Coneix la Catedral: plànol 11 – 20 - Catedral de Tarragona\nConeix la Catedral: plànol 11 – 20\nOcupa l’absidiola romànica de la dreta, és del segle XIII\nS’hi venera la imatge de sant Oleguer sobre un frontal en alt relleu que representa al Sant concedint el feu de la ciutat de Tarragona al príncep Robert d’Aguiló.\nAmbdós relleus foren tallats per l’escultor Francesc Bonifàs i Massó en el segle XVIII i provenen del retaule original que fou desmuntat durant la comtessa bèl·lica de 1936.\nSota el campanar\nEn la columna de l’esquerra es poden contemplar restes de policromia que imiten draperia que exornaven la zona inferior de l’absis i, al costat, un dels murs que flanquejaven la porta d’accés a l’antic cor, apareix rematat per mènsules efigiades i emblemes heràldics.\nSobre aquesta capella s’aixeca el campanar de la catedral.\nla “Maria Assumpta” del 1314\nLa capçalera i el presbiteri de la Catedral mantenen arquitectònicament la tradició romànica en l’absis central, en els arcs formers, en els finestrals i en els capitells.\nCal destacar l’esplèndid paviment romànic del segle XII elaborat segons la tècnica romana del opus sectile configurant, mitjançant pedra calcària i marbres policroms, sanefes geomètriques, sense oblidar dues inscripcions romanes i deu làpides sepulcrals dels segles XIV al XIX referents a arquebisbes d’aquesta seu metropolitana.\nEn el presbiteri s’ubica part del cadiratge gòtic de l’antic cor realitzat per l’escultor de Saragossa Francisco Gomar entre 1478 i 1488 i que, fins 1963 formà part del cadiratge col·locat a ambdós costats de la nau central.\nEl parell de cadires pontificals són de 1534 i els entalladors foren Joan de Tours i Enric de Borgonya. Durant el procés de restauració de 2012 s’han recuperat diversos conjunts pictòrics realitzats al fresc a mode de draperia, tapissos i figures.\nEls murs laterals, propers al retaule major, estan decorats amb teixits que imiten teles amb decoració seriada de tipus floral i vegetal disposada en registres horitzontals mitjançant el sistema de l’enganyatall.\nAquest tipus de teixits imitats pot observar-se en diversos retaules realitzats al llarg dels segles XIV i XV.\nLaltar Es deu al patrocini de l’arquebisbe Aspàrec de Barca (1215-1233).\nÉs de marbre blanc amb un magnífic frontal esculpit a l’entorn de 1220 és una de les peces més excel·lents de l’escultura romànica catalana.\nEn ell s’hi representen sis escenes de la vida i martiri de santa Tecla que flanquegen la màndorla central on és representada la Santíssima Trinitat: Jesucrist beneeix a la Santa, Déu Pare simbolitzat en la Dextera Dei nimbada, i l’Esperit Sant en forma de colom aletejant.\nLa història de Santa Tecla\nEls episodis referits a la Santa apareixen compartimentats en dos registres horitzontals: a l’esquerra apareix representada Tecla d’Iconi –promesa a Tamiris– que des d’una finestra escolta Pau que predica sobre la virtut de la castedat.\nA continuació, Tecla, impactada pel discurs de l’apòstol, ofereix a Crist la seva virginitat; després, acusada davant un tribunal del governador, és condemnada a la foguera de la que es lliura miraculosament.\nEn les seqüències de la dreta figura la Santa entre feres salvatges amansides batejant-se a si mateixa al submergir- se en un estanc replet de feristeles i serps verinoses; finalment Tecla apareix escenificada quan, deslliurada dels seus suplicis, és posada en llibertat i és rebuda a la mansió de la reina Trifena.\nL’última escena evoca la seva mort a Seleucia, envoltada dels seus, mentre dos àngels entreguen la seva ànima al cel en forma de colom.\nEl retaule d’alabastre, obra de l’escultor Pere Johan, esculpit entre 1426 i 1434 és considerat un exponent de l’escultura gòtica catalana.\nUn gran sòcol de pedra calcària exornada amb entorxada fullatge on s’alternen figures infantils, cans i els emblemes heràldics dels arquebisbes, Dalmau de Mur, el seu promotor, i Pere Sagarriga, el seu gran impulsor.\nVida i martiri de Santa Tecla\nEn la predel·la, exquisidament policromada i sobredaurada, s’hi representen sis escenes de la vida i martiri de santa Tecla interceptades per la testera del tabernacle central on apareixen un àngel sostenint el sudari de Crist venerat per la Mare de Déu, sant Joan Evangelista, Nicodem i Josep d’Arimatea.\nFiguren dos episodis que no apareixen reproduïts en el frontal de l’altar major romànic: el turment de la Santa que, lligada a uns bous per a ser desconjuntada , queda lliure en trencar-se les cordes; i una altra referida al descobriment miraculós del braç de la Santa i del que procediria la relíquia ofrenada pel rei d’Armenia Menor a l’Església de Tarragona gràcies a la mediació del rei Jaume II el 1321.\nRelleus i imatges\nEls relleus estan separats per muntants coronats per petits pinacles i dosserets que allotgen les santes verges i màrtirs: Caterina, Bàrbara, Llúcia, Eulàlia de Barcelona, Àgueda, Anastasia, Cecília i Agnès.\nEn el centre del retaule figura la imatge de la Verge amb el Nen flanquejada per les imatges de santa Tecla i sant Pau; al seu voltant, dotze relleus que reprodueixen escenes de la Infància de Jesús, de la seva Passió i Resurrecció, Ascensió, Pentecosta i Coronació de la Verge.\nA ambdós costats del retaule, formant part de la mateixa estructura i estil, trobem dues portes amb elegants gelosies flamígeres coronades per dues mènsules on reposen, respectivament, les imatges de sant Oleguer i sant Fructuós, arquebisbes de Tarragona.\nSobre els frontispicis les imatges de sant Miquel Arcàngel i l’Àngel Custodi, tallades per l’escultor Perris Austris, i policromades i estofades pel pintor italià, Pietro Paolo da Montabergo, durant la segona meitat del segle XVI.\nA la seva dreta, es troba el sepulcre de l’Infant Joan d’Aragó.\n15. SEPULCRE DE JOAN D’ARAGÓ\nEn el mur lateral de la dreta del presbiteri s’obre un arcosoli escarser, amb exornació polilobulada al seu intradós i crochet en el trasdós, que allotja el mausoleu de l’arquebisbe i Patriarca d’Alexandria, l’Infant Joan d’Aragó, que consagrà la Catedral l’any 1331.\nLa imatge jacent de marbre blanc, catalogada com obra mestra de l’escultura gòtica hispana, realitzada a l’entorn de 1337, s’atribueix a un seguidor de l’escultor italià Tino de Camaino.\nLa figura del difunt, de rostre plàcid i serè, està envoltada per una comitiva de sants protectors i alguns familiars seus: sant Fructuós i santa Tecla, santa Isabel de Hongria, sant Lluís, rei de França i sant Lluís, bisbe de Tolosa.\nSobre el mausoleu, sota un gablet apuntat, es troba la fornícula coronella que, fins el saqueig de la catedral per part de les tropes napoleòniques, guardava el primitiu reliquiari del braç de santa Tecla. Aquesta fornícula alberga actualment diverses relíquies.\nA la zona de l’absis, rere el retaule, es pot admirar l’edicle defensat per sant Miquel que allotja el sagrari barroc per a la reserva del Santíssim Sagrament.\nVa ser esculpit el 1696 per Isidre Espinalt Serrarica.\n17. CAPELLA DE SANTA MARIA DELS SASTRES\nÉs la capella gòtica més sumptuosa de la Catedral, presenta una rica decoració arquitectònica, escultòrica i pictòrica.\nVa ser construïda en el segon quart del segle XIV, abans de 1350, sota el patrocini de l’arquebisbe Pere de Clasquerí, a petició de la Confraria de Preveres de la Catedral. Els canonges fabriquers, Guillem d’Anglesola i Bernat d’Albió, es responsabilitzaren de les obres. Els escuts de tots ells ornamenten els murs de la capella. La tutela sobre aquesta l’exercí el Gremi dels Sastres a qui deu, popularment, el seu nom.\nOcupa una de les absidioles romàniques de la Catedral, presenta planta hexagonal i volta de creueria estrellada. A un terç de la seva alçada es desenvolupa un fris d’arquets conopials sostinguts per mènsules efigiades; sobre aquest una cornisa florejada amb una cantoria que evoca les galeries angleses per acòlits cantors.\nEls vitralls, emplomats, obra de Guillem Letumgard, daten de 1359. El retaule és de pedra calcària policromada amb escenes al·lusives a la vida de la Verge. Fou esculpit per l’artista normand Aloi de Montbrai el 1368. Els vitralls simulats que representen a sant Judes Tadeu, Jaume el Menor i la seva mare, Maria Jacobé, daten de la segona meitat del segle XIV.\nEl mur lateral dret allotja l’urna sepulcral policromada de l’arquebisbe Pere de Clasquerí, que data entorn 1388 i que apareix flanquejada per les imatges de sant Pau i santa Tecla. Les pintures que figuren sobre la llinda de la porta d’accés al presbiteri representen al prelat revestit de pontifical, i agenollat davant la Verge i el Nen Jesús.\n18. CAPELLA DE SANTA BÀRBARA\nEn el braç occidental del creuer està ubicada una capella gòtica reformada el 1362 pel canonge Bernat Rufaca amb volta estrellada i un artístic gablet coronant l’arqueria volada.\nAlberga un retaule barroc de fusta sobredaurada, datat de 1765, que emmarca una pintura a l’oli amb la santa titular complementada per dues talles que representen sant Antoni de Padua i sant Blai, d’autor anònim.\nEn el llenç del capdemunt figura sant Antoni de Padua i, en el “tondo” ovalat del banc, es presenta a sant Francesc Xavier agonitzant a la illa xinesa de Shangchuan.\n19. CAPELLA DEL SANTÍSSIM SACRAMENT\nEs troben davant d’un bell exemplar renaixentista al qual s’accedeix a través d’un portal flanquejat per dues columnes de granit gris procedent d’alguna construcció romana.\nAntic refetor canonicall\nPer habilitar aquesta capella del Santíssim Sagrament es va aprofitar la meitat nordoccidental dreta de l’antic refetor canonical del segle XII construït amb volta de canó apuntada.\nLa remodelació es va efectuar entre 1582 i 1592 a partir de la traça dels arquitectes Bernat Cassany, Jaume Amigó i Pere Blai. És de planta rectangular i disposa de cúpula semiesfèrica i tambor oberts sobre la volta; estan decorats amb sants i santes relacionats amb el Santíssim Sagrament.\nEl repertori iconogràfic de la capçalera reprodueix escenes de l’Antic i Nou testament al·lusives a la pasqua jueva i a la cristiana emmarcada amb jaspis de Tortosa.\nA l’esquerra figuren, de dalt a baix, l’àngel exterminador dels no escollits, les portes dels quals no es van marcar amb la sang del corder, la immolació de l’anyell pasqual i Crist a l’Últim Sopar consagrant el vi.\nA la dreta es representa el mannà enviat per Déu als israelites en la seva travessia pel desert, la processó amb l’Arca de l’Aliança i la fracció del pa en la trobada de Crist amb els deixebles d’Emaús. El conjunt va ser pintat sobre pissarra per l’holandès Isaac Hermes Vermey cap al 1587.\nEls alts relleus del sagrari els va fer l’argenter de Medina del Campo Gaspar de Lira, i les escultures que el flanquegen són obra de Domenico Albrioni i Nicolás Larraut.\nSepulcre del fundador de la capella\nSobre els altars encastats al mur de l’esquerra figuren, per aquest ordre, un llenç a l’oli, anterior a 1586, amb la Coronació de la Verge, atribuïts al genovès Luca Cambiaso; en el centre, el sepulcre del fundador de la capella, l’arquebisbe Antoni Agustí, disenyat per Pere Blai i tallat en marbre alabastrí de Sarral per Isaac Alfred Vermey el 1592, seguint models d’Andrea del Verrocchio; i, al costat de la porta d’entrada, l’altar amb un retaule dedicat a sant Martí de Tours, d’autor desconegut i datat el 1622.\nEls altars encastats al mur de la dreta mostren, en primer lloc, un llenç del segle XVII amb la imatge orant de sant Carles Borromeo i, al següent un retaule policromat, obra de Francesc Bonifàs i Massó de 1795 dedicat a san Agustí.\n20. CAPELLA DE SANT COSME I SANT DAMIÀ\nFou construïda a finals del segle XVI a partir del projecte de l’arquitecte Pere Blai.\nDestaquen el sever frontispici de pedra calcària i la volta de quarterons que emmarquen el retaule barroc de fusta sobredaurada que allotja les imatges dels sants titulars en dues fornícules geminades.\nEl conjunt es va realitzar l’any 1712.


