L'art de viure 109 by Alberto Lorenzo - Issuu\nMiradors a Envalira\nEdifici World Carving a El Diamant Champions Andorra la Vella\nCOL·LEGI OFICIAL D’ARQUITECTES D’ANDORRA JUNTA DE GOVERN Degana ZAIRA NADAL BENTADÉ Secretari ENRIC DILMÉ BEJARANO Tresorer XAVIER ALEIX PALOU Vocals VÍTOR BLASI PALACÍN JORDI CORNELL AYERBE MIQUEL MERCÈ RODRÍGUEZ IVAN MORANTE JIMÉNEZ\nARQUITECTES EN EXERCICI ADELLACH I COMA, Josefa Casa Adellach AD 300 - LA CORTINADA Telèfon: 850195 arquitectonia@tallerarquitectonia.com\nNúmero de col·legiat: 31 ADSERÀ I GRIFÉ, Josep Carrer Prat de la Creu, 91, 1er, 1a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 806365 j.adsera@andorra.ad Número de col·legiat: 37 AIXÀS I ESPAR, Pere Casa Aixàs. Camí Ral. 1 baix AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 824001 aixas.arquitecte@andorra.ad Número de col·legiat: 01 ALBÓS I COLOMBIER, Miquel Baixada del Molí, 7-9-13, 1r, 4a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 862861 albos@miquelalbos.com Número de col·legiat: 38 ALBÓS I SABOYA, Robert Av. Del Fener, 15, 1er. D. Ed. Picó AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 868020 albosmarti@gmail.com Número de col·legiat: 43 ALEIX I PALOU, Xavier C. del Llinas, Xalet Aleix AD 600 - JUBERRI Telèfon: 815445 xaa@andorra.ad Número de col·legiat: 15 ÀLVAREZ I RIBA, Lluís Carrer la Parròquia, 2 AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 862459 llar@andorra.ad Número de col·legiat: 13 ARIAS I TORRES, Gerard Av. Príncep Benlloch, 38 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 800901 garias@arid.ad Número de col·legiat: 87 ARMENGOL I TORM, Carlota Plaça Coprínceps, 5 AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 345350 carmengol@rocblanchotels.com Número de col·legiat: 89 BATLLE I JORDANA, Jordi Baixador del Molí, núm.2, baixos AD 600 - SANT JULIÀ DE LÒRIA Telèfon: 842600 batllearquitecte@gmail.com Número de col·legiat: 10 BLASI I PALACÍN, Víctor C. Prat de la Creu, 8. desp. 307 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 865290 vblasi@victorblasi.com Número de col·legiat: 46\nBURGUÉS SORIANO, Miquel Urb. La Plana, 2C AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 860920 m_bs@hotmail.es Número de col·legiat: 112 CALL I REIG, Julià Plaça Guillemó, 5, 1r, 1a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 869643 callreig.arq@andorra.ad Número de col·legiat: 16\nDILMÉ I BEJARANO, Enric Av. Fiter i Rossell, 109. Baixos, Loc. 2 AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 869558 edilme@andorra.ad Número de col·legiat: 44\nGRAS I FERNÀNDEZ, Carles Dr. Molines, 2 i 4, Ed. "Trillà III", 1r, 3a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 868075 dacg@andorra.ad Número de col·legiat: 55\nNADAL I BENTADÉ, Zaira Urb. Sant Romà. Ed. Vilars. A. 1a AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 398000 zaira.nadal@andorra.ad Número de col·legiat: 77\nESPUGA I SORRIBES, Pere B. Armengol, 10. Ed. Montclar. 234 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 802000 engitec@engitec.ad Número de col·legiat: 34\nIGLESIAS RODRÍGUEZ, Pau Carrer del Plans, 90 AD 400 - LA MASSANA Telèfon: 339760/818450 pauiglesias@pauiglesias.net Número de col·legiat: 75\nNAUDÍ I ZAMORA, Víctor Ctra. Dels Vilars, 35 AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 342680 victor.naudi.z@gmail.com Número de col·legiat: 14 OROBITG I JIMÉNEZ, Josep Lluís Av. Meritxell 20. Ed. Roc Escolls1, 2E AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 808720 orobitg.arq-eng@andorra.ad Número de col·legiat: 08\nTelèfon: 826606 jpubill@enlinia.net Número de col·legiat: 50\nVENDRELL I CORTÉS, Marta Av. Joan Martí, 117, local 2 AD 200 - ENCAMP Telèfon: 817666 marta@apuntdarquitectura.com Número de col·legiat: 94\nJURADO PEÑALTA, Azahara Ctra. De l’Aldosa, Urb. Bellmont AD 400 - LA MASSANA Telèfon: 646465 Azahara.arquitecta@gmail.com Número de col·legiat: 116\nPUIG I MONTANYA, Carles Carrer Currubell, 1, 5è, 1a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 800420 cpuigmont@andorra.ad Número de col·legiat: 35\nVICENTE I SOLÀ, Fèlix C. Prat de la Creu, 92, 1er, d. 16 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 807777 despatx@fvsarq.com Número de col·legiat: 29\nPUNTAS BATANÉS, David Av. Joan Martí 117, local AD 200 - ENCAMP Telèfon: 817666 Número de col·legiat: 114\nLORENZ, Daniela Ctra. D’Engolasters, Les Molleres Bloc 3, 3-C AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 635411 Daniela.lorenz.arq@gmail.com Número de col·legiat: 109\nVIDAL I QUÍLEZ, Jordi Av. Meritxell, 59, entresol AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 865924 th19@andorra.ad Número de col·legiat: 72\nPUBILL I ARMENGOL, Josep Av. Carlemany, 26, 1r, 2a AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY\nRIBERAYGUA I ZAMORA, Turi C.Ciutat Consuegra,10, 4t-31 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 337824 turi.arquitectura@gmail.com Número de col·legiat: 93 ROSSELL I DURÓ, Manel Antic Carrer Major, 10 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 821992 m2ne@andorra.ad Número de col·legiat: 17 SAENZ DALVECIO, Ana Ed. Duquesa, 4t-1a AD 400 - LA MASSANA Telèfon: 838511/328571 amcsaenz@gmail.com Número de col·legiat: 110\nFAURA I PAVIA, Elisabet Carrer Valira, 2, 1r, A AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 805205 info@arteks.ad Número de col·legiat: 53\nLÓPEZ MATEOS I MORENO, Artur Urb. Les Agudes, 24, Casa 1 AD 400 - SISPONY Telèfon: 839831 l-m.arquitectes@andorra.ad Número de col·legiat: 20\nFELIPÓ I CODINA, Josep Maria Avinguda Meritxell, 9, 5è, 2a. AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 822630 jmfelipo@gmail.com Número de col·legiat: 60\nMARINÉ I CASALS, Eduard Urb. Ermengol Serra,13, B. 1, A, b-2 AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 829636/356352 delinium.arch@gmail.com Número de col·legiat: 95\nOROBITG I PÉREZ, Ciro Av. Meritxell, 20. Ed. Roc Escolls, 1 2E AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 808720 c.orobitg@andorra.ad Número de col·legiat: 61\nSALA I MOMPEL, Jordi P. Manel Cerqueda, 3-5, 3r, B. AD 700 - ESCALDESENGORDANY Telèfon: 808345 naudi.sala@andorra.ad Número de col·legiat: 07\nFERRIZ I CLAVIJO, Jaime Av. Sant Antonio, 61, 5-1 AD 400 - LA MASSANA Telèfon: 836988/637957 jaimeferrizclavijo@gmail.com Número de col·legiat: 107\nMARTÍ I PEDESCOLL, Robert Av. Fener, 15, 1er. D. Ed. El Picó AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 868020 albosmarti@gmail.com Número de col·legiat: 71\nCATALINAS SUBIRANA, Meritxell Av. Francesc Cairat, 4,2-3 AD 600 - SANT JULIÀ DE LÒRIA Telèfon: 843168/677936 Xellbcn@hotmail.com Número de col·legiat: 111\nFITÉ I FERRERO, Marina Av. Jovell, 2, baixos exteriors AD 400 - SISPONY Telèfon: 377728 mfite@andorra.ad Número de col·legiat: 64\nMELGOSA I ANTONIJUAN, Oriol Av. Br. Riberaygua 9, 