entrades exhaurides\nA la població de Vilabertran, cada estiu la música de Schubert i, sobretot, el món del lieder, agafen el protagonisme a la Schubertíada. I enguany, el 25 d’agost, hi tenen una visita estelar: la mezzosoprano Joyce DiDonato, que hi interpretarà el cicle Viatge d’Hivern, de Schubert. Una ocasió única per gaudir d’una de les millors veus de l’actualitat, interpretant un repertori íntim que farà les delícies dels afortunats que han aconseguit entrada.\nDays of Wisdom (Cervià de Ter) / 9, 10 i 11 d’agost / De 52,80 a 125 euros\nEls dies 9, 10 i 11 d’agost la població de Cervià de Ter acollirà el festival Days of Wisdom, que dirigeix la pianista Maria João Pires que, a més, participarà en els tres concerts, acompanyada d’altres virtuosos del piano. Interpretaran obres de Bach, Chopin, Liszt i Beethoven, entre d’altres.\nSalzburg (Àustria) / Del 18 al 31 d’agost / De 0 a 440 euros\nEl festival de Salzburg va néixer per reivindicar Mozart, però amb el temps ha esdevingut un festival de referència pel que fa a les noves produccions operístiques, i amb una programació de concerts amb els millors directors i orquestres del món. Del 18 de juliol al 31 d’agost.\nBregenz (Àustria) / Del 17 de juliol al 18 d’agost / De 27 a 348 euros\nDel 17 de juliol al 18 d’agost a Bregenz (Àustria) s’hi celebra un festival que té aquesta particularitat, grans escenografies que estan situades enmig d’un llac, mentre el públic és a terra ferma contemplant-ho. No només hi fan òperes, també teatre de text i concerts simfònics. Enguany hi destaquen, entre d’altres, l’òpera ‘Rigoletto’ (Verdi) o diversos concerts amb la simfònica de Viena.\nArena de Verona (Itàlia) / Fins al 5 de setembre / De 25 a 230 euros\nA l’antic circ romà de Verona, l’”Arena”, cada estiu les grans produccions operístiques, amb les millors veus del món, s’hi donen cita. Enguany, entre d’altres, podrem tornar a veure “La traviata” que va dissenyar el director Franco Zeffirelli que, recentment, ens ha deixat.\nFestival Wagner de Bayreuth\nBayreuth (Alemanya) / Fins al 27 d’agost / De 10 a 416 euros\nWagner al llarg de la seva vida va lluitar per fer de l’òpera una “obra d’art total”; i per això es va preocupar de compondre la música i escriure el text de les seves òperes, però també les dirigia escènicament i, fins i tot, va construir un teatre per a representar-les amb l’acústica adient. El resultat és el festival Wagner de Bayreuth que cada estiu és un peregrinatge dels wagnerians de mig món, que esperen fins a 10 anys de llista d’espera per aconseguir les seves entrades. Tot molt operístic!