El veritable 'Codi Da Vinci'\nInici Època històrica Història medieval El veritable 'Codi Da Vinci'\nDescobrim què amaguen els quaderns ignorats de Leonardo\nEn temps de pau, podia pintar obres d'art formidables; en temps de guerra, era capaç de desenvolupar plans per solucionar qualsevol problema militar. El geni toscà va dissenyar molts enginys hidràulics, mecànics, matemàtics, arquitectònics o òptics que s'inventarien o es reinventarien uns quants segles més tard. Quan morí l'artista, el col·leccionista Pompeo Leoni va recopilar les mil i una patents leonardines en un lligall: el 'Còdex Atlàntic'.\nNàpols (Itàlia): Un home estirat sota un automòbil acciona la manovella del gat mecànic per canviar el pneumàtic rebentat. Alvèrnia (Occitània): Un esportista revisa la seva bicicleta abans d'emprendre la sortida contrarellotge del Puèi Domat. Zagreb (Croàcia): Una nena amb una gorra de cop fa giravoltes al voltant d'ella mateixa. Roses (Catalunya): Un bussejador s'emboteix dins d'un escafandre i es disposa a iniciar-se en la pesca submarina. Hamburg (Alemanya): un treballador de les drassanes aixeca un pesat carregament amb la grua giratòria. Meknès (Marroc): un helicòpter trasllada els ferits fins a l'hospital de Casablanca. Bàsora (Iraq): uns tancs descansen als afores de la ciutat a l'espera de l'ordre d'atac...\nUs preguntareu, amb raó, com casen el gat mecànic amb la bicicleta, la gorra de cop, l'escafandre, la grua, l'helicòpter o el tanc. Tots aquests invents, tan familiars arreu actualment, van ser dissenyats fa cinc segles per una ment analítica, metòdica i amb una gran capacitat d'anticipació; una ment que estava decidida a quadrar el triangle, a conèixer les dimensions del Sol o a trobar l'ànima humana. Malauradament, bona part dels dibuixos i les anotacions científiques de Leonardo que conformen el 'Còdex Atlàntic' han romàs ocultes durant segles a la Biblioteca Ambrosiana de Milà. Ja ho va dir l'escriptor rus Dimitri Merezhkovski: "Leonardo va ser un home que es va despertar massa aviat, quan tot era obscur i tot dormia".\n1 El geni escriu un currículum\nBaptisme de Crist, oli sobre fusta de Verrocchio, en què Leonardo pintà sobretot l'àngel de l'esquerra - Wikimedia Commons\nEs va despertar el 15 d'abril del 1452 a Vinci, un poblet de la ribera del riu Arno, entre Florència i Pisa. Els seus progenitors eren un notari i una dona de classe baixa, fet pel qual no es van casar. El seu pare va tenir l'encert d'enviar-lo amb només disset anys d'aprenent al taller d'Andrea Verrocchio. Si en algun lloc es podia palpar l'esperit del Renaixement era en aquell polivalent obrador florentí. Pintures, escultures, orfebreria, instruments musicals, projectes arquitectònics... majoritàriament encarregats pels mecenes Lorenzo de Mèdici. Anys més tard, Leonardo aplicaria els múltiples coneixements adquirits en els seus invents.\nL'objectiu del jove toscà, quan va sortir del taller de Verrocchio per posar-se a treballar autònomament, i en veure que els Mèdici no li confiaven cap projecte, va ser guanyar-se un lloc a la cort milanesa de Ludovico Sforza, 'el Moro'. I va fer el que faria qualsevol per donar-se a conèixer: escriure una carta, a tall de currículum, ressaltant les seves habilitats artístiques i oferint-li els seus invents militars: "[...] Tinc un model de pont lleuger, però resistent, molt fàcil de transportar. En tinc d'altres, de sòlids, que resisteixen el foc. [...] Durant un setge sé com assecar l'aigua dels fossats i com construir passos coberts, escales d'assalt. [...] També conec mètodes per destruir qualsevol fortalesa, encara que sigui de pedra. [...] Disposo de models de morter, fàcils de transportar, que permeten llançar una pluja de pedres. [...] Si la batalla ha de lliurar-se a la mar, disposo de màquines per a l'atac i la defensa, i embarcacions que resisteixen les canonades més intenses [...] Sé com utilitzar túnels subterranis, excavar sense fer soroll. [...] Puc construir vehicles invulnerables que penetraran en les files de l'enemic i destruiran les tropes més poderoses [...] En cas necessari, fabricaré aparells llançaflames [...] Allà on el bombardeig no sigui eficaç, hi puc construir catapultes".\nTot i que Leonardo, presumiblement, abominava la guerra, intuïa que proclamar-se dissenyador d'armament en el Milà del 1476 era la millor manera de reclamar l'atenció. Encara que tingués molta més experiència en pintura.\n2 Dissenyador d'armament\nEl mazzocchio de Leonardo - Wikimedia Commons\nNo es té constància de si la carta -que denotava una gran confiança en l'aplicació militar de les seves aptituds- va ser enviada al duc de Milà. Però, en qualsevol cas, 'el Moro' no va trigar a convertir-se en el seu mecenes. Tant li encarregava que pintés una tela ('La Mare de Déu de les Roques', 'La Dama de l'ermini' o 'el Sant Sopar'), com que projectés un edifici. De fet, Leonardo va ser un dels assessors en la construcció de la catedral de Milà. S'argüeix que si no li van oferir un paper més rellevant va ser perquè el seu concepte arquitectònic era polèmic. Leonardo, com Vitruvi segles abans, sostenia que l'arquitectura i l'anatomia estaven íntimament relacionades. Per ambdós, l'absis d'un edifici representava el cap humà, les arestes n'eren les costelles, i els creuers, els braços.\nEn els quaderns de notes d'aquells anys, i al costat dels contraforts, les torres i els alçats, hi apareixen dibuixos de bateries de canons, instruments per llançar oli roent sobre l'enemic, escuts 'menjaespases' o fortaleses amb cambres ocultes. Leonardo també va dissenyar una espècie de tanc, cobert amb una estructura en forma de closca de tortuga, que podia desplaçar-se sobre rodes i que estava equipat amb una bateria circular de canons que sobresortien. Mirat en ulls actuals, més que un tanc, es diria que el toscà va dibuixar un ovni.\nDe tots els esbossos que apareixen en els manuscrits leonardians, el que requereix més esforç interpretatiu és el 'mazzocchio', un poliedre de 256 cares, 256 vèrtexs i 512 arestes. Té una forma aproximadament cilíndrica i era molt útil al camp de batalla. Alguns soldats s'ho col·locaven al cap com a barret perquè sabien que qualsevol impacte que rebessin al 'mazzocchhio', per brusc que fos, no els requeriria cirurgia. No sabem si eren del tot conscients que, en realitat, allò que duien el cap era un problema matemàtic de suma zero: la força d'un cop es distribuïa de tal manera que s'anul·lava.