4t-B AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 0034687860584 amelgosa@gmail.com Número de col·legiat: 119\nORTEU I RIBA, Xavier Av. Dr. Mijavila, 17 Ed. Pasturé, Bloc II, Pl. baixa 1 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 835200/835260 x.orteu@andorra.ad Número de col·legiat: 54\nSÀNCHEZ I FORES, Laura Av. de les Escoles, 30, 1er, 2a. AD 700 - ESCALDESENGORDANY Telèfon: 333340 arquilauras@yahoo.es Número de col·legiat: 68\nCERVÓS I CARDONA, Pere Av. Santa Coloma, 89, 1r, 2a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 868942/820183 pcervos@andorra.ad Número de col·legiat: 96\nFRIGULS I FRANCITORRA, Arnau Ctra. Engolasters, 53, bloc1,2-2 AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 861364/374364 afriguls@coac.net Número de col·legiat: 102\nMERCÈ I RODRÍGUEZ, Miquel Ctra. d’Engolasters, 23, PB 3. AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 633419 info@miquelmercearquitecte.com Número de col·legiat: 82\nPALLARÉS I PAPASEIT, J. Manel C. Prat Creu, 59. esc B, 6è, 3a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 865431 kfs@coac.net Número de col·legiat: 45\nSORIANO I VIDAL, Josep Av. Carlemany, 117, 5e. A AD 700 - ESCALDESENGORDANY Telèfon: 864949 pepsoriano@andorra.ad Número de col·legiat: 58\nCOLL I CAPÓ, Joan Carrer la Sardana. 16. Àtic AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 819580 jcollarq@andorra.ad Número de col·legiat: 12\nGARCIA I FRESNO, Anna Carrer Dr. Vilanova, 9 - PB AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 827434 Número de col·legiat: 117\nMOLNÉ I SAUQUET, Antoni Av. Doctor Mitjavila, 3 - 3er AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 828661 a3ti8me@andorra.ad Número de col·legiat: 09\nGARCIA I RICART, Patrick Carrer dels Escalls, 9 - 1er, 2a AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 809045 tda@andorra.ad Número de col·legiat: 32\nMONEGAL I BLASI, Marc Ct Comella, 18. e Habitat, 5è, 2a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 821321 / 0034933195083 mm@andorra.ad Número de col·legiat: 39\nGIL RODRÍGUEZ, Jacint Xalet Gil. Roc dels Esquirols AD 600 - AIXIRIVALL Telèfon: 383225 gilarquitecte@gmail.com Número de col·legiat: 76\nMONTANÉ I TOMÀS, Josep Antoni Casa Nova Quim AD 300 - ORDINO Telèfon: 837279 jamt.arquitecte@andorra.ad Número de col·legiat: 23\nDALMAU I JIMÉNEZ, Eva Maria Av. Fiter i Rossell, 70, 2n, 2a AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 363993 edalmauj@coac.cat Número de col·legiat: 99\nGINJAUME I GRATACÓS, Lluís C. Escoles, 24. Baixos AD 600 - SANT JULIÀ DE LÒRIA Telèfon: 741710 lluis.taitsa@andorra.d Número de col·legiat: 92\nDE DEUS I PROENÇA, Ricard Avinguda Sant Antoni, 73, 4rt, 1a AD 400 - LA MASSANA Telèfon: 835486 r.dedeus@andorra.ad Número de col·legiat: 90\nGINJAUME I GRATACÓS, Roser C. Escoles, 24. Ed. Rosella, entresol AD 600 - SANT JULIÀ DE LÒRIA Telèfon: 741710 taitsa@andorra.ad Número de col·legiat: 85\nMORANTE I JIMÉNEZ, Ivan Av. Carlemany, 42, Ed. Escaldes I, 2n-1a AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 861217 imj.arquitectura@andorra.ad Número de col·legiat: 97\nCALVET I SALA, Marc Passatge d'Isabel Sandy, 2, 1r AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 801888 info@calvetarquitectes.com Número de col·legiat: 65 CANADÉS I PALAU, Joaquim Carrer de les Canals, 7. 4rt AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 804710 joaquimcanadesarqte@andorra.ad Número de col·legiat: 36 CASAMAJOR I ESTEBAN, Joan Albert Costa Nagol, Ed. Caborreu, baixos AD 600 - SANT JULIÀ DE LÒRIA Telèfon: 841777 casamajor.ass@andorra.ad Número de col·legiat: 78\nCORNELLA I AYERBE, Jordi Carrer Cavallers, 38 AD 200 - ENCAMP Telèfon: 831513 cornella.arquitecte@gmail.com Número de col·legiat: 73 CORTÉS I PUIG, Josep Antoni Xalet Cortés AD 500 - SANTA COLOMA Telèfon: 326126 cortes.j@andorra.ad Número de col·legiat: 41\nPASCAL I RIERA, Esther C. J. Viladomat, 38 – e. A, 6e 2a AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY\nTelèfon: 339025 / 860634 epascal@andorra.ad Número de col·legiat: 56 PEREZ I MORENO, Daniel Urbanització La Solana, casa 1 AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY\nTelèfon: 361270 a08estudi@gmail.com Número de col·legiat: 91 PERNÍA I MORENO, Moisès Av. Través, 30.Baix.Ed. Sant Roc. AD 400 - LA MASSANA Telèfon: 370738 projectesnous@gmail.com Número de col·legiat: 79 PI I CERDÀ, Joan Edifici Bonaire C, 4art, 1a AD 100 - SOLDEU Telèfon: 820929 j.pi.cerda@andorra.ad Número de col·legiat: 27 POL I SOLÉ, Antoni Era Mangautxa. Pl. Sant Cerni AD 100 - CANILLO Telèfon: 851095 / 851656 aps@andorra.ad Número de col·legiat: 06\nTERREROS I CEBALLOS, Andreu Av. Doctor Nequi, 7. 5è B AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 807747 atmsarqs@andorra.ad Número de col·legiat: 19 TERREROS I SANSA, Mercé Av. Doctor Nequi, 7. 5è B AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 807747 merce.terreros@gmail.com Número de col·legiat: 106 TRAVÉ I SIRVENT, Josep Carrer del Parnal, 10. 1r, 3a AD 700 - ESCALDESENGORDANY Telèfon: 820476 jtrave@gmail.com Número de col·legiat: 98\nVILLAMAYOR I ROZADOS, Albert Carrer El Cedre, 5, esc. B, 2n, C AD 500 - SANTA COLOMA Telèfon: 724577 avr@andorra.ad Número de col·legiat: 51 VITULLO, Jorge Anibal C. Gil Torres, 63, Baixos 2a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 866576 aedificatioslu@gmail.com Número de col·legiat: 108\nMARTÍ I PETIT, Antoni C. Escalls, 7. Ed. Cadena, 1. 1 AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 810077 arquimarti@andorra.ad Número de col·legiat: 26 MENDIZABAL OLAIZOLA, Itziar Carrer Consell de la Terra, 19 AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 355425 ixiarmen@yahoo.es Número de col·legiat: 113 PALAU I GARCIA Sònia Ed. Alzina, 2n-1a AD 100 - CANILLO Telèfon: 824665/649376 sonia_palau@yahoo.es Número de col·legiat: 103\nVIU I REBÉS, Lluís Xalet OCCESA. Les Canals, s/n AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: lluis@maxdecusa.com Número de col·legiat: 84\nPUJAL I TRULLÀ, Albert Casa Hortal Blau AD 300 - LA CORTINADA Telèfon: 838558 Número de col·legiat: 02\nPURROY I CHICOT, Joan A. Av. Príncep Benlloch, 79 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 820504\nALEIX I TARIOL, Cecília Carrer Josep Viladomat, 8, àtic AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 864845 cecilia.david@andorra.ad Número de col·legiat: 67\nANTELO I ADRAN, Cristina P. A. Font Caminal, 1, desp. 501 AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 811000 anteloadran.cristina@gmail.com Número de col·legiat: 101 BASÁÑEZ BILLELABEITIA, Pedro M. Avinguda Meritxell, 16 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 820162 pmdbabi@gmail.com Número de col·legiat: 42 BOLDÚ I GRAU, Víctor C. dels Barrers, 37, 3r-2a AD 500 - SANTA COLOMA Telèfon: 722856/654037 vboldu@gmail.com Número de col·legiat: 104 CALVET I SALA, Gerard Cap del Carrer, 2, 1r AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 801888/347343 calvetg@andorra.ad Número de col·legiat: 86 DALMAU I GAMARRA, Monica Urb. La Plana, Ed. Mirador Parck AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 361274 mondalmau@gmail.com Número de col·legiat: 105\nVALDÉS I PUIG, Alfons C. Prat Primer, 4, apart. 