Tres ferits en un incendi a la casa del futbolista del Reial Madrid Jesé Rodríguez - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nTres ferits en un incendi a la casa del futbolista del Reial Madrid Jesé Rodríguez\nUn treballador ha resultat intoxicat greu i dos amb pronòstic reservat en l'incendi d'un soterrani en un xalet de la Urbanització La Finca de Pozuelo de Alarcón on viu el davanter del Reial Madrid Jesé Rodríguez, que ha resultat il·lès, i en el qual es realitzaven unes obres.\n26/03/2014 - 00.36\nL'habitatge de Jesé que s'ha incendiat. (Foto: EFE)\nUn treballador ha resultat intoxicat greu i dos amb pronòstic reservat en l'incendi d'un soterrani en un xalet de la urbanització La Finca de Pozuelo d'Alarcón, on viu el davanter del Reial Madrid Jesé Rodríguez, que ha resultat il·lès, i en el qual es realitzaven unes obres.\nL'incendi s'ha declarat aquesta tarda al soterrani del xalet del carrer Lagos d'aquesta urbanització, en el qual hi ha un garatge i una petita cambra en el qual uns obrers feien obres. En aquesta cambra s'han originat les flames, que han estat sufocades, primer pels obrers i després pels bombers, però que han provocat una densa fumera que s'ha filtrat pels conductes de ventilació a tot l'habitatge.\nEl ferit més greu és un treballador d'uns 30 anys que tenia les vies respiratòries afectades per inhalació de fum i cremades en el rostre i les mans, i que ha estat atès i traslladat pel a l'hospital La Pau. Els altres dos treballadors sofrien intoxicació per inhalació de fum i han estat evacuats a l'hospital Porta de Ferro amb pronòstic reservat.\nSegons ha informat a Efe, fonts del Reial Madrid, Jesé ha resultat il·lès i posteriorment s'ha traslladat al domicili del seu company d'equip i veí Álvaro Arbeloa. El davanter canari es recupera d'una greu lesió en el genoll dret, de la qual es va operar a Alemanya el 20 de març.\nJesé va caure lesionat en els primers minuts del duel de Lliga de Campions que va enfrontar amb el seu equip amb el Schalke 04 alemany el 18 de març a l'estadi Santiago Bernabéu, després de ser atropellat pel defensor bosnianoalemany Kolasinac. Va ser intervingut del lligament creuat anterior i el menisc lateral del genoll dret.


L'amabilitat dels desconeguts: Quiet, de Màrius Serra: absolutament imprescindible!\nNo sé si ara com ara esteu llegint alguna cosa. Suposo que sí, però tant se val. Deixeu tot el que us poseu habitualment davant del nas (menys les ulleres, esclar) i aneu corrents a la biblioteca, a la vostra llibreria (o a la que no sigui vostra!) i demaneu en préstec, compreu –o, si cal, robeu!–, el darrer llibre de Màrius Serra, Quiet. No tinc prou paraules per expressar la fascinació, l’entusiasme, l’emoció que m’ha causat la lectura d’aquest llibre. Tendre, directe, commovedor, divertit, irònic, íntim, apassionant, imaginatiu... Podria seguir posant adjectius i de ben segur que sempre em quedaria curt! Un llibre que et fa vessar llàgrimes i que és als antípodes d’un melodrama; un llibre que et fa riure de valent i que és als antípodes d’una comèdia... Diferents capítols de la vida quotidiana d’una persona especial i els efectes que causa en el seu entorn immediat. Realitat en forma de ficció d’una elegància, delicadesa i naturalitat absolutament extraordinàries, Quiet és un cant a la vida i a l’optimisme, malgrat totes les possibles adversitats. Un llibre que supura i destil·la humanitat per totes i cada una de les lletres que conté, i que fa commoure el lector fins als darrers forrellats de la seva ànima. M’atreveixo a dir que probablement Quiet és el llibre que més m’ha impactat de tots els que he llegit al llarg de la meva vida. I un afegit no menys important: no havia llegit un llibre d’una qualitat lingüística tan espectacular d’ençà que vaig descobrir, ja fa més de dues dècades, els contes de Quim Monzó: el domini de la llengua exhibit en aquest llibre és senzillament abassagador i l’ús que l’autor en fa, exemplar. Per aprendre’n de debò.\nAmics i amigues, creieu-me, malgrat que Quiet és un llibre per llegir en qualsevol estació de l’any, aquesta és –ha de ser!– la vostra lectura d’estiu sense la més mínima ombra de dubte: llegiu-lo, assaboriu-lo i gaudiu-ne al màxim. Estic segur que al final tots acabarem formant un club de fans del Llullu!\nQuan la medicina pot diagnosticar, tractar i derrotar les malalties hauríem d’organitzar una festa de celebració. Ens passem la vida celebrant èxits absurds i només de veure una bata blanca ja ens posem de mala llet. Quan la medicina pot comprendre la naturalesa del mal i modificar-la n’hi ha per tirar coets. ¿Que potser tenim res millor a celebrar que la salut i la vida? [Fragment de Quiet]\nJosep M 30 de juny de 2009 a les 14:18\nEn tinc constància. La teva efusivitat farà que prengui més determinació en l'assumpte. Confesso que canvio de canal/dial quan apareix Màrius Serra per algun mitjà. En recomano un altre que per 5€ es troba a la Laie (en castellà això sí) "La fuerza del optimismo" de Luis Rojas Marcos. A El Pais hi han penjats alguns fragments del llibre (http://www.elpais.com/articulo/cultura/fuerza/optimismo/elpepucul/20061017elpepucul_1/Tes).\nNo podem canviar les circumstàncies però sí la interpretació que tenim d'elles. Salut.\nJordi Vilaró Berdusan 1 de juliol de 2009 a les 1:36


La invitació a una editorial ultradretana a participar en el Saló del Llibre de Torí trasbalsa la cultura italiana - directa.cat\nProfessionals de l'escriptura com el col·lectiu bolonyès Wu Ming, la periodista Francesca Manocchi, el dibuixant de còmics Zerocalcare o l'historiador Carlo Guinzburg han rebutjat a participar en la fira més important del sector editorial a Itàlia, que compta amb més de trenta edicions, a causa de la invitació d'un segell vinculat al moviment ultradretà CasaPound, que presentarà un llibre sobre ministre de l'Interior Matteo Salvini\nVista general d'una edició anterior del Saló Internacional del Llibre de Torí / Arxiu\nPer primera vegada des del 1988, la pròxima edició del Saló Internacional del Llibre de Torí permetrà la presència d’una paradeta a Altaforte, una editorial que manté un doble lligam amb CasaPound Itàlia, partit polític d’ultradreta de la tendència autoanomenada “feixistes del tercer mil·lenni”. El segell presentarà el seu últim llibre Jo Sóc Matteo Salvini, entrevista al mirall –una conversa amb l’actual ministre d’Interior italià i líder de la Lliga Nord– i també intentarà vendre obres posicionades políticament com Feixisme en femení, Diari d’un milicià feixista italià, Leon Degrelle: feixista per deu i per la pàtria (perfil d’aquest oficial de les Waffen SS belga) i altres volums d’extrema dreta. Aquest projecte editorial va néixer el passat mes de setembre, impulsat pel diari digital del moviment d’ultradreta Primato Nazionale i coordinat per Francesco Polacchi, conegut per ser el propietari de la marca de roba Pivert, àmpliament utilitzada per la militància de CasaPound.\nEl Saló Internacional del Llibre de Torí, que enguany se celebrarà des de dijous dia 9 fins dilluns 13 de maig, s’ha consolidat com un dels principals esdeveniments de la indústria cultural italiana. Ocupa una superfície superior als 50.000 metres quadrats, on se situen més de mil editorials i, en les últimes edicions, va ser visitat per més de 150.000 mil assistents, tot això durant els quatre dies que dura la fira. Gràcies a aquesta dimensió i al més d’un miler d’esdeveniments culturals (signatura de llibres, debats i presentacions) que hi tenen lloc, totes les editorials volen ser-hi per guanyar visibilitat i, a la vegada, incrementar les vendes.\nEl rebuig antifeixista\nUna vegada confirmada la presència de l’editorial ultradretana, les critiques no han trigat a aparèixer. En un comunicat titulat Braç a braç amb els feixistes? MAI, el col·lectiu d’escriptura bolonyès Wu Ming –responsable del best-seller històric Q– han explicat els motius pels quals anul·len la seva presència al saló, tot argumentant que “s’ha complert un pas endavant en l’acceptació de les camises negres en l’escena política-cultural italiana. Acceptació que des de fa anys premia els feixistes de CasaPound, els quals sempre intenten mostrar-se com amables, imatge en total contrast amb les aparicions dels seus militants en fets de crònica negra i judicial”.\nEl col·lectiu Wu Ming, responsable del bestseller ‘Q’, ha anunciat que per “una decisió política” renuncia a participar al certamen torinès, al·legant que “s’ha complert un pas endavant en l’acceptació de les camises negres en l’escena política-cultural italiana\nPerò els membres de Wu Ming no han estat els únics a reaccionar. “Anul·lo la meva participació per una decisió política, que no té res a veure amb allò que és legal o no”, ha afirmat Carlo Ginzburg, historiador i fill de l’escriptora i militant comunista Natalia Guizburg i de l’intel·lectual i partisà antifeixista Leone Guizburg, donant d’aquesta manera suport a la crida feta pels escriptors i escriptores de Wu Ming a boicotejar el saló. El moviment no para de créixer: “M’és realment impossible pensar a quedar-me tres dies assegut a pocs metres dels companys de qui van apunyalar els meus germans, creuant-me’ls cada vegada que vaig a pixar i fingint que tot és normal”, ha comunicat a les xarxes socials el dibuixant Zerocalcare, també conegut als Països Catalans pel còmic Kobane Calling, on explica la lluita del poble kurd.\nUna imatge promocional que representa el Col·lectiu d’escriptors Wu Ming, que sempre ha intentat mantindre l’anonimat. Ha estat un dels primers en desmarcar-se del saló per la presència ultra |Arxiu\nAl seu torn, la presidenta de l’ANPI (Associació Nacional de Partisans Italians), Carla Nespolo, també ha fet pública la seva renúncia a participar en el saló on havia de presentar un llibre de la lluitadora contra el nazisme Tina Anselmi, deixant clara l’opinió de la principal associació de memòria històrica antifeixista del Belpaese: “com va dir Giacomo Matteotti, el feixisme no és una opinió, el feixisme és un crim”, ha sentenciat Nespolo, tot remarcant que “la meva critica va cap als organitzadors del Saló del Llibre, perquè no poden convidar els feixistes a aquest esdeveniment”.\nDes de la distància de Líbia, la periodista Francesca Manocchi també ha manifestat que no anirà a parlar de les morts de migrants al Mediterrani al costat de qui “normalitza els selfies del nostre ministre d’Interior i Orban al costat del filferro espinós”. El darrer episodi de protesta l’ha protagonitzat la representació a la fira del museu del camp de concentració nazi d’Auschwitz, que ha llençat un ultimàtum ben clar: “O els feixistes o nosaltres”.\nNo tothom ha decidit boicotejar el saló. L’escriptora i política sarda Michela Murgia se n’ha desmarcat amb aquest argument: “si Casapound fa una concentració al meu barri, què faig? Marxo?”\nTanmateix, no tothom està boicotejant el saló. L’escriptora i política sarda Michela Murgia se n’ha desmarcat amb aquest argument: “si CasaPound fa una concentració al meu barri, què faig? Marxo? Si la Lliga governa el país, demano la ciutadania a un altre país? No. No ho faig”. A partir de la seva posició, ha llançat a les xarxes socials l’etiqueta #iovadoaTorino (jo vaig a Torí). Una vegada més, s’obre el debat de quina estratègia utilitzar per fer front al feixisme.\nEn tota aquesta polèmica, l’organització del Saló ha mantingut una posició equidistant i s’ha emparat en l’argument del respecte a la legalitat per argumentar la presència d’Altaforte. En un comunicat fet públic a la seva pàgina Facebook s’afirma que “el Saló és ambaixador de la Constitució. I la Constitució, en el seu article 21 afirma que ‘tothom té dret a manifestar de manera lliure el seu propi pensament’. També recorda que ja existeix una llei que condemna l’apologia del feixisme (la llei Scelba del 1952) i que “és inqüestionable el dret de qualsevol que no hagi sigut condemnat pels delictes de poder exposar els seus llibres“. Com que l’editorial Altaforte no ha sigut condemnada per enaltiment del feixisme, la direcció editorial del Saló entén que la qüestió queda resolta.\nFrancesco Polacchi, una vida violenta\nQui sembla no tenir res a veure amb la polèmica és el responsable de l’editorial Altaforte, Francesco Polacchi. Entrevistat per la Radio24 va afirmar sense embuts que “sóc un militant de CasaPound, o millor dit, el coordinador regional de Llombardia. Sóc feixista, sí. Ho dic sense complexos”.\nPolacchi va començar a militar el 2004 i ràpidament va esdevenir coordinador nacional del Blocco Studentesco, organització juvenil del partit ultra. Poc temps després van començar els seus problemes amb la justícia: l’agost del 2007, amb només 21 anys, va apunyalar un jove i en va ferir dos més davant una discoteca a Sardenya, acompanyat d’altres catorze camarades mentre estava de vacances a l’illa. Per aquests fets va ser detingut i acusat d’intent d’assassinat.\nPolacchi (amb la camisa de ratlles) l’any 2008, durant l’agressió ultra coneguda com els ‘fets de la piazza Navona’ |Arxiu\nUn any després, a l’octubre 2008, Polacchi va sortir a totes les portades dels diaris italians per ser uns dels agressors dels fets de Piazza Navona. En una manifestació a Roma del moviment estudiantil anomenat L’ona, va liderar un grup d’una vintena de militants del Blocco Studentesco per prendre el control de l’estudiantat manu militari. Ell i el seu grup, després de fer-se espai a la plaça mitjançant cops de cinturó, van enfrontar-se als altres manifestants armats amb pals (envoltats de banderes italianes) davant de la mirada complaent de la policia. Els agents van actuar només en el moment en què el grup de joves feixistes es veia en dificultats. Els vídeos van tenir un gran impacte a la televisió italiana, ja que es podien veure agents de la brigada d’informació mantenint converses amigables amb Polacchi. Pocs dies després de l’emissió, a la una i mitja de la matinada, una vintena de militants de CasaPound va irrompre a la seu de la televisió italiana RAI per amenaçar la presentadora Federica Sciarelli, qui havia fet una retransmissió en profunditat sobre els aldarulls de Piazza Navona, mostrant qui havien estat els agressors.\nEl responsable de l’editorial Altaforte és Francesco Polacchi, identificat com un dels agressors en una manifestació estudiantil l’any 2008 a Roma coneguda com ‘els fets de Piazza Navona’ i arrossega un llarg historial delictiu vinculat a la violència ultradretana\nVan passar dos anys fins a l’abril de 2010, quan Polacchi i una desena de militants ultradretans van atacar alguns activistes que penjaven cartells pel dret a un habitatge digne. Tot i que van ser els agressors els que van sortir malparats (nou van acabar a l’hospital i el mateix Polacchi en va resultar amb un braç enguixat), els agents de policia van decidir denunciar-ho com si fos una baralla. El desembre de 2013, Polacchi, juntament amb secretari del partit, Simone Di Stefano, van protagonitzar una acció contra la seu de la Unió Europea, la seva última des de la primera línia del front. A partir d’aquell moment va decidir modificar l’estratègia per atraure nou adeptes. L’any següent va fundar Pivert, la primera marca de roba d’ultradreta, i 4 anys després l’editorial Altaforte.\nDurant molt de temps no es va saber massa de Polacchi. Es va dedicar a la seva marca de roba i es traslladà a viure a Milà, on es va situar a la rereguarda dels grups ultradretans. El seu silenci es va acabar el 30 juny de 2017, quan va reaparèixer comandant una vintena de caps rapats que tenien l’objectiu d’agredir una delegació antiracista de la xarxa Cap persona és il·legal, la qual visitava la seu de l’ajuntament de la capital llombarda per fer-hi una presentació. Per aquesta nova batussa, Francesco Polacchi va ser acusat d’un delicte de lesions que el portarà a declarar davant del magistrat de la sala 7 del jutjat de Milà el pròxim divendres 11 de maig. Curiosament, en la mateixa data que Altaforte presentarà a la Fira del Llibre de Torí el seu llibre sobre Matteo Salvini.\nActualització: l’organització rectifica arran de la polèmica\nAquest dijous, 9 de maig, arran de la polèmica i les crides al boicot generades per la invitació al segell ultradretà Altaforte, les entitats i associacions que organitzen el Saló del llibre de Torí han anunciat que rescindeixen el contracte amb el segell, vinculat al moviment d’extrema dreta CasaPound, com van comunicar ahir, 8 de maig, al vespre. Ho fan, expliquen, en atenció a un requeriment de l’Ajuntament de Torí i de la Regió Piemonte arran de les polèmiques dels últims dies.\nL’ajuntament i la Regió del Piemont han demanat a l’organització de la fira que retirés la invitació al segell ultra tot raonant que la presència d’Altaforte al Saló estava causant un greu dany a la imatge de l’esdeveniment i a la ciutat\nL’ajuntament i la Regió han argumentat aquest requeriment tot raonant que la presència d’Altaforte al Saló estava causant un greu dany a la imatge de l’esdeveniment i a la ciutat, i havia, a més, impossibilitat, el taller que havia d’impartir Halina Birenbaum, una supervivent dels camps de concentració nazi. Les dues administracions han definit la seva postura com una “decisió política de la qual assumim totes les responsabilitats”.\nArran d’aquest gir dels esdeveniments, el col·lectiu Wu Ming, el dibuixant Zerocalcare, l’historiador Carlo Ginzburg (que prèviament s’havien desmarcat de la fira) han comunicat que finalment sí que participaran en el saló. En el seu comunicat, el col·lectiu Wu Ming ha afirmat que “els organitzadors de festes de llibres, exposicions, festivals i fires editorials han de fer front a la necessitat de triar: si voleu donar espai a un editor feixista, no tindreu autors antifeixistes, ni supervivents de l’Holocaust ni vells Partisans”, remarcant les conseqüències a les quals corrien els organitzadors del certamen. La seva conclou amb una reflexió: “La cultura no pot inclinar-se al model de supermercat, on es pot trobar de tot […] L’elecció ha de ser l’organitzador i no només el consumidor. Com que els llibres i la cultura no són només una mercaderia, i difondre certs continguts té conseqüències”.\nAltaforte Carla Nespolo Carlo Ginzburg CasaPound Francesca Manocchi Francesco Polacchi Michela Murgia Saló del Llibre de Torí Wu Ming\nEntitats ecologistes denuncien la problemàtica dels purins a Catalunya davant el departament d’Agricultura »