Segons les dades de l’Unicef, Nepal té la tercera taxa més alta de matrimoni infantil a Àsia\nJosep Marín 16/05/2021\t No comments\nTot i que el matrimoni infantil es va fer il·legal al Nepal el 1963, la pràctica és molt freqüent en pobles remots. L’edat mínima per casar-se nois i noies és de vint anys, però en zones remotes encara hi ha una majoria d’adolescents que es casen entre els 15 i els 19 anys. Les raons del matrimoni infantil al Nepal són complexes. La pobresa, el baix valor atribuït a les filles i la manca d’accés a l’educació són factors que contribueixen, mentre que el sistema de castes i la cultura patriarcal tenen un paper similar. Cada vegada sembla més que els adolescents trien les seves pròpies parelles i fins i tot poden fugir. En alguns casos, els pares animen els adolescents a iniciar el seu propi matrimoni per evitar els alts costos associats al dot o al casament. Els adolescents també poden optar per fugir, ja que l’expressió sexual fora del matrimoni no és acceptable, per evitar el matrimoni forçat o concertat o per fugir de les dificultats a casa.\nUs presentem l’informe dels anys 2019 i 2020 d’un projecte al qual li falten algunes empentes per anar endavant\nEl pla és trobar més patrocinadors disposats a participar en el programa, de manera que puguem donar més oportunitats a més noies i que puguin dedicar més temps als seus estudis. Com més donants i fons puguem rebre, millor oportunitat podem oferir als estudiants. La universitat pot ser cara i les noies disposades a continuar els seus estudis hauran de fer front a aquestes despeses. Els reptes que vam afrontar en la implementació del projecte el 2020 es van deure a la pandèmia COVID-19. Les noies van fer els exàmens escolars tard perquè a l’abril, quan haurien d’haver estat, hi va haver un tancament estricte. Les noies van fer l’examen més tard i totes van aprovar-los.\nAlgunes d’elles van decidir no continuar amb el títol de batxiller. Podem fer que altres noies realment decideixin per si mateixes?\nPosted in Notícies Tagged Achham, Chhaupadi, Child marriage, Crowdfunding, Donate, Dones, educació, educacio menstrual, educacio sexual, education, Girls, health education, Matrimoni infantil, Matrimoni precoç, Nepal, Rato Baltin, sexual education, Women, womenshealth, womensrights


Tortosa: els set membres d'una xarxa d'abús i pornografia infantil a judici\nPublicat el 29/08/2019 11:46\nEls acusats s’enfronten a penes que sumen més de 6.300 anys de presó.\nL’Audiència de Tarragona jutjarà al novembre els suposats membres d’una xarxa que es dedicava a abusar sexualment de menors i gravar pornografia infantil. Segons han detallat a l’ACN fonts judicials, està previst que la vista oral se celebri entre el 30 d’octubre i el 29 de novembre. L'alerta d'un centre de menors tutelats de Tortosa va permetre destapar el grup i detenir set persones a la capital del Baix Ebre, a Cubelles, Xàbia, València i Barakaldo.La fiscalia demana 6.317 anys de presó per a tots ells, acusats d'abusos sexuals i corrupció de menors, producció i distribució de material pornogràfic infantil, i pertinença a organització criminal. La xarxa captava menors en situacions de precarietat o dificultats i els pagava entre 10 i 20 euros, segons l’acte sexual que accedien a practicar. La intervenció dels Mossos d'Esquadra i la Guàrdia Civil va permetre desmantellar la xarxa i comprovar que havien captat els menors a Tortosa, Barcelona, València, el Marroc, Tailàndia, Romania o Vietnam, entre d’altres indrets. L’Operació Trinity també va poder identificar 103 víctimes, per qui la fiscalia demana una indemnització per danys morals de fins a 55.000 euros.\nEn concret, la fiscalia demana per al principal acusat, Jean Luc A., 1.179 anys de presó; 720 anys a Christian B.; 710 anys per a Younes N.; 1.088 anys a José C.; 1.028 anys per a Fernando A.; 1.016 anys a Martin R., i 576 anys de presó a Miguel A. Tots ells estan acusats de 28 delictes continuats de corrupció de menors per producció i distribució de material pornogràfic, 75 delictes de de corrupció de menors per producció i distribució de material pornogràfic, i un delicte d'organització criminal. A Jean L. se li afegexen17 delictes d'abús sexual amb accés carnal. Christian B també està acusat a un delicte d'abús sexual i José C. suma també un delicte de distribució de material pornogràfic per al qual s'han usat menors d'edat. Tant Jean, Fernando, José i Martín havien estat condemnats amb anterioritat per fets relacionats amb abusos sexuals i ús de menors amb finalitats pornogràfiques.\nD'acord amb el relat del ministeri públic, el grup s'encarregava de captar menors per produir material audiovisual pornogràfic d'orientació homosexual. Els processats hi participaven de forma directa, en molts casos, o enregistrant les imatges. Amés, es remetien, compartien i distribuïen entre ells tot el material produït.\nDestaca, segons la fiscalia, la quantitat de material filtrat per Jean Luc i Youness des del seu domicili de Tortosa. En aquesta ciutat havien aconseguit captar, almenys, set menors tutelats que vivien en centres de la Direcció General d'Atenció a la Infància i l'Adolescència (DGAIA), així com almenys sis més que havien passat per alguns d'aquests serveis o dels quals la Generalitat havia obert un expedient per la seva situació de vulnerabilitat. Els pagaven entre cinc i 20 euros segons la pràctica sexual, que s'enregistrava als domicilis dels processats, amb mesures de vigilància per evitar ser sorpresos. En aquests habitatges, on disposaven d'equips d'il·luminació específics, elements per a la pràctica del sexe i aparells professionals de gravació d'imatge, els acusats dirigien les actuacions dels menors i establien torns. Alguns també feien ús d'estris fetitxistes.\nCaptació de menors vulnerables\nJean Luc i Christian, que eren amics anteriorment, haurien començat a produir aquest material l'any 2000 en un pis de Barcelona. Entre 2002 i 2011, especialment aquest últim, ja amb la participació de Youness, van produir 81 episodis pornogràfics utilitzant onze menors. Jean va crear dos societats per comercialitzar revistes i cintes de vídeo, produir, vendre i distribuir audiovisuals. La xarxa hauria utilitzat la cobertura d'aquest negoci de pornografia legal per distribuir -primer per via postal- a clients de confiança imatges de sexe explícit amb menors. L'any 2011, arriben a Tortosa Jean i Youness. Aquest últim era coneixedor de la situació de vulnerabilitat de molts menors dels centres tutelars de la Generalitat i s'encarregava de captar-los. Alguns dels nens -de fins a onze anys en el moment dels fets- es van escapar del centre per enregistrar les pràctiques sexuals a canvi de diners i el consum d'estupefaents. La difusió dels fets va causar consternació i va posar en qüestió el paper de la DGAIA en aquests casos.\nSi bé Tortosa es va convertir en el centre neuràlgic de la xarxa, les seves activitats estaven disseminades per diverses ciutats de l'Estat i a l'estranger. El mateix Youness localitzava els menors i organitzava trobades anuals al Marroc, així com també a Vinaròs o Castelló. Christian, que era productor de pornografia de menors en l'àmbit internacional, havent actuat a països del sud-est asiàtic i d'Europa, s'encarregava de les gravacions. Al país magribí captaven menors i també produïen les imatges i participaven ells mateixos en els actes. Van ser en total 40 episodis entre 2002 i 2014. Per la seva banda, Fernando i José, que també participaven en aquests viatges, van elaborar material pedòfil, localitzat posteriorment també en els escorcolls policials. Tots dos van traslladar-se el 2009 a Bucarest amb l'objectiu d'elaborar material pornogràfic amb menors d'edat, captant-ne cinc a la capital romanesa. El mateix José, juntament amb els acusats Martín i Jean Luc van efectuar aquesta mateixa pràctica a València, oferint diners a nens del barri del Cabanyal per deixar-se fer fotos i, progressivament, fer-los participar en la producció de més material. Fernando, José i Jean Luc també estan implicats en l'enregistrament d'actes pornogràfics amb menors a Málaga.\nEls escorcolls policials de maig de 2015 van permetre intervenir més de tres milions d'arxius gràfics de contingut pornogràfic infantil d'origen divers, així com material professional per a la fotografia i la gravació i nombrosos suports d'emmagatzemament digital. A més, els agents van localitzar fitxes de càstings de models de diversos països. En un primer moment, Jean Luc, a través de les seves societats, venia pornografia homosexual en format CD i DVD per via postal. Distribuïen el material en dos catàlegs: un d'aparentment legal, amb 2.000 títols -es van interceptar 1.500 pel·lícules -, i un altre d'il·legal -en els escorcolls es van trobar emmagatzemats 2.715 vídeos de pornografia infantil-. A través d'aquest últim, els clients de confiança li feien peticions per escrit de porno infantil, amb 146 comandes entre 2011 i 2015, que li havia suposat uns guanys de 14.197 euros.\nAmb l'expansió de l'ús d'Internet, però, la trama va decidir reorientar el seu negoci distribuint el material per Internet i enriquir-se aprofitant l'anonimat i la facilitat per publicar, editar, compartir i comercialitzar les imatges, segons la fiscalia. Amb Youness com a responsable informàtic pels seus coneixements en la matèria i la col·laboració de la resta de membres elaborant, editant i captant menors, van idear un sistema que van posar en marxa entre 2012 i 2013. Disposaven de 28 dominis d'Internet, alguns en serveis de pagament i d'altres en plataformes gratuïtes, publicant tràilers o seqüències que utilitzaven com a ganxo publicitari. En realitat, totes les visites a aquestes pàgines es redirigien a tres dominis principals, amb contingut de pagament mitjançant plataformes virtuals.\nEl ministeri fiscal subratlla el paper de Jean Luc com el "cervell" d'aquest entramat cibernètic vinculat a la seva activitat empresarial, per la qual va ingressar entre 2010 i 2015 uns 106.988 euros, dels quals 95.000 tenien una procedència no justificada o no havien estat declarats. Christian continuava com a encarregat del material gràfic publicat i l'explotació de menors a l'estranger. La investigació va trobar 598 clients d'aquests dominis d'Internet, els quals l’any 2011 havien fet més de 200 comandes.\nACN Tarragona .-\nDetingut per intentar adquirir medicaments amb receptes falsificades en una farmàcia de Tortosa\nExposició «Neomatèria» al Palau Oliver de Boteller de Tortosa\nTortosa: La Festa del Renaixement, finalista a l'elecció de la millor festa de l'Estat per votació popular\nEls Mossos d’Esquadra detenen tres persones per la venda de drogues al Baix Ebre


Vila Olímpica Albufeira Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVila Olimpica, Estrada das Acoteias, Olhos de Água, Albufeira, Portugal, 8200-252 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Vila Olímpica està situat idealment a Aldeia das Açoteias; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Vila Olímpica, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, s'admeten animals de companyia.\nL'ambient de Vila Olímpica es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, pistes de tennis, billar, jardí, sala de jocs. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Vila Olímpica la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Albufeira.\nCal que informeu el Vila Olímpica de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nTots els tipus de viatgers (42) Parelles (1) Famílies amb infants petits (16) Famílies amb infants grans (4) Grups (22)