71 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 822129 valdesarquitectes@andorra.ad Número de col·legiat: 05\nDORCA I BIS, Aleix Avinguda Meritxell, 6. 1er AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 824366 / 822843 Número de col·legiat: 21\nVECIANA I MEMBRADO, Gerard Carrer Valira, 2, 1r, B AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 805205 info@arteks.ad Número de col·legiat: 66\nGUERRERO I MONTOYA, Joan Pau Xalet Encodina. Pleta d'Ordino AD 300 - ORDINO Telèfon: 838961 jpguerrero@zona3d.com Número de col·legiat: 83\nNúmero de col·legiat: 04 RADUAN I CORRIUS, Mariona Comes del Rull - Casa "C" AD 400 - SISPONY Telèfon: 839908 / 323965 jiraduan@mypic.ad Número de col·legiat: 69 REBÉS I ARENY DE P., F. Xavier Av. Tarragona, 58-70. Desp 17 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 825188 xrebes@andorra.ad Número de col·legiat: 11 RECHI I MONTES, Xavier Carrer Consuegra, 16, 4rt AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 827933 bcnarchitetto@gmail.com Número de col·legiat: 100 ROY I LÀZARO, Isabel Telèfon: 630499 projectesnous@gmail.com Número de col·legiat: 80 SEMPERE ALBERT, Arnau C. Roureda de Sansa 32-34, 5-A AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 691109 arnausempere@gmail.com Número de col·legiat: 120 SOLÉ I PARELLADA, Cecília C. la Vinyeta, 2, D, 2n AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 0034934143370 / 860052 csp@coac.net Número de col·legiat: 52 TORRENTS RODRÍGUEZ, Javier C. Br. Armengol 10, desptx 234 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 802000 engitec@engitec.ad Número de col·legiat: 118 VIU I REBÉS, Neus Carrer Muntaner, 193, 3r, 1a 08036 - BARCELONA Telèfon: 00376359695 nviu@andorra.ad Número de col·legiat: 62\nTÈCNICS HABILITATS EN EXERCICI ARMENGOL I GIRAUT, Josep Casa Nova Peretell AD 300 - LA CORTINADA - ORDINO Telèfon: 337955 Número de col·legiat: TH29 CIRICI I MONTANYA, Joan Carrer l'Aigüeta, 2, 3r, 1a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 820663 sp@bsa.ad Número de col·legiat: TH08 FARRÉ I RIBA, Josep Maria Ed.Claror, Av. S. Coloma, 31, sot. -1 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 807507 arqfarre@andorra.ad Número de col·legiat: TH10 LÒPEZ I MIRMI, Eduard Avinguda del Pessebre, 28. àtic AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 820956 edu.arq@andorra.ad Número de col·legiat: TH17 MARQUILLÓ I SORBES, Sílvia C. Prat de la Creu, 101, 1r, desp.3 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 808640 s.marquillo@suportenginyers.com Número de col·legiat: TH24 PUIG I MONTES, Maria Lluïsa Ctra. De Riberaygua, 16 AD 200 - ENCAMP Telèfon: 815518 puigmontarqui@gmail.com Número de col·legiat: TH16 VILA I BRESCÓ, Josep Maria C. Prat de la Creu, 101, 1r, desp 3 AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 808640 jm.vila@suportenginyers.com Número de col·legiat: TH25 VIVES I LORENZO, Clara Av. Meritxell, 22, 3r, 1a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 328635 cvives@mypic.ad Número de col·legiat: TH27\nTÈCNICS HABILITATS SENSE EXERCICI BORRA I NAVARRO, Joan P. Carrer Prat de la Creu, 83, àtic, 2a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 828700 Número de col·legiat: TH30 CASAMAJOR I PATAU, Joan Costa de Nagol, edifici Caborreu AD 600 - SANT JULIÀ DE LÒRIA Telèfon: 841777 casamajor.ass@andorra.ad Número de col·legiat: TH05 LOPEZ I MIRMI, Antoni Avinguda del Pessebre, 28. 4rt, 1a AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 873200 a.lopez@encamp.ad Número de col·legiat: TH28 MARTÍNEZ I FERNÀNDEZ, Josep Carrer Josep Rossell, 9 AD 400 - LA MASSANA Telèfon: 835255 arc@andorra.ad Número de col·legiat: TH07 MONTES I ESTRADA, Manuel Coma del Colat, 18 AD 400 - LA MASSANA Telèfon: 837003 mmestrada@andorra.ad Número de col·legiat: TH23\nRADUAN I PANIAGUA, Joan Ignasi Carrer Ciutat de Valls, 32, 2n, 1a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 839908 / 323965 jiraduan@gmail.com Número de col·legiat: TH09 REGUANT I ALEIX, Joan Carrer Josep Viladomat, 8, 1r, 1A AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 837201 seturia@andorra.ad Número de col·legiat: TH03 RIEGER i ABBERGER, Bernat Carrer de la Borda, 4. 3r. 2a AD 500 - ANDORRA LA VELLA Telèfon: 866447 brieger@mypic.ad Número de col·legiat: TH21 SINFREU I VERGARA, Antoni C. Sant Antoni, s/n. edifici La Trini AD 400 - LA MASSANA Telèfon: 837560 s2arq@andorra.ad Número de col·legiat: TH20 VALDÉS I PUIG, Marcel·lí C. Parnal, 4. E. Prat Gran, Esc C 1-2 AD 700 - ESCALDES-ENGORDANY Telèfon: 822129 valdesarquitectes@andorra.ad Número de col·legiat: TH04\nCol·legiats ADSERÀ BARRAL ALDOSA CASES ALIS CIRERA ALVAREZ LIPKAU ARAJOL MIR ARMENGOL GIRAULT ASTRIÉ PADILLA BALLESTÀ ALIAS BANGERA BASTIDA OBIOLS BEA REBÉS BEAL VILAGINES BOIX NOGUERA BOS JUANES BREGOLAT TARRÉS BRESCÓ RUIZ CABANES TURNÉ\nGerard Salvador Toni Alvaro Joan Joan David Frederic Sugreev Daniel Antoni Xavier Joan Santi Enric Jordi Jordi\nCADENA NAVARRO CALVÓ ARMENGOL CAMPOS ARAUZ CAMPS LAYA CASALS SOLE CERQUEDA CHILAUD CERQUEDA CHILAUD CERQUEDA CHILAUD CLEMENTE PEROPADRE COLL DARAS COMELLA ALÍS COULON DEU PUJAL DÍAZ MARIÑO DIAZ MEDINA DOMÍNGUEZ SANTOS DURÓ GASET EROLES ESCORIZA MARTÍNEZ ESPAR BENTANACHS ESPARRACH SALLENT ESTANY VIDAL ESTEL ARMENGOL ESTRELLA ARMENGOL\nJordi Silvia Manel Xavier Victor Cristian Nathalie Jordi Elena Genis Josep Jean-Marc Jordi Raimundo Francisco Javier Raúl Lluís Roland Josep Gerard Xavier Eron Marc Gerard\nFARRIOL RAFEL FAYAS RICO FERRER LOPEZ FERRER MAULL FERRER PATERNA FORNÉ ANGRILL FORNÉ MASSONI FORNER ROVIRA GAJAS GIRALT GAMBORINO MEDINA GANYET CASELLAS GARCIA PASTOR GONZALEZ BRUNAT GOYA RODRIGUEZ DE CASTRO GRAU NAVARRO HERRERO CANTALAPIEDRA HOEBIG KOHLHEYER HUARACHI ORTEGA HUERTAS PUIGDEMASA JIMENEZ BELTRAN JIMÉNEZ TIERNO JORGE SECO JURADO GÓMEZ LAUGA COURTIL\nPere Eduard Silvia Pere Andreu Jaume David Carles Jordi Gerson Xavier Eva José Luis Ferran Joan Esteban Anja Alfred Josep Maria Xavier Javier Vicens Juan Carlos Joan Marc\nLLACH AIXÀS LLOVERA MASSANA LÓPEZ COBO LOPEZ MIRMI MAÑARICUA MARCO MARQUÉS FELIU MARQUILLÓ SORBES MARTICELLA CANELA MARTIN BRETONES MARTÍNEZ MILVAQUES MARTÍNEZ MORA MIRANDA CASTÁN MOLES BETRIU MUR VALBUENA NOU ROSSELL ORDOÑEZ TENORIO OROBITG PÉREZ OSORIO MARTÍ PALACIOS ALBACAR PALMITJAVILA DUEDRA PASTOR VILANOVA PÉREZ GOYA PICANYOL BULLÓ PICART MARTÍNEZ\nFerran Jordi Luis Germán Antoni Francesc Joan Sílvia Jordi Jordi Mª Amparo Víctor Francisco