Perfums de Sant Jordi | una entre tants\n← Anava partera Nova York, quinze dígits de sol a sol →\nUn pensament a “Perfums de Sant Jordi”\nJordi 24 d'abril de 2018 a les 14:41\nPer 5 minuts no et vaig enxampar a la Rambla d St Francesc pq el signessis la teva aportació pedroliana. Agraeixo molt el teu llibre. O també agraeixo la teva reflexió de sant Jordi. Tens tanta raó…slrt de l’amor que ens sosté. Una abraçada descoleguda


7a reunió del Consell d'Infants de Sant Pere de Ribes\nCom sabeu, el passat dia 14 d’abril va tenir lloc la reunió ordinària del Consell d’Infants de Sant Pere de Ribes. A l’iniciar la reunió es va presentar l’ordre del dia, que era el següent:\nPosada en comú de l’estat de les comissions\nTrobada amb el Cap del departament de Noves Tecnologies, Miquel Esteban, per tal que pugui ajudar als Consellers/es a acabar de definir les accions que poden dur a terme.\nü Ivan Manuel\nü Laura Dialessa\nNo es va fer joc al principi de la reunió, ja que calia repartir torns de paraula per fer preguntes al senyor Miquel Esteban, Cap del departament de Noves tecnologies de l’ajuntament.\nA les 18.15h molt puntual va arribar Miquel Esteban, a qui el Consell havia convidat per valorar les accions proposades pels Consellers/es, i ajudar-los a decidir quines actuacions valdria la pena fer.\nRecordem les 3 accions proposades que més es van votar:\nDesprés d’exposar aquestes accions al Miquel, ens va estar donant indicacions, que tot seguit mostrem:\nRESPOSTA DEL MIQUEL ESTEBAN:\nRECOLLIDA DE DISPOSITIUS A L'ESCOLA I RODALIES. Com es podria fer? Qui posaria a punt els dispositius? Es podria fer amb un bus que anés per les cases a recollir els dispositius?\n® El millor seria recollir els dispositius en punts fixes: Ajuntament, escoles, biblioteca, etc. No cal un bus ja que no hi haurà tanta gent que vulgui donar dispositius.\n® Des de l’ajuntament es podria fer un cop de mà per posar-los a punt.\n® Es pot demanar ajuda a alguna empresa local que es dediqui a reparar dispositius.\n® Alguns Consellers/es van oferir l’ajuda dels pares i mares que treballen en l’àmbit de la informàtica.\nFER DIFUSIÓ DEL PROJECTE per animar a la ciutadania a donar els dispositius que ja no fa servir\n® L’ajuntament pot col·laborar amb les seves xarxes socials, web, etc. Ens demanen que els hi redactem un comunicat per a que el puguin difondre a la web, Instagram, etc.\nORGANITZAR UN ESPAI AMB DISPOSITIUS DISPONIBLES PER A QUI HO NECESSITI. Hi hauria una persona responsable de gestionar l'espai.\nEs podria fer a la plaça Mercer?\n® S’hauria de fer en un edifici municipal: Centre Cívic, biblioteca, al Local, etc., però no a la plaça, ja que hauria de ser un espai tancat.\nPer recollir diners el Consell podria organitzar: tallers, concursos, rifes, una fira, mercat de 2a mà, fer polseres amb l’slogan “Ajudem a la bretxa”, xocolatada, bingo popular.\n® Totes aquestes idees són molt bones per recollir diners per lluitar contra la bretxa digital. Podem demanar ajuda a l’ajuntament per preparar aquests actes.\n® Una altra manera d’aconseguir diners és a través dels Pressupostos Participatius. Però per això caldria:\n· Escriure una bona proposta i fer-la arribar a l’ajuntament, per a que la tinguin en compte pels Pressupostos Participatius\n· Fer una bona campanya de difusió per a que tothom s’assabenti de la nostra iniciativa i la pugui votar.\n· Esperar que la nostra proposta sigui la més votada!\nEnviar una carta o un correu a tota la ciutadania explicant la proposta i qui som, amb un mapa per tal que tothom pugui indicar punts foscos on la connexió no arriba bé.\n® Millor que una carta és fer una comunicació a través de la web i xarxes socials.\n® En aquesta comunicació es podria convidar a la gent a participar en la creació d’un mapa de punts on no arriba bé la connexió.\n® Aquest mapa es podria fer amb alguna aplicació tipus Google Maps, Padlet, etc. (a sota trobareu un exemple)\nParlar amb les marques de comunicació (Movistar, Orange...) que ofereixen els seus serveis a Sant Pere de Ribes, per tal de garantitzar que hi hagi un canvi del router/repetidor d’internet o que et tornin els diners\n® Les companyies de telefonia (Movistar, Orange, etc.) és molt difícil aconseguir parlar-hi.\n® Enlloc d’això, el Miquel ens proposa intentar parlar amb la CNMC (Comissió Nacional de Mercats i Competències), que és qui mana en el tema de les telecomunicacions, i és qui posa les normes. Caldria fer una carta per explicar-los que cal millorar la connectivitat a Sant Pere de Ribes.\n® També se’ls pot fer arribar el mapa de punts foscos.\n® L’ajuntament ens pot ajudar a fer aquesta carta i enviar-la.\nExemple de com es podria fer el mapa de punts foscos:\nA les 19h vam acomiadar al Miquel, després de donar-li les gràcies i comentar que seguiríem en contacte per si hi havia qualsevol altre dubte. Volem agrair al Miquel Esteban la seva participació i la seva paciència, la seva ajuda va ser de molt valor. Moltes gràcies!!\nDesprés de fer un petit resum de la reunió i de les conclusions a les que s’havia arribat, es va donar la sessió per acabada. Alguns Consellers/es es van quedar xerrant una estona a la sala, però la sessió es va donar per finalitzada a les 19.15h.\nTasques per a la propera reunió (acords)\n· Trobar una estona amb el tutor/a per fer un resum de la reunió a la resta de la classe. Caldria explicar les respostes d’en Miquel de la comissió a la que s’ha apuntat el Conseller/a de classe. És a dir:\nOna, Aretha, Irene G., Mariam, Julia, Laura, Mili cal que expliquin l’actuació 1: Creació d'un BANC DE DISPOSITIUS o BIBLIOTECA D'ORDINADORS\nAlba, Oriol, Ivan, Lucía, Sara, Samu, Ilias, Aitana, Alex, María cal que expliquin l’actuació 2: RECOLLIDA DE DINERS PER FER FRONT A LA BRETXA\nAlma, Mathiwos, Sara Insa cal que expliquin l’actuació 3: CREAR UN MAPA DE PUNTS FOSCOS ON CAL MILLORAR LA CONNEXIÓ\n(Si el conseller de la classe encara no ha triat comissió es pot apuntar a la que vulgui)\n· Acabar de trobar els companys/es de classe que vulguin ajudar en les tasques que s’han proposat. Caldrà que s’apunti bé el nom dels companys/es i portar-ho a la següent sessió.\nLa propera sessió està programada pel 12 de maig, us farem arribar la convocatòria i l’ordre del dia. Si teniu cap dubte ens trobareu a:


Ràdio Balaguer - Les competicions professionals de futbol no tornaran fins que les autoritats ho considerin segur. Així ho han acordat la Lliga i la Federació Espanyola de Futbol\nLes competicions professionals de futbol no tornaran fins que les autoritats ho considerin segur. Així ho han acordat la Lliga i la Federació Espanyola de Futbol\nLes competicions professionals de futbol no tornaran fins que les autoritats del govern espanyol considerin que es poden reprendre sense que això suposi un risc per a la salut de les persones. Així ho han acordat la Lliga i la Federació Espanyola de Futbol, que han mostrat el seu agraïment a tots les persones que s'estan dedicant a prestar els serveis essencials. També han recordat les persones que han mort a causa de coronavirus i han enviat el seu suport a les famílies que han perdut éssers estimats.