\nAquesta providencial gorra de cop apareix també en nombroses pintures de Pablo Uccello. I és que Leonardo no va ser original en tot. Per als seus projectes, bona part dels quals no es van arribar a construir, es basava en fonts de l'antiguitat, medievals i en els avenços culturals de l'època. També es té constància que el toscà estava tan obsessionat en que no li robessin les idees, que escrivia les notes amb la mà esquerra i per poder ser llegides a través d'un mirall. No es pot descartar pensar que si no hagués experimentat la paranoia del plagi, els seus quaderns haguessin estat de domini públic molt abans.\nLa reeixida col·laboració entre Leonardo i Ludovico Sforza es va tòrcer amb la caiguda d'aquest darrer el 1499. Sense el seu mecenes, va decidir instal·lar-se una temporada a Venècia. És possible que, a la ciutat dels canals, Leonardo hi veiés la mar per primera vegada.\n3 El domini de l'aigua\nDibuix d'una ballesta extret del Còdex Atlantico de Leonardo - Wikimedia Commons\nSigui com vulgui, no va tenir gaire temps per immortalitzar en una tela la placidesa de l'indret. Les tropes del soldà turc Bajazet II eren a les portes de la ciutat i les autoritats venecianes van demanar consell al savi, aleshores ja conegut per l'elit italiana. Leonardo va recomanar-los la construcció d'una presa mòbil, que desviés el curs del riu i permetés concentrar una enorme quantitat d'aigua. Si els turcs es decidien a atacar, sols els caldria obrir les comportes i l'aigua els arrossegaria. Una altra idea que va proposar fou vestir amb uns escafandres un grup de venecians i fer-los desplaçar pel fons de la mar armats amb un ganivet, fins arribar sota les naus turques i perforar-ne els cascs.\nLeonardo no va ser el primer a estudiar la possibilitat de l'home de caminar per sota de l'aigua, però sí que va donar un aspecte quasi definitiu al vestit de busseig. En els seus gràfics es distingeixen un escafandre de cuir impermeable, dotat d'un sistema de respiració format per tubs en forma de canya, amb un recorregut d'anada i un de tornada per a l'aire. Per facilitar el desplaçament, va concebre l'ús de guants palmats, similars a les potes de les aus aquàtiques. Uns guants que, actualment, s'acoblen als peus.\nAl costat d'aquests esbossos, en els milers de pàgines del 'Còdex Atlàntic', també hi apareixen dibuixos de flotadors, de grues giratòries, de dragues i d'instruments per elevar l'aigua partint del cargol d'Arquimedes: una espiral estriada que fa que l'aigua torni a caure impulsada per la gravetat a mesura que el mecanisme l'eleva. Igualment va perfeccionar el moviment de les embarcacions, dissenyant cascs que emulessin la forma dels peixos.\n4 El somni de volar\nProjecte de màquina per volar - Wikimedia Commons\nEn un moment en què Leonardo estava obsessionat a dominar l'aigua, Cèsar Borja el va contractar com a enginyer general, fet que el va obligar a tornar a Florència. L'aleshores ministre de la Guerra dels Borja, Nicolau Maquiavel, va encarregar-li la redacció del projecte de desviament del riu Arno amb la idea de privar els pisencs de l'accés des de la mar de Ligúria al golf de Gènova. Com que el desviament d'un riu reclamava un intens treball d'excavació, Leonardo va resoldre-ho dissenyant unes quantes màquines que en facilitessin la tasca. Però el més sorprenent del cas no és que ideés un prototip d'excavadora, sinó que descrivís un passadís industrial a la ribera de l'Arno, que unia Florència i Pisa, i hi ubiqués un seguit de tallers que produïssin paper, seda o ceràmica, bo i aprofitant l'energia hidràulica. Encara faltaven tres segles per a la Revolució Industrial!\nLa màquina que no va aconseguir construir, tot i els múltiples intents, va ser un ocell gegantí amb el qual pogués volar. Va dedicar moltes hores a estudiar el cos de les aus i els mecanismes que els permeten elevar-se i desplaçar-se per l'aire. Per una banda, hi estava inclinat per la seva innata voluntat de desvelar tots els secrets de l'univers i, de l'altra, va deixar escrit que hi estava predestinat arran d'un incident succeït en la infantesa, quan un ocell va estavellar-se-li a la cara quan encara era dins del bressol.\nEls esforços, però, no van ser del tot inútils. El somni de Leonardo del vol humà va servir per aportar interessants idees en el camp de l'aerodinàmica. En els seus quaderns s'han trobat des del dibuix d'un semiornitòpter -un tipus de planador- fins a un projecte de paracaigudes. Amb tot, el descobriment de nous materials i els estudis sobre la regulació de la frenada de la caiguda, han aportat solucions força més segures en la delicada fase de l'aterratge dels paracaigudistes.\nEl millor exemple, però, de la capacitat de Leonardo d'expressar els seus invents gràficament i acompanyar-los d'un text literari es veu en el cargol aeri, considerat com l'estudi més antic d'un helicòpter. Es tracta d'un cargol sense fi unit amb un pern sobre un eix de rotació que s'enlaira si es fa girar amb prou rapidesa. Com va definir ell mateix: "Si el cargol aconsegueix enroscar-se a l'aire, podrà volar".\nNo és gens estrany que aquest polifacètic enginy se'l disputessin en diverses corts. En els últims anys de la seva vida, va decidir posar-se al servei de Francesc I de França i es va traslladar a viure a Le Clos-Lucé. El jove monarca sentia una autèntica fascinació pel savi 'par excellence', que es va convertir en el seu guia intel·lectual. Pel castell d'Amboise era freqüent veure'ls junts debatent determinades qüestions. Hi ha qui afirma que s'assemblaven a Artur i Merlí. No és una comparació a l'atzar, tenint en compte la bona planta del primer i les esplèndides barbes del segon, si ens atenim al seu propi autoretrat.\nDe mecenes en mecenes, Leonardo va tenir la possibilitat d'experimentar tot el que va voler, sense reprimir-se per la tradició ni limitar-se per la tècnica. És clar que, també, va tenir el luxe de viure en una època lliure dels excessos del fervor religiós. Ni Copèrnic ni Galileu, per citar alguns dels científics que el van succeir, no van tenir tanta sort.\n(Aquest reportatge es va publicar a la revista SÀPIENS, núm. 56, el juny del 2007)