José Albert Jonathan Laura Juan Pablo Joel Aitor Xavier David Marc Óscar Llorenç Albert\nPINTOS MORELL PLA PORTELLA PLANES OBIOLS RAMENTOL PUIGGALÍ REAL PARIS REGUÉ DELGADO REMOLINS ISANT RIBA MAZAS RIBA PORRAS RIBA PORRAS RIBERAYGUA SASPLUGAS RICO FLOR RIERA MARTINEZ RIOS NARVAEZ RODRIGO MONSONIS RODRIGUEZ DE PELEATO RODRÍGUEZ LÓPEZ ROSSELL FALCÓ ROVIRA BOTEY SALA ANGUERA SALA ORTEGA SALINAS SERRAHIMA SALVADÓ ESPOT SALVADÓ MIRAS\nSALVAT FONT SÁNCHEZ MANGAS SANGRÀ CARDONA SANTACREU MARTÍNEZ SANTACRUZ ALÍS SEGURA GRIFOLL SOLANELLES MANUBENS SOLÉ ARMENGOL TOMÀS TOMÀS TOR ARMENGOL TORRES ARAUZ TRAVE OBIOLS TREMOSA FITÉ ULIER FARRÉ URBAN VALDÉS ALEMANY VALERO VIA VENDRELL SERRA VERDÚ MARQUILLÓ VILA BONELL VILA BRESCÓ VILLARÓ PANTEBRE VIVES GENÉ ZAMORA FARRÀS\nJaume Álvaro Estanislau Guillem Pere Josep Jordi Francesc Joaquim Esteve Óscar Jordi Martí Josep Mª Hans Guillem Silvia Cèlia Albert Marc Josep Maria Ivan David Joan\nMULTISERVEIS INTEGRALS 01 C. La Closa, 15 AD500 Andorra La Vella T (+376) 807 255 gtt@gtt-transport.com\nT (+376) 326 913 bastseguretat@andorra.ad\nTRANSPORTS BERNÉ I FILL C. Dr. Vilanova 7, Zona Industrial AD500 Andorra La Vella T (+376) 862 084 frugar@andorra.ad\nT (+376) 837 069 tberneifill@hotmail.com\nAv. de Rouillac, 15-17 baixos AD200 Encamp T (+376) 344 700 T (+376) 322 534 vagontrans28@gmail.com\nLa teva solució Cloud a Andorra Per a més informació truqueu al 117\nPORTADA: DETALL EDIFICI EL DIAMANT - FOTO OSCAR LLAURADÓ\n14 28 42 48 98 126 156 166 174\nL’ARQUITECTURA SALUDABLE - LA VEGETABILITZACIÓ _\nHistòria de FEDA Part 2 _\nEIXAMPLA I RECTIFICACIÓ DE LA CG3 DEL RIU LA POSA FINS ARANS _\n38 56 106 134 168 182\nDE LLORTS I EL CAMÍ DE COMA OBAGA _\nEDIFICI EL DIAMANT _\nREMODELACIÓ PLAÇA COPRÍNCEPS _ HOTEL PIOLETS PARK & SPA _\nREHABILITACIÓ DEL PONT SOBRE EL RIU ARIÈGE AL PAS DE LA CASA\n118 141 161 162 172 186\nWORLD CHAMPIONS 99 _\nEDIFICI FAUCELLERS - SANT JULIÀ DE LÒRIA\nNOU CARVING - ANDORRA LA VELLA _\n2a MARATÓ ANDORRA SHOPPING FOTO _\nEIXAMPLAMENT DEL TRAM DE LA CG3 ENTRE LES MINES\nXALET A LES COSTES DELS VILARS D’ESCALDES-ENGORDANY\nREMODELACIÓ XEMENEIA HOTEL MONTECARLO D’ENCAMP _ ART AL CARRER\nEIXAMPLA I RECTIFICACIÓ DE LA CG3 EN EL TRAM ANTERIOR AL RIU DE FARREROLES\nREHABILITACIÓ DEL PONT DEL PRAT DEL BOSC A LA MASSANA _ ROTONDA DUANA RIU RUNER _\nEL MON DE LA CALEFACCIÓ\nZOE: FRACTALITAT _\nGALERIA D’ART · DECO-ART GALLERY _\nCINEMA I ROBÒTICA TORNA EL FANZINE\n2017… ja hi som\ne nou ens trobem encetant un any, no sé si és bo fer balanç del 2016 o senzillament passem pàgina i, com diu la dita «qui dia passa, any empeny». Mai no he acabat d’entendre aquesta fal·lera de fer «balanços» cada cop que es tanca una etapa. Balanç és un terme massa comptable per utilitzar-lo quan parlem de l’any que es tanca. Algú va dir que la vida és el que passa mentre estàs fent plans. Doncs bé, jo afegiria que també és el que succeeix mentre fas el balanç de l’any que expira. Per això no crec que sigui útil mirar endarrere, si més no en aquesta època que ens està tocant viure. Volem i no podem. On ens hem ficat??? Com ho resolem?? Hem fet bé?? Com anirà?? Són les preguntes recurrents a peu de carrer. Qui té la resposta?? Cal una resposta? Continuarem lluitant i barallant-nos amb qui faci falta per fer un país millor i intentarem que el món no vagi a pitjor, no sé si estic optimista o pessimista. Solament sabem que hi som… i això ja és molt. Alguns, l’1 de gener del 2017 ja no hi seran, però ens hauran deixat tot una vida d’experiències i vivències. Llavors, tenim l’obligació de tirar endavant i fer tots pinya per avançar. Perquè si no, les batalles que han lluitat els que ja no hi seran, no tindran sentit. Precisament una dels que no veurà el 2017 és un membre de la reialesa interestel·lar, una princesa rebel, que des que va dir la primera frase fins a l’última en una gran pantalla, només va fer això: lluitar i mirar endavant sempre pensant en el bé comú. Hauríem de seguir aquest exemple. Tots. És igual que sigui un personatge de ficció… Bon any i molta sort en aquest 2017, que falta ens farà. Toni Cornella i Planells DIRECTOR NP AGÈNCIA Edita: NP AGÈNCIA Director NP Agència: Toni Cornella i Planells Directora, Coordinació editorial i Gestió comercial: Carmen Matalobos Direcció d’Art, Edició gràfica, Disseny i Fotografia: Oscar Llauradó\nLa publicitat inclosa en aquesta revista no ha de ser considerada una recomanació\nL’ARQUITECTURA SALUDABLE (VI)\nsaludable (VI) ANTONI POL I SOLÉ\nLES PLANTES, COM ELS MINERALS, han estat i continuen estant íntimament lligades amb els animals. Les primeres per ser a l’origen i a la fi, els productors d’oxigen que han permès la implantació de la vida animal sobre la Terra. Els minerals perquè ens constitueixen i són imprescindibles per a la vida animal.\nGRÀCIES A L’OXIGEN s’han pogut diversificar i passar d’uns centenars a diversos milers després de la seva aparició.\nAQUESTA REALITAT CIENTÍFICA i demostrada avui, ha estat una obvietat que el sentit comú dels nostres avantpassats no ha negat mai, sinó tot el contrari.\nEl progrés actual ens està conduint dels espais exteriors cap als interiors. És a dir, dels espais naturals, on és la Natura la que n’estableix les condicions reguladores, cap als artificials, on som els Humans el que n’establim, en teoria, els paràmetres suposadament de confort. Vivim com una fugida cap als espais tancats.\nAquest allunyament de la Natura és recent. L’evolució humana s’ha produït en el 99% fins avui en exteriors i només és recentment que els hàbits han canviat, radicalment, en les darreres dues generacions. Malgrat el canvi, la nostra genètica, per raó de l’evolució tinguda encara no s’ha pogut adaptar. Per tant, si es continua per aquesta via cal tenir present que ens convé una adaptació progressiva i per tant necessitem complements que són necessaris i no superflus o decoratius. La nostra salut, i encara la d’algunes generacions a venir, hi està en joc.\nles arrels i l’expulsin per les fulles. Un arbre pot fer circular 500 kg d’aigua per dia, una planta de 7 a 20 grams per hora.\n1. Per la producció d’oxigen.\n5.\tPer l’atenuació dels sons aguts sempre i quan la vegetació sigui densa i el més baixa possible, tot i que a nivell psicològic constitueixen una pantalla visual efectiva. La gespa disminueix la reflexió del soroll.\n3.\tPer la seva capacitat reguladora de la temperatura de fins a 3,5º al seu voltant, pels arbres amb un volum de filtratge important, a través de refredar l’aire del seu entorn per evaporació de l’aigua que extreu del sòl. 4.\tPer la humidificació de l’aire en ser un sistema obert a l’exterior que fa que absorbeixin l’aigua per\nAglaonema (Aglaonema treubii) - Orquídea (Phalaenopsis) - Arbre de serp (Dracaena braunii)\nLa influència positiva de les plantes a nivell exterior, que ningú qüestiona, està provocada pels fenòmens següents:\n2.