ASSOCIACIÓ SANT LLUC PER L'ART: DANI DOMÍNGUEZ , DOBLE EXPOSICIÓ (2)\nUn cop acabada la inauguració al local veí d'El Públic i la xerrada-col·loqui "Un cafè amb...", en Dani Domínguez va inaugurar al Col·legi d'Aparelladors la mostra "Negre/blanc fotografia", organitzada per l'Associació Sant Lluc.\nVa presentar-lo Antoni Luis, en nom de la nostra Entitat, i el mateix fotògraf va explicar també alguns trets característics d'aquesta nova exposició: “El blanc i negre sempre m’ha agradat. Em venia de gust treballar amb imatges sense color i potenciar el negre amb el marc i el fons de la fotografia”\n"L’exposició consta d’una col·lecció d’imatges que tenen en comú el blanc i negre com a principal punt de lligam, i a més, hi ha una sèrie de desenfocaments per remarcar altres parts de les fotografies. La presentació de les imatges és en format quadrat i en un marc de 50 x 50 cm".\nDani Domínguez va començar a estudiar fotografia el 2001 i ja ha exposat a Barcelona, Girona, Saragossa i El Prat de Llobregat, a banda de la seva ciutat, Mataró, amb l'exposició "Cantonades" a Caixa Laietana.\nAquí us deixem un vídeo realitzat durant la inauguració, que us ampliarà les referències esmentades. L'exposició es podrà veure fins el 26 de febrer.


Living With War in the Beginning – Lo bloc\nLiving With War in the Beginning\nIvan\tmúsica\t 24 gener 2007 28 Mai 2008 2 Minutes\nLa indústria musical, davant la manca de renovació estilística i el perill de la distribució incontrolada de continguts (em nego a anomenar-la pirateria) va generant noves propostes, que de moment passen per produir més discos i posar-los a la venda més cops i en més formats que mai. Una de les darreres modes són les reedicions d’un CD sense la producció original, moda inaugurada pel Let It Be … Naked de The Beatles que va promoure Paul McCartney fa un parell d’anys.\nCom no podia ser d’altra manera, algú sempre tant a l’aguait sobre com es comercialitza la seva música com és Neil Young també s’apunta al carro. No he llegit cap declaració seva que ho justifiqui, però segurament parlarà de fer arribar a més gent el seu missatge de protesta i no de cobrar per segon cop els fans per la mateixa col·lecció de cançons que ja hem comprat un cop. Ja va fer quelcom semblant amb Greendale (la segona edició canviava el DVD d’acompanyament) i ara prova d’aquesta manera.\nPrimer comentari: no comentaré un altre cop la valentia de publicar un disc amb aquestes lletres als Estats Units i quan la distribució futura de la teva música depén de les grans companyies multinacionals amb interessos polítics evidents. Oferir una segona tassa, quan a més ets candidat al Grammy per la primera, té nassos.\nSegon comentari: què es guanya. Espontaneitat, autenticitat, cruesa. Bàsicament el que ha fet Young ha estat eliminar els cors gospel que acompanyaven la majoria de cançons. Això és més evident en uns temes que en altres, però en general trobo que el conjunt guanya. L’àlbum sóna més a Neil Young i també sóna més a cançó protesta. Ara és fàcilment classificable com a rock, abans tenia un punt de gospel, de dolçor, que era el que li treia l’excel·lent.\nFinalment, què perd. La veu del poble, els cors. Precisament la inclusió de totes aquelles veus cantant alhora tenia un sentit alegòric molt clar, que augmentava el sentiment de l’àlbum tot i que perjudicava la música. Abans era un clam, ara és un grup de rock. I l’himne americà, que al primer CD era el darrer tall, aquí no apareix.\nA mi m’agradat, clar que a mi m’agrada gairebé tot el que fa Neil Young.\nLiving With War … in the beginning\nReprise Records, 2006.\nPublicada 24 gener 2007 28 Mai 2008\nNext Post Habemus lomo


L'AVE transporta el 80% dels passatgers que fan el trajecte entre Alacant i Madrid - Diari La Veu\nEscriba el número 460860\nL'AVE entre Alacant i Madrid va transportar més passatgers que l'avió en 2017. Al tancament de l'any passat, el tren d'Alta Velocitat va transportar el 79,8% de total de viatgers que van fer aquest trajecte. En termes absoluts, es tracta d'1,28 milions de persones, segons es desprén de les dades oficials de tancament d'any de Renfe i Aena, en els quals s'exclouen els viatges aeris entre la Península i les illes.\nEls trens AVE i Llarga Distància copen fins al 87% dels viatgers enfront de l'avió en algun dels principals corredors entre grans ciutats, com és el cas de la connexió entre Madrid i València. En aquesta relació, durant 2017, un total de 2,41 milions de viatgers van triar el tren per a traslladar-se entre aquestes dues ciutats, enfront dels 342.000 (el 12,5%) que es van decantar per l'avió.\nEls trens AVE i Llarga Distància de Renfe van transportar 31,34 milions de passatgers durant el passat any, més del doble que els 14,81 milions que van fer amb avió rls seus desplaçaments dins de la Península, mercat en el qual competeixen les dues maneres de transport.\nEl ferrocarril guanya la partida a l'avió dins del territori peninsular malgrat que el transport aeri va registrar un major creixement que el tren. En concret, l'avió va guanyar quasi un milió de viatgers per a trajectes entre ciutats de la Península el passat any, la qual cosa implica un increment del 7,24%, mentre que els trens AVE i Llarga Distància van atraure 1,12 milions de nous passatgers i van augmentar així el total de viatgers transportats en un 3,7%.\nEscriba el número 272734


Noticias de Paeria » La Paeria - Ayuntamiento de Lleida Notícies » Ajuntament de Lleida » “Regala Arts en Viu”, nova campanya de Nadal de LaTemporada Lleida\n“Regala Arts en Viu”, nova campanya de Nadal de LaTemporada Lleida\nData de publicació: 2/12/2021\nAvui es posen a la venda les entrades per als espectacles de la nova programació de gener-juny 2022\nL’Auditori Municipal Enric Granados, el Teatre de la Llotja i el Teatre Municipal de l’Escorxador omplen els seus escenaris amb un ventall de propostes de teatre, òpera, dansa, circ i música d’estils diversos i per al gaudi de tothom\n“Regala Arts en Viu” és la nova campanya de Nadal de LaTemporada Lleida coincidint amb la posada a la venda avui de les entrades per als espectacles de la nova programació de gener-juny\nDíptic Nadal LaTemporada Lleida (1,1 MB)\nLlibret programació LaTemporada Lleida gener-juny 2022 (3 MB)\nEnllaç per descarregar fotos programació gener-juny 2022 LaTemporada Lleida\nEnllaç per descarregar vídeos programació gener-juny 2022 LaTemporada Lleida\n“Regala Arts en Viu” és la nova campanya de Nadal de LaTemporada Lleida coincidint amb la posada a la venda avui de les entrades per als espectacles de la nova programació de gener-juny. L’Auditori Municipal Enric Granados, el Teatre de la Llotja i el Teatre Municipal de l’Escorxador omplen els seus escenaris amb un ventall de propostes de teatre, òpera, dansa, circ i música d’estils diversos i per al gaudi de tothom.\nL’ESCOLANIA DE MONTSERRAT I LA GRANDE CHAPELLE - MISSA SCALA ARETINA\nL’ONCLE VÀNIA - TEATRE LLIURE I TEMPORADA ALTA 2021 (+15 Teatre de text)\nLa nova programació per al primer semestre del 2022 ha estat realitzada per la comissió programadora d’arts escèniques, formada per Marc Cartanyà, Amàlia Atmetlló i Lara Díez Quintanilla, i la directorA de l’Auditori Municipal Enric Granados, Puri Terrado.\nEn total, una seixantena d’espectacles i concerts, alguns d’ells de promotors privats o impulsats amb la col·laboració municipal, que es distribueixen entre els tres equipaments culturals de la ciutat: el Teatre Municipal de l’Escorxador, el Teatre de la Llotja i l’Auditori Municipal Enric Granados.\nLa programació musical a l’Auditori té un total de 33 concerts que es divideixen en 6 cicles: Cicle Grans Formacions: 12 concerts, Cicle Ricard Viñes. Recitals: 3 concerts, Cicle Coral Antoni Pujol: 3 concerts, Cicle de Cambra: 5 concerts, Cicle Moderna i Jazz: 5 concerts i Música amb la Tribu (familiars): 4 concerts


El millor truc de l'Iris. El follet Tork, juntament amb la Fada Gris, dona a conèixer als telespectadors la vida dels insectes.\nInclou Les Tres Bessones i el príncep feliç i Les Tres Bessones i la màquina del temps\nInclou Discòrdia a can Pirata, L'illa de les Gavines i L'illa dels Oubò\nInclou Quina hora és a París? i Rock, segrest i botànica\nInclou Mana la Marian!, Tuck Hood i Una damisel·la en perill\nInclou En Pingu veu fantasmes, El descobriment d'en Pingu, En Pingu per la pilota, En Pingu no vol col.laborar, En Pingu i el peix gros i En Pingu té una idea\nViatge en cotxe. El Mic és un nino fet de llana, rialler i trapella. Sempre té ganes de jugar i de descobrir-ho tot amb els seus amics, el Cincsegons, el Cargol i la Mosca.\nThe toy boat. Els BabyRiki viuen grans aventures al descobrir diverses coses del món que els envolta, mentre parlen i ensenyen anglès.\nFollow the instructions. La Paula és una nena molt llesta a la qual li agraden sobretot dues coses: explicar i viatjar. Aquestes dues aficions les comparteix amb els seus amics. Junts viatgen a tota mena de mons màgics.\nInclou Drawing pictures i Rocket ride\nInclou O jugues a ser valent, o se'n riu la gent, La granota Hiro, Ninja de laboratori i Ninges contra lladres\nA què juguem? Les aventures de dues rates molt divertides.\nInclou Gadget i Blatfunkel, Metròpolis s'enfonsa, La dama i el vampir i El refredat zombi\nInclou Os irressistible, Un problema de mides, Acampada salvatge, Memòria d'os, Reproducció saltvatge, Os botador, Un os intel·lectual, Os de radar i Os volador\nInclou Una qüestió de dents, Wendyfòbia, Un gosset per a nosaltres, Somrieu si us hi atreviu! i La guerra de les paparres\nInclou El superxai, Investigació a la granja, El con de la vergonya i En Timmy i el drac\nInclou Amadeus i Els tres porquets\nInclou En Pingu guanya la loteria, En Pingu rep una postal, En Pingu roba una cosa, En Pingu vol fer trampes, En Pingu fa d'alpinista i En Pingu es fa el gran\nInclou El cargol i l'herba de poliol i El ninot de neu\nInclou El cobert d'en Pansit, La Panxona i el walkie-talkie, El fitxatge del Golut, On és, en Robert? i La benvinguda a la Wendy\nInclou L'empat, Tornar-ho al remitent, El bany, Febre del dissabte a la nit i A esquitxar!\nJoc interactiu amb predicció final amb el Miquel Montoro. El mag Wowzzy Baboom connecta des de casa seva amb diversos personatges famosos, aprofitant el confinament pel coronavirus, i comparteix amb ells trucs sorprenents i divertits que els sorprendran.\nInclou L'aprenent de justicier, L'hipnotitzador, Ardent d'entusiasme i Una damisel·la en perill\nInclou El gat blanc, La festa, El millor del concurs i Enganxats\nEl sisè oceà\nInclou Pausa, Una túnica amb dues cames, Telecinesi i Aroma de geni\nTot i que l'Eloi riu constantment, no acaba de tenir clars els motius pels quals les persones riuen. Per això ha volgut quedar amb experts en la temàtica, com els humoristes Judit Martín i Peyu, als quals ha citat en un escenari singular d'Olot per fer-los preguntes molt serioses sobre el riure. Després s'acosta fins al Consorci Sanitari de Terrassa per conèixer de primera mà la feina dels Pallapupas, els pallassos que fan riure durant una estona els nens i nenes que estan hospitalitzats. I, aprofitant que Guillem Albà tenia una estona lliure abans d'interpretar l'obra de teatre Calma a la Garriga, l'Eloi es cola al seu camerino per xafardejar. Per acabar, l'Eloi s'apropa fins l'impressionant paisatge del poble ibèric i medieval L'Esquerda, a Roda de Ter, per assistir a un taller de risoteràpia.\nL'espai narra en cada episodi el viatge d'Albert Om al món més íntim d'un personatge i ofereix a l'espectador la possibilitat de sentir-se convidat a casa del protagonista de cada capítol, sempre de la mà del periodista.\nEl fotògraf, periodista i historiador Enric Lucena s'endinsa en l'univers dels Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya per descobrir històries i anècdotes curioses dels treballadors i usuaris. La docusèrie explora aquest univers d'andanes, vagons, túnels, tallers i estacions de muntanya per mostrar una col·lecció de retrats dels protagonistes que intervenen en cada capítol.\nFestivals d'estiu 2020