Avís legal - Advocats i Economistes Girona - Assessorament Legal i Econòmic\nEn compliment de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic (LSSI-CE), ADEC LEGAL S.L.P., informa que és titular del lloc web www.adeclegal.com. D’acord amb l’exigència de l’article 10 de la citada Llei, ADEC LEGAL S.L.P. informa de les dades següents:\nEl titular d’aquest lloc web és ADEC LEGAL S.L.P., i domicili social a Gran Via de Jaume I núm. 42, entresol 1 A de GIRONA. . L’adreça de correu electrònic de contacte amb l’empresa és: info@adeclegal.com\nLa navegació, accés i ús pel lloc web de ADEC LEGAL S.L.P., confereix la condició d’usuari, per la que s’accepten, des de la navegació pel lloc web de ADEC LEGAL S.L.P., totes les condicions d’ús aquí establertes sense perjudici de l’aplicació de la corresponent normativa d’obligat compliment legal segons el cas.\nEl lloc web ADEC LEGAL S S.L.P., proporciona gran diversitat d’informació, serveis i dades. L’usuari assumeix la responsabilitat en l’ús correcte del lloc web. Aquesta responsabilitat s’entendrà a:\nLa veracitat i licitud de les informacions aportades per l’usuari ADEC LEGAL S.L.P., contràriament a allò disposat per les presents condicions, la Llei, la moral, els bons costums o l’ordre públic, o que de qualsevol altre forma pugui suposar lesió dels drets de tercers o del mateix funcionament del lloc web.\nADEC LEGAL S.L.P. no es fa responsable del contingut dels llocs web als quals l’usuari pugui accedir a través dels enllaços establerts en el seu lloc web i declara que en cap cas procedirà a examinar o exercitar cap tipus de control sobre el contingut d’altres llocs de la xarxa. Així mateix, tampoc garantirà la disponibilitat tècnica, exactitud, veracitat, validesa o legalitat de llocs aliens a la seva propietat als quals es pugui accedir per mitjà dels enllaços.\nADEC LEGAL S.L.P., declara haver adoptat totes les mesures necessàries per evitar qualsevol dany als usuaris del seu lloc web, que poguessin derivar-se de la navegació pel seu lloc web. En conseqüència, ADEC LEGAL S.L.P., no es fa responsable, en cap cas, dels eventuals danys que a través de la navegació per Internet pogués patir l’usuari.\nADEC LEGAL S.L.P., es reserva el dret a realitzar les modificacions que consideri oportunes, sense avís previ, en el contingut del seu lloc web. Tant pel que fa als continguts de la pàgina web, com en les condicions d’ús de la mateixa.\nDe conformitat amb el que estableix la normativa vigent en Protecció de Dades de Caràcter Personal, l’informem que les seves dades seran incorporades al sistema de tractament titularitat de ADEC LEGAL S.L.P., amb la finalitat de poder facilitar, agilitzar i complir amb els compromisos establerts entre ambdues parts. En compliment de la normativa vigent, ADEC LEGAL S.L.P. informa que les seves dades seran conservades durant el termini estrictament necessari per complir amb els perceptius anomenats amb anterioritat.\nADEC LEGAL S.L.P., informa que procedirà a tractar les dades de manera lícita, lleial, transparent, adequada, pertinent, limitada, exacta i actualitzada. Es per això que ADEC LEGAL S.L.P., es compromet a adoptar totes les mesures raonables perquè aquests es suprimeixin o es rectifiquin sense més dilació quan siguin inexactes.\nD’acord amb els drets que li confereix la normativa vigent en protecció de dades podrà exercir els drets d’accés, rectificació, limitació del tractament, supressió, portabilitat i oposició del tractament de les seves dades de caràcter personal així com del consentiment prestat pel tractament de les mateixes, dirigint la seva petició a la direcció postal indicada més a dalt o al correu electrònic info@adeclegal.com.\nADEC LEGAL S.L.P., per si mateixa o com cessionària, és titular de tots els drets de propietat intel·lectual i industrial de la seva pàgina web, així com dels elements continguts en la mateixa (a títol enunciatiu, imatges, so, àudio, vídeo, software o textos; marques o logotips, combinacions de colors, estructura i disseny, selecció de material utilitzat, programes d’ordinador necessaris pel seu funcionament, accés i ús, etc.) titularitat de ADEC LEGAL S.L.P., que seran, per tant, obres protegides com a propietat intel·lectual tant per l’ordenament jurídic espanyol com per la normativa comunitària en aquests camps, i també per tractats internacionals relatius a la matèria i subscrits per Espanya.\nTots els drets reservats. En virtut del que disposa la Llei de Propietat Intel·lectual, queden expressament prohibides la reproducció, la distribució i la comunicació pública, inclosa la seva modalitat de posada a disposició, de la totalitat o part dels continguts d’aquesta pàgina web, amb fins comercials, en qualsevol suport i per qualsevol medi tècnic, sense l’autorització de ADEC LEGAL S.L.P.\nEls usuaris es comprometen a respectar els drets de Propietat Intel·lectual i Industrial titularitat de ADEC LEGAL S.L.P. Podrà visualitzar els elements del portar i inclús imprimir-los, copiar-los, i emmagatzemar-los en un disc dur del seu ordinador o en qualsevol altre suport físic sempre i quan sigui, única i exclusivament, pel seu ús personal i Privat. L’usuari haurà d’abstenir-se de suprimir, alterar, eludir o manipular qualsevol dispositiu de protecció o sistema de seguretat que estigui instal·lat en les pàgines de ADEC LEGAL S.L.P.\nADEC LEGAL SLP es reserva, així mateix, la facultat de presentar les accions civils o penals que consideri oportunes per la utilització indeguda del seu lloc web i continguts, o per l’incompliment de les presents condicions.\nLa relació entre l’usuari i el prestador es regirà per la normativa vigent i d’aplicació en el territori espanyol. De sorgir qualsevol controvèrsia, les parts podran sotmetre els seus conflictes a arbitratge o acudir a la jurisdicció ordinària complint amb les normes sobre jurisdicció i competència al respecte. ADEC LEGAL SLP, té el seu domicili a GIRONA, España.


Aquest dijous conclou la 8ª Ruta de la Tapa a Bétera – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nAquest dijous conclou la 8ª Ruta de la Tapa a Bétera\nAquest dijous conclou la 8ª…\nEl passat 7 de juny arrancava la huitena edició de la Ruta de la Tapa a Bétera. Després de portar-se a terme quatre dijous seguits, hui es ficarà punt final a aquest esdeveniment fins a l’any que ve.\nEnguany han participat 18 hostalers. Per a l’ocasió, com cada any, els restaurants han preparat diverses tapes amb les seues millors propostes. Alguns d’ells mostren les seues tapes estrela, que ja tenen a la carta, i altres aprofiten per a donar a conéixer alguna novetat i veure com funciona entre els paladars més exigents i introduir-lo entre els seus plats.\nEls bars i restaurants participants són: Tapería del Sol, El Trull, Mas de Roda, La Pinta, Bocabadat, El Corral, Fusió, Nou Tropical, Vamos a Beer, Patrick‘s, Bar Domínguez, Ruth Rock Bar, La Margot, Lady Eleanor, Ca Serruch, Ágora 23, Tapería Confeti i Josynes.\nAquesta iniciativa es porta a terme amb la finalitat d’animar els ciutadans a què coneguen les esmentades varietats culinàries que els comerços de sector de l’hostaleria locals els ofereixen.\nL’horari per a aquesta última jornada també és de 19.30 hores fins a fi d’existències. Cada establiment tornarà a preparar un mínim de 3 tapes i un mínim de 6 tapes diferents. El preu és de 3,50 euros cada tapa més consumició i 2,50 euros tapa extra.\nCal recordar que, una vegada més, es realitzarà un concurs a la millor tapa amb indicació de l’establiment. Per aquest motiu, en cada establiment hi ha una urna a fi de poder dipositar les butlletes que hauran de contindre 4 encunys diversos. Els Establiments que hagen obtingut el primer, segon o tercer premi oferiran 1 sopar gratis al seu establiment per a dues persones.\nCom a novetat, enguany hi haurà un premi especial de l’ACB a la millor tapa valorada per un jurat gastronòmic.


Ferienwohnung in Augsburg Hochzoll N Augsburg Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nFerienwohnung in Augsburg Hochzoll NApartamentGrüntenstr.45, Hochzoll, Augsburg, Alemanya, 86163 - Veure al mapaExcepcional9,3Basada en12comentarisFerienwohnung in Augsburg Hochzoll NVeure més fotos"Great setup. Good location. Close to train station. Nice wal..."AnonymousAustraliaVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Augsburg, Ferienwohnung in Augsburg Hochzoll N és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Ferienwohnung in Augsburg Hochzoll N també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Augsburg. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Ferienwohnung in Augsburg Hochzoll N.


FINAL CURS MINDFULNESS GIRONA REDUCCIÓ ESTRÈS MBPM JUNY 2021 2021\nPublicat a les 06:14h a Uncategorized\tby\tJoanC\nFinal del Curs MINDULNESS GIRONA Juny 2021.\nFa ja algun temps que vam decidim realitzar aquest viatge junts. A mitjan Abril vam començar aquest curs de 8 setmanes que ens ha portat coses valuoses, algunes d’elles inesperades.\nDivendres passat 18 de Juny ens vam reunir per a realitzar la 9a i última sessió del curs Mindfulness per a l’estrès MBPM a Girona.\nVa ser una senzilla i bonica sessió de meditació i silenci en la qual vam tenir la sort de rebre bonics i deliciosos regals ( gràcies Imma i Magdalena per la vostra generositat) , i on vam poder coincidir amb algunes persones que o bé, no havien pogut fer aquesta 9ª sessió en el seu curs anteriorment o bé havien acabat el curs en format online, i quina millor oportunitat que aquesta per tancar el curs!.\nHa sigut un grup molt actiu i participatiu, amb una grandíssima curiositat i una gran noblesa.\nDavid, Santi, Alonso, Raquel, Xavier, Magdalena, Judith, Cristina, Imma, Elisabet, i a Dolors per la seva presència, a Eliane, Aniol (del curs online que no van poder estar presents) i a Maria del Mar que va compartir amb nosaltres aquesta 9ª sessió.\nPer últim, donar especialment les gràcies al gran equip de coordinadors, Teresa i Jordi. També heu transitat per les vostres pròpies dificultats i alegries. Gràcies per la vostra ajuda en la coordinació del curs i el compromís amb la pràctica i la comoditat dels participants. Sense la vostra ajuda, aquest curs no hauria estat el mateix.\nPropers cursos Mindfulness Estrès MBPM a Girona setembre 2021\nInformació Cursos 8 semanas mindfulness Girona setembre 2021\nProper Retir cap de Setmana Octubre 2021 “Cultivant la Meditació, la Contamplació, la Calma i el Descans”\nInformació Retir octubre 2021


lo carrer del riu: 01/01/2008\nLa vida i el treball de les dones al Delta de l'Ebre. La professora de la URV, Rosa Queral Casanova, ha publicat el llibre 'Aigua a genolls. Les dones del delta', que analitza en 167 pàgines i 63 fotografies la vida i el treball de les dones al Delta de l'Ebre al llarg de la història. El llibre naix fruit del resultat del treball d'investigació 'Dones de Delta: el treball de les dones a la Terra de Fang' dissenyat amb l'objectiu d'endegar i canalitzar una recerca per al coneixement i desenvolupament d'un territori des de la perspectiva femenina. El títol del llibre 'Aigua a genolls' és l'expressió utilitzada a les terres del delta per indicar el nivell de l'aigua a què ha d'enfrontar-se la dona i l'home que treballa als camps d'arròs.