\tPer les seves propietats d’absorció del diòxid de carboni (CO2).\nCom bé han escrit i desenvolupat els doctors Suzanne i Pierrre Déoux, l’ecologia és la salut (1993), en el seu llibre d’igual títol\n6.\tPer la ionització negativa de l’aire. A través de la fotosíntesi, amb la que després d’absorbir CO2 gràcies a la clorofil·la, alliberen ions negatius d’oxigen al medi. Per la triboelectricitat o generació d’ions negatius\nque es produeixen per efecte del fregament que provoca el moviment de les fulles per l’aire. 7.\tPer protecció dels camps elèctrics per part dels arbres que com tot cos situat en un camp elèctric el pertorba i el deforma. La intensitat del camp es reforça al capdamunt i es redueix a la base. Els arbres fan de pantalla dels camps elèctrics provinents de línies elèctriques aèries o de transformadors. No protegeixen dels camps magnètics. Hi ha arbres més conductors que altres i aquest fet pot ajudar a reduir el risc i protegir-se en certa manera dels llamps segons les espècies com el faig, l’auró i el bedoll o beç. Mentre són més conduc-\ntors el pi, el poll o àlber, el roure i el castanyer. 8.\tPer la purificació de les aigües residuals per tècniques de llacunatge o filtratge de les aigües pol·luïdes. Fins i tot s’aplica en piscines en forma de llacunes naturals amb plantes aquàtiques resistents i filtrants.\nEls bolets, a través del seu miceli tenen un fort poder de concentració de metalls pesants i substàncies radioactives. Les plantes en general ens mostren afectacions, si hi ha alteracions ambientals, que afecten igualment als animals.\n9.\tPer ser bio-indicadors de la pol·lució ambiental o altres anomalies. Així hi ha vegetals que presenten una gran sensibilitat selectiva i són bons indicadors de la pol·lució química, física o radioactiva.\nLes excrescències dels arbres són testimonis fitotelúrics que mostren variacions o zones alterades o singulars del magnetisme terrestre o presència d’altres radiacions naturals.\nEls líquens (simbiosi d’alga i fong) són sensibles a la pol·lució àcida (per diòxid de sofre), però no als metalls pesants ni substàncies radioactives.\n10.Per la seva capacitat de filtració de partícules pol·luents en les ciutats o entorns industrials. I actuar com a filtradors de l’aire a nivell dels interiors.\nScheflera Arborícola. (Heptapleurum arborícolum)\nLA COMPLICITAT INTERESSADA per les dues parts, del món vegetal amb el món animal, per a la supervivència d’ambdós, no ha deixat mai d’existir, encara que els nostres ulls no ho vegin i el nostre enteniment no en sigui conscient\nOrquídea (Phalaenopsis) - Filodéndron (Philodendron) - Lantanes (Lantana cámara)\nCactus peruvianus (Cereus perubianus)\nFicus (Ficus robusto)\nLlengua de tigre (Sansevieria trifasciata)\nEl CO2 que respirem queda confinat en els espais interiors i les plantes poden reciclar-lo, així com els altres components orgànics volàtils (COV) o gasos inhalables que es converteixen en vapor a temperatura ambient, que segons Greenpeace, dins dels edificis privats a Europa se’n troben entre 70 i 100 substàncies.\nDes del 1973, la NASA ha estudiat plantes interiors per a veure quines eren les més bones filtrant l’aire i el 1984 en va publicar un informe.\nSegons l’EPA (Agència de Protecció Ambiental), el 1989 als edificis públics hi havia més de 900 COV.\nC.\tLes dracaenas (Dracanea marginata, deremensis, fragans, massangeana i braunii...).\nLes cinc considerades més eficients i polivalents varen ser: A. L’heura (Hedera helix). B.\tLa llengua de tigre (Sansevieria trifasciata).\nD.\tL’espatifil (Spathiphillum wallasii). E.\tLes palmeres (Chamaedorea seifritzii, elegans, Dypsis lutescens, Raphis excelsa...). I. també les gerberes (Jamesonii), els crisantems (Chysamthemum), les aglaonemes (Aglaonema treubii, commutatum...), les cintes (Chlorophytum comosum), els potos (Epipremnium o Pothos aurea), i els filodéndrons (Philodendron).\nA totes aquestes plantes s’hi podrien afegir altres d’interior com la diefembàquia (Dieffembachia compacta), els cactus (Cereus perubianus, Aloe vera,...) els ficus (robustus, benjamina, binnendijkii...), la zantedèsquia (Zantedeschia aethiopica), les schefleres (Heptapleurum arboricolum), les orquídies (Phalaenopsis...), les lantanes (Lantana camara), els bambús (Phillostachys i Bambusa aurea). Vegeu-ne les fotografies de Pedro Luquín. Els pol·luents filtrants més comuns són el tricloretilens\n(en pintures, laques, vernissos adhesius, tintes...), els fomaldehids (aïllaments d’urea formol, fusta aglomerada i encolada, productes de neteja, moquetes i sòls plàstics, cuines a gas i fums del tabac), els benzens (benzina, tintes, olis, pintures, plàstics, cautxús, detergents i fums del tabac) i també els xilens, els toluens, l’amoníac, etc.). Per totes aquestes accions positives ens cal vegetabilitzar els nostres espais vitals, és a dir acompanyar-nos de la presència de plantes\ni arbres. Més enllà de consideracions estètiques o de gust, que també, s’ha de tenir una mirada nova cap al món vegetal, que és viu com nosaltres i ens ha acompanyat, no perquè si, en la llarga evolució de la humanitat i del món animal a la Terra.\n«URBANISME I PAISATGE» PONENT: ENRIC BATLLE _ DATA: Gener - 2017\n«PROJECTAR ARQUITECTURA I CONSERVAR EL PATRIMONI DE MANERA SOSTENIBLE”» PONENT: FERNANDO VEGAS LÓPEZ-MANZANARES DATA: Febrer - 2017\n«RAONS PER CONSERVAR EL PATRIMONI ARQUITECTÒNIC I COM FER-HO» PONENT: : JOSÉ LUIS GONZALEZ MORENO-NAVARRO DATA: Abril - 2017\n«ARQUITECTURA I SOSTENIBILITAT»\nPONENT: DANI CALATAYUD _ DATA: Maig - 2017\n«EFICIÈNCIA ENERGÈTICA EN L’EDIFICACIÓ»\n«RESTAURACIÓ DE LES BATERIES ANTIAÈRIES DEL TURÓ DE LA ROVIRA»\nPONENT: COQUE CLARET _ DATA: Març - 2017\nPONENT: JORDI ROMERO _ DATA: Juliol - 2017\nCICLE DE CONFERÈNCIES DEL COAA 2016 / 2017\nEl COAA sempre ha volgut apropar l’arquitectura a tothom a través d’exposicions, escrits o mostres de concursos d’idees. Aquesta iniciativa neix de la voluntat de posar en relleu el que ens envolta, que veiem en el dia a dia, però no mirem detingudament i que farà realitat les escoles, els edificis, les ciutats i el país de demà. Tots som partícips de l’arquitectura, d’una manera o una altra, a través dels paisatges, de la cultura, la identitat, el patrimoni... des del moment en què una comunitat de propietaris decideix renovar la façana, quan un veí embelleix la terrassa amb flors o quan decidim a quin parc portar als fills. Ara es fa un pas més endavant per difondre els valors i l’amplitud de la nostra professió, organitzant un cicle de conferències encara més obert a tothom amb la voluntat de parlar de temes relacionats amb l’arquitectura d’una ma-\nnera propera, i de tu a tu amb el ciutadà, amb vosaltres. La temàtica és variada: patrimoni, eficiència energètica, paisatge, urbanisme... i fins i tot el perquè d’un arquitecte. Considerem important que la societat conegui el rol de l’arquitecte com a peça clau del procés constructiu, des que fa el primer esbós sobre un paper en blanc fins que l’usuari final utilitza l’edificació. Volem transmetre que aquest rol va molt més enllà de la simple edificació, l’arquitecte participa activament en el procés de fer ciutat, de conservar el patrimoni, de treballar amb el paisatge, de ser més sostenibles, de millorar la qualitat i el confort de la gent, de participar en el desenvolupament del país.