INSCRIPCIONS ACTIVITATS ESPORTIVES INFANTILS 1R I 2N ESO (nascuts 2009-2008) - Santa Margarida i els Monjos\nPortada > Formularis > INSCRIPCIONS ACTIVITATS ESPORTIVES INFANTILS 1R I 2N ESO (nascuts 2009-2008)\nINSCRIPCIONS ACTIVITATS ESPORTIVES INFANTILS 1R I 2N ESO (nascuts 2009-2008)\nEsteu accedint als formularis d'inscripció de les activitats del Servei d'Esports de l'Ajuntament de Santa Margarida i els Monjos.\nPer a poder formalitzar la inscripció:\nPrimer: s'haurà d'omplir correctament el formulari.\nSegon: quan enviem el formulari rebrem automàticament un CODI. Amb aquest codi farem una INSTÀNCIA GENÈRICA i a on posa 'exposo' posarem el codi que haurem rebut i a on posa 'sol·licito' el nom de l'infanti que farà l'activitat, l'activitat o activitats a les que s'apuntarà, l'hora i el lloc de les mateixes activitats.\nQuan enviem la instància genèrica ja estarem apuntats.\nPodeu seleccionar 2 MODALITATS d'esports COM A MÀXIM, les que millor s’adaptin al que busqueu.\nEl preu per a les 2 activitats és de 45 euros tot l'any. Inclou la realització del o els esports, l'assegurança mèdica esportiva i la samarreta de joc.\nNOM I COGNOMS PARE /MARE O TUTOR LEGAL *\nDNI DEL PARE/ MARE O TUTOR LEGAL *\nENTITAT BANCÀRIA I IBAN *\nEntitat bancària (La Caixa, Sabadell, BBVA,...)\nExemple IBAN: es-xx-xxxx-xxxx-xx-xxxxxxxxxx\nTITULA DEL COMPTE BANCARI *\nDNI / NIE / PASSAPORT de la persona titular *\nNOM I COGNOMS DE L'INFANT *\nDATA DE NAIXEMENT DE L'INFANT *\nNom del carrer i número.\nNOM DE L' ESCOLA *\nNÚMERO TARGETA SANITÀRIA DE L'INFANT (Cat Salut) *\nExemple: Antoni Pérez Escalona PEES 1 675342 00 0\nEl preu per a les 2 activitats és de 45 euros tot l'any. Inclou la realització del o els esports i l'assegurança mèdica esportiva.\nBÀDMINTON DILLUNS I DIMECRES DE 17.30H A 18.30H (Gimnàs Institut El Foix)\nTENNIS TAULA DILLUNS I DIMECRES DE 18.30H A 19.30H (Gimnàs Institut El Foix)\nBALLS MODERNS DILLUNS I DIMECRES DE 16.30 H A 17.30 H (Gimnàs Institut El Foix)\nAtès que el dret a la imatge dels menors d'edat es troba regulat per l'article 18.1 de la Constitució Espanyola, per la Llei Orgànica 1/1982, de 5 de maig, de protecció civil del dret de l'honor, a la intimitat personal i familiar a la pròpia imatge, per la Llei Orgànica 3/2018, de 15 de gener, de protecció jurídica del menor i per la Llei Orgànica 3/2018, de 5 de desembre, de Protecció de dades personals i garantia dels drets digitals i el Reglament UE 2016/679 del Parlament i el Consell, de 27 d'abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de daes personals i a la lliure circulació d'aquestes dades, l'Ajuntament de Santa Margarida i els Monjos sol·licita el consentiment dels tutors dels menors que participen en les activitats a baix indicades per captar, reproduir i publicar la seva imatge i es compromet a tractar les imatges de manera lleial, lícita i no lucrativa d'acord amb les finalitats que li són pròpies.\nLi recordem que les seves dades quedaran registrades al nostre fitxer, titularitat de l'Ajuntament de Santa Margarida i els Monjos, av. de Catalunya, 74 de Santa Margarida i els Monjos (08730). En cas que hagi clicat SI, aquestes podran ser utilitzades en endavant per l'enviament d'informació relacionada amb el servei d’esports de l’Ajuntament.


La colla gegantera participa en tots els actes i festes que cada any tenen lloc al nostre poble. Els podeu veure ballar sempre a la plaça de la vila per la Festa Major d’estiu, per Sant Pere i per la Festa Major d’hivern, per Sant Antoni. A més d’altres actes en què són convidats. També participen en trobades i ballades geganteres fora vila, acompanyant a altres colles. Pel fet de ser centenaris han estat exposats tres vegades al Palau de la Virreina de Barcelona. Aquest passat 2014, la colla va celebrar el 200 aniversari de Gegants al Barri i va organitzar diferents actes commemoratius, entre els més rellevants una trobada de colles centenàries mores que va portar a Montbrió gegants tan importants com els del Pi, els Moros de Reus, els de Sitges, els de Lleida i els de Monistrol de Montserrat, tots centenaris. També es va editar un conte sobre la història dels gegants i del barri “El rei moro i la princesa”.


Mataró des del cel ------------- (Vista Alegre): Premis ONCE a la Solidaritat i a la Superació\nPremis ONCE a la Solidaritat i a la Superació\nImatge dels premiats i dels encarregats de lliurar-los. La gala va ser presentada per Antoni Bassas\nDiumenge a la nit, concidint que era 11 de l’11, es van lliurar a l’Hotel Juan Carlos I de Barcelona, els IV Premis ONCE a la Solidaritat i a la Superació.\nUns premis que lliura Once Catalunya a onze persones o entitats amb esperit de superació que poden ser un magnífic exemple per a aquelles persones que no sempre tenen tota la força necessària per continuar vivint.\nEls premis són bianuals.\nUna organització magnífica, un acte molt ben muntat, un sopar magnífic, i uns lliuraments amb la seva dosi de premis importants, d’emotivitat, de tocar la fibra, d’onze exemples de Solidaritat, onze exemples de Superació.\nA mi em van sorprende moltíssim el discurs de Rafael Olalla, que ha estat escollit pel jurat com a exemple de superació personal, després de resultar ferit en l'explosió de gas de Santa Coloma, on hi va haver 19 ferits i dos morts. Arran de l'accident, va ser intervingut en diverses ocasions i ha perdut molta visió. Actualment, és afiliat de l'ONCE.\nI tambè el discurs de l’Albert Espinosa, actor, guionista, director teatral i de cinema que va ser el director de 4a planta, a on relatava les seves experiències quan va haver d’estar ingresat molts anys a la secció d’oncologia d’un Hospital, a on un càncer se li va emportar una cama, un pulmó, mig ronyó i molts amics.\nCecilia Evouna, que impulsa un projecte per a nens cecs a Camerun;\nDolors Comerma, mestra d'educació especial;\nLes fundacions Ulls del Món i Ared, que treballen per donar atenció oftalmològica a gent sense recursos i fomentar la integració social i laboral de persones en alt risc d'exclusió;\nCandi Vilafañe, regidor de Lleida a títol pòstum (va morir el passat setembre sobtadament);\nManel Pousa, del barri del Verdum i que treballa com a sacerdot a la presó Model; i\nMontse Pous, periodista de Catalunya Ràdio amb distròfia degenerativa.\nEl lema oficiós ben podria ser “no mireu el què ens falta, mireu allò que tenim”. Enhorabona a tots, i felicitats a ONCE Catalunya, per molts anys.\nPublicado por Charli en 1:27\nÈxit a la jornada de renovació dels Consells Munic...\nSemana Cultural de Cerdanyola\nJuguen la Champions\nLa camisa vale 68€


Un príncep a l'Himàlaia | Fosbury\nFosbury » Alpinisme » Un príncep a l’Himàlaia El govern del Nepal tanca fronteres amb una excepció\nLa Covid-19 no només ha afectat l’esport d’alta competició: l’alpinisme viu una temporada insòlita sense accés a l’Himàlaia.\nNi la primavera, ni l’estiu, ni la tardor. Les opcions de les grans expedicions mundials de fer els pics de més de vuit mil metres del planeta aquest 2020 han quedat en no res davant la decisió del govern del Nepal de tancar fronteres i renunciar d’aquesta manera a l’arribada d’alpinistes i excursionistes, que són una de les fonts d’ingressos econòmics més rellevants del país asiàtic així com de la zona del Karakoram.\nDesprés d’uns mesos de bloqueig absolut, diverses expedicions estaven pendents de reprendre l’activitat aquest tram final d’estiu i fins i tot a la tardor, però finalment ha quedat clar que tocarà esperar i creuar els dits perquè el 2021 l’escenari sigui més favorable. Altres, com Sergi Mingote, han decidit viatjar de totes maneres al Pakistan (país on ara per ara s’hi pot accedir) i canviar l’objectiu inicial per un repte esportiu i solidari que en el seu cas vol prioritzar l’ajuda als habitants de Khande, aportant més de 100 quilos de roba i calçat (de fet, n’han recollit més de 200) i donant-los feina mentre duri una expedició a la vall de Bondit, amb una àmplia zona d’escalada i pics de 5.000 a 6.000 metres poc transitada.\nTota norma té excepcions i el Nepal ha optat per obrir una escletxa al seu tancament i regalar una drecera cap als cims a un príncep de Bahrain. No és cap broma, sinó la constatació que un cop més pagant, sant Pere canta. El govern nepalí ha decidit permetre l’accés de 18 alpinistes al país en el marc d’una expedició per portar un príncep d’aquest país del golf Pèrsic fins al cim del Manaslu. El príncep arribarà acompanyat de catorze persones del seu país (membres de la guàrdia reial) i també de tres alpinistes britànics que seran els responsables que l’expedició tingui èxit esportiu.\nPrevista per a la segona quinzena de setembre, la del príncep de Bahrain podria no ser l’única expedició d’alt nivell adquisitiu que rep el permís del govern per accedir al país. En qualsevol cas, una cinquantena de xerpes celebren aquest salconduit atès que tindran feina durant unes setmanes en un sector destrossat (com tants altres arreu) pels efectes de la Covid-19. Segons expliquen les fonts locals, una flota d’helicòpters acompanyarà l’expedició per minimitzar riscos de contagi i el príncep portarà aliments i recursos per a les famílies dels xerpes que l’acompanyaran.\nUn príncep esportista\nSi voleu conèixer més detalls del protagonista d’aquesta expedició podeu llegir l’article “Joaquim Rodríguez: al servei d’un torturador?” escrit a la Fosbury fa quatre anys arran de la creació de l’equip ciclista del Bahrain, ja plenament consolidat al circuit World Tour.


La Petita Llibreria: Si uneixes tots els punts\nAvui us volem parlar de l’Estel Solé, la jove poetessa i actriu que dóna vida a la Marina, la ex cambrera més tafanera, enamoradissa i simpàtica de la sèrie “La Riera” de TV3.\nElla és l’antítesi del seu personatge i per això us oferim la nostre particular visió de Si uneixes tots els punts, publicat per La Galerada on podem treure-li la careta i conèixer-la a ella amb una mirada nua i lliure.\nJa ens va sorprendre amb Dones que somiaven ser altres dones però ara la reconeixem més madura i amb un bagatge molt més extens.\nPoemes que es combinen amb il·lustracions precioses de la mà de la Paula Bonet que s’embolcallen i formen la parella perfecta, sentiments i emocions escrites i visuals que fan que la descoberta i lectura d’aquest llibre sigui tot un goig i un plaer.\nPotser, molts tenim la idea que un poema és quelcom antic i carrincló, que només pot agradar als nostres pares o avis, però l’Estel ens demostra que és un gènere literari totalment a l’ordre del dia i que cal tenir present. Ha captat l’holística i l’essència del gènere i l’ha modernitzat, francament, li ha fet un favor al gènere.\nLa seva joventut ha revolucionat i revitalitzat la nostra lectura.\nEl seu poemari és com trobar un tresor ocult, sembla que no hi sigui i no faci soroll però en quan l’obres té llum pròpia, un interès en el lector per tal de veure la seva ànima. Demostra que les lletres importants encara que no tinguin massa promoció, tard o d’hora són descoberts.\nInquieta com ella sola i preocupada per la difusió de la cultura, no és gens estrany trobar-la engrescada en lectures publiques acompanyada d’altres autors, músics i companys de La Riera.\nUn talent jove que no ens ha de passat inadvertit, des d’aquí li volem agrair la seva gran capacitat transmissora que aconsegueix a través de les seves lletres alhora que assegurem que ja en som fans i esperem que la seva producció no s’aturi.\nProduccions alegres, profundes, fruits de la meditació i impregnats de modernitat.\nSi voleu llegir bona poesia, ja sabeu el que heu de fer, a més us deixem amb un tastet. Gaudiu-lo.\nPotser la fi del món\nno era mentida.\nEntren i surten d’oficines,\nes fan tranquils el nus de la corbata\ni s’afarten en restaurants\ncom porcs mal alimentats.\nDestil·len en el whisky\nla dignitat i l’empatia\ni, de l’amenaça i la por,\nn’han fet monedes de canvi.\nLa percep tothom menys ells,\naquesta pudor de ranci i de podrit.\nno vol dir viure.\nHe vist morts dirigir bancs\ni zombies presidir governs.\nJoc de Trons. Els còmics