El Pepe Sales aborda des de les arts la veu rebel de la poesia persa - Diari de Girona\nEl festival s'acosta a Forugh Farrokhzad, una icona feminista a l'Iran, amb una exposició artística, cinema, teatre, poesia i dansa\nalba carmona girona 20.01.2020 | 19:07\nEl festival Pepe Sales de Girona arrenca dissabte amb l'objectiu de difondre la veu rebel de la poesia persa, l'escriptora i cineasta Forugh Farrojzad, i denunciar la situació de la dona a l'Iran. Des del dia 25 de gener i fins al 5 de febrer, la tretzena edició del festival d'art independent que organitza l'associació La Penyora Cultura s'acostarà des de disciplines com la música, la dansa o el cinema a una dona que, a més de trencar amb la poesia tradicional, es va convertir en una icona feminista a l'Iran en haver-se rebel·lat contra les normes religioses i morals del país en temps del xa Reza Pahalavi.\nNoms com Albert Serra, Marcel Tomàs, Roser Oliveras o Josep Perpinyà participaran en les activitats previstes per abordar la figura d'una «militant d'ella mateixa» i «que va obrir camí», recordaven ahir Consol Ribas i Lluís Llamas, propietaris del restaurant La Penyora de Girona i impulsors d'un festival que vol ser també «la veu de les dones iranianes».\nEl festival comença dissabte al centre cultural La Mercè amb la inauguració de l'exposició col·lectiva La Poma, que es podrà veure fins al 5 de febrer i que està inspirada en el poema El jardí, de Farrojzad, amb aquesta fruita com a element de transgressió. El vernissatge també inclourà la dansa aèria de la companyia Estampades i la performance Party-festa anys 60 a l'Iran.\nUna altra de les cites destacades del festival serà el dimarts 28 de gener, també a la Mercè, amb les actuacions en directe de més de cinquanta artistes que han portat al seu terreny l'obra i la vida de la poetessa, que va morir en un accident de trànsit a 32 anys. Presentada per Montse Lorenz i la iraniana Katy Evoghli, resident des de fa dècades a Girona, la vetllada inclou teatre, poesia, dansa, música o màgia gràcies a la participació d'El cigarrito de después, Daura Mangara i Mayesti Lady, Fèlix Brunet o Ovidi Llorente, entre molts altres artistes.\nCom sempre, el cinema també tindrà un paper destacat, amb la projecció del documental Forugh Farrokjzad de Toni Cors i el film Persèpolis (cinema Truffaut, 26 de gener) i la presentació dels curtmetratges que disset realitzadors han realitzat entorn de la figura de l'escriptora (29 de gener).\nLa traductora i divulgadora cultural Ryma Sheermohammadi destacava aquest dilluns, durant la presentació del festival, l'oportunitat d'acostar-se al llegat d'una figura «incòmoda» des de la «reflexió entorn d'uns valors universals».\nEn aquest sentit, el Pepe Sales inclourà també un debat obert entorn de la situació de la dona a l'Iran, en què participaran, entre d'altres, Sheermohammadi, el jurista Hernán Hormazábal, l'escriptora Maria Mercè Roca o la investigadora sobre l'Orient Mitjà Natàlia Ribas; així com una conferència de l'historiador Amín Egea, especialitzat en la religió baha'i.


La Taula de Memòria Històrica del Districte de l’Eixample convida a celebrar la Primavera Republicana | Elizalde\nInici › La Taula de Memòria Històrica del Districte de l’Eixample convida a celebrar la Primavera Republicana\nDel 14 al 21 d’abril un ampli programa de memòria, festiu i institucional servirà per celebrar els valors republicans de llibertat, igualtat i fraternitat. En el marc de la Primavera Republicana s’inaugura la senyalització d’història i memòria d’una dotzena d’indrets de la ciutat vinculats a persones, fets o llocs rellevants, així com pràctiques socials i culturals que expressen aquests valors democràtics, obrers o republicans.\nS’instal·laran plaques de memòria amb la finalitat de fer present al carrer referents de tradició democràtica popular de Barcelona. A l’Eixample els dos personatges històrics triats són el president de la Generalitat de Catalunya Lluís Companys i el comandant de l’exèrcit republicà Conrad Miret i Musté.\nDavant de la Gran Via de les Corts Catalanes, 633 -últim domicili del president Companys a Barcelona abans de marxar a l’exili el 23 de gener de 1939- s’instal·larà un faristol que honora la memòria de qui va ser l’únic president de govern elegit democràticament que va morir executat. L’acte tindrà lloc dimarts 17 d’abril a les 10 h.\nDues hores més tard, es farà un homenatge al comandant de l’exèrcit republicà Conrad Miret, eixamplenc que va néixer al carrer Urgell deBarcelona i va viure al carrer Aribau, 68, on s’instal·larà una placa del nomenclàtor en la seva memòria. Miret va comandar el Batalló de la 140ª Brigada Mixta i un cop a l’exili va ser el cap del Comitè Militar de l’Organització Especial del MOI (Main d’Oeuvre Immigrée) fins que va ser detingut per la Gestapo als Invàlids de París. Va morir assassinat per tortures a mans dels nazis l’any 1942 a la presó parisenca de la Santé, on des del 2013 hi ha instal·lada una placa que el recorda com a heroi de guerra.\nLa Taula de la Memòria Històrica del Districte de l’Eixample i el regidor Gerardo Pisarello participaran també el 14 d’abril en l’ofrena floral municipal que tindrà lloc a la plaça de la República a Nou Barris. El dimecres 18 d’abril a les 10h, tindrà lloc l’Acte d'instal·lació del faristol commemoratiu a la Llibreria Cinc d’Oros, davant l’Avinguda Diagonal, núm. 462.


Xerrada sobre blocs - APTIC\nLes noves eines que ofereix Internet poden ajudar-nos a potenciar les nostres relacions personals i professionals. Els traductors no podem deixar passar l’oportunitat d’aprofitar les noves tecnologies.\n– Tendències tecnològiques de l’última dècada\n– Evolució de la web\n– El poder dels mitjans socials\n– Blocs: crea el teu bloc\nLa presentació anirà a càrrec d’Agustín Sánchez González, consultor TIC i soci fundador de TESiiN Consultoria. De perfil autodidacta, es va formar professionalment en empreses tecnològiques i de comunicacions a la dècada dels 90, i va participar en el disseny, la implantació i la gestió de projectes a Internet. Després del boom de les puntcom, l’any 2007 va fundar, juntament amb altres professionals de contrastada experiència, TESiiN Consultoria SLNE en 2007, en la qual exerceix de gerent.\nLa xerrada és gratuïta i està oberta a socis i no socis de l’APTIC. Tanmateix, com que la capacitat del local és limitada, és imprescindible confirmar l’assistència mitjançant un missatge a l’adreça activitats@aptic.cat, o bé trucant al telèfon 932 075 706 en horari d’atenció al públic (de dilluns a divendres, de 10 a 14 h).\nUs esperem el dia 18 de juny a la seu de l’APTIC!\nUs recordem que podeu consultar el calendari d’activitats de 2010 en el següent enllaç:


El Teatret del Serrallo celebra el Carnaval familiar amb Akustic Karaoke\nTindrà lloc el pròxim diumenge, 3 de març, a les 12 h\nEl Teatret del Serrallo serà l'escenari del Carnaval familiar PORT DE TARRAGONA\nDivendres, 01 Març 2019 10:00\nEl Teatret del Serrallo acollirà, el pròxim diumenge, 3 de març, la celebració el Carnaval familiar amb Akustic Karaoke, a partir de les 12 h. Es tracta d'una activitat gratuïta les invitacions de la qual es poden trobar a participo.cat. Durant l'espectacle, que està està dirigit a tots els públics,es pot escollir entre més de cent cançons de tots els estils, idiomes i èpoques de la música i pujar a l’escenari. A més, es pot anar disfressat a cantar o a escoltar un concert únic en família.\nAixí mateix, durant aquest cap de setmana també es podran veure les exposicions que continuen actives. Per una banda, l'exposició 'Tarragona i alguna cosa més', de Juan Varea, es pot veure al tingaldo 1 del Moll de Costa, fins el pròxim 10 de març. Pel que fa a la mostra '13 banderes fosques', de Ricard Martínez, aquesta es pot visitar al Moll de Costa, davant del Museu del Port, fins al 20 de març. Es tracta d'una exposició que s'emmerca en dins la programació 'Ara fa 80 anys: el final de la Guerra Civil a Tarragona'. Per últim, també es pot continuar visitant l’exposició 'Compartint la mar amb... els vaixells', al vestíbul del Museu del Port, de dimarts a dissabtes, de 10 h a 14 h i de 16 h a 19 h, i diumenges i festius, d’11 a 14 h, fins al 9 d’abril.


12 Desembre 2010 – No cal que en facis gaire cas\nLa Marató de TV3. Una idea.\nTorna la Marató de TV3, l’autèntica porta d’entrada al Nadal, per a molta gent, cosa que ja diu molt a propòsit d’aquesta fantàstica proposta solidària capaç de mobilitzar tantes i tantes persones arreu del país.\nTot el que pugui dir sobre aquesta iniciativa, segur que ja s’ha dit abans. Només vull remarcar que em sembla un meravellós exemple d’excel.lència conceptual sobre què és solidaritat el fet que tot el que s’hi recapta es destini a investigació, a fer possible un futur real i millor.\nSense cap intenció de posar ni una gota d’aigua al vi, només em vull preguntar en veu alta perquè segueixen fent-se versions de temes internacionals en el su disc? No seria un mitjà magnífic per donar difusió a temes creats per grups catalans? Crec que podria ser una magnífica finestra per mostrar els nostres creadors, no només els nostres intèrprets. De fet, el llibre de la Marató està fet amb textos originals, no amb traduccions ni amb adaptacions d’autors forans.\nMolta sort en aquesta nova edició, i que sigui ben profitosa, sobretot a totes les persones que pateixen lesions medul.lars o cerebrals.\nPosted by joanjo at 5:40


El país rep un total de 8,3 milions de visitants\n27.12.2018 - 19:26\nActualització: 27.12.2018 - 20:26\nAndorra ha superat per primera vegada el llindar dels tres milions de turistes anuals i ha pràcticament arribat als nou milions de pernoctació en el període comprès entre desembre del 2017 i novembre del 2018.\nEl 2012 el país va rebre 2,2 milions de turistes i des de llavors acumula sis anys de creixement. L’estada mitjana dels turistes també creix, lleugerament, fins a situar-se en les 2,93 nits per persona.\nL’increment s’ha aconseguit per l’increment del turisme a l’estiu, on fa ja dos anys que se supera el milió de persones. Són les millors xifres des que el 2007 el Departament d’Estadística comencés a recopilar dades, ha destacat el ministre de Turisme, Francesc Camp.\nUn total de 8,3 milions de visitants\nPel que fa al nombre total de visitants anuals, on es tenen en compte també els excursionistes – les persones que vénen a Andorra i se’n van el mateix dia -, s’arriba als 8,3 milions.\nS’acumulen ja quatre anys consecutius d’augment, encara que aquest 2018 l’increment ha estat únicament del 0,7%. Incrementar la xifra de les persones que dormen a Andorra era un dels objectius de l’actual ministeri de Turisme, ja que generen un major impacte en l’economia del país.


2.1.- Servei BÚSTIA DE SUGGERIMENTS a través del qual gestionem els teus suggeriments.\n2.2.- Servei MINIALADÍ a través del qual gestionem les notificacions sobre els canvis de versió del giny de cerca.\n2.3.- Servei PROPOSAR UNA COMPRA.\n2.4.- Realitzem estadístiques dels serveis.\nNo obstant, si detectem que després de cinc anys no has fet cap ús del carnet, seràs donat de baixa definitivament.\nPresencialment en qualsevol de les biblioteques o bibliobusos de la XBM acreditant la identitat mitjançant la presentació del carnet de la biblioteca o qualsevol document oficial com DNI/NIE, passaport, carnet de conduir, permís de residència o altres documents identificatius equivalents.\nMitjançant un correu electrònic adreçat a qualsevol de les biblioteques o bibliobusos de la XBM, en el qual consti el número del carnet d’usuari de la biblioteca i/o el DNI o NIE, carnet de conduir, permís de residència o altres documents identificatius equivalents. Caldrà enviar aquest missatge des de l’adreça de correu electrònic que consta a la base de dades de la XBM.\nAccedint, mitjançant el número del carnet de biblioteca o el DNI/NIE i la contrasenya, a l’espai personal “El meu compte” del catàleg col·lectiu de la XBM per als canvis de telèfon i adreça electrònica, i els que en el futur s’hi puguin afegir.