Territori invertirà prop de 6 milions en obres de seguretat viària a la C-55 i la C-58 | NacióManresa\nTerritori invertirà prop de 6 milions en obres de seguretat viària a la C-55 i la C-58\nEl Departament licita els treballs per reforçar la separació dels sentits de la circulació amb l'objectiu de minimitzar el risc de xocs frontals\nRedacció | 10/08/2017 a les 13:04h\nArxivat a: Municipis, C-55, carreteres, C-58, Territori\nMapa de les obres a la C-55 i C-58 Foto: Territori\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat ha iniciat la licitació, per un valor de 5,9 milions d'euros, d'obres de millora a la C-55 i a la C-58, entre els termes municipals de Collbató (Baix Llobregat) i Castellbell i el Vilar. Aquesta actuació s'emmarca en el conjunt de mesures que el Departament està desplegant en aquest corredor viari per afavorir la seguretat i la mobilitat. Es preveu que els treballs, que abasten un total de 8,5 quilòmetres, comencin l'hivern vinent i tinguin un termini d'execució de nou mesos.\nEntre les mesures que la Generalitat està aplicant en aquest entorn, cal remarcar aquelles encaminades a reforçar la separació entre els sentits de la circulació, amb l'objectiu de minimitzar el risc de xocs frontals.\nÉs també el cas de les obres que ara es liciten, que comprendran el tram de la C-55 entre la zona de Can Gomis, a Collbató i la connexió amb la C-58 –uns 7 quilòmetres– i entre aquest punt i el túnel de la Bauma –1,5 quilòmetres. A més, les obres comportaran la millora del ferm d'aquestes carreteres, amb el tractament previ específic d'aquells punts que presentin més desgast o algun desperfecte. En aquest entorn, la C-58 registra un trànsit d'uns 18.000 vehicles diaris i la C-55, uns 27.000.\nAquesta actuació es pot dividir en els trams següents:\n- Can Gomis (600 metres). Es preveu la remodelació de la intersecció existent entre la C-55 i la B-112, on també se situa l'accés cap al pont que comunica amb l'Aeri de Montserrat. Així, es preveu la formació d'un enllaç amb carrils centrals d'espera i illetes per a canalitzar els moviments, de manera que es reordena aquest àmbit, en una actuació que es complementa amb l'obra en marxa en el tram de la C-55 anterior. El nou accés es configura també com a zona de canvi de sentit per als vehicles que surten de la zona d'aparcament existent al marge de la carretera i que volen retornar en direcció Barcelona.\n- Tercer carril en un tram d'1,1 quilòmetres, entre Can Gomis i Monistrol de Montserrat. Es preveu la implantació d'un tercer carril en sentit Barcelona, mitjançant l'eixamplament de la carretera, a més de projectar una barrera de formigó que separi els dos sentits de circulació. En dos trams, la nova plataforma transcorrerà en voladiu per la proximitat, en un nivell inferior, del riu Llobregat.\n- Travessera de Monistrol de Montserrat (1,4 quilòmetres): Al pas de la carretera C-55 per l'interior de Monistrol de Montserrat, es preveuen diverses actuacions de caire urbà per afavorir la seguretat dels moviments de vehicles en les interseccions i del pas de vianants.\n- Tram entre l'enllaç del cremallera de Montserrat i la connexió amb la C-58 (1,5 quilòmetres). En aquest tram, s'amplia la separació central actual amb un zebrejat de 60 centímetres d'amplada i es col·loquen balises cilíndriques.\nEs remodelarà l'actual enllaç entre la C-55 i la C-58, per millorar-ne les prestacions; en concret, en la incorporació cap a la C-55 en sentit Manresa. Així, el llaç de canvi de sentit i el ramal actuals se substituiran per un nou ramal d'un carril de 400 metres de longitud, que connectarà directament ambdues carreteres. Es formarà també un carril d'acceleració de 200 metres de longitud.\n- Túnel de Bogunyà i àmbit de Castellbell i el Vilar (2,5 quilòmetres). En el túnel, es reconfiguraran els carrils per implantar un espai central zebrejada de 60 centímetres d'amplada. A la resta del tram, també s'instal·laran balises.\n- Tram de la C-58 (1,5 quilòmetres): També es disposarà una banda zebrejada de 60 cm i es col·locaran balises cilíndriques.\nAquesta actuació s'afegeix als treballs de millora que el Departament de Territori i Sostenibilitat ha dut a terme en els últims anys a la C-55. Pel que fa a actuacions en marxa o que estan programades, cal remarcar:\n- Implantació d'un tercer carril a la C-55, a Collbató: Estan en execució des del mes passat les obres per a implantar un tercer carril i una barrera central de separació en el tram just anterior a l'obra que ara es licita. El carril addicional previst es formarà en el sentit Manresa i tindrà 1,1 quilòmetres de longitud, per donar més capacitat i seguretat a la carretera. També es col·locarà al centre de la via una barrera de seguretat de formigó per reforçar la separació dels dos sentits de circulació i evitar els xocs frontals. Les obres, amb un pressupost de 2,8 milions d'euros, finalitzaran la primavera de 2018.\n- Sistema de gestió intel·ligent de la mobilitat al corredor de la C-55, C-16 i C-58, a l'entorn de Manresa: Inclou la instal·lació de sistemes de detecció d'incidències, càmeres de vigilància i panells amb senyalització variable. Es preveu iniciar les obres durant aquest estiu, amb una inversió d'uns 2,3 milions d'euros.\n- Millora de la seguretat viària a la travessera de Castellgalí: Actualment, està en licitació la millora de la seguretat viària a la travessera de Castellgalí i altres punts de la C-55. Les obres començaran l'últim trimestre de 2017, amb un pressupost de 520.000 euros.\nLA C-55 MANRESA-solsona - el tram oblidat..\nAnònim, 10/08/2017 a les 14:09\nUn cop més, el tram Manresa-Solsona queda fora de qualsevol previsió de millora de seguretat. I continua mal asfaltada fins a passat Callús, direcció nord. Carretera amb un alt índex d'accidents i suportant més i més camions de transport d'Iberpotash i altres, a gran velocitat...\nMatem la comarca\nAnònim, 10/08/2017 a les 20:18\nI el tram sud, cada dia més ratera! No és pot fotre una mitgera sense desdoblar en una carretera de més de 36.000 vehicles diaris. On estan els nostres polítics per defensar aquesta comarca? Són uns llepes que només diuen amén a totes les bestieses que fan per afavorir Ferrovial.\nFinalment no podrem moure'ns de Manresa\nAnònim, 11/08/2017 a les 11:17\nNo n'han tingut prou amb l'experiencia religiosa del que ens han deixa't a la c-55 que a mes a mes ho allargaran encara mes enlla.\nSeriosament, aixo no es normal. Amb la densitat de transit que absorveix aquesta carretera, que pretenen? que tots passem per l'autopista o que passa aqui? I els alcaldes no pensen fer res de res? A fer l'egipci o com funciona aixo?\nDESDOBLAMENT C-55, NO PEDAÇOS\nPLATAFORMA CIUTADANA NO MÉS MORTS PER LA C-55, 12/08/2017 a les 07:29\nSabeu quina és la densitat màxima de trànsit diari a la C-16 nord al Berguedà en dades de l'any 2015, i que la conselleria de Territori vol desdoblar: 12.174 vehicles dia!!!\nSabeu quina és la densitat màxima de trànsit diari a la C-55 sud Bages-Baix Llobregat Nord en dades de l'any 2015, i que la conselleria de Territori NO vol desdoblar: 36.335 vehicles dia!!!\nFelicitats a la gent del Berguedà!!! i per la gent del Bages i el Baix Llobregat Nord pel premi rucs de dos segles!!!\nSi és manifesta un de sòl, el "maxaquen" si són milers és més difícil.\nAnònim, 12/08/2017 a les 08:08\nOn sou que no us escolto...