\nVolem despertar l’interès, sensibilitzar i qüestionar amb aquestes diferents temàtiques, comptem amb vosaltres per poder obrir el diàleg, debatre i exposar inquietuds sobre l’arquitectura en general, més enllà de l’edificació d’una manera propera i oberta. PRODUCTE EN EXCLUSIVA I DISPONIBLE ÚNICAMENT A PERFUMERIA JÚLIA D’ANDORRA I ESPANYA +376 892 200 · julia@julia.ad · www.julia.ad · www.museudelperfum.net\nHISTÒRIA DE FEDA · Part II\nEl futur a les renovables TEXT: REDACCIÓ · FOTOS: FEDA\nDesprés de la recuperació per part del Govern d’Andorra de Forces Hidroelèctriques d’Andorra (F.H.A.S.A.) a l’any 1988, va passar a anomenar-se Forces Elèctriques d’Andorra (FEDA). S’ha anat consolidant la infraestructura interna i les prestacions a la societat andorrana en diversos àmbits. FEDA no és solament una empresa que distribueix energia elèctrica, sinó que forma part del patrimoni social i històric del país. La seva important intervenció en el moment del seu naixement, donant solució a la manca d’infraestructures en matèria de carreteres, la va transformar en un dels motors principals dins el teixit econòmic d’Andorra.\nEn un principi, la concessió del Consell General era per 75 anys però els responsables de l’empresa F.H.A.S.A. van renunciar voluntàriament al cap de 58. Fins als anys 60 del segle passat, les necessitats elèctriques del país estaven cobertes però a partir d’aleshores la demanda va augmentar i la societat elèctrica no estava fen les inversions necessàries per satisfer-la. Davant aquesta situació, les autoritats andorranes decideixen prendre part en la mateixa i rescaten la societat que passa a dir-se: FEDA (Forces elèctriques d’Andorra). Tot això succeïa al Consell General de les Valls d’Andorra, l’any 1988. A partir d’aquest moment i amb el canvi de timó, la nova direcció de la parapública comença a dirigir els primers projectes de renovació. Aquests tenien com objectiu actualitzar les instal·lacions i tota la infraestructura afectada. Cal tenir en compte que en aquesta època, a finals dels anys 80 del segle passat, Andorra ja ha patit un boom demogràfic important 20\ni tota la capacitat que oferia la central hidroelèctrica en els seus inicis lògicament en aquells moments no era suficient. Amb la premissa de donar resposta a les necessitats d’un país que també anava creixent i adaptant-se a l’entorn internacional, FEDA també va començar a observar canvis que tenien més a veure amb la filosofia de la parapública que amb les renovacions de les seves instal·lacions i és que ja fa uns anys que la seva visió pel que fa al subministrament d’energia ha evolucionat cap les alternatives de consum sostenible, que també defensa el Govern. Així, FEDA aposta per l’aprofitament dels recursos propis com ara l’aigua, el sol o el vent per obtenir energia; d’aquesta manera la societat està immersa en la defensa i la promoció de l’ús de les energies renovables. L’empresa però no deixa mai de renovar les infraestructures per tal de continuar oferint uns serveis de qualitat als clients. Al mateix temps, es manté en contacte i promou accions\namb altres institucions, com és el cas del Govern. Amb l’executiu, FEDA està implicada en el projecte dels vehicles elèctrics, sent la distribuïdora dels carregadors elèctrics dels cotxes i responsable també de la seva instal·lació. Aquesta però, és només la punta de l’iceberg pel que fa al paper que la parapública juga avui en dia en la història i la societat andorranes. FEDA continua sent un dels motors del país; una societat compromesa amb l’entorn i sobretot amb els consumidors. Consumidors actuals i futurs, ja que FEDA té especial interès en apropar als alumnes de les diferents escoles del Principat a la història de l’empresa, tan lligada amb la d’Andorra. Aquesta és una de les finalitats del Museu de FEDA, situat en el que va ser l’antiga Central Hidroelèctrica. Aquest edifici forma part, arquitectònicament parlant, del patrimoni històric del país, juntament a altres edificis emblemàtics com el de Ràdio Andorra. HISTÒRIA\nTEXT I FOTOGRAFIA: AUREA\nEl port d’Envalira és una de les principals vies de connexió turística del país, essent a més el port de muntanya més alt dels Pirineus, amb 2.409 metres d’altitud sobre el nivell del mar. La situació estratègica i la seva gran altura el converteixen en un mirador privilegiat de les valls i els cims pirinencs, que ha figurat diverses vegades en les carreres ciclistes del Tour de França i la Vuelta Espanya.\nDos espais amb encant destinats al turista de pas pel port d’Envalira\nÉs per aquest motiu que el Ministeri d’Ordenament Territorial ha volgut potenciar l’atractiu paisatgístic e històric del port, realitzant 2 espais de parada. El primer, focalitzat en el paisatge del circ de Pessons i el segon, al cap del port, destinat a la vegada a l’observació del paisatge i a la reflexió històrica en base al monument existent anomenat Homes del Port dedicat als homes que històricament han mantingut el port obert fent front a la neu i al fred.\n>>>Panoràmica. Àrea de descans Homes del Port i conjunt escultoric els Homes del Port\n>>> >>>Panoràmica de l’àrea Refugi d’Envalira i la finestra d’orientació en punt de Fuga\nAl 1989 es va construir el conjunt escultòric els Homes del Port, situat al cap del port a cota 2.409 m en honor als primers homes que van fer possible l’obertura del port d’Envalira.\nPer tal de reforçar el conjunt del sector s’ha incorporat enllumenat públic.\nDonada la situació d’aquesta escultura i el lloc estratègic en el que es troba, va sorgir la necessitat de condicionar l’entorn per tal d’incentivar al viatjant a fer una parada i poder descobrir aquest monument. La nova àrea disposa d’una zona d’aparcament de 8 places disposades en sèrie a les quals s’hi pot accedir des de la carretera general 2 en sentit Soldeu. Des de l’aparcament es té accés a una vorera que connecta amb un pujador de llambordes de granit que dona accés a l’esplanada on es troben les taules i els bancs de pícnic. Aquesta esplanada queda tota a la mateixa cota per garantir la comoditat dels usuaris. 24\nL’àrea El Refugi d’Envalira es troba en una de les primeres corbes del port pel costat de Grau Roig, en un mirador natural des d’on es pot observar de forma privilegiada el circ glacial de Pessons. El conjunt de l’àrea consta d’una zona d’aparcament de 6 places disposades en bateria a les quals es pot accedir des de la carretera general 2 en sentit el Pas de la Casa.