La lluita per recuperar la memòria històrica - Diari de Girona\nLa lluita per recuperar la memòria històrica\nclara julià 07.07.2019 | 00:10\nMartín Ernesto Mozé (esquerra) i Emiliano Fessia (dreta) prenent un mate a la plaça del Doctor Gravalosa. david aparicio\nMartín Ernesto Mozé (esquerra) i Emiliano Fessia (dreta) prenent un mate a la plaça del Doctor Gravalosa.\nMartín Ernesto Mozé i Emiliano Fessia són fills de polítics executats durant la dictadura militar de Rafael Videla, a l'Argentina. Actius membres de la lluita social, participen en un cicle de xerrades que s'organitza a Sant Hilari. Ambdós formen part d'HIJOS, entitat que va néixer l'any 1995 per englobar els fills dels assassinats, represaliats, desapareguts i exiliats durant els anys 70 al seu país.\nSilenci. Expliquen que el més dur de la repressió durant la dictadura era la por a parlar les coses. Ells són Martín Ernesto Mozé i Emiliano Fessia, activistes per la recuperació de la memòria històrica a l'Argentina i fills de pares executats per la repressió de la dictadura de Rafael Videla. Tot i que no són germans de sang, a ambdós els uneix des de fa dècades la recerca per la identitat i la lluita per trobar la veritat.\nMartín Ernesto Mozé (Còrdova, 1973) és fill de Miguel Ángel Moze, membre de la joventut peronista a la ciutat de Córdoba que va ser assassinat el 17 de maig de 1976. Tenia 27 anys. La història de Martín per descobrir qui era el seu pare comença quan, per casualitat, visita una exposició fotogràfica on en una de les fotografies s'hi veu fotografiat, era el seu pare: «No es podia parlar ni de segrest, ni de tortura, ni de repressió. Eren silencis que pesaven i això era només 1993». Martín explica que aquella fotografia va motivar moltes preguntes i posteriorment el va acostar al moviment de les Àvies de la Plaza de Mayo.\nMartín va créixer amb la seva mare, però a casa seva mai es va poder parlar de l'assassinat del seu pare: «La meva mare va patir unes situacions mentre el meu pare era a la presó que li van generar un bloqueig immens». Allò el va empènyer a informar-se sobre els anys seixanta i setanta fins que finalment va preguntar-li si el seu pare era Miguel Ángel Moze: «Ella em va dir que sí. Es va disculpar per no poder-me explicar qui era però em va animar a seguir buscant».\nMartín va haver d'anar a judici, recolzat per les Àvies de la Plaza de Mayo per poder recuperar el seu cognom. «El terrorisme d'estat va provocar por i silenci a casa meva. Fins que no vaig ser gran no vaig conèixer la lluita del meu pare, la militància».\nEmiliano Carlos Fessia Fontanellas (1976, Capital Federal) és fill de militants socials de la mateixa província que Martín, de Córdoba. Quan tan sols tenia onze dies de vida, un escamot paramilitar va entrar a casa seva i va assassinar els seus pares, Carlos i Cristina, i una amiga seva. El seu pare era secretari general d'un partit comunista: «Estaven a Buenos Aires, on havien arribat fugint de la repressió que hi havia a Córdoba».\nEn el moment de l'assassinat, l'Emiliano estava a casa juntament amb el fill de l'amiga dels seus pares. A ells no els van assassinar: «No sabem com vam arribar a una institució de l'estat. L'estat assassina els meus pares i després em vol educar». L'Emiliano es va poder criar amb els seus avis materns perquè l'assassinat dels seus pares va sortir als mitjans de comunicació: «Els meus avis no van deixar de buscar i em van trobar». Als 7 anys, l'Emiliano va començar a preguntar qui eren els seus pares i aquí va començar el procés per conèixer la seva identitat.\n«A vegades la por no és absurda. Hi ha moments on es calla per dolor, per por, per seguretat. En un context de molta impunitat, on els assassins dels nostres pares eren gairebé els nostres veïns, dir qui eren els teus pares et portava a l'escarni». El fet de trobar HIJOS, una associació que agrupa els fills de les persones assassinades i desaparegudes durant la dictadura, els va proporcionar una sensació de protecció: «Les històries de les persones no s'entenen sense la història del poble».\nA l'associació tot va canviar: «Vam començar a fer política, a parlar del que ens havia passat i a lluitar per fer justícia». La seva història és també la de milers d'argentins. Els dos apunten que no volen venjança, volen la veritat i volen justícia: «Per a nosaltres és un orgull que hi hagi una sentència que digui que els nostres pares no van ser delinqüents i quaranta anys més tard podem dir que van ser víctimes que lluitaven per un món millor».


Algunes coses nostres | Nosaltresllegim | Pàgina 5\nOlé, de Goliat Fasier\nLa Lloll viu feliç a l’Índia on les vaques són respectades fins que Champion mor a conseqüència d’un estúpid accident practicant el parapente a l’Himalàia.\nAixí comença la novel·la que Goliat Fasier ha escrit després de la seva visita a Barcelona.\nPer consolar-se, la Lloll i les seves tres amigues decideixen viatjar de nou i, aprofitant el vol que porta els convidats d’un casament d’uns indis forrats que es farà a Barcelona i després de unes quantes peripècies i entrebancs burocràtics, es fiquen al compartiment que porta el cavall, una mica presumit però bon jan, que ha de passejar el nuvi.\nAsisteixen a les noces, passegen per la ciutat, descobreixen que, si bé les vaques no són sagrades, els bous sí que tenen un lloc al costat del Déu infant, com poden comprovar a la fira que aquells dies té lloc al davant de la Catedral.\nContinuen fent turisme i senten dir que, no gaire lluny, fan uns espectacles on és posible veure en acció uns toros molt i molt ben dotats de banyes i altres atributs.\nA la Susi la perspectiva la posa totalment a cent i anima les altres tres a anar fins a Sevilla fent autostop. Després de trencar-se les banyes en incidents que no revelarem per no fer spoilers, arriben a un lloc ideal on una colla de toros -tots molt i molt atractius- pasturen en llibertat i exhibeixen els seus fisics producte d’un acurat bodybuilding. Un d’ells, anomenat Gris i que fa moltes ombres, deixa la Susi turulata i la sotmet, ¡de grat!, a tota mena de jocs eròtics de submissió.\nQuan descobreixen que l’espectacle, que per raons que no comprenen en diuen Fiesta com si fos un cotxe, acaba gairebé sempre malament pel toro, la Lloll, la Ravetó i la Hilde agafen l’AVE cap a Barcelona. La Susi es queda a Sevilla i munta una agència especialitzada en contactes per internet per a vaques addictes a les manilles sense folre.\nLa Ravetó descobreix que a Barcelona, a més de no fer aquelles fiestas, hi ha una gran tolerància amb les vaques que tenen orientacions sexuals diferents, tot i que al barri on això és més manifest hi ha una plaça que té el tètric nom d’Escorxador, a tocar d’un recinte dedicat fins fa poc a la Fiesta. I decideix quedar-s’hi a viure.\nLa Lloll, ara només amb la Hilde, atretes per la propaganda que parla d’uns pobles on corren toros en boles pel carrer van a veure aquesta festa i comproven que també és un joc molt bèstia i que corren en boles però amb boles en flames. Finalment, com que ja és el més de Juliol, se’n van cap a Pamplona per veure una exhibició de mascles corrent pel carrer però comproven que, tot i ser divertit, també acaba malament.\nDecebudes, encara que veure aquelles enormes tanques publicitàries amb un toro negre els fa pujar les hormones automàticament, s’apunten a un viatge de l’Imserso -que ja tenen una edat- i fan cap a Formentera on els han dit que l’herba és molt bona i abundant, on podran conviure a la comuna del seu amic, el gat Giacomo.\nLlegiu la novel·la, rieu i convertiu-vos al vegetarianisme. M’agraïreu el consell…\nAutor: Goliat Fasier\nAquesta entrada s'ha publicat en 2013, Algunes coses nostres, Ficció, Humorístic, Narrativa, Vam publicar-ho fa temps... i s'ha etiquetat amb Goliat Fasier, Innocentada, Internacional el 28 de desembre de 2013 per Lluís-Emili.


Gal i reconquesta de l'estat - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nGal i reconquesta de l’estat\nRamon Barnils, núm. 551, 9 de gener de 1995\nSom a 28 de desembre i encara no ha dimitit ningú per l’afer de terrorisme d’estat anomenat Gal; tot i que les masses, malgrat la manipulació general i televisiva, ja es van convertint en ciutadania que va veient el fons de la qüestió: que la domina un estat que ni tan sols no sap organitzar-se la funció principal, que és la repressió.\nI que ja han passat dues coses: les borses han baixat de forma significativa i aclaridora: cantant visca el rei. I un polític basc, naturalment, Anasagasti, ja ha manifestat públicament allò que tots els polítics -no exagerem, la Rahola no, i no diguem el Colom perquè a hores d’ara qui sap a què juga- saben de fa anys: que l’afer Gal és més greu que no pas els afers Conde, De la Rosa, Roldán, de grata memòria.\nLa Borsa sap perfectament que, amb els diners, no s’hi juga, i en un sistema d’estats en què el control dels diners dels ciutadans arriba fins a fer pagar per deixar el cotxe mitja hora davant la botiga de joguines, i fins a embargar l’inviolable compte corrent als inviolables bancs per no pagar multes per mal aparcament, en un sistema d’estats tan perfeccionat com aquest, que hi hagi un estat que, en canvi, no sap organitzar-se la funció principal, que és la repressió per tots els mitjans, és un estat en fallida.\nQue l’afer Gal és més greu que tots els altres -que al cap i a la fi són afers de diners i qui en tingui més que sopi dos cops-, ho demostra l’actitud tant dels polítics en el govern com dels polítics en l’oposició: muts i a la gàbia. Només han parlat alguns mitjans de comunicació, i amb parlament d’espectacle, com un “Qui sap on?”, “Odi a primera vista”, o “La llei de L.A.”; i algun dels personatges, sobretot personatges, de l’afer de fallida d’un estat: caps d’esquila i caps de turc, peces de segona fila, gent recanviable, la banqueta de l’equip.\nLa curiositat és gran per a veure com se’n sortiran, quin número ens muntaran per provar de cosir-se l’enorme trau als fonaments. Ve a la memòria el títol d’un manifest feixista espanyol dels anys trenta, “La Conquista del Estado”.\nNo els hi hauríem d’ajudar, per la part que ja ens en toca.


Renfe-SNCF en Cooperación inicia la venda per viatjar a França aquest estiu\nA partir d’aquesta setmana, Renfe-SNCF en Cooperación inicia la venda de bitllets a França pels mesos d’estiu. D’aquesta manera es permet planificar els viatges i desplaçaments en el període de primavera i estiu amb antelació i facilitant la compra anticipada i accedint a preus atractius.\nDurant els mesos de primavera i estiu, Renfe-SNCF en Cooperación reforça les seves connexions a França, fins a set freqüències enllacen amb França, quatre de les quals connectaran diàriament Barcelona i Paris.\nTorna la connexió a Carcassona i Toulouse\nA partir del 31 de març, Renfe-SNCF en Cooperació torna a posar en servei la connexió diària entre Catalunya i Carcasonna i Toulouse que permet enllaçar la Ciutat Comtal i Toulouse en 3 hores i 12 minuts. Aquests servei circularà en el següent horari\nAquesta connexió a Toulouse, completa l’oferta de serveis internacionals de Renfe-SNCF en Cooperación arribant a un total de vint ciutats connectades Catalunya i França estan connectades en Alta Velocitat i que permeten viatjar a Paris, Marsella, Lió i Toulouse, però també a altres ciutats del sud de França com Avinyó, Aix-en-Provence, Montpeller, Narbona, Carcassona, Nimes o Perpinyà.\nTota la informació sobre els serveis internacionals en Alta Velocitat a França, així com la compra de bitllets podeu trobar-la a renfe.com així com a renfesncf.com


Canvien fanals malmesos per les pixades de gos | el malgratenc\nCanvien fanals malmesos per les pixades de gos\nPosted on 21 febrer, 2018 by elmalgratenc\nEls mals hàbits de molts amos de gossos propicien no només brutícia als espais públics sinó que part del mobiliari urbà acabi malmès. És el cas dels fanals de l’enllumenat públic, on els animals domèstics sovint s’hi pixen. Amb el temps s’oxiden, es corroeixen i es corre el risc que el fanal caigui.\nEls darrers dies, operaris de la brigada municipal actuen a la zona del barri de Malgrat Nord, un dels punts del municipi on també s’hi ha detectat aquesta problemàtica. Els treballadors estan substituint una dotzena de fanals malmesos per uns de nous. Alguns, però, es podran “salvar” aplicant-hi a la part afectada una capa de pintura especial i resistent.\nEl consistori s’ha gastat 20.000 euros en arranjar els desperfectes provocats per les pixades de gos. En 4 anys ja s’han canviat 21 pals de fanals.\nEl passat mes de juny, des de l’ajuntament es comunicava la despesa que ha comportat els desperfectes ocasionats per les pixades de gos als fanals. Des de l’any 2013 el cost ha estat de 20.000 euros i s’han hagut de substituir un total de 21 pals de fanals de diferents espais públics.