Dia de les Persones Sense Llar: Càritas denuncia que «no tenir casa mata» - Diocesana de Terrassa\nNoticia • 19/10/2020\nDia de les Persones Sense Llar: Càritas denuncia que «no tenir casa mata»\nUnes 800.000 llars i 2,1 milions de persones pateixen situacions d'inseguretat en l'habitatge a Espanya.\nLa celebració, en ple impacte social i sanitari de la pandèmia, del Dia de Persones Sense Llar, que es convoca el 25 d’octubre, ha posat a la llum la realitat de moltes persones sense llar o de persones que viuen en infrahabitatges, llocs poc salubres i dignes per poder viure amb certa seguretat i per als que és una utopia poder adoptar les mesures de prevenció decretades per les administracions.\nEn aquest escenari d’extrema vulnerabilitat d’aquestes persones davant el virus, les entitats que impulsen la Campanya de Persones Sense Llar -Cáritas, Faciam (Federació d’Associacions i Centres d’Ajuda a Marginats), XAPSLL (Xarxa d’Atenció a Persones Sense Llar de Barcelona) i besteBI (Plataforma per l’Exclusió Residencial i a favor de les Persones Sense Llar de Bilbao)- han triat un missatge d’impacte per denunciar aquesta situació.\n“No tenir casa MATA”\nAmb el contundent lema “NO TENIR CASA MATA”, es vol cridar l’atenció dels poders públics i de la ciutadania sobre els efectes que la manca d’un habitatge adequat suposa per a milers de persones i famílies al nostre país, on s’estima que prop de 800.000 llars i 2,1 milions de persones pateixen situacions d’inseguretat en l’habitatge (VIII Informe FOESSA sobre Exclusió i Desenvolupament Social a Espanya).\nCàritas coneix de primera mà aquestes situacions de precarietat extrema gràcies a la feina d’acollida i suport que s’ofereix anualment a les gairebé 40.000 les persones en situació de sense llar acompanyades des dels projectes desenvolupats a tot el país pel conjunt de la Confederació.\nAquest any es fa un pas més en la reivindicació que les entitats promotores de la jornada es va impulsant en els últims anys per exigir que es garanteixi el dret humà a l’habitatge i apel·lar al conjunt de la societat a preguntar-se com es senten sense habitatge i sense protecció les persones sense llar.\n“No tenir casa -explica Enrique Domínguez, responsable del Programa de Gent sense llar de Càritas- impedeix tenir una llar, unes relacions socials normalitzades, un espai bàsic de protecció, a més de suposar un seriós impacte en la salut física i mental”. “Afecta els somnis, les oportunitats, la confiança i la salut d’aquestes persones, i, per tant, als seus drets. D’aquí que diguem que <no tenir casa mata>”, afegeix.\nEn un context en què “l’habitatge s’ha convertit en la primera línia de defensa davant el coronavirus”, com assenyala Leilani Farha, Relatora de l’ONU per un habitatge adequat, les mesures dirigides a la població per afrontar el coronavirus, com augmentar la higiene, quedar-se a casa o el distanciament social estricte, no són realistes ni possibles per a les persones que viuen al carrer.\nAquestes dificultats són especialment greus en un país com Espanya, que manca d’un parc d’habitatge social de lloguer adequat: únicament compta amb prop de 275.000 habitatges d’aquest tipus, la qual cosa suposa tan sols l’1,5% del parc d’habitatges principals ( dades de l’Informe de la Defensoria del Poble “l’habitatge protegit i el lloguer social a Espanya 2019”).\nA això se suma el fet que, segons l’estudi realitzat a l'”Estratègia Nacional Integral per a Persones sense Llar 2015-2020″, l’esperança de vida de les persones sense llar està entre 42-52 anys, el que són uns 30 anys menys que la població general.\nDavant l’agreujament de la vulneració el dret humà a l’habitatge en temps de la Covid-19, en un temps de crisi extraordinari on alguns drets es fragilitzen encara més, Càritas llança propostes concretes per avançar en un escenari de reconstrucció social que tingui especialment en quanta a les persones sense llar.\n– És urgent una llei estatal de garantia d’accés a l’habitatge on s’incloguin totes les situacions d’exclusió residència i sensellarisme.\n– Cal incrementar l’esforç realitzat per l’Administració pública en matèria de rehabilitació i manteniment del parc d’habitatges, i promoció d’habitatge de lloguer social de forma preferencial.\n– Definir i implementar una estratègia específica de lluita contra l’exclusió residencial / sense llar, basada en un enfocament de dret humà a l’habitatge amb dotació pressupostària adequada i recolzada en la coparticipació dels diferents nivells administratius i administracions.\n– Continuar amb la mesura extraordinària de paralització de desnonaments i desallotjaments sense allotjament alternatiu en habitatge habitual per a llogar. Segons dades del Consell General de Poder Judicial, el 2019 a Espanya es van realitzar 54.006 desnonaments; tot i que les xifres suposen un 9,5% menys que el 2018, segueixen reflectint una realitat dramàtica: gairebé 150 desnonaments diaris, 6 cada hora.\nAl costat d’aquestes propostes, en el marc de la Campanya de Persones Sense Llar es demanda a les administracions públiques que garanteixin una vida digna per a tothom, recordant que l’habitatge és la primera barrera de protecció per preservar la salut, la vida i la dignitat. Al mateix temps, es llança una crida a la sensibilitat i veracitat dels mitjans de comunicació a l’hora d’informar sobre la situació real en què viuen les persones sense llar.\nI al conjunt de la societat, les entitats convocants de la Jornada conviden a promoure i participar en espais de treball en xarxa amb altres entitats socials, i a vetllar per un sistema de protecció social forta que faciliti els processos d’inclusió, a més d ‘”avançar cap a una societat de les cures en la que com a comunitat recuperem com a valor principal la solidaritat, la justícia i l’empatia”.\nDonada l’excepcionalitat de la situació sociosanitària, enguany es restringiran al màxim els actes de mobilització ciutadana en els espais urbans, com en anys precedents. I s’impulsaran accions online en xarxes socials sota el hashtag #notenircasamata que donin el protagonisme a causa de les persones participants en els programes i recursos de les entitats socials.\nLa majoria d’esdeveniments programats tindran lloc el dijous 22 d’octubre, on està previst procedir a la lectura del Manifest preparat per a la jornada d’aquest any. A Madrid, les pantalles gegants ubicades a la Plaça del Callao projectaran al llarg d’aquesta jornada imatges i testimonis de persones sense llar.\nSeleciona una emergènciaCàritas davant el coronavirusCàritas amb la Banya d'ÀfricaCàritas amb la crisi alimentària del SahelCàritas amb la crisi de VeneçuelaCàritas amb MoçambicCàritas amb SíriaCàritas amb els refugiats rohingyas a Bangladesh