\nPer tal de donar privacitat i alhora crear una pantalla acústica, s’hi ha trasplantat una barrera verda formada per 4 pins negres. A fi de potenciar l’atractiu de l’àrea de descans, es va incorporar una finestra d’orientació, solució que combina la finestra panoràmica amb una taula d’orientació. L’element situa a l’observador en un punt de fuga des d’on es pot observar el relleu retallat dels cims reproduït, i a la vegada, en una taula d’orientació situada al davant de l’observador. PROJECTE: Millores puntuals a la Carretera del Port d’Envalira\nDes de l’aparcament es té accés a la zona verda destinada a zona de pícnic i mirador constituïda per 3 taules rodones de granit amb 6 bancs monolítics cadascuna. També s’hi ha disposat una zona de recollida d’escombraries.\nPROMOTOR: Ministeri d’Ordenament Territorial PROJECTE I DIRECCIÓ D’OBRA: Despatx d’Enginyeria Aurea CONSTRUCTORA: Progec IMPORT TOTAL DE L’OBRA: 186.967,90 €\nEnginyeria i constructora miradors a Envalira\nIndustrials col·laboradors miradors a Envalira\nMIRADOR CAP DEL PORT D’ENVALIRA\nAUREA DESPATX D'ENGINYERIA CIVIL Urbanisme i Obra Civil Estructures i Geotècnia Industria i Edificació\nMIRADOR GRAU ROIG\nC. Isidre Valls, 5 AD600 Sant Julià de Lòria Principat d’Andorra\nTel. 00 376 842 805 aurea@aurea.ad\nCamp Riberaygua, c. de La Tartera · AD500 St. Coloma · Principat d’Andorra · Tel. +376 722150 · Fax +376 722149 · admin.mundial@andorra.ad\naccés l i c í f i d s de i en lloc\ns l a c i t r e v s l l a b tre Impermeabilit zacions\nC. dels Escalls 7, baixos | Tel. (+376) 80 50 50 | progec@progec.ad | AD700 ESCALDES-ENGORDANY (Principat d’Andorra) | www.progec.ad\nzinc Obra en\nTot tipus de treballs en a l sotram@andorra.ad\nals ó de can i c . a l l a t Ins\nç a da\ne vida Línies d\nes açan f e Renovac ió d (+376) 341 541\nEIXAMPLA I RECTIFICACIÓ DE LA CG3\nMillores a la CG3 DEL RIU LA POSA FINS ARANS\nLes millores a la xarxa de carreteres del país són un dels objectius de l’administració actual. En aquest sentit, les obres realitzades a la Carretera General 3, en són una prova. A més de la viabilitat del projecte a l’actualitat, donant sortida i solució a les necessitats que en aquests moments existeixen, la intervenció aspira a tenir una durada llarga en el temps, i ser una sortida pràctica a les dificultats que presenten certs punts del mapa de carreteres andorrà. El dibuix final del tram compta amb tres carrils de circulació, a més de dos metres de vorals a banda i banda de la carretera. La part objecte d’aquesta intervenció és la que trobem entre el riu de La Posa i Arans, a la Parròquia d’Ordino. Els tres carrils, dos d’un sentit, i el tercer en sentit contrari, pretenen facilitar el trànsit en aquesta zona, que en dates puntuals, pot ser bastant dens. Amb la previsió basada en l’experiència de les anteriors temporades d’esquí, el trànsit de pujada cap al Serrat acostuma a ser més important que en el sentit contrari, de descens cap a la parròquia d’Ordino. Per aquest motiu s’ha decidit col·locar els dos carrils en sentit ascendent. El tram intervingut és de 230 metres de traçat.\nriu La Posa\nUn dels elements intervinguts en aquest treball, té a veure amb el pont de La Posa, el riu del mateix nom neix a 2.490 m d’altitud al Pic de Percanela i mor al riu Valira del nord, en una cota de 1.350 m. El pont que el travessa ha precisat ser intervingut per a patir un eixamplament sensible,\nN EN VERMELL >> ZONA INTERVINGUDA\nfruit del nou traçat de la calçada, que passa de dos a tres carrils. Per a poder realitza el projecte ha calgut tractar amb els veïns de la zona, que han vist modificades, previ acord, les entrades a les seves parcel·les de terra. L’acord amb els propietaris de la zona ha estat primordial per a què el Ministeri d’Ordenament Territorial pogués tirar endavant la seva tasca. A més, des del Ministeri esmentat, s’ha contactat amb d’altres organismes afectats per la intervenció, com ara: el Departament de Medi Ambient, Patrimoni Natural, Patrimoni Cultural i, com no,\nDurant la segona fase també s’han realitzat les obres de restitució dels camins d’accés a les diferents parcel·les dels veïns afectats per la obra l’Agència de Mobilitat. Tots ells han expressat els seus punts de vista i suggeriments, que finalment han estat tinguts en compte en el contingut de les obres. Les diferents actuacions que s’han dut a terme inclouen: moviment de terres, drenatge, canalització del riu La Posa, construcció de murs, instal·lació del nou enllumenat, senyalització i abalisament del tram. L’Agència de Mobilitat ha instal·lat una càmera de vigilància en aquest punt, per tal de poder tenir un control del trànsit en moments de molta afluència\nde vehicles. També, en aquells casos en que les situacions meteorològiques precisin de disposar de consultes visuals per conèixer l’estat de la calçada en aquest tram. A nivell ambiental es pot dir que l’obra realitzada a la zona d’Arans té un impacte gairebé nul en l’entorn natural, per no dir zero. Durant tota la intervenció s’ha procurat incidir en el paisatge i la fauna, de manera que l’impacte puntual desaparegui en un curt termini de temps. Durant les obres s’ha intentat mantenir la continuïtat en el trànsit de vehicles,\nsempre que les mesures de seguretat així ho han permès. Per aquest motiu les obres s’han realitzat en dues fases. En la primera s’han atacat els murs de maçoneria i en la segona s’han fet totes les feines que tenen a veure amb els murs de formigó armat. És en aquesta segona part de l’obra que s’ha hagut de recórrer a la desviació del trànsit de manera puntual.\nPROJECTE: EIXAMPLA I RECTIFICACIÓ DE LA CG3 DEL RIU LA POSA FINS ARANS DIRECCIÓ FACULTATIVA: ENGINESA CONSTRUCTORA: TREBALLS PÚBLICS COMESA. SL\nEIXAMPLAMENT DEL TRAM DE LA CG 3 ENTRE LES MINES DE LLORTS I EL CAMÍ DE COMA OBAGA\nSeguretat i comoditat CG3\nTEXT: ENGITEC · FOTOS: ÒSCAR LLAURADÓ\ne ga í d Oba m Ca oma C\nRC AL RA T, A\nEn un inici, aquest tram de carretera tenia una amplada de 7 metres, i amb aquesta obra s’ha fet possible passar a tenir 15 metres d’amplada de plataforma viària. A més, aquest nou traçat és més suau, i s’ha eliminat una corba tancada que es trobava al mig del tram. Per encabir-ho, ha calgut excavar el talús\nTS OR LL INO < < RD O\nMina de Llorts EN VERMELL >> ZONA INTERVINGUDA\nAmb la temporada d’esquí a sobre i l’arribada de la neu i el glaç, es van reformant els trams de carretera més crítics, on el pas de vehicles es realitzarà de forma més confortable i segura. És el cas del tram de la Carretera General 3, entre Les Mines de Llorts i el camí de Coma Obaga, que ha patit una eixampla significativa. En concret, aquest tram comença al punt baix al pont sobre el riu Valira del Nord a Llorts, discorrent al llarg d’uns 430 metres pel marge esquerre del riu Valira d’Orient.