“Totes les empreses tenen la majoria dels recursos a la seva disposició. La gran variable és la qualitat de lideratge: és el que determina què algunes empreses fracassen, mentre altres triomfen”\nEl Headhunting o Executive Search va sorgir el 1946 a Nova York. En aquest any Sydney Boyden, que treballava com a consultor en els Estats Units, va detectar una oportunitat de mercat en la recerca i selecció de directius. En un entorn econòmic que s’estava reactivant amb rapidesa després de la segona Guerra Mundial les empreses començaven a demanar professionals i no era fàcil trobar-los. Per cobrir aquesta demanda, Sydney Boyden va fundar l’empresa que porta el seu nom i que és l’origen de totes les altres companyies de Headhunting que van sorgir posteriorment.\nA ISDEC sabem què els processos de selecció han de ser seriosos i eficaços, per tant, cal que estiguin ben estructurats, la comunicació ha de ser clara, el tracte de la informació rigorosament confidencial i un procés ètic. Aquests són els factors que aporten la diferència.\nReunió prèvia amb l’organització per captar les seves necessitats i definir el Job Description.\nPublicació en diferents plataformes professionals.\nUtilitzem el nostre networking i recerca paral·lela en diferents xarxes socials com Bluestep, Linkedin i Xhing.\nPrimera presa de contacte amb els candidats i comunicació de les fases del procés.\nProcés d’entrevistes: avaluació de competències i habilitats.\nContrast de referències: acompliment, aptituds i actituds.\nTancament: presentació del informe al client.\nLa llista d’habilitats més demandades pels nostres clients i en general per les organitzacions:\nHabilitats clau per a posicions Directives:\nLideratge: unificar a un equip en l’assoliment d’un objectiu amb motivació i compromís és una habilitat innata dels millors directius. Per això el líder ha de ser capaç de descobrir i potenciar les capacitats de les persones que formen el seu equip.\nSaber delegar: un bon directiu ha de saber delegar funcions entre els membres del seu equip fent-los responsables de la bona execució de les tasques. Per a això haurà de saber discernir quines tasques poden ser delegades o no.\nConstrucció d’equips: no s’ha de confondre un grup de treballadors amb un “equip” el que ha d’estar organitzat, motivat i disciplinat. Un equip ha de compartir èxits i fracassos sent capaços de deixar de banda l’esperit individual per l’esperit col·lectiu. Un líder ha de saber-se comunicar i exercir la comunicació assertiva.\nCapacitat de resolució de problemes: l’habilitat principal és evitar-los, anticipant-se a l’eclosió de les situacions conflictives o problemàtiques. Atès que això sempre no passa el directiu ha de posar en pràctica totes les capacitats per resoldre els problemes de millor manera possible.\nResiliència: és l’habilitat per adaptar-se positivament a situacions adverses. Un bon directiu haurà de decidir quan i de quina manera trasllada les situacions difícils als membres del seu equip, motivant-los per conjuntament poder superar-les.\nFluïdesa en la presa de decisions: gran part del temps d’un directiu s’utilitza per a la presa de decisions, de manera que optimitzar el procés contribuirà de gran manera al seu èxit. És important saber controlar els temps de la presa de decisions, ja que fora de temps podria ser una decisió ja desencertada.\nHabilitats tècniques: de res serviran les habilitats de gestió, si el directiu no disposa d’un bagatge de coneixements tècnics que li permetin supervisar i distribuir la feina entre els membres del seu equip. A més ha de ser un referent per al seu equip aportant coneixements quan calgui.\nIntel·ligència emocional: un líder ha de tenir empatia, habilitats socials i gestió i control de les emocions, tots aquests factors generen un bon clima laboral, motivació i relacions satisfactòries que reforcen els llaços de l’equip.\nVisió i pensament estratègic: un directiu ha de ser capaç de fixar prioritats i dissenyar plans d’acció per a l’assoliment dels seus objectius establerts. El directiu ha de ser l’estrateg.\nGestió del canvi: com va dir Heràclit “tot flueix, tot canvia, res roman constant”. Els directius han de tenir l’habilitat per poder liderar els canvis.\nHabilitats de reconeixement i recompensa: el reconeixement i la recompensa, augmentaran la motivació i la implicació de l’equip per aconseguir dur a terme els objectius establerts pel seu líder.\nHabilitats clau per a posicions Transversals:\nPresa de decisions: prendre decisions de forma àgil, informada i assenyada, no ser indecís, és una habilitat clau per a qualsevol lloc de treball.\nCompromís: estar compromès amb la nostra feina, implica no requerir de molta supervisió per donar el millor i complir amb les tasques encomanades de manera fiable.\nComunicació interpersonal: comptar amb bones habilitats de comunicació, tant oral com escrita, és una qualitat molt valorada en tots els àmbits de treball. Facilita el tracte amb els col·legues, la resolució de conflictes i el donar i rebre instruccions de forma clara i precisa. També és essencial a l’hora de brindar i acceptar crítiques constructives.\nFlexibilitat: en un món de canvi constant, saber adaptar-se a les circumstàncies i no tenir por als nous desafiaments és evidència d’una personalitat flexible, capaç de sortir de la seva zona de confort i afrontar les dificultats amb una actitud positiva.\nGestió del temps: es tracta de saber donar prioritat a les tasques més importants i urgents, així com delegar o dedicar menys temps a les que no ho són tant.\nLideratge: encara que no es tinguin persones a càrrec, saber liderar i motivar els altres perquè donin el millor de si mateixos és una habilitat molt apreciada per les empreses.\nIntel·ligència emocional: té un paper fonamental en l’àmbit laboral, és beneficiosa per a la satisfacció en el treball, per a un millor lideratge, per reduir l’estrès i per treballar en equip.\nCreativitat i resolució de problemes: les persones que no només s’enfoquen en el problema, sinó que immediatament intenten buscar una solució de forma lògica i creativa, són aportacions de gran valor per a qualsevol organització, i segurament aconseguiran destacar-se.\nTreball en equip: saber treballar en equip de forma oberta, transparent i constructiva, és una habilitat transversal essencial per a exercir-se en qualsevol mitjà.\nResponsabilitat: Saber reconèixer els propis errors en lloc de buscar les culpes en els altres, així com tenir la capacitat d’enorgullir-se quan la feina surt bé, és una mostra que ets una persona responsable, íntegra i compromesa amb el teu treball.\nSaber treballar sota pressió: Complir amb les dates límit, bregar amb les crisis i enfrontar els canvis i problemes en l’últim moment és part d’una qualitat cada vegada més essencial: saber treballar en un ambient demandant.


Pollastre amb Mozzarella i Crema de llet… amb llit de patata i ceba | Celler-Adocse\nPollastre amb Mozzarella i Crema de llet… amb llit de patata i ceba\nPollastre filetejat (una safata)\nDos bricks de crema de llet\n1 paquet de Mozzarella ratllada\nTallem patata a rodanxa fina i ceba i ho fregim en una paella gran com si anéssim a fer truita de patates.\nMentrestant, agafem els filets de pollastre, els treiem els tendrumets i les betes xungues. Han de ser peces que ens permetin fer un farcellet (que es puguin enrotllar). Estirem els filets ben pla, agafem la mozzarella, en posem una montanya al mig i l’enrotllem apretant una mica perquè la es premsi. Fem tants rotllets com filets tinguem.\nAnem escalfant el forn a 200ºC\nUn cop la patata i la ceba estiguin dauradetes, agafem una safata de terrissa, vidre o per anar al forn. Posem la patata i la ceba a la base, fent de llit, i a sobre hi col·loquem els rotllets de pollastre farcits de mozzarella. Els salem i posem un xic de pebre negre.\nTot al forn, aproximadament 15 minuts pq el pollastre es faci d’una banda. Passats els 15 minuts, girem els rotllets i ho posem 15 minuts més per l’altre banda. No ens hem de passar perquè el pollastre no ens quedi eixut.\nFinalment, ho tornem a treure del forn, posem 2 bricks de crema de llet que cobreixin tota la safata, hi aboquem el que ens quedi de mozzarella i donem un toc de nou moscada. Al forn altra vegada i res, 3 mintus gratinant.\nOrigen: Pollastre amb Mozzarella i Crema de llet… amb llit de patata i ceba\nAquesta entrada va ser publicada a Cuina, Reblogged, Receptes, Segons Plats i etiquetada AVIRAM, CEBA, CREMA DE LLET, CUINA, FORMATGE, LACTIC, MOZZARELLA, NOU MOSCADA, PATATES, POLLASTRE, RECEPTA, SEGON PLAT, VERDURA el febrer 16, 2018 per Administrador.\n← Suquet de peix (72/164) Melmelada de raïm →


ELS CABELLS D’ARREL D’OMBRA SÓN LA TENDÈNCIA MÉS DESTACADA QUE US PORTARÀ DURANT L’ESTIU - BELLESA DE LA MODA\nEls cabells d’arrel d’ombra són la tendència més destacada que us portarà durant l’estiu\nPrincipal Bellesa De La Moda Els cabells d’arrel d’ombra són la tendència més destacada que us portarà durant l’estiu\nAra estem veient una tècnica de ressaltació del cabell que s’estén pels salons de tot arreu, i es tracta d’aquestes arrels. Les arrels ombres s’acomiaden de tornar a témer de nou les arrels fosques\nArrels d’ombraCrèdit: Instagram / @ salsalhair\nHi va haver un moment en què les arrels fosques ens podien fer sivella als genolls. Després d’unes poques setmanes de color perfecte per a la imatge, haurien de començar a introduir-se lentament per destruir els nostres reflexos rossos de mantega o marró caramel sense reparar. Els nostres somnis amb un color de cabell de baix manteniment eren tot menys materialitzats. Tot i així, quan el món del cabell va entrar en un renaixement destacat, tècniques com el balayage van arribar a les nostres vides per oferir un respir molt necessari. Amb bells tocs de color posats a tots els llocs adequats, se’ns va donar un resultat natural, petonat pel sol, que va convertir el saló en un lloc menys visitat. I això només va ser el principi. Molts tendències del color del cabell més tard, ara veiem que apareix una tècnica de ressaltació del cabell als salons de tot arreu, i es tracta només d’aquestes arrels.\nLa tendència, anomenada arrel d’ombra, fa que la por a les arrels fosques sigui una cosa del passat, cosa que us permet adoptar el color de les arrels barrejant-lo amb els aspectes més destacats o fent-ne una declaració enorme. Amb aquesta tècnica, el color natural de les arrels pot brillar a mesura que es fa part del color del cabell o es creen i es barregen les arrels d’un altre color. Fa que les vostres arrels formin part del paquet global d’una manera magnífica, amb la qual definitivament podrem incorporar-nos.\nLa tendència és molt personalitzable. Algunes senyores el mantenen subtil amb tons càlids de rossa i marró, mentre que altres viuen en Technicolor amb tons brillants i pastels que prenen protagonisme. Quan busqueu un aspecte natural, acabareu tenint un color viu i de baix manteniment perfecte que us durarà molt més temps que el color de cabell tradicional i us ajudarà a passar perfectament de l’estiu a la tardor. Redueix les visites al saló, estalviant temps i diners i, sobretot, evitant la fase de creixement que aporta un fort contrast entre arrels i aspectes destacats.\nTampoc és només per a rosses. Les morenes poden accentuar les arrels molt fosques barrejant arrels ombres amb caramel o balayage marró cendrós clar. Els pèl-rojos poden participar en l’acció escollint arrels vermelles riques amb brillants reflexos de coure.\nA primera vista de les arrels de les ombres, els termes 'fusió del color' i 'taca brillant' poden sonar. Aquestes tècniques donen com a resultat un aspecte similar sense interrupcions des de les arrels fins als extrems, utilitzant el mateix procés bàsic abans de la personalització del client. (Estareu molt asseguts si es converteixen en mantres del vostre color de cabell.)\nVEURE: 3 coses que el vostre estilista de cabell desitgeu saber abans de presentar-vos al saló\nTant si voleu un cabell castany de bolets com un rosset vainilla, voldreu que les arrels de l’ombra facin que sigui el vostre millor aspecte estiuenc.\nqui va ser la primera soltera negra\nhistòries sexuals per enviar al meu xicot a la presó\ncom encaixar sabates de punta\nEstic fent exercici però guanyant pes\ncom fer que la perruca sembli natural\nswing llatí al món de la dansa\nThe Bride Wore Pink: Details of Omarosa's Dream Blush Wedding\n3 barberes negres donen menjar vegà a Nova Orleans, amb un toc