Partit Popular i Guanyem pressionen Serracant perquè retiri pancartes i llaços grocs\nEsteban Gesa amb Cayetana Álvarez de Toledo / ACN\nEl Partit Popular (PP) i Guanyem han afegit més pressió a l’alcalde de Sabadell, Maties Serracant, perquè retiri la pancarta ‘Llibertat presos polítics’ de la façana de l’Ajuntament i els llaços grocs dels equipaments municipals per la proximitat a les eleccions generals del 28 d’abril. Tot, després d’un requeriment de la Junta Electoral de Zona que l’alcalde ja va respondre a finals de setmana demanant concreció sobre què és exactament el que havia de retirar.\nAquest diumenge, el president i alcaldable del PP de Sabadell, Esteban Gesa, s’ha acompanyat de la candidata número 1 per Barcelona del PP al Congrés, Cayetana Álvarez de Toledo, qui ha presentat com un “referent clar i nítid contra l’independentisme”. La popular s’ha referit a la pancarta i els llaços grocs de l’Ajuntament i els edificis del govern municipal i ha dit que “s’han de treure, l’alcalde està obligat a treure’ls perquè si no entrarà en un procés d’inhabilitació”. “Si no ho fa l’alcalde s’acabarà fent; ho farà la Fiscalia, les forces de seguretat o la gent del Partit Popular perquè és una obligació cívica moral i democràtica respectar el que és de tots i pagat per tots, les institucions públiques”, ha afegit.\nÁlvarez de Toledo ha reclamat que la Fiscalia s’asseguri que es retirin tots els llaços que pengin en institucions públiques “avui i per sempre, que no tornin el dia 29 d’abril o tres dies després disfressats d’un llaç diferent”. La líder del PP considera que Sabadell és “un d’aquells casos extrems en què les institucions s’apropien del que és de tots i giren l’esquena als interessos dels ciutadans en benefici d’un projecte de segregació, estrangeria, divisió i que genera empobriment general”.\nLa candidata al Congrés ha qualificat d’insòlit el que considera que és una acumulació d’investigacions per part de Serracant “com si fossin cromos”. Serracant està sent investigat per la fiscalització del contracte d’Smatsa i pel referèndum de l’1-O. Una votació que la popular ha titllat de “corrupció política. Va consistir en intentar convertir almenys la meitat de Catalunya en estrangers, trencar la societat”. Álvarez de Toledo ha proposat tancar TV3 si no representa tota la societat catalana i ha titllat el president de la Generalitat, Quim Torra, de “caudillo” per dir a membres del CDR de Sabadell que ell també és “el poble”.\nTant Esteban Gesa com Cayetana Álvarez de Toledo i altres representants polítics i socials i veïns han participat aquest diumenge en la festa solidària de les migues de la Federació d’Entitats Culturals (FECUS) a l’avinguda de Matadepera.\nGuanyem: Serracant traurà la pancarta de l’Ajuntament\nEn el govern local hi ha dues posicions sobre acatar o no la resolució de la Junta Electoral. Unitat pel Canvi i Guanyem són partidaris d’acceptar la petició, tot i que amb matisos, mentre que ERC i la Crida per Sabadell són partidaris de no acceptar-la.\nAquest divendres, preguntada per aquesta qüestió, l’alcaldable de Guanyem, Marisol Martínez, va explicar que Serracant “ho farà”, i és que al seu parer l’alcalde acabarà girant la pancarta de la façana de l’Ajuntament de manera que no es pugui llegir el missatge ‘Llibertat presos polítics’ però la pancarta hi segueixi sent. Repetint així la fórmula que ja es va utilitzar per les eleccions catalanes del 21 de desembre del 2017.\n“Dijous li vam demanar a l’alcalde que faci el que la Junta Electoral li ha dit que ha de fer. Som partidaris de tornar-li a donar la volta a la pancarta com vam fer en el seu moment; no és retirar però sí donar-li la volta”, va dir Martínez, que creu que és la manera de reivindicar que la situació no està “normalitzada” tot i que hi ha “unes normes que tots hem de complir”.\nD’altra banda, des de Guanyem insten l’alcalde de Sabadell a tapar els llaços grocs dels edificis que serviran com a col·legis electorals aquest 28 d’abril.\nSerracant insisteix amb els llaços (tot i l’advertiment de la Junta Electoral, de Cs i PP)\nTemes:Cayetana Álvarez de Toledo, Eleccions Municipals 2019, Esteban Gesa, Guanyem, Marisol Martínez, PP


Sánchez reclama al PP, Cs i Podem que facilitin el govern\nRebutja donar preferència a Iglesias en la negociació després de ser designat candidat pel rei. Es reunirà dimarts amb els líders dels partits\nD. Sánchez Ugart / O. Serra\nMadridFelip VI va designar ahir oficialment candidat a la presidència del govern espanyol el secretari general del PSOE, Pedro Sánchez. Ho va fer després de tancar una ronda de consultes amb els líders dels grups parlamentaris que s’ha allargat dos dies, i en la qual el guanyador de les eleccions del 28-A li va transmetre la seva intenció d’intentar ser investit, tot i que encara no disposa dels suports necessaris per aconseguir-ho. El cap de l’executiu en funcions no havia fet els deures abans de tancar la roda d’entrevistes amb el monarca, però tant els diferents dirigents polítics que van visitar la Zarzuela com ell mateix van constatar que no hi ha cap majoria alternativa. S’iniciarà ara una negociació en què el líder del PSOE començarà per demanar als grans partits (PP, Cs i Podem) que li facilitin la investidura per poder posar a rodar una legislatura que ahir va estrenar rebutjant donar preferència a l’opció de sumar amb Unides Podem, l’únic gran partit disposat a votar-lo a canvi d’entrar a l’executiu.\nPressió a Rivera perquè s’abstingui en la investidura de Sánchez\nSánchez, doncs, vol aprofitar la manca de majories alternatives a la seva per enfortir les seves opcions de formar un govern en solitari, i ho va dir de manera explícita. En una roda de premsa des de la Moncloa, va considerar que els espanyols “van ser clars amb el seu vot” i que “no hi ha cap altra alternativa” a un govern liderat per ell. Per això va demanar a la resta de grans partits “actuar amb altura de mires i enormes dosis de responsabilitat”. La setmana que ve el líder socialista iniciarà la ronda de contactes amb reunions amb Pablo Casado, Albert Rivera i Pablo Iglesias, dimarts que ve, i més endavant aquestes converses continuaran amb la resta de formacions més petites. Excloent-ne, això sí, Bildu i els independentistes catalans, perquè el PSOE no vol comptar amb els seus vots per a la investidura, malgrat que podria aprofitar la suspensió dels presos polítics per facilitar-se la votació en una segona volta.\nEl rei Felip VI i la presidenta del Congrés, Meritxell Batet, al Palau de la Zarzuela Efe\nL’objectiu, va dir Sánchez, és “governar des dels valors progressistes que encarna el PSOE”, amb quatre prioritats: la transició ecològica, la digitalització, la lluita contra la desigualtat i l’enfortiment del projecte europeu. És a dir, deixant-ne fora Catalunya i la qüestió territorial. Tot plegat, un projecte com el que ha defensat fins ara en campanya i sense picades d’ullet al potencial soci amb més predisposició a ser-ho, Pablo Iglesias, a qui va insistir en posar al mateix sac que els líders del PP i Ciutadans. Això, tot i que tant Casado com Rivera, dirigents d’aquests dos partits, van insistir ahir que no pensen votar a favor de la investidura de Sánchez, ni tan sols abstenir-se. Sobre la possibilitat de formar un govern de coalició, com va demanar Iglesias i ha rebutjat el PSOE en diverses ocasions, Sánchez va dir que entén “tots els plantejaments que fan els grups parlamentaris”, però va afirmar que cal un “punt d’equilibri” entre el que volen totes les formacions per poder formar govern de manera urgent. La Moncloa havia calculat que la investidura podria ser a principis de juliol, tot i que ahir Sánchez va rebutjar fixar una data i es va limitar a dir que “Espanya ha d’avançar com més aviat millor”.\nPressió perquè Cs s’abstingui\nLa crida a la “responsabilitat” que va fer Sánchez a la resta de partits perquè li facilitin la investidura s’havia anat apuntant durant el dia per altres dirigents socialistes. Tant la vicepresidenta espanyola en funcions, Carmen Calvo, com el ministre de Foment i número dos socialista, José Luis Ábalos, havien demanat l’abstenció en la investidura, en pro de la governabilitat. El principal objectiu de les pressions és Ciutadans, que va patir la pinça dels socialistes i Pablo Casado en aquesta direcció. El líder del PP va deixar anar que “no criticarà” que Rivera decideixi regalar l’abstenció a Sánchez. El mateix Iglesias va alertar en la seva roda de premsa que el PSOE estava temptat d’anar a buscar acords d’investidura amb el partit taronja, una afirmació que va quedar confirmada per les declaracions dels dirigents socialistes. I Rivera va intentar espolsar-se les pressions assegurant que no donarà suport a la investidura de Sánchez i fent giragonses perquè s’entengués que tampoc no s’hi abstindrà, però sense dir-ho de manera explícita.\nAixí, el PSOE exclourà de les converses tant els partits independentistes com Vox, que ahir va reiterar, per mitjà del seu líder, Santiago Abascal, la seva incompatibilitat total amb el PSOE. En cas que aconsegueixi tancar un acord amb l’únic gran partit que sembla disposat a fer-ho, Podem, encara li caldrà trobar més vots, que buscarà inicialment en l’abstenció de Cs, però que alternativament pot trobar en el PNB, els regionalistes càntabres, Compromís i els aliats del PP i Cs a Navarra, UPN, que demanen a canvi el govern foral. Després d’aturar el joc durant un mes, Sánchez comença a negociar.\nCop de porta de la Moncloa a Torra\nLa Moncloa va rebutjar ahir la reunió entre Quim Torra i Pedro Sánchez que havia demanat dimecres el president de la Generalitat. La vicepresidenta en funcions del govern espanyol, Carmen Calvo, va tancar la porta a aquesta possibilitat titllant d’“inaudit” que el cap de l’executiu català demani una reunió al president espanyol per “parlar del poder judicial”. “Torra està demanant al president que representa el poder executiu que parli del poder judicial. Mirin, això no passarà. A ningú se li acut que el president d’una democràcia es posi a parlar de les sentències dels judicis o de la situació de ciutadans que estan immersos en un procés judicial; això és inconcebible”, va reblar Calvo. Tot i que en la carta que va enviar Torra a Sánchez no es feia referència als presos polítics ni al judici, en l’entrevista de TV3 en què va anunciar que enviaria la missiva el president de la Generalitat sí que va remarcar que volia parlar amb el president espanyol de la “repressió”.\nPedro Sánchez meritxell batet