\nde la muntanya i terraplenar una franja de la zona de prats existent al costat riu, i construint murs de maçoneria a cada banda del tram nou. Augmentar l’amplada de la carretera ha facilitat que s’hi puguin encabir no només dos carrils amples de trànsit rodat,\nGuanyar amplada de carretera ha permès augmentar el nivell de seguretat i de confort de la via, a més de guanyar un voral ample per a vianants i dos carrils bici. Aquests són els beneficis principals que ha aportat aquesta obra, a més de l’adequació de les voreres i la nova pavimentació de tot el tram intervingut sinó també dos carrils bici i vorals amplis en sengles sentits de la circulació. Al costat del riu, el voral té les funcions de pas de vianants i es troba protegit del carril descendent per una barrera de seguretat amb acabat de fusta. Pel que fa a la zona de l’accés a les Mines, les voreres existents als dos\ncostats de la calçada s’han restaurat, i els murs de pedra seca existents s’han reconstruït amb la mateixa pedra, respectant l’estètica original. Les remodelacions han continuat als accessos a les parcel·les adjacents, que també han estat refets amb murs de pedra.\nSobre els murs de maçoneria de la carretera, que tenen una altura de fins a 5 metres, s’hi han col·locat barreres de seguretat: baranes metàl·liques al costat riu i barreres de fusta al costat muntanya. Amb les obres d’eixamplament ha estat necessari realitzar el sistema de drenatge de l’aigua de pluja e implantar la nova senyalització viària. A més, s’ha pavimentat part\ndel ferm existent per a portar-lo a la rasant definitiva. Finalment, als prats i els talussos afectats per les obres s’ha portat a terme una restauració vegetal amb l’objecte de conservar-ne l’estat original.\nENGINYERIA: Engitec CONSTRUCTORA: Unitas\nEnginyeria de l’eixamplament del tram de la CG3 entre Les Mines de Llorts i el camí de Coma Obaga\nAv. Consell de la Terra, 14-16 · AD700 Escaldes-Engordany Tel. (+376) 737 550 · unitas@grupheracles.com 34\nT. 802 000 · F. 802 009 · Bonaventura Armengol, 10 · Despatx 234 · AD500 Andorra la Vella ENGINYERIA\nIndustrials col·laboradors de l’eixamplament del tram de la CG 3 entre Les Mines de Llorts i el camí de Coma Obaga\nMés de 60 anys 1951-2017 Av. Consell de la Terra, 14-16 AD700 Escaldes-Engordany Tel. (+376) 809 130 treposa@grupheracles.com\nDetall de la senyalització horitzontal dels carrils bici incorporats a la nova plataforma. maders existents. El mur es corona amb una trava de formigó armat sobre la qual es va col·locar una tanca de fusta. També es va construir un pujador per restituir l’accés als veïns propietaris dels terrenys. Al peu d’aquest mur s’hi ha construït una cuneta transitable de formigó armant per al drenatge de la plataforma.\nRC A roles\na ag Ob a om eC íd m Ca\nO ,O RD IN << L\nVa lira de l\nL’obra, de 275 m de longitud, tenia com a objectiu ampliar el tram de carretera entre els dos eixamples existents corresponents als conjunts residencials Prat Petit de Ferreres i Els Teiers de Llorts, amb una amplada mitjana de 15 metres i amb rectificació de la rasant per garantir el confort i la seguretat de la via. l’adv\nRA T, A\nL’Eixampla i la rectificació de la Carretera General 3, en el tram anterior al riu de Farreroles, dona continuïtat a la campanya de millora d’aquesta carretera que està promovent el Ministeri d’Ordenament Territorial. L’objectiu de les obres és dotar a la carretera de les millors prestacions possibles en termes de seguretat, funcionalitat i integració paisatgística. Amb aquesta finalitat, s’ha eixamplat la carretera fins als 15 m d’amplada per tal d’acollir de forma compatible els tres usos prevists: trànsit rodat de vehicles, circulació de vianants i circulació de ciclistes. Per tal d’atenuar l’impacte visual de l’obra, el projecte ha incorporat els millors criteris d’integració paisatgística.\nPel costat muntanya, es va construir un mur de maçoneria de 200 m de longitud i 6 m d’altura màxima, fonamentats superficialment. L’altura del mur es va definir per tal de poder restituir el terreny al seu perfil original, per mantenir els usos agrícoles i ra-\nTEXT: PER SINUS ENGINY & AUREA · FOTOS: ÒSCAR LLAURADÓ\nFuncionalitat i integració\nL’eixampla projectat demanava com a solució la formació de murs de maçoneria en ambdós costats de la plataforma, dels quals s’ha prestat especial atenció a l’acabat dels mateixos per tal d’aconseguir un resultat integrat a l’entorn.\nPel que fa al costat vall, s’hi ha construït un total de 230 m de mur de fins a 6,50 m d’altura. Aquest mur es recolza en un vessant natural de pendent variable entre els 8 i els 12º a l’inici del projecte i els 42º en els trams de màxim pendent. Per tal d’assegurar l’estabilitat del propi mur i de la globalitat de la plataforma, es va dissenyar una fonamentació micropilotada a partir dels 30º d’inclinació del vessant i dels 4,00 m d’altura del mur. La cota final del mur s’assoleix mitjançant la construcció d’una trava de formigó armat que allotja la barana de protecció per als vianants que circulin per la futura vorera. En aquest costat també s’ha realitzat la construcció de dos baixadors per a accés del propietaris als terrenys.\nEN VERMELL >> ZONA INTERVINGUDA\nL’obra inclou la creació d’una xarxa separativa d’aigües pluvials i residuals, ampliació de la xarxa de telecomunicacions, xarxa de Nord Andorra i previsió de les xarxes d’enllumenat públic i mobilitat. La seguretat dels usuaris de la via s’ha garantit mitjançant la instal·lació d’una barrera de protecció mixta tipus T22 al costat vall.\nLa senyalització horitzontal i vertical s’adapta per tal d’incloure els dos carrils bici als dos carrils de circulació de vehicles a motor. OBRA: Eixampla i rectificació de la CG3 en el tram anterior al riu de Farreroles PROMOTOR: Ministeri d’Ordenament Territorial PROJECTE I DIRECCIÓ D’OBRA: AUREA & Sinus Enginy IMPORT DE L’OBRA: 1.340.933,62 €\nEnginyeria de l’eixampla i rectificació de la CG3 en el tram anterior al riu de Farreroles\nA.P. SINUSENGINY & AUREA\nPROJECTE I DIRECCIÓ D’OBRA EIXAMPLE I RECTIFICACIÓ DE LA CG3 EN EL TRAM ANTERIOR AL RIU DE FARREROLES\nENGINYERIA CIVIL Urbanisme i Obra Civil Estructures i Geotècnia Industria i Edificació\nIsidre Valls, 5 · AD600 Sant Julià de Lòria Tel. +376 842 805 · aurea@aurea.ad\nESPECIALISTES EN ENGINYERIA CIVIL I ESTRUCTURES D’EDIFICACIÓ C/del Pui, 2 , pl-2 · AD500 Andorra la Vella Tel. +376 824 178 · esinus@andorra.ad www.sinusenginy.com\nESPECIAL ENGINYERIA: REHABILITACIÓ PONTS\nPont del Prat del Bosc REHABILITACIÓ DEL PONT DEL PRAT DEL BOSC A LA MASSANA\nTEXT: REDACCIÓ · FOTOS: SINUS ENGINY\nDesprés d’un treball exhaustiu de recerca i valoració de l’estat dels