gener 2017 - Dental Claret - Clinica dental a Puig-reig\nDental Claret - Clinica dental a Puig-reig > Blog > 2017 > gener\n17 gener, 2017 Dental Claret No Comments\nQuan fa fred busquem ràpidament roba d’abric per tal de protegir-nos, però fem alguna cosa per protegir les nostres dents?\nTot i que les nostres dents són molt fortes no són immunes a les temperatures extremes, com el fred i la calor. Les dents estan acostumades a la temperatura del cos i quan entren en contacte amb alguna substància molt freda o molt calenta, com per exemple menjar, podem experimentar dolor o irritació.\nLes substàncies líquides o sòlides no són, però, les úniques que poden irritar les nostres dents. Respirar aire fred per la boca pot causar que les dents es contraguin i permetre que l’aire fred toqui directament a àrees especialment sensibles al llarg de la línia de la geniva. Un cop les dents s’han contret per l’exposició a l’aire fred s’expandiran novament un cop tanquem la boca. Aquestes expansions i contraccions poden causar petites esquerdes a les dents que ni tan sols saps que existeixen però que poden ser molestes en el futur.\nAltres vegades tensem la mandíbula intentant mantenir la calor davant les baixes temperatures causant també erosió de mandíbula i dents que poden provocar dolor posteriorment.\nUn simple mètode per evitar el mal de dents és respirar a través del nas quan estàs al carrer. L’aire fred pot danyar les teves dents tot i que estiguin exposades petits períodes de temps. Quan tanquem, però, la boca i cobrim les dents amb els llavis la saliva que circula per la boca farà retrocedir el mal.\nSentir petites molèsties davant les temperatures extremes és normal. Si la sensació de dolor amb el fred continua, però, durant un període de temps més llarg de tres dies és possible que hi hagi algun altre element que causa aquest dolor i que hagi de ser tractat.\nIgualment, si la temperatura freda provoca molta més molèstia del que seria raonable podria ser que tinguéssim altres problemes a les dents que han quedat exposats per les baixes temperatures. Aquests podrien ser antics empastaments que ja no funcionen, corones o ponts que s’han deteriorat amb el temps, i on la geniva es retreu per problemes de raspallat excessiu de les dents o malalties periodontals, caries, infecció a dents o genives, problemes de mossegada o bruxisme.\nUna bona higiene bucal pot ajudar a lluitar contra la sensibilitat de les dents davant el fred, així com fer esbandides bucals amb fluor. Això ajudarà a crear un segell sobre les zones més sensibles de les nostres dents.


‘Puñales por la espalda’ o la teoria del forat en el Dònut | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n9 desembre, 2019 Comentaris (0) Visualitzacions: 1011 Cinema Col·lectiu Bob Merrick\n‘Puñales por la espalda’ té la virtut de fer-nos veure bon cinema, ens fa riure i ens fa donar mil voltes per sorprendre’ns una vegada una altra.\nPuñales por la espalda (Knives Out, Rian Johnson, 2019) és una de les sorpreses cinematogràfiques que ens deixarà aquest 2019. Un treball dins el gènere de les pel·lícules de detectius amb majúscules, amb un guió de ferro, unes interpretacions magnífiques, amb un disseny de producció digne d’elogi, així com l’ambientació, i una direcció que és una meravella. Però, i ja ho deia Alfred Hitchcock (1899-1980), el que sustenta una pel·lícula és el guió; bé, no ho deia ben bé així a l’entrevista que va donar forma al llibre El cine según Hitchock (1966), del recordat François Truffaut (1932-1984) –per cert un treball que va canviar la història del cinema– però ja ens va bé. Un apunt abans de seguir: doneu un cop d’ull a la meravella de documental que és Hitchcock/Truffaut (Kent Jones, 2016), que analitza com es va fer aquesta entrevista, i que aquests cahieristes de pa sucat amb oli del Truffaut de Girona haurien de tenir en compte.\nÉs complicat fer una anàlisi d’aquesta pel·lícula de Johnson, sense deixar anar algun espòiler. El col·lectiu això li dóna igual, perquè entenem que els comentaris millor llegir-los després de veure la pel·lícula, però en aquest cas tindrem un perfil baix. Només comentar que el guió es pot analitzar com una ceba, amb diferents capes. Neix amb vocació d’entreteniment, un divertiment, però toca temes vinculats a la immigració, els nou-rics, les aparences, l’Amèrica de Trump i la maldat en estat pur, aquella que neix de l’egoisme, segurament la pitjor. Tots podem tenir actituds, gestos, reprovables, davant situacions que desperten els nostres instints més primaris. De fet, i des del punt de vista del col·lectiu, aquest treball pren la tradició de l’escola anglesa, on per exemple brilla Agatha Christie, però la passa per l’escola americana, on hi ha trobem la denúncia social. No és un Cluedo, no, no és només això, és molt més; si bé, pot donar aquesta sensació, perquè la trama és molt rica. Estem davant d’un entreteniment de primer ordre, a manera d’ou de Fabergé. El personatge principal, el detectiu privat Benoit Blanc, és un compendi de Colombo (1968-2002) o l’Angela_Lansbury de S’ha escrit un crim (1984-1996, més les pel·lícules) –esteu atents al cameo a través d’un episodi de les quatre primeres temporades, perquè és on sortia Tom Bosley (1927-2010)–. Ens vénen també a la memòria, i com a marc de referència, l’excel·lent adaptació d’una novel·la d’Hercule Poirot, Assassinat a l’Orient Express (Sideny Lumet, 1974) –que va aportar un Oscar secundari a Ingrid Bergman–; els treballs amb Peter Ustinov, també amb el personatge de Poirot, la magnífica interpretació que en fa per televisió David Suchet o, finalment, el nou artefacte de Kenneth Branagh, una enèsima adaptació d’Assasinat a l’Orient Express que és divertida, però traint, i bastant, el personatge per fer-lo més simpàtic –que no ho és– segurament per inaugurar una nova franquícia –ja està rodant Mort al Nil, per cert–.\nPuñales por la espalda és, evidentment, un film coral que compta amb repartiment d’excepció. De tota manera, la trama gira al voltant de tres personatges: el detectiu Benoit Blanc, interpretat per Daniel Craig (1968), de qui volem una nova pel·lícula protagonitzada per aquest personatge que senzillament broda; el segon, no cal presentar-lo, Chiristopher Plummer (1929), com a Harlan Thrombey, que sempre ens regala meravelles i, finalment, Ana de Armas (1988), tot un descobriment, una actriu excel·lent, que brilla enmig de tanta estrella consolida i aporta la humanitat que el seu personatge necessita. La resta, que voleu que us digui, des de Don Johnson (1949), passant per Jamie Lee Curtis (1958), Michael Shannon (1974), ToniCollette (1972), Chris Evans (1981), LaKeith Stanfield (1991), Katherine Langford (1996), Riki Lindhome (1979), Jaeden Martell (2003) o el veterà Frank Oz (1944) estan magnífics; menció especial, però, per a Don Johnson i Jamie Lee Curtis.\nLa direcció de Rian Johnson es mou perfectament per coreografiar el guió, escrit per ell mateix. Amb una factura clàssica, i gens estrident, aquesta bona direcció, no només està al servei del guió, sinó que li aporta personalitat. Johnson és un autor complet. Ja va sorprendre amb el seu primer llarg, Brick (2005), que va ser guardonada al Festival de Cinema de Sundance (2005), amb el premi especial del jurat, i també va aconseguir el premi Citizen Kane a la millor direcció novell. Després vindria, com un altre treball destacat, Looper (2012) i una pel·lícula de la franquícia Star Wars, la desigual Els últims Jedi (2017). Com veieu estem davant d’un autor integral que s’atreveix amb tots els gèneres.\nPuñales por la espalda no és només, que també, un homenatge a Agatha Christie perquè, com hem dit, la barreja que fa entre l’escola anglesa i americana li atorga un lleuger aire postmodern dins un format clàssic. Per això, segurament, no és exactament, o si més no del tot, un treball purista dins el gènere, però és una joia sense deixar, en el fons, de ser canònica en l’aparença. Estem, doncs, davant un treball molt intel·ligent, que alguns poden dir que és menor –estem envoltats de cahieristes, ja ho sabeu–. És igual, que ho diguin, però Puñales por la espalda té la virtut de fer-nos veure bon cinema, ens fa riure i ens fa donar mil voltes per sorprendre’ns una vegada una altra. Tot plegat per què? Doncs per divertir-nos de manera aparentment lleugera i molt intel·ligent.\nPer cert, si voleu saber que és la magnífica teoria del forat en el Dònut, doncs ja feu tard.\n» Cinema » ‘Puñales por la espalda’ o la teoria del forat en el Dònut


Neix l'Associació de Viticultura Regenerativa, un projecte que vol promoure un "canvi de paradigma" a les vinyes\nDiverses empreses del vi comparteixen mesures per recuperar la fertilitat del camp i mitigar la contaminació\nFoto de família dels representants de les cinc empreses impulsores de l'Associació de Viticultura Regenerativa. ACN\nACN/ Gemma Sánchez | Barcelona\nPromoure un "canvi de paradigma" a les vinyes d'arreu de l'estat espanyol. És el propòsit de màxims que s'ha marcat la nova Associació de Viticultura Regenerativa, impulsada per cinc cellers i empreses agrícoles, principalment del Penedès. L'entitat, presentada oficialment aquest dilluns, vol promoure mesures al conreu per frenar el canvi climàtic, sobretot recuperant la fertilitat del sòl. "Podem aconseguir que cada copa de vi ajudi a què el planeta sigui una mica millor", ha defensat Miquel Torres, president de l'entitat. Els impulsors volen sumar viticultors, agricultors, cellerers, formadors i investigadors per crear una plataforma de coneixements compartits que fomenti una agricultura "menys depenent de tractaments industrials".\nLa nova Associació de Viticultura Regenerativa l'han posat en marxa els cellers Família Torres, Clos Mogador, Can Feixes, Jean Leon i la consultora AgroAssessor. Les cinc empreses han recalcat la importància de recuperar la vida de les vinyes de la forma més natural possible. "Com més vius són els sòls, més capacitat tenen per capturar el CO2 atmosfèric i més posen contribuir a frenar l'augment de temperatures", han subratllat.\nEn aquest sentit, durant la presentació celebrada a Barcelona, han assenyalat que fomentar l'acumulació de carboni orgànic a les vinyes permet millorar la salut de la terra. Fer-ho, han destacat, fa que la terra s'erosioni menys i es prepari millor per afrontar les èpoques de sequera. Miquel Torres ha assegurat que la intenció és "replicar el comportament dels boscos". "Igual que els arbres poden absorbir el carboni i fixar-lo a terra, incrementant la biodiversitat, nosaltres volem aconseguir el mateix a la vinya, fent-ho de forma guiada", ha detallat.\nTorres ha admès que l'aposta per la viticultura regenerativa requereix de projectes a llarg termini, ja que la terra triga "entre cinc i deu anys" a recuperar la fertilitat inicial. "Però aconseguir la regeneració és possible, i ens permet desplegar una agricultura més sostenible, que estigui menys enfocada a dependre d'indústries químiques", ha afegit.\nTant Torres com el vicepresident de l'entitat, Francesc Font, han instat les empreses del sector del vi a "perdre la por" i sumar-se a la proposta. "Veuran com augmenta la qualitat dels seus productes i descobreixen una nova manera de fer negoci, més sostenible", han insistit. Font ha assegurat que "l'agricultura, o serà regenerativa o no serà" i ha advertit que "si no s'hi aposta, la societat s'haurà d'enfrontar a unes inquietuds sobre l'efecte del CO2 molt més greus que les d'ara".\nPer promoure les pràctiques regeneratives, la nova associació té previst organitzar jornades i simposis, així com un programa formatiu per als nous socis. La intenció també és crear un fòrum de debat permanent entre tots els membres de l'entitat per intercanviar coneixements, tant virtuals com amb visites a les vinyes, i potenciar així una metodologia "més amigable amb la natura".