«El pubillatge és una mostra que hi ha joves que creuen en la cultura catalana» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nRegió7 » Bages » Notícies de Navàs\n«El pubillatge és una mostra que hi ha joves que creuen en la cultura catalana»\nEl jove navassenc creu que cal introduir canvis per revitalitzar la tradició de les pubilles i hereus\nqueralt casals 18.05.2017 | 08:15\nMartí Castanyer té una intensa implicació en el teixit associatiu QUERALT CASALS\nL'hereu de Navàs, de 19 anys, va ser proclamat nou representant de les comarques centrals aquest cap de setmana a Piera\nTot i que no es veia lluint la faixa, ja n'acumula dues. El navassenc Martí Castanyer Soler, hereu de Navàs, també és, des de dissabte passat, l'hereu de la Catalunya Central 2017. Un càrrec que afronta amb il·lusió i respecte, però sobretot amb una premissa molt clara: «mostrar-me com sóc». Implicat en el teixit associatiu navassenc, Castanyer és membre de la colla gegantera, la seva gran passió. Estudiant d'un grau superior d'Integració Social, aposta per introduir canvis que revitalitzin la tradició, i reivindica el paper del jovent en la defensa de la cultura catalana.\nCom va anar a parar en el món del pubillatge?\nEls veïns de Navàs voten, a través d'unes urnes que es col·loquen al poble, els nois i noies que volen com a candidats, i em va trucar el regidor per dir-me que ho tenia força bé per ser-ho, però jo tenia molt clar que no em presentaria a les proves. Fins i tot la nit abans deia que no, però al final ho vaig fer, i guaita on sóc!\nI un cop hi ha estat involucrat, quina valoració en fa?\nPrimer em va costar. Molta gent ara m'ha començat a conèixer, perquè fa cosa de dos mesos que m'he implicat més i veig que s'ha d'aprofitar, però m'ha costat obrir-me. El pubillatge és un món on s'ha de ser seriós moltes estones, jo no en sóc gens i ho he hagut de modelar i trobar la manera de gaudir-ne. Però, al final, l'he trobada, i és quan m'ha començat a agradar.\nI com ho ha fet?\nTraient aquesta seriositat que s'ha de tenir, sense faltar al respecte en res. T'has de mostrar tal com ets.\nÉs hereu de Navàs des de l'estiu passat, com valora l'experiència?\nAl principi em feia una mica de por i pensava «on t'has ficat, Martí?». Però a mesura que t'obres comences a conèixer gent com tu, jovent que vol tibar de la cultura catalana. La màgia és que t'acabes avenint amb tothom.\nI des de dissabte també és hereu de la Catalunya Central. El va sorprendre?\nVa ser un moment màgic. Jo no m'ho esperava, sabia que tenia opcions però em pensava que eren més petites del que realment van ser. Ni jo mateix apostava per mi i ja estic enfaixat!\nQuè n'espera, d'aquest any?\nEm fa molta gràcia. Jo em sento molt de Navàs, però estic acostumat a voltar molt, i quan vaig al mercat de Vic, a la Patum de Berga o a comprar a Manresa em sento com a casa. Em fa il·lusió perquè ara podré representar totes aquestes petites cases repartides pertot arreu.\nSe'n sent orgullós, vaja...\nSí, però vull que quedi claríssim que aquesta faixa no és meva, sinó dels tres nois i les tres noies de Navàs; la faixa és seva i de tot el poble. Ara mateix és tot Navàs que és l'hereu. Jo en sóc el representant; no sóc jo, és el poble.\nQuè li ha aportat el pubillatge?\nT'aporta moltes coses a nivell emocional, fàcils de dir però difícils d'explicar; és complicat.\nCom defensaria aquest món davant els que creuen que és una tradició desfasada?\nÉs una cosa que cada dia està menys viva, i d'això n'hem de ser conscients. Hem d'obrir els ulls i apostar per fer un canvi, però hi ha les persones que han de fer-lo. Els hereus i pubilles, dames i fadrins hi som per ajudar, però nosaltres no manem enlloc. Ens hi impliquem perquè hi creiem, però s'ha de buscar quin és aquest canvi que cal fer.\nCom es pot canviar?\nEstà clar que falla alguna cosa. Primer hem de fer-nos la pregunta de per què s'ha perdut la tradició en alguns municipis, com és el cas de Súria. No busquem culpables, busquem solucions. Vas a molts pobles i sents el discurs que no ho hem de deixar perdre. Per què aquest discurs tan pessimista? Anem a solucionar-ho! Fa falta menys pessimisme i més ganes de lluitar pel que ens estimem.\nCosta que els joves s'impliquin?\nCosta. Aquí a Navàs puc dir que la cosa no està tan malament; hi havia hagut èpoques millors, però ja en tornaran a venir. Crec que tampoc no se n'ha de fer un gra massa. En el cas del pubillatge està clar que va a la baixa, però d'un dia per l'altre podria tornar a pujar; ens ho hem d'agafar amb tranquil·litat.\nPer què creu que són necessaris les pubilles i els hereus?\nPer defensar una joventut que creu en la cultura catalana; és una mostra que també hi ha joves que creuen en la cultura, que està ben viva.\nQuin paper té el pubillatge en el procés que viu Catalunya?\nNosaltres hi som per donar el suport que faci falta, i som la visió que hi ha un jovent que aposta per la cultura i també per un estat nou a Europa. Donem suport i som la cara visible d'una part d'aquest jovent que també apostem per aquest procés. Nosaltres hi som, però la feina l'han de fer uns altres.\nSí, al final el pubillatge és el que tu vols que sigui, no el que t'imposin. Coneixes molta gent i tenim un gran país per descobrir.\nEs veu com a candidat a hereu de Catalunya?\nJo no dic res, perquè tampoc em volia presentar a Navàs i a la Catalunya Central, i mira... Però encara queda molt, ara toca gaudir-ne.


Celebrar la «Reconquista» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCelebrar la «Reconquista»\nxavier domènech 12.01.2019 | 23:45\nDigue'm què celebres i et diré quin peu calces. Sempre ha causat una certa admiració que Catalunya triés com a Diada Nacional aquella en què es commemora la der-rota del 1714. En realitat, si algú hauria de celebrar la data de la rendició de Barcelona és el Regne d'Espanya, perquè la victòria de les tropes de Felip V va obrir el camí al decret de Nova Planta, amb el qual es va fer realitat el projecte de total centralització que la cort de Madrid volia implantar des de feia dècades. Per tant, hauria estat més lògic que al setembre Espanya celebrés la incorporació de Catalunya a la unitat absoluta que no pas que el catalanisme en fes la seva gran festa. Però el relat oficial espanyol no podia afirmar que el 1714 comença realment el seu projecte nacional, ja que la doctrina proclamada per terra, mar i aire és que la nació neix per via copulativa amb el matrimoni de Ferran d'Aragó i Isabel de Castella. En canvi, per al catalanisme la data suposa recordar que la situació actual és anòmala, ja que fa tres segles les coses eren d'una altra manera i van canviar a causa d'una imposició militar.\nLes festes nacionals solen commemorar fets rellevants del passat dels quals els ciutadans d'avui s'han de sentir orgullosos. I si no saben per què han de sentir-se'n, no passa res: l'existència mateixa de la festa constitueix una explicació. Els Estats Units celebra la independència, i els francesos, la presa de la Bastilla com a inici de la revolució del 1789. Itàlia, el referèndum que el 1946 va decidir fundar l'actual república i deixar de banda la monarquia. Alemanya, un esdeveniment de fa poques dècades, com la reunificació del 1990. Què celebra el Regne d'Espanya? Quina és la seva gran fita històrica? El dia de la festa nacional espanyola és el 12 d'octubre, i el motiu és que aquell dia les naus de Cristòfor Colom van arribar a terra americana. L'inici del genocidi dels «conquistadores».\nAndalusia commemora la seva festa el 28 d'octubre perquè en aquesta data del 1982 va tenir lloc el referèndum que li va permetre ser una autonomia «de primera», com Catalunya o Euskadi, i no «de segona» com la majoria. És a dir, els andalusos celebren la seva voluntat d'autogovern. Ara Vox demana que es canviï la data de la festa pel 2 de gener, aniversari de la «toma» de Granada pels exèrcits de Ferran i Isabel, que completava la «Reconquista» cristiana de la península. Per a ells, el fet a celebrar és la conquesta espanyola d'Andalusia. En conseqüència, també haurien de celebrar l'11 de setembre a Catalunya. Ho faran?


Els beneficis de la T-12 també s’aplicaran als joves de Barcelona que tinguin menys de 16 anys : Servei de Premsa\nEl Govern municipal i el grup municipal d’ERC han assolit un acord per millorar la tarifació social del transport públic a la ciutat de Barcelona. El pacte preveu implantar una millora tarifària del transport públic a la ciutat de Barcelona pel col·lectiu de joves que tinguin menys de 16 anys i que estiguin empadronats a Barcelona, en funció del seu nivell de renda.\nL’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha valorat molt positivament aquesta mesura i ha reafirmat que pel Govern Municipal el transport públic és una prioritat. En aquest sentit, Colau ha recordat que la capital catalana ha apostat des del primer moment per no incrementar-ne el preu i ha recordat recentment ja es va arribar a un acord amb les altres administracions per a la congelació de tarifes i per fer mesures de tarificació social. L’alcaldessa ha afegit que ara a Barcelona “ens semblava molt pertinent aprofitar al màxim la situació de superàvit” i augmentar aquesta tarificació social pels joves de menys de 16 anys.\nAqueta mesura de tarifació social pretén facilitar l’accés al transport públic de la població més jove i va més enllà de l’acord tarifari que s’ha consensuat amb les administracions que constitueixen l’Autoritat del Transport Metropolità (ATM) per aquest 2016 i que ja incloïa l’ampliació de la T-12 fins als 14 anys. Amb aquesta mesura complementària, els joves de Barcelona de menys de 16 anys també tindran accés a tarifes socials per viatjar de forma il·limitada per la xarxa de transport públic del sistema tarifari integrat. Per tal d’accedir a aquests descomptes s’hauran de verificar tres premisses:\n– Estar empadronat a Barcelona\n– Nivell de renda i bonificació segons la taula:\n* Es calcula per tenir en compte economies d’escala a les llars. S’obté dividint la renda total de la llar entre el nombre d’unitats de consum. Les unitats de consum es calculen utilitzant l’escala de l’OCDE modificada, que concedeix un pes de 1 al primer adult, un pes de 0,5 a la resta d’adults i un pes de 0,3 als menors de 14 anys.\n** O títol equivalent vàlid per Autobusos i Metro (TMB)\nEl pressupost que es destinarà per fer efectiva aquesta tarifació social serà d’1,9 ME. Tant el Govern Municipal com ERC comparteixen l’aposta per avançar cap a una major tarifació social en l’àmbit del transport públic. En aquest sentit, es considera clau ampliar les bonificacions a determinats sectors de la població, entre ells els que tenen les rendes més baixes per tal que tothom tingui garantit el dret a la mobilitat i l’accés a un servei bàsic com és el transport públic.