A efectes de l'aplicació del Reglament General de Protecció de Dades i apostant per la transparéncia, ens hem adaptat a la nova Llei i us informem: Res`ponsable del tractament de les seves dades, Identitat: Sistemes Intel·ligents de Protecció S.L., C.I.F.: B55040661, Domicili: Cial. Alberes bajos, 2, 17487 Empuriabrava, Girona, Correu Electrónic: jros@sipgrup.es\nA Sistemes Intel·ligents de Protecció S.L., tractarem la seva informació per poder-li informar sobre els serveis demandats o crear un pressupost ajustat a les seves necessitats i en cas de convertir-se en client necessitarem la seva informació per poder exercitar de manera eficient la tasca del servei contractat.\nDURANT QUANT TEMPS TINDREM LES SEVES DADES?\nLes dades personals que ens proporcioni seran conservats mentre es mantingui la relació mercantil vigent. Així mateix, tot i que es posi fi a la relació entre les parts, Sistemes Intel·Ligents de Protecció S.L., seguirá conservant la seva informació per a l'enviament de newsletters vinculades amb els nostres serveis i productes. Sempre podrá exercitar, donar-se de baixa, els drets que li reconeix la normativa vigent posant-se en contacte a través de la via que li sigui més cómoda..\nQUE DADES PERSONALS GUARDEM?\nEls necessaris per al manteniment de la relació comercial. Facturar, enviar publicitat postal o per correu electrónic, servei postvenda i fidelització. Per aixó vam recopilar: Nom i cognoms, NIF o NIE, adreça postal, telèfons, adreça eletrónica. Caraterístiques personals; com estat civil, data i lloc de naixament, edat, sexe, nacionalitat. Dades bancáries, per a la domiciliació de pagaments.\nEl tractament de les seves dades és necessari per al'execució del contracte entre les parts. Addicionalment , el tractament de les seves dades está basat en el consentiment que se li sol·licita en l'annex al contracte que el vincula amb Sistemes Intel·ligents de Protecció S.L.\nAA QUI CEDIREM LES SEVES DADES?\nNomés cedirem les seves dades, un cop sigui client de Sistemes Intel·Ligents de Protecció, S.L. en la modalitat contractada d'instal·lació i manteniment dels seus sistemes de seguretat, als Cossos i Seguretat de l'Estat.\nQUE DRETS TINC EN MATÈRIA DE PROTECCIÓ DE DADES?\nPot exercitar qualsevol dels següents drets comunicant a l'adreça postal : Cial.Alberes bajos, 2, 17487 Empuriabrava, Girona, o bé al correu electrónic: jros@sipgrup.es. En tot cas, segons normativa vigent té reconegut el: Dret a sol·Licitar el ecceso a les dades personals relatives a l'interessat. Dret a sol·licitar la seva rectificació o supressió. Dret a sol·licitar la limitació del tractament. Dret a oposar-se al tractament. Dret a la portabilitat.\nSIPGRUP es reserva el dret a modificar la present política per adaptar-la a novetats legislatives o jurisprudencials així com a pràctiques de la indústria. En dites suposades, SIPGRUP anunciarà en aquesta pàgina els canvis introduïts amb raonable antelació a la seva posada en pràctica.


Les colònies Oasis, un espai de llibertat per als joves LGTBI | VilaWeb\nLes colònies Oasis, un espai de llibertat per als joves LGTBI\nUna trentena de joves han participat a les terceres colònies per a adolescents LGTBI\n‘És una oportunitat per a conèixer gent igual que tu i sentir-te lliure.’ Són paraules de la Noah Domínguez, una noia transsexual de divuit anys que ha participat en la tercera edició de les colònies Oasis. La Noah va néixer amb cos d’home, però sempre s’ha sentit dona. Va tenir una infància feliç i declara que, un cop va haver-se acceptat a si mateixa, el seu temor més gran va ser el rebuig social que podria generar la seva transsexualitat.\nEls temors de la Noah són habituals. Per això, aquestes colònies, que són una iniciativa pionera a Europa, són un espai de llibertat per als adolescents. Segons que ha explicat a l’ACN un dels educadors, Miquel Missé, tenen el triple objectiu de ser un espai antibullying en què la gent que ha estat assetjada per la seva orientació sexual o identitat de gènere pugui retrobar-se, una eina d’apoderament i una manera de conèixer referents LGTBI positius.\nL’associació Candela lidera el projecte amb la col·laboració de l’Associació de mares i pares de persones LGTB i Transfamília (AMPGIL). Està adreçat a joves d’entre tretze i divuit anys gais, lesbianes, bisexuals i transsexuals. Les colònies duren sis dies i es fan a Mura, a la comarca del Bages.\n‘Veiem que molts adolescents han tingut molt poques oportunitats de trobar-se amb iguals, i venir aquí els fa sentir molt bé’, comenta Missé. Enguany, hi han participat una trentena de joves, el triple que la primera vegada. El benefici principal de les colònies és que els joves abandonen la sensació de pensar que són els únics del seu institut que tenen aquesta forma de diversitat sexual.\nUna altra de les educadores, Sara Barrientos, explica que molts adolescents no van a les colònies convencionals per les incomoditats i discriminacions que hi viuen. Un dels participants de les colònies, Carles Moreno, diu: ‘Quan hi anava, em deixaven en una habitació tot sol. Ningú no volia dormir amb mi perquè era un “homenot”. Aquí no tinc cap problema, puc dormir a l’habitació amb qui vulgui i ningú no em mira malament.’\nUn altre dels joves, Lans Urban, ha participat en les tres colònies que s’han fet. ‘Visc a Figueres, una ciutat petita on no hi ha gaire gent com jo’, comenta. Segons que expliquen els educadors, la diversitat sexual a les comarques és més complicada que a les grans ciutats per la manca de serveis i perquè és més difícil trobar persones que se sentin igual. ‘En general, ser un adolescent LGTBI és viure en solitud, però si ets d’un poble petit o d’un àmbit rural, la manca de referents fa que la situació sigui més greu i creixis amb la sensació que estàs sol i que ningú no t’entén’, reflexionen.\nBarrientos explica que l’existència d’aquestes colònies es deu, precisament, a la discriminació que sofreixen els joves LGTBI. Les colònies Oasis els ofereixen un espai de llibertat i seguretat. El projecte aspira a créixer i ser un referent, però també a desaparèixer. La fi de la discriminació seria la gran victòria.