QUAN PLORA UN PRESIDENT\nJosé Falcó viu a Mauà, Brasil, un de tants pobles grans als voltants de Sao Paulo, un nucli urbà que avui supera els vint milions d’habitants. Son pare era Camín de mal nom, ampla família encara a l’Aldea, i van emigrar al Brasil a primeries dels anys cinquanta amb un altre fill de pocs mesos de edat, Lluís, i allà van tenir una filla que pot ser, no ho recordo bé, es diu com sa mare. Era una mica més gran que jo, havíem anat a es cola junts, al de “Don Juan”, i ens coneixíem, de forma que vint-i-cinc anys després, ens vam tornar a trobar renovant aquella amistat de la infància. Me va ensenyar a fer la “caipirinha” que la preníem d’aperitiu mentre sa mare, Rosa de Jardí, ens preparava una paella per dinar, algun diumenge quan, amb la meva família, els anava a veure. Els records del poble sovintejaven les nostres converses i els noms de José de “Peluco” i Mola, dos dels seus amics de la infància de l’Aldea que també recordava, eren els més comentats.\nUna setmana, per la meva feina, un grup de representats de bancs estrangers al Brasil, havíem fet una visita a unes quantes fàbriques importants de la zona industrial i un grup de sindicalistes, liderats per un jove amb una barba negra com l’estalzim que de mal nom es deia “Lula” —que en portuguès vol dir calamar, encara que no vingui al cas—, van demanar de parlar amb els banquers estrangers que gustosament acceptàrem. “José Inácio da Silva (o Lula)” va ser educat, però molt dur, exigint a la banca estrangera que no només prestés diners als bancs brasilers, que ja tenien moltes dificultats per tornar-los, sinó que deixéssim part d’aquells préstecs com a inversió i que el negoci esdevingués menys especulatiu i més productiu.\nVa ser una experiència interessant i així li ho explicava, “caipirinha” en ma, al meu amic, José de Camín, que treballava, com el Lula, al mateix sector del metall, i m’avançava que aquell sindicalista seria un dia president del Brasil. Jo li feia broma i li deia que deixés de veure “caipirinha” i deixaria de dir disbarats. Son pare, que també es deia José, tampoc s’ho creia. Passat els anys li he degut de donar la raó. El Lula, malnom adoptat posteriorment com a cognom, amb una carrera llarga, però efectiva, va aconseguir, uns vint anys després de que el meu amic ho pronostiqués, arribar a la presidència del Brasil.\nL’he seguit i l’he vist amb moltes dificultats per dirigir el colós sud-americà, però és ben clar que s’ha fet un lloc en el mon, acompanyat per la potència econòmica del Brasil, país emergent per exel.lència, però, sens dubte, la glòria atesa al aconseguir els Jocs del 2016 per a Rio ha superat aquella glòria que segurament encara no havia aconseguit amb el poder que li donaren les urnes. No recordo haver vist plorar mai a cap president. Aquell dur sindicalista que, els anys cinquanta, carregat de raó, demanava als banquers estrangers més producció i menys especulació, avui amb cabells i barba blanca de Papa Noel, plora de satisfacció per un èxit, possiblement menys important que d’altres no tant mediàtics, però gloriós per amb ell, per al Brasil i per a tota l’àrea sud-americana.\nM’imagino l’alegria del meu amic, José de Camín. He fet una “caipirinha” i he brindat pels dos.\n(Butlletí l’Aldea Octubre 2009)\nPublicat per Joaquim Vilagrassa de l'Aldea (Terres de l'Ebre) a 1:10 a. m.


Hotel Gold River Port Aventura | Parc d'atraccions Salou\nInstal·la’t en l’antic poble de Sullivan, la localitat més pròspera de l’època daurada de l’Oest Llunyà. L’assentament de Sullivan data de l’any 1803, quan la petita Lucy Callaghan, la més jove de la família Callaghan, va emprendre un viatge cap a Santa Fe amb la voluntat de trobar-hi una vida més pròspera, tant per a ella com per a la seva família. A mig camí va trobar un gran jaciment d’or al costat del riu Gold, on va decidir instal·lar-se. Tot va començar amb un petit assentament al voltant de la mina que va esdevenir la increïble localitat de Sullivan. Aquest hotel majestuós a prop de Salou, a la Costa Daurada, acull 549 habitacions, tres piscines, dos restaurants, un bufet, tres bars, una botiga i una sala de jocs.\nL'estada inclou l'accés il·limitat a PortAventura Park des del dia d'arribada fins al dia de sortida de l'hotel (consulteu el calendari d'obertura del parc).\nPer allotjar-vos als nostres hotels, gaudiu d'entrada lliure i il·limitada a PortAventura Park. L'entrada és a partir de les 10 del matí del dia d'arribada, fins al tancament del parc el dia de la sortida de l'hotel. Si perdo un objecte personal…\nA partir de quina edat paguen allotjament el nens?


Carme Feliu Quadreny, Biografia, galeria i obres | BCulture\nCarme Feliu Quadreny va néixer a la ciutat de Mallorca el 1943. Ha exercit de professora i de reflexòloga. Actualment treballa com a actriu de cinema, televisió i teatre, a més de col·laborar com a tertuliana a diversos mitjans de comunicació de ràdio i televisió. Va estudiar Humanitats a la UOM a on també va treure Matrícula extraordinària al 4t curs de "Teoria y Práctica del Teatro" i, a més, va ser promotora i fundadora l'any 2002 del 'Grup de Teatre de la UOM'\nL'any 1990, edità el llibre ‘Temps Enrere’, el qual va recopilar un seguit de vivències d’infantesa vinculades, principalment, a la possessió palmesana de Son Espases Nou i a la Rambla de Ciutat. L’any 2018, aparegué la segona edició, augmentada (Ed. Lleonard Muntaner, Col·lecció Llibres de la Nostra Terra, núm. 109).\nEn l’actualitat, aquest interès i estima per la seva terra la tenen capficada en un nou projecte bibliogràfic. En aquest cas, d’investigació, sense deixar de banda la seva faceta com a actriu que exerceix de manera activa.


Iturat, l’esprínter vilanoví dels anys 50 | Fosbury\nFosbury » Ciclisme » Iturat, l’esprínter vilanoví dels anys 50 Recuperem la història d'un ciclista que va competir a les millors curses europees\nSón temps difícils encara pels esports de masses, sobretot presencials, a causa de la pandèmia de la COVID-19. No cal dir que també ho són per a les celebracions de títols o marques esportives per part dels seus protagonistes i seguidors.\nEn el món globalitzat en què vivim la celebració presencial d’un títol esportiu potser no ha canviat tant com es feia a mitjans del segle XX. Als anys 50 la ràdio era el mitjà de comunicació per excel·lència i la televisió es trobava en un estat incipient. Com que el seguiment remot era bàsicament a través de la ràdio, podem concloure que els èxits esportius s’expressaven encara més efusivament en les celebracions presencials col·lectives. Retrocedim 66 anys al món del ciclisme català. El dimarts 10 de maig de 1955 Vicenç Iturat Gil va ser rebut i homenatjat apoteòsicament a Vilanova i la Geltrú pel seu cinquè lloc a la desena edició de la Vuelta Ciclista a Espanya.\nSeguim un fragment de la crònica de J. Papiol publicada el divendres 13 de maig de 1955 a El Mundo Deportivo: “Llegado el tren. Iturat fué estrujado materialmente por los abrazos y en hombros fue llevado al vehículo que lo esperaba. Con un orden formidable habida cuenta de los miles y miles de personas congregadas, en el que influyó tanto el comportamiento amable de la Guardia Urbana (…), como el civismo de los villanoveses, se puso en marcha la comitiva. Desde la estación ya las aclamaciones del público no cesaron ni un momento, uniéndose continuamente nuevos entusiastas por todos los lugares del trayecto”.\nUna de les millors curses com a ciclista la va viure a la Vuelta a Espanya de 1955 / Arxiu: Víctor Iturat\nLa trajectòria del ciclista\nVicenç Iturat i Gil (Alcalà de Xivert, 22 d’agost de 1928 – Vilanova i la Geltrú, 18 d’agost de 2017), fill de ferroviari, es va instal·lar amb la seva família a Vilanova als 14 anys, segons explica el seu fill Víctor Iturat, i s’inicià en el ciclisme als 17 anys. Va desenvolupar la seva carrera des del 1948 fins l’any 1962.\nL’any 1953 va guanyar la Bicicleta Eibarresa, com a primer triomf destacat. Participà vuit vegades a la Vuelta Ciclista a Espanya, dotze vegades a la Volta Ciclista a Catalunya, i també va disputar dos Giro d’Itàlia i un Tour de França, així com nombroses curses d’un dia i per etapes arreu de la geografia espanyola.\nVicenç Iturat, campió a Eibar / Arxiu: Víctor Iturat\nEls clubs on va desenvolupar la seva trajectòria professional van ser: Cataluña Cacaolat (1953), Brekel Mostajo Osborne (1954), Real Club Deportivo Español (1955), Faema (1956, 1957), Ignis Peña Solera (1958), Licor 43 (1959), Ferris (1960), Catigene (1961) i Ferris (1962). Els clubs als que va pertànyer durant els anys de competició en categoria Amateur van ser: A.C. Montjuich (Barcelona), Peña Maricel (Sitges), U.C. Villanueva (Vilanova i la Geltrú), U.C. Tarrasa (Terrassa), Peña Timoner (Mataró), amb gran quantitat de triomfs tant en carretera com en velòdrom. En la categoria Veterans participà en la Challenge Garraf Penedès durant 13 anys, sempre amb bons resultats.\nEl seu fill, en Víctor, descriu el seu pare com a molt presumit: “En més d’una ocasió havia fet segona posició i no la primera perquè amb la pinta que portava, s’aturava, es posava brillantina i abans d’arribar a la meta s‘arreglava”.\nIturat, homenatjat a la Volta a Catalunya de 1959 al seu pas per Vilanova i la Geltrú / Arxiu: Víctor Iturat\nIturat es va caracteritzar com a llançador de l’esprínter Miquel Poblet (1928-2013). Era esprínter però pujava bé i era un bon caça-etapes.\nHavia tingut malentesos amb José Pérez-Francés (1936) i amb en Federico Martín Bahamontes (1928), que eren corredors superbs, pinxos, i el tracte a voltes era de superioritat amb els que no eren del seu nivell. Si no haguessin estat tan xulos, potser haurien guanyat 5 Tours, perquè els companys els haguessin ajudat més. Iturat no va tornar al Tour per haver-se barallat amb Bahamontes, ja que anaven junts a la selecció espanyola, segons en Víctor Iturat.\nL’any 1962 es retira del ciclisme professional, havent-s’hi dedicat disset anys. Després, va regentar un taller de reparacions i venda de bicicletes fins que el seus fills es feren càrrec del negoci familiar.\nRecuperem i reivindiquem la figura i la trajectòria de Vicenç Iturat en la dècada dels anys 1950, una carrera esportiva destacada en la història i la memòria del ciclisme català que no podem oblidar.\nEl 1962, a Pamplona, en una de les seves darreres curses com a ciclista / Arxiu: Víctor Iturat\nCiclismeEl MomentVicenç IturatVilanova i la GeltrúVolta a Catalunya


Gasthaus Pension zum Täubchen Wendelsheim Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUnterwendelsheim 34, Wendelsheim, Wendelsheim, Alemanya, 55234 - Veure al mapa\nMés informació sobre Gasthaus Pension zum Täubchen\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Gasthaus Pension zum Täubchen és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Flonheim. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Gasthaus Pension zum Täubchen, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, visites turístiques, servei de bugaderia són només algunes de les comoditats que fan que Gasthaus Pension zum Täubchen sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Gasthaus Pension zum Täubchen es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Gasthaus Pension zum Täubchen no troba competidors en cap categoria.\nCal que informeu el Gasthaus Pension zum Täubchen de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (134)Parelles (68)Viatgers en solitari (26)Famílies amb infants petits (13)Famílies amb infants grans (1)Grups (26)