Yo-Yo Ma Bio, Wiki, Edat, cançons, àlbum, esposa i patrimoni net - Persones Famoses A França\nYo-Yo Ma Bio, Wiki, Edat, cançons, àlbum, esposa i patrimoni net\nJo-Jo Ma Biography and Wikipedia\nYo-Yo Ma és un violoncel·lista, compositor, compositor i humanitari nord-americà que pertany a França. És ben conegut per actuar com a solista amb diferents orquestres d’arreu del món.\nYo-Yo va començar la seva carrera als quatre anys i també va assistir a la Julliard School i a la Universitat de Harvard, ha enregistrat més de 90 àlbums i ha guanyat més de 19 premis Grammy.\nHa enregistrat una àmplia varietat de música folk com la música americana bluegrass, melodies tradicionals xineses, els tangos del compositor argentí Ástor Piazzolla i música brasilera.\nHa col·laborat amb artistes com el cantant de jazz Bobby McFerrin, el guitarrista Carlos Santana, Sérgio Assad i el seu germà, Odair, i el cantautor i guitarrista James Taylor.\nYo-Yo Ma Edat i aniversari\nYo-Yo Ma va néixer el 7 d’octubre de 1955 a París, França. Té 65 anys a partir del 2020. Yo-Yo Ma celebra tots els seus aniversaris cada 7 d’octubre de cada any.\nJo-Jo Ma Photo\nAltura i pes de l'home Yo-Yo\nYo-Yo Ma és violoncel·lista, compositor, compositor i humanitari. Té una alçada d’1,75 metres i pesa 75 quilograms. Té els ulls marrons i els ulls marrons foscos.\nJo-Jo Ma Education\nVa assistir a la Trinity School de Nova York però més tard va ser traslladat a una escola infantil professional, de la qual es va graduar als 15 anys. Va aparèixer com a solista de l’Orquestra Radcliffe de Harvard en una interpretació de les Variacions Rococò Txaikovski.\nEs va unir a la Universitat de Columbia, però va abandonar la professió i més tard es va matricular al Harvard College. Abans d’entrar a Harvard, Ma va tocar a l’Orquestra del Festival de Marlboro sota la direcció del violoncel·lista i director Pablo Casals.\nFamília i pares de Yo-Yo Ma\nVa néixer a París de pares musicals. Va néixer d'una mare anomenada Marina Lu, que era cantant i pare Hiao-Tsiun Ma, violinista i professor de música a la Universitat Central Nacional de Nanjing. Té una germana anomenada Yeou-Cheng Ma, que tocava el violí abans d’obtenir el títol de metge i convertir-se en pediatra. La família es va traslladar a Nova York quan Ma tenia set anys.\nJo-Jo Ma Sister\nTé una germana anomenada Yeou-Cheng Ma, que tocava el violí abans d’obtenir el títol de metge i convertir-se en pediatra. La família es va traslladar a Nova York quan Ma tenia set anys.\nJo-Jo Ma Wife\nMa està casada des del 1978 amb una amorosa dama anomenada Jill Hornor, que és consultora d’art. La parella té la sort de tenir dos fills, Nicholas i Emily.\nYo-Yo Ma Valor net i sou\nYo-Yo Ma és un violoncel·lista, compositor, compositor i humanitari francoamericà. Ha guanyat la major part del seu patrimoni net a través de la seva carrera. Té un valor net estimat de 30 milions de dòlars. El seu salari anual està actualment en revisió i aviat s’actualitzarà.\nMesures i fets de Yo-Yo Ma\nAquests són alguns fets i mesures corporals interessants que heu de conèixer sobre el Yo-Yo\nJo-Jo Ma Bio and Wiki\nNoms complets: Yo-Yo Ma\nPopular com: Yo-Yo Ma\nReligió: No disponible\nJo-Jo Ma Birthday\nEdat: 65 anys (2020)\nData de naixement: 7 d'octubre de 1955\nAniversari: 7 d’octubre\nMesures corporals de Yo-Yo Ma\nYo-Yo Ma Family and Relationship\nPare (pare): Hiao-Tsiun Ma\nMare: Marina Lu\nGermans (germans i germanes): Yeou-Cheng Ma\nEstat civil: Casat o solter\nEsposa: Jill Hornor (m. 1978)\nNens: Sons (Nicholas Ma) Filla (s) (Emily Ma)\nYo-Yo Ma Networth i Salari\nSou: 8 milions de dòlars\nFont d'ingressos: Escriptor de cançons\nYo-Yo Ma House and Cars\nJo-Jo Ma Songs\nSuite per a violoncel no acompanyada núm. 1 en sol major, BWV 1007: I. Prélude\nEl carnaval dels animals, R. 125: XIII. The Swan (Arr. Per a violoncel i piano)\nEl cigne (Saint-Saëns) - Comentari\nEl Carol de Wexford\nNen (dóna’ns la pau)\nCançons que la meva mare em va ensenyar\nPoema per a Carlita\nAnar a casa\nRodeo de cabra\nNo es podria ser més maco\nCançó de bressol (Brahms) - Comentari\nRomanç per a violoncel i piano\nSuite orquestral núm. 3 en Re major, BWV 1068: Air\nThaïs: Meditació (Arr. Per a violoncel i piano)\nÀnima del tango: la música d'Astor Piazzolla\nMuntanya Mido (tradicional xinesa)\nCançons de gitano, op 55: IV. Cançons que la meva mare em va ensenyar\nFeliç Nadal (la guerra s'ha acabat)\nEl violoncel·lista de Sarajevo, op. 12\nInvitació a l'Danzón\nEl bell Antonio (Sollima) - Comentari\nSuite núm. 5 en do menor, BWV 1011: I. Prélude\nEl bell Anthony, Tema III\nSuite núm. 6 en re major, BWV 1012: VI. Gigue\nGelosia de Tango\nCançons de l'Arc de la Vida\nDuet per a violoncel i baix\nLloança a l’eternitat de Jesús\nAppalachia Waltz (versió per a violoncel)\nRomanç per a violoncel i piano (Delius) - Comentari\nImprovisació sobre la pau\nBlau com la nit turquesa de Neyshabur\nAllegro prestissimo de Sonata per a dos violoncel\nJo-Jo Ma Cello\nVa començar a tocar el violí, el piano i la viola a una edat primerenca, però més tard es va instal·lar al violoncel el 1960 als quatre anys. la seva primera opció va ser el contrabaix a causa de les seves grans dimensions, però va comprometre's i va prendre el violoncel.\nEl nen prodigi va començar a actuar davant el públic als cinc anys i va actuar per als presidents Dwight D. Eisenhower i John F. Kennedy quan tenia set anys. Als vuit anys, va aparèixer a la televisió nord-americana amb la seva germana en un concert dirigit per Leonard Bernstein.\nJo-Jo Ma Albums\nEls meus primers 79 anys\nSenzillament barroc amb Ton Koopman i l’Amsterdam Baroque Orchestra\nInspirat per Bach, volum 2 (DVD)\nInspirat per Bach, volum 3 (DVD)\nTan Dun: Tigre ajupit, drac amagat\nInspirat per Bach, volum 1 (DVD)\nSimply Baroque II amb Ton Koopman i l’Amsterdam Baroque Orchestra\nAppalachian Journey Live in Concert (VHS i DVD)\nViatge dels Apalatxes amb Edgar Meyer i Mark O'Connor\nDvořák: Quartet de piano núm.2, Sonatina en sol, Peces romàntiques\nHeartland: Una antologia apalatxa\nNaqoyqatsi: banda sonora original de la pel·lícula composta per Philip Glass\nYo-Yo Ma interpreta la música de John Williams\nConjunt de la Ruta de la Seda: viatges de la Ruta de la Seda: quan es coneixen els desconeguts\nConcerts de Meyer i Bottesini - Temes 1-3 - Edgar Meyer: Concert per a violoncel i contrabaix\nParís - La Belle Époque\nMaster and Commander: banda sonora original de la pel·lícula\nVioloncel de Vivaldi\nGràcies Brazil Live\nConjunt de la Ruta de la Seda: Viatges de la Ruta de la Seda: Més enllà de l’horitzó\nYo-Yo Ma interpreta Ennio Morricone, arranjat i dirigit per Ennio Morricone\n'Memòries d'una Geisha (banda sonora)', amb Itzhak Perlman (composta i dirigida per John Williams)\nDvořák a Praga: una celebració (DVD)\nConjunt de la Ruta de la Seda: noves impossibilitats\nCançons de Joy & Peace\n'Cinema Paradiso' de Chris Botti a Boston\n30 anys fora de la caixa: el conjunt inclou dos discos addicionals amb diversos enregistraments inèdits\nLes sessions de rodó de cabra\nAbans d’aquest món amb James Taylor\nSix Evolutions - Bach: Suites per a violoncel\nBeethoven: triple concert i simfonia núm. 7 amb Anne-Sophie Mutter i Daniel Barenboim\nPreguntes més freqüents sobre Yo-Yo Ma\nQui és Yo-Yo Ma?\nYo-Yo és un violoncel·lista, compositor, compositor i humanitari nord-americà que pertany a França. És ben conegut per actuar com a solista amb diferents orquestres d’arreu del món.\nQuants anys té Yo-Yo Ma?\nYo-Yo va néixer el 7 d’octubre de 1955 a París, França. Té 65 anys a partir del 2020. Ma celebra tots els seus aniversaris cada 7 d’octubre de cada any.\nQuina altura té Yo-Yo Ma?\nYo-Yo és violoncel·lista, compositor, compositor i humanitari. Té una alçada d’1,75 metres i pesa 75 quilograms. Té els ulls marrons i els ulls marrons foscos.\nEstà casat Yo-Yo Ma?\nQuant val Yo-Yo Ma?\nMa és un violoncel·lista, compositor, compositor i humanitari francoamericà. Ha guanyat la major part del seu patrimoni net a través de la seva carrera. Té un valor net estimat de 30 milions de dòlars.\nQuant guanya Yo-Yo Ma?\nYo-Yo és un violoncel·lista, compositor, compositor i humanitari francoamericà. Ha guanyat la major part del seu patrimoni net a través de la seva carrera. El seu salari anual està actualment en revisió i aviat s’actualitzarà.\nOn viu Yo-Yo Ma?\nPer motius de seguretat, Ma no ha compartit la seva ubicació exacta de residència. Actualitzarem aquesta informació immediatament si obtenim la ubicació i les imatges de casa seva.\nEstà viu o mort Yo-Yo Ma?\nYo-Yo viu i té bona salut. No s’ha informat que estigués malalt o que tingués problemes relacionats amb la salut.\nOn és ara Yo-Yo Ma?\nMa continua participant activament en la indústria de l’entreteniment creatiu\nJo-Jo Ma Social Media Contacts


Com utilitzar endolls de Albània a Tanzània\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Albània a Tanzània en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Albània a Tanzània sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Per Redacció el\t 29/06/2018 Editorial\nacostament presos Presos polítics\nEls que, per una certa edat, encara recordem com eren els temps de la Guerra Freda i les relacions entre l’URSS i els Estats Units, no tindrem cap problema en entendre el que són els focs d’artifici en una situació de clar desgel. És el que veiem diàriament als mitjans de comunicació. Declaracions frenètiques d’uns i uns altres, sovint fetes per acontentar als falcons i radicals que hi ha a cada banda. Però per sota, un corrent subterrani, que deixa ben palès que les coses van completament en la direcció contrària de la qual sembla en el dia a dia. És així com es fan les coses. Fins que el forat que el rierol deixa, és tan gran, que fa caure muralles altíssimes i infranquejables o edificis que grataven els cels. En part, podem tenir un cas ben proper. L’apropament dels presos polítics. Sí, és ben cert que el que cal és alliberar-los, i que tot plegat és absolutament insuficient. Però és sens dubte una passa endavant, que demostra que sota d’això, un corrent comença a obrir galeries entre Catalunya i Espanya. En són conscients tots els actors? Segurament, més del que creiem.\nArticle AnteriorL’Ajuntament de Sant Ramon inverteix en camins municipals gairebé 60 mil euros\nSegüent Article Cap de setmana de calor i possibilitat de ruixats de cara a diumenge


La llei de partits, un escull per al procés\nLA VESSANT JURÍDICA DEL CONFLICTE BASC\nL'article 9 de la norma ha impossibilitat fins ara la participació democràtica de l'esquerra abertzale\nORIOL MARCH 12/01/2011 00:00\nEl camí d'obstacles cap al procés de pau al País Basc també passa per la normalització democràtica de les formacions polítiques de l'esquerra abertzale. Un dels esculls principals perquè es doni aquest fet és la llei de partits, aprovada l'estiu del 2002 a instàncies de PP i PSOE, que la van promoure, amb els vots a favor de CiU, Coalició Canària i el Partit Andalusista. L'objectiu era clar: acorralar les formacions independentistes i d'esquerres basques que, de manera explícita o implícita, donessin suport a l'organització terrorista ETA.\nLa llei no admetia discussions i, segons apunta l'advocat August Gil Matamala, partidari d'una sortida negociada del conflicte armat, estava "feta a mida" per impedir que es presentessin a les eleccions els partits de l'esquerra abertzale. Una circumstància que ha permès, segons l'advocat, deixar sense representació un estrat de la societat basca, la que tradicionalment optava per l'esquerra independentista. La llei va permetre, a més, que el PSE i el PP tinguessin prou escons per pactar un inèdit govern nacionalista espanyol.\nObjectiu: el 22 de maig\nEl pas que va fer dilluns ETA anunciant una nova treva obre la porta, encara que sigui només uns quants mil·límetres, a la participació de l'esquerra abertzale en les eleccions del 22 de maig. Seria un senyal de confiança mútua entre l'Estat i els dirigents polítics abertzales de cara a solucionar el conflicte armat. Ara bé: la llei de partits és un mur ben edificat i difícil de saltar. Bàsicament per l'article 9, que, amb una redacció "ambigua" segons un informe d'Amnistia Internacional, fa servir expressions com "donar suport tàcitament al terrorisme, exculpant o minimitzant el seu significat" per assenyalar les formacions polítiques independentistes.\nAquest article és clau per decidir l'accés, o no, de l'esquerra abertzale als propers comicis municipals. Fins ara, qualsevol intent ha estat tallat de soca-rel, amb l'argument que membres de les llistes havien format part de formacions il·legalitzades o adduint que no eren prou clars rebutjant ETA. L'articulat de la llei en cap cas fa referència evident al fet que un partit polític, per poder presentar-se a les eleccions de manera legal, ha de fer explícit que no comparteix la manera de procedir violenta de l'organització terrorista. Però com va dir una vegada el fiscal general de l'Estat, Candido Conde Pumpido, "de vegades no n'hi ha prou ni complint la llei". Unes declaracions que van fer que Txelui Montero, portaveu de l'esquerra abertzale, li demanés la dimissió el mes passat.\nEl dia que va fer aquesta petició, Montero va anunciar la creació d'un partit abertzale amb una formació que complirà, segons ell, la llei "sense cap mena de trampes". Amb tota probabilitat, el repte d'assessorar la redacció dels estatuts de la nova formació recaurà en l'advocat Íñigo Iruin, habitual defensor dels presos etarres i de Batasuna davant els tribunals. El govern espanyol mirarà amb lupa les bases del partit, basant-se en la il·legalització que va fer el Tribunal Suprem d'Abertzale Sozialisten Batasuna el 2007, perquè no condemnar ni rebutjar ETA suposava un "contraindicació" per esclarir qualsevol dubte sobre la ruptura de la formació amb l'organització terrorista.\nUn senyal esperançador?\nEl paper dels jutges en l'aplicació de la llei de partits els propers mesos serà clau per entendre la deriva del procés. August Gil apunta que la llum verda a la manifestació de dissabte a Bilbao, en què es reivindicaven els drets dels presoners d'ETA, pot ser un senyal esperançador de cara al futur. "Aquestes marxes van estar prohibides molt de temps i el jutge Santiago Pedraz la va permetre: alguna cosa es mou", assegura.\nEn tot cas, els magistrats, sovint un col·lectiu incontrolable, hauran de tenir en compte la sentència del Tribunal Europeu de Drets Humans del 2009 que avalava la il·legalització de Batasuna. "Es tracta d'una sentència paradoxal: afecta drets constitucionals per igual quan no permet l'existència d'un partit amb l'argument que cal defensar les llibertats bàsiques", assegura José Antonio Montilla Martos, catedràtic de dret constitucional de la universitat de Granada. I ara, el que toca és desenredar les paradoxes.