Teixit conjuntiu lax - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRepresentació esquemàtica de la composició del teixit connectiu lax\nEn altres casos, "teixit connectiu lax" es considera una categoria que inclou el teixit connectiu mucós, el teixit connectiu reticular i el teixit adipós.\nÉs un tipus de teixit molt abundant en l'organisme dels vertebrats, l'origen del qual prové del mesènquima. Les cèl·lules del mesoderm són pluripotents, donant lloc a altres tipus cel·lulars, com són el teixit conjuntiu, teixit cartilaginós, teixit ossi i teixit cordal. Contenen un baix percentatge de fibres (hi predomina la fibra de colagen), alguns fibroblastss, macròfags i substància fonamental de la matriu extracel·lular.\nEls teixit connectius laxs es subdivideixen segons que es trobin a l'embrió (mesènquima i teixit connectiu mucós) i els que hi en l'adult. També s'anomena teixit connectiu..\nEl teixit connectiu lax està molt vascularitzat. Es troba localitzat sota dels epitelis, en la mucosa i submucosa de la paret del tub digestiu, del sistema urinari i del respiratori.\nEl teixit connectiu lax actua com un suport i aliniador cel·lular i hormonal donat que ejacula una substància anomenada segregina, encarregada de la reproducció d'hormones. Forma la dermis de la pell, farceix o envolta nombrosos òrgans, a més de nodrir-los. També tenen una funció defensiva.\n↑ «Blue Histology - Connective Tissues». [Consulta: 5 desembre 2008].\n↑ «LOOSE CONNECTIVE TISSUE». [Consulta: 5 desembre 2008].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Teixit_conjuntiu_lax&oldid=24726378»\nDarrera modificació: 31 ago 2020 a les 04:37\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 ago 2020 a les 04:37.


Catàleg D'itineraris | MallorcaRutes.com\nPassaport de la Serra: 19 de setembre Bunyola\nLa Serra de Tramuntana, declarada Patrimoni Mundial per la Unesco en la categoria de Paisatge Cultural, és un territori on es mesclen cultura, tradicions, patrimoni, espiritualitat i identitat.\nHi ha diverses formes d’aproparse a la Serra i gaudir d’aquest meravellós paratge: excursions, senderisme, gastronomia, etc. El Passaport de la Serra de Tramuntana és una iniciativa encaminada [...]\nPalma Segle XX: Crònica Negra i Terror. Propera sortida: divendres, 11 de setembre de 2015 a les 20,00 h\nMallorca Rutes ha dissenyat una nova ruta per ciutat, a la recerca de la crònica negra i les llegendes de terror a Mallorca; un passeig que ens portarà, entre altres llocs, a:\nCan Mir. La presó franquista d’homes de Palma.\nL’antiga presó provincial. El darrer executat.\nL’explosió del polvorí de Sant Ferran.\nEls fantasmes de la [...]\nDescobreix Gastronomia és un programa d’activitats encaminades a conèixer la gastronomia dels nostres pobles: les receptes, la cuina, els restaurants, l’oli, la sobrassada, els cuiners,… Una experiència única amb la col·laboració del periodista i comunicador Joan Barceló.\nEntre d’altres s’organitzen les visites:\nLes figueres de Son Mut Nou. Una aproximació al camp experimental de figueres més extens [...]\nDescobreix Mallorca és un programa d’itineraris i rutes per les viles de la illa. Amb la col·laboració de l’historiador Gaspar Valero, s’organitza un ampli ventall de propostes a la recerca del patrimoni i la cultura dels nostres pobles. Mallorca disposa d’una riquesa monumental i històrica molt variada: esglésies, santuaris, creus de terme, jaciments, castells, possessions,… [...]\nDescobreix Ciutat amb Mallorca Rutes\nDescobreix Ciutat és un programa d’itineraris i recorreguts dissenyats sota diferents temàtiques (cultura, patrimoni, art,…) en el casc antic de Palma amb la col·laboració de reputats historiadors i professionals de Mallorca i pensat per associacions i entitats.\nEntre d’altres es fan les següents rutes:\nCrims i Inquisició a Ciutat.\nDe Medina a Ciutat.\nEl barri medieval de Santa Eulàlia.\nItineraris per a grups\nSubscriviu-vos a la llista de correu\nA aquesta categoria:\nTots els drets reservats - MallorcaRutes.com - 2008


El Maresme podrà començar a rebre turistes a finals de juny i turisme estranger des del juliol | Mataró Audiovisual\nRedacció ds., 23/05/2020 - 15:06\nEl govern espanyol demana als establiments del sector serveis que es preparin per rebre turistes des de finals del mes de juny i convida a tots els espanyols a planificar les seves vacances. El president de l'executiu ha anunciat que, a més, Espanya podrà rebre turistes estrangers a partir del mes de juliol. En aquest sentit, ha assegurat que al renom de la marca Espanya en l'àmbit del turisme se li podran afegir els segells de seguretat sanitària i compromís amb la sostenibilitat. Sánchez ha afirmat que es garantirà que no hi hagi risc per a cap de les parts.\nD'altra banda, el president del govern espanyol també ha anunciat que dimarts el consell de Ministres aprovarà l'ingrés mínim vital, una renda que donarà cobertura a 4 de cada 5 persones que pateixin pobresa severa i a la que es destinaran 3.000 milions d'euros. La renda, que s'hauria de començar a a cobrar aquest mes de juny, s'atorgarà en funció del nombre de persones de cada llar i d'acord amb el què percebin, es completarà la diferència fins als ingressos mínims.\nA la compareixença d'aquest dissabte, Pedro Sánchez també ha anunciat la represa de la Lliga de Futbol Professional, i d'altres competicions esportives, a partir del pròxim dia 8 de juny, coincidint amb l'entrada a la fase 3. El president del govern espanyol ha afirmat que "la pilota tornarà a rodar amb totes les garanties de seguretat". S'ha referit a altres activitats com el cinema, els museus o els teatres i ha assegurat que aniran recuperant l'activitat de forma progressiva.\nA més, el pròxim dimarts, el govern espanyol vol aprovar la declaració formal de dol oficial a tot el territori estatal, que ja es trobarà totalment en fase 1. Serà un període de dol que s'allargarà deu dies i representarà el més llarg de la història d'Espanya.\nPedro Sánchez ha començat la seva compareixença assegurant que "el pitjor ja ha passat" i que "els espanyols units han aturat el virus". També s'ha referit a l'entrada a la fase 1, aquest dilluns vinent, assegurant que es podran tornar a fer moltes de les coses que havien quedat paralitzades però que encara queda un mes per acabar completament la desescalada. En aquest sentit, ha apuntat que encara quedaran algunes restriccions que cal complir "sense por però amb prudència i responsabilitat" perquè un rebrot "no és ni molt menys impossible".\nPedro Sánchez també ha justificat la utilització de l'estat d'alarma com "l'única figura que limita la mobilitat". Una eina que assegura ha aconseguit disminuir els contagis i que ha beneficiat tothom i per això afirma que l'estat d'alarma "no entén de partits ni competències sinó únicament de salut pública, que sempre és el primer".


Presenten l'Oli Solidari a benefici de la Fundació Down Lleida – La Cuina de Catalunya\nEnric Ribera Gabandé. Mon Ermitage, de Bovera, elabora el daurat líquid, i la cadena de supermercats Plusfresc farà la venda\nL’empresa lleidatana de Bovera, Olis Mon Ermitage, ha presentat l’exclusiu Oli Solidari d’Oliva Verge Extra d’aquesta temporada Aurum (Or) a benefici de la Fundació Down Lleida, acte celebrat en el Centre Cívic del Secà de Sant Pere, al que van assistir Pilar Sanjuan Torres, presidenta de l’associació; Rafel Oncins, de Plusfresc; Josep Solé, gerent de l’empresa olivarera de les Garrigues; Julià Molina, director de màrqueting de Món Ermitage, Enric Ribera Gabandé, periodista, i un gran nombre de membres afectats de la síndrome de Down de les Terres de Lleida i familiars.\nEls beneficis de la venda de l’Oli Solidari Aurum, ampolles que estaran a tots els supermercats de PlusFresc de Catalunya i Franja de Ponent a partir de principi del mes vinent de gener 2018 al preu de 9,50 euros per ampolla, aniran destinats a la Fundació Down Lleida. Aquest tiratge d’ampolles, realitzat exclusivament per tal objectiu benèfic, està elaborat amb l’oliva arbequina del primer raig, amb un premsatge sua i amb un rendiment màxim d’un 12%.\nEl perfil organolèptic d’Aurum té records a tomàquet raf al nas. A la boca, t’un picant equilibrat, amb tocs de poma, i una acidesa molt baixa d’un (0,11°), garantint, d’aquesta manera, una qualitat molt alta, un oli tant per cuinar com per les amanides, per donar un toc d’elegància al peix a la planxa o per enaltir una graellada de carn o de marisc a la brasa.\nMon Ermitage neix amb l’objectiu d’oferir una gran varietat de productes d’alta qualitat. La família Solé Llort de Can Vilar converteix les seves olives arbequines en or líquid, fruit d’aquesta terra mil·lenària i ancestral treballada pels avantpassats. Per tot això, els seus olis són un símbol de qualitat i una clara aposta per la innovació. L’empresa lleidatana crea una cosa que omple l’ànima mediterrània, una creació culinària que va més enllà dels segles.\nL’oli d’oliva verge extra de qualitat superior està obtingut directament d’olives 100% arbequines procedents de la comarca garriguenca. S’extreu únicament mitjançant procediments mecànics i en fred, aportant un gran sabor, intens i equilibrat.\nEtiquetas: cataluñaChefsCocina de LleidaEnologíaEspañaHistoria de la restauraciónMejor restaurante del mundo\nSiguiente historia Gastronomía nostálgica: los mejores restaurantes tradicionales de Barcelona\nHistoria previa Sólo cuatro mujeres (y decenas de hombres) en Madrid Fusión, el evento más importante de la gastronomía española\n¿Qué son las uvas de la suerte?