rba salut i gestió: Als polítics no els agrada que els diguin les veritats... prefereixen viure en el seu món ideal i fantàstic on ells sempre es pensen que ho fan tot bé.\nAls polítics no els agrada que els diguin les veritats... prefereixen viure en el seu món ideal i fantàstic on ells sempre es pensen que ho fan tot bé.\nPer això és interessant escoltar a persones com el Dr. Rafael Bengoa, ex conseller de Salut del País Basc i ex assessor de Barack Obama en temes de Salut Pública, que és la seva especialitat, i en la que gaudeix d’un gran reconeixement a nivell internacional. També va ser director de Sistemes de Salut a l’OMS. Però a banda del seu currículum extraordinari, el Dr. Bengoa destaca per la seva visió i la claredat amb que s’expressa. No té pels a la llengua a l’hora de dir les coses pel seu nom.\nEl posicionament del Dr. Bengoa ve a reforçar l’opinió de molts experts, molt més partidaris d’actuar aviat i contundentment, en contra de la visió dels polítics que com ha quedat repetidament clar, actuen tard i malament. També a Catalunya.\nEl Dr. Bengoa ha estat entrevistat recentment a Catalunya Ràdio, i val la pena saber el que va explicar.\nEl confinament domiciliari és pràcticament inevitable a Espanya atès que les xifres de contagis no baixen, tot i les mesures relativament lleugeres que s’han pres. Per tant, en un parell de setmanes tindrem un confinament com el dels mesos de mars i abril. Com més ràpidament es prenguin mesures dràstiques millor i més vides es salven, però ara, en la situació actual, els governants han pres unes mesures de caràcter més lleuger que caldrà avaluar, i veure quina serà la tendència i segons quina sigui, caldrà prendre mesures més dures com el confinament, tot i que hauria estat millor prendre aquesta mesura més dura abans, i a escala nacional.\nSi baixessin els contagis i es rastregés millor els contactes, podríem conviure amb el virus, però aquest no és el cas, i per tant cal passar al nivell següent que és el confinament. L’estiu ha estat una mena de miratge en el que no hem sabut aprofitar la situació de relativa calma, per enfortir el sistema sanitari, ni millorar el rastreig de contactes, ni el seguiment de la malaltia.\nEn alguns països com Irlanda o Israel, els confinaments curts, de curta durada de 3 o 4 setmanes han funcionat bé. A França i algun altre país proposen un confinament amb els nens als col·legis; aquest és un confinament diferent als dels mesos de març i abril.\nCaldria aprofitar que mentre estem confinats, l’administració pugui establir de forma adequada tots els sistemes de rastreig, de manera que quan baixem la taxa de reproducció del virus per sota d’1, el seguiment de la malaltia no se’ns escapi de nou de les mans com va succeir al maig i ha tornat a succeir ara.\nLes properes setmanes veurem els hospitals molt pressionats per l’elevat nombre de pacients Covid, i com que el comportament irracional d’alguns ciutadans no canviarà, el confinament serà la millor mesura a prendre.\nPel que sabem del comportament de la grip durant aquests 250 darrers anys, era previsible una segona onada, més forta que la primera. Europa no s’hauria d’haver deixat atrapar per aquesta segona onada. Els països asiàtics, gràcies a un bon sistema de control, rastreig i seguiment de contactes, aquesta segona onada l’han controlat. Als països orientals els hem d’imitar una mica més. Ens ha faltat humilitat per aprendre d’altres que han estat capaços de fer les coses millor.\nAra el virus no és ni més ni menys contagiós que en la primer onada, malgrat que s’ha re-configurat i re-classificat; però de moment no s’han produït grans mutacions.\nDavant del Nadal, no ho hem d’enfocar sota el criteri de “s’ha de salvar el Nadal” tal com es va fer a l’estiu per salvar el turisme, els bars i els restaurants. El comportament de determinats ciutadans continuarà sent irresponsable, i caldrà compensar la irresponsabilitat d’un grup de ciutadans amb mesures adequades. Un Nadal més o menys normal seria un focus de contagis, sabent que Nadal es celebra en espais tancats i amb poca ventilació. El que cal tenir en compte és que s’ha d’atacar el virus i no salvar els Nadals.\nI mentre els oients de Catalunya Ràdio escoltaven les paraules d’algú que hi entén molt, la consellera Vergés continuava descartant el confinament domiciliari, i el ministre Illa deia exactament el mateix, i algun que altre expert de casa nostra, també s’apuntava a les tesis oficials del Sr. ministre i la Sra. consellera, per no contradir-los i no fer-se incòmode davant del poder. Tanmateix un gruix important d’experts, manifestava opinions molt semblants a les del Dr. Bengoa. És el cas de Clara Prats, investigadora de la UPC que afirma que la situació a Catalunya no està sota control. El també investigador de la UPC Daniel López Codina opina que si continua el creixement del nombre de contagis, caldrà adoptar mesures més dures. Per la seva banda l’investigador Alex Arenas de la URV ha advertit que el confinament total a Catalunya és inevitable. L’epidemiòleg Jordi Casabona també és de la mateixa opinió i assegura que abans que acabi l’any, el confinament total és inevitable. Un altre ex alt càrrec de l’OMS, Daniel López Acuña opina el mateix: cal optar per el confinament total de la població.\nI mentre autonomies com la d'Astúries ja li veuen les orelles al llop i demanen a Madrid que autoritzi un confinament domiciliari, a casa nostra, anem marejant la perdiu. Molta gesticulació, molt entre tots i totes, però en definitiva, anem com aquests últims mesos: tard i malament.\nPublicat per Ricard Bosch a 10:06


« Delegació de la Garrotxa\n· Dissabte 18 de maig de 2019. Ruta de Bor a All i Sanavastre per la plana de La Cerdanya. La caminada té uns 15 km; és majoritàriament planera però amb un tram curt fora de camí pel tossal de Baltarga. Cal portar menjar, beguda i calçat adequat per caminar per la muntanya. El transport és en autobús. L’hora de sortida és a les 7.15 del matí de l’avinguda Bases de Manresa, davant de l’EPSEM-UPC a Manresa, i la tornada prevista al voltant de les 20 h al mateix lloc. Podeu inscriure-us preferiblement a l’adreça ichnbages@gmail.com o bé al tel.933 248 582 de la Secretaria de la ICHN.\n· De divendres 21 a dilluns 24 de juny de 2019, El Périgord (França).\nIndicacions pràctiques, programa i inscripció:\n– El preu de la sortida és de 300 €/persona, tot inclòs: viatge en autobús, entrades als llocs que es visiten, menjars i allotjament.\n– La nit de divendres és en habitació doble a l’hotel La Chartreuse (***) i les dues següents en bungalow compartit entre 4 persones al càmping La Ferme de Villeneuve (***). Es recomana portar llençols per llit gran o individual o bé sac de dormir per a les nits al càmping.\n– La reserva de plaça consta dels dos passos següents:\n1. Enviament d’un correu a l’adreça ichnbages@gmail.com fent constar els noms i dni de les persones interessades. Us respondrem si hi ha lloc disponible.\n2. Transferència de 100 €/persona al compte número ES09 2100 3001 6822 0039 5532 de la ICHN com a paga i senyal, fent constar el vostre nom i el concepte Périgord. Envieu-nos, si us plau, el comprovant de la transferència a ichnbages@gmail.com. Us respondrem amb la confirmació de la reserva. Les places s’assignaran per ordre de recepció d’aquesta paga i senyal. La resta de l’import es pagarà, com de costum, al mateix autobús el dia de la sortida on no podem acceptar targetes de crèdit. En cas de no poder assistir, més enllà del 7 de juny es retornarà només el 50% de la paga i senyal.\n15:30 h Sortida des de Manresa, a l’avinguda Bases de Manresa, davant de l’EPSEM-UPC\n20:30 h Arribada a Cahors. Sopar a l’Hotel La Chartreuse\nVisita opcional a la ciutat de Cahors\nNit a l’hotel La Chartreuse\n7:15 – 7:45 h Esmorzar a l’hotel\n8:00 – 9:30 h Viatge a Montignac\n9:30 – 12:30 h Visita a Lascaux IV, la rèplica fidedigna de la cova amb les seves cèlebres pintures rupestres, i al Centre Internacional de l’Art Parietal\n13:00 – 14:00 h Dinar al restaurant Lunch Café, a Lascaux\n14:30 – 18:00 h Caminada fins al Castell de Commarque (Les Eyzies de Taiac / Marquay)\n18:00 – 19:00 h Entrada al Càmping La Ferme de Villeneuve (Saint André d’Allàs)\n19:00 – 19:30 h Anada a Sarlat-La Canéda\n20:00 – 21:30 h Sopar Perigourdin a l’Auberge Mirandol, Sarlat-La Canéda.\n21:30 – 22:00 h Tornada al càmping\nNit al càmping La Ferme de Villeneuve\n7:30 – 8:15 h Esmorzar al càmping.\n8:30 – 9:15 h Viatge a Rouffignac\n9:15 – 11:15 h Visita guiada a la Cova de Rouffignac\n11:30 – 12:15 h Viatge de Rouffignac a Pechalifour\n12:15 – 14:00 h Demostració de la recerca de tòfones a càrrec de M. Edouard i Mme. Farah\n14:00 – 14:30 h Dinar pícnic en àrea d’esbarjo\n14:30 – 15:00 h Viatge de Pechalifour a Les Eyzies de Taiac\n15:00 – 16:30 h Visita a la balma de Cro-Magnon on fou descobert l’home de Cromanyó, els Homo sapiens provinents d’Àfrica que van colonitzar Europa\n16:30 – 19:00 h Visita opcional al Museu de la Prehistòria i volta per Les Eyzies de Taiac\n19:00 – 19:30 h Anada al càmping\n20:00 – 22:00 h Sopar Perigourdin al càmping Ferme de Villeneuve\n8:00 – 9:00 h Esmorzar al càmping.\n9:15 – 9:30 h Viatge a Sarlat-La Canéda\n9:30 – 11:30 h Volta per Sarlat-La Canéda\n11:30 – 13:30 h Viatge de Sarlat La Canéda a Moissac\n13:30 – 15:30 h Visita al canal de Midi. Dinar pícnic en àrea d’esbarjo.\n15:30 – 20:00 h Viatge de Moissac a Manresa


Comentaris sobre: Gaudí és de Cambrils? - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona\ncom ens enganyen\nA Reus, l'arquitecte de Riudoms, va presentar un projecte de renovació del santuari de la Misericòrdia i li van tombar de tant que l'estimaven.\nCertament teories sobre el seu naixement n'havia sentit de tots els gustos, però la de Cambrils és realment novedosa, jajaja. Bé com va dir un veí de Riudoms, "miri, és igual on va néixer, l'important és que va néixer". En tot cas en podem dir " l'arquitecte tarragoní " i no ens equivocarem"\nquina mania que és de Reus.\nA la tomba de la Sagrada Família l'anomenen "Reusensis".\nNo era de Reus\nNo he conegut MAI ningú nascut a Reus que no digui mil i una vegades que es de Reus amb orgull.\nSi Gaudí hagués nascut a Reus ho habría dit i resenyat mil vegades com a minim.\nCom vosté sr. Buqueras, que ho diu constantment que es nascut a Reus... malgrat porta 40 o 50 anys visquen a TGN.\nO sigui que Gaudí no va neixer a Reus... sería l´unic cas que s´en amagaba de ser de Reus. Jejeje\nCom l'aeroport, que no és tot del terme municipal de Reus. Constantí té més superfície que Reus en tota la finca de l'aeroport. Per ser més exactes, la línia que parteix els dos termes municipals creua transversalment la pista d'aterratge i enlairament.\nHi ha una altra versió que assegura que la mare d'en Gaudí va anar a parir a Reus, perquè qualsevol hospital oferia molta més seguretat que al poble.\nfacilitats per a la padrina\nEl Gaudí de Riudoms el van parir a casa (mas del calderer) com era costum llavors. El van batejar en una església de Reus perqué la seva padrina era una senyora gran de Reus. Així li van facilitar l'assistència al bateig. Com que no hi havia registre civil, va quedar registrat a l'església com a batejat.\nHaurien de posar el nom de Constantí a l'aeroport, davant o darrera de Reus, tant se val. Però hi ha de ser. Si volem tenir el dret a decidir, això passa també per la gent de Constantí. A veure si el nostre alcalde sociata se'n assabenta d'una vegada i comença a parlar del poble fora del poble.\nNo van voler ni deixar eixamplar les oficines d'administració de l'aeroport cap a la Canonja perquè aleshores era terme de Tarragona.\nConstantí calla misteriosament.


Marca EASYFRANCH a Espanya\nEn data 29/09/2015 es va realitzar PUBLIC. CONCESION DE F. RESOL. 02/09/2015\nInformació sobre la marca EASYFRANCH amb el nombre M3557961(7)\nLa marca EASYFRANCH amb el nombre M3557961(7) va ser sol·licitada el 20/04/2015. Es tracta d'una marca a Espanya pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca EASYFRANCH amb el nombre M3557961(7) va ser sol·licitada per BEINI QIAN.\nRenovació de la marca EASYFRANCH amb el nombre M3557961(7)\nAltres marques sol·licitades per BEINI QIAN\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades per BEINI QIAN, entre les quals es troba la marca EASYFRANCH amb el nombre M3557961(7). Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades per BEINI QIAN clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a Espanya entre les quals es troba la marca EASYFRANCH. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a Espanya. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a Espanya.