El Síndic recomana canvis normatius i compensacions per eximir de la plusvàlua municipal quan es perd l’habitatge - Síndic de Greuges de Catalunya - El defensor de les persones\nEl Síndic recomana canvis normatius i compensacions per eximir de la plusvàlua municipal quan es perd l’habitatge\nEl Síndic proposa una modificació legislativa de la Llei d’hisendes locals perquè es declarin exemptes de l’impost sobre l’increment de valors dels terrenys de naturalesa urbana (IIVTNU) les transmissions d’habitatges habituals derivades d’una execució hipotecària. També recomana que els ajuntaments estableixin mesures compensatòries per evitar agreujar la situació de les persones afectades.\nEl Síndic ha fet aquestes propostes en el marc d’una actuació d’ofici per analitzar i alleujar la situació de les persones que perden el seu habitatge habitual i que, en alguns casos, continuen sent deutors de part del préstec o crèdit hipotecari i es troben que l’Administració municipal els reclama el pagament de l’IIVTNU o plusvàlua municipal.\nEn la resolució emesa, enviada a totes les administracions implicades, el síndic, Rafael Ribó, constata que el fet d’haver de pagar aquest tribut agreuja la situació en què es troba aquest col·lectiu de persones. Segons Ribó “en els supòsits en què l’Administració obliga una persona perjudicada per la transmissió del que havia constituït el seu habitatge habitual a assumir un tribut, com succeeix en els casos d’execucions hipotecàries, hem d’entendre que aquesta actuació s’allunya del criteri de justícia i dels principis establerts en l’article 31 de la Constitució espanyola”.\nResolució íntegra sobre la plusvàlua municipal


equip de protecció per a cames i botes per al vostre cavall\nÉs possible que vegeu un cavall en una competició televisada amb protecció de cames i us pregunteu exactament per a què serveix, o si el vostre propi cavall necessita aquest tipus de protecció. Tot i que s'anomenen 'botes', no serveixen per al mateix propòsit que les botes de cèrcols. Les botes de cames ajuden a protegir les delicades estructures de la cama contra cops d'obstacles o les pròpies peülles del cavall. També ajuden a recolzar els tendons i lligaments a les cames, ja que els cavalls de rendiment poden ser propensos a tensar aquests teixits. Els cavalls no tenen rellotge del teixit muscular de la cama inferior, de manera que les botes poden ajudar a prevenir lesions potencialment debilitants.\nA menys que hi hagi una condició preexistent que necessiti protecció, la majoria dels cavalls de plaer al jardí no necessiten cap protecció per a les cames. Tot i això, alguns cavalls, per molt lleugera que sigui la seva feina, són propensos a sobreabastos, forjaments o interferències i ferits. Sovint, la mala conformació provoca que es colpegen a si mateixos, sobretot després que es cansin, com la forma en què una persona pot trontollar-se pels seus peus quan està fatigada. Els cavalls joves que s’estan iniciant poden colpejar-se a ells mateixos perquè estan desequilibrats. I, per descomptat, els cavalls de rendiment (caçadors, salts, cavalls de resistència, cursa de canons, arnes, i molts altres) poden beneficiar-se del suport i la protecció d’un bot de cames.\nSegons quin sigui el problema específic del vostre cavall o quin esport competiu, hi ha moltes botes per triar. Els fabricants no sempre fan servir el mateix nom per descriure totes les botes. Algunes botes combinen funcions, com ara un bot que és alhora botes de medicina esportiva i botes de derivació.\nÉs fonamental que la protecció de les cames s’ajusti bé, es mantingui neta i es revisi freqüentment en cas que les botes es desfaci. La suor, el gra i la pols acumulats poden incomodar les botes, per la qual cosa és essencial netejar-les regularment. A continuació es mostren les botes de protecció per a cames o per a cames més utilitzades.\nBotes de campana\nAquestes botes envolten el paster i la forma de campana cobreix tot el cèrcol. Poden ser de cautxú, material sintètic pesat o cuir amb folre de pell. Les botes de campana es porten a la parada o al pàdoc, o bé durant la conducció. En qualsevol dels dos casos, impedeixen que el cavall es colpegi a si mateix, especialment quan el terreny pugui ser aspre o fangós, i on un cavall negocia obstacles com salts, proporcionen una protecció contra la superfície dura. Les botes de campana es poden portar a la part frontal o posterior.\nUn bunyol de goma simple, anomenat anell de fetlock, es pot utilitzar per a la participació o a cavall per evitar que el cavall lesioni els seus partits posteriors. Aquest anell s’estén sobre la peülla i s’asseu al fetlock inferior, tot i que potser necessiteu mans fortes per fer-ho.\nEmpremtes de cames\nAbans hi havia tot tipus de botes de cames especialitzades, s’utilitzaven embolcalls per a cames. Els embolcalls de polo són el tipus més comú que s’utilitza per muntar a cavall, i els embenats de peu s’utilitzen a l’estable.\nRaspall, raspallat, botes estelles\nLes botes de raspall o botes d’espessor s’utilitzen generalment a les potes davanteres i ajuden a evitar que el cavall es colpegi durant un treball dur. Les botes de raspall també es poden utilitzar a les potes posteriors. S’utilitzen habitualment durant els pulmons (sobretot quan s’estan fent treballs més baixos), però també per saltar, descansar i altres esports en moviment ràpid on un cavall pot colpejar-se la cama amb una peülla. Aquestes botes s’asseuen a sobre o a sobre de l’articulació pasterina i protegeixen els ossos inferiors i els teixits tous de la part inferior de la cama. Aquestes botes no són realment de suport, sinó de protecció, més aviat com els coixinets que s’utilitzen en molts esports humans. L'encoixinat més gruixut del maleter protegeix el delicat oscat al llarg de l'interior de l'os de canó. Les botes de raspall o estelles poden ser de materials sintètics o de cuir. En posar-se qualsevol malla, les cintes s’han de completar, de manera que els extrems de la cua apunten cap enrere. Això fa que sigui menys probable que la corretja s’enganxi amb branques o altres obstacles.\nLes botes de lluentor són més utilitzades pels saltadors per evitar lesions a la part davantera de la cama en colpejar-se sobre una barana.\nBotes de turmell i cordó\nLes botes Fetlock són de protecció quan un cavall es colpeja a si mateix. Cobreixen les zones de l’articulació pasterina i el fetlock de les potes inferiors. No estan destinats a proporcionar suport. Solen ser de pell o materials sintètics i folrats amb pell d’ovella o un altre material tou.\nOpen Open Boots\nMoltes de les botes tenen estil davanter obert; això és degut a que, de vegades, el motorista pot voler que un cavall se senti al tocar un salt. Alguns cavalls es complauen i es freguen per sobre dels carrils de salts. La bota frontal oberta pot animar el cavall a ser una mica més 'honest' sobre aixecar-se els genolls i esborrar-ne l'obstacle, tot i així proporcionar una certa protecció. També permeten més flux d’aire al voltant de la part inferior de la cama.\nBotes del genoll\nÉs una mica complicat mantenir les botes o els embenats al voltant dels genolls d’un cavall, però a vegades cal protecció del genoll. De vegades es veuen corredors i reineres de bótes amb botes de genoll. Aquestes botes realment no són de suport, però proporcionen un farciment addicional per als cavalls si poden colpejar-se de genolls contra alguna cosa, com per exemple, colpejar un barril en una cursa de barril.\nBotes de patins\nLes botes anti-skid protegeixen els fets posteriors i les pastures, proporcionant suport juntament amb protecció contra el contacte amb la superfície de muntatge durant parades i girs ràpids. Veureu aquestes botes més freqüentment en els reines que facin parades corredisses i tallin cavalls. Encara que, pilots anglesos com els saltadors poden trobar que els necessiten. Seran de pell i pell o material sintètic que proporciona un amortiment. Els tancaments són sovint sivelles o fixador de ganxo i llaç.\nBotes de Medicina Esportiva\nLes botes esportives ofereixen protecció i suport. Cobreixen la cama inferior, frontal o posterior de la pastura fins a sota del genoll. No estan tan encoixinades com les botes de fèrula, però proporcionen més suport als tendons i lligaments. Els veus sovint en cavalls de resistència, saltadors i altres cavalls que han de negociar un terreny dur. Es poden fer a partir de materials sintètics o de cuir. Alguns materials estan dissenyats per retenir la calor, que es considera que augmenta el flux de sang a la cama. D’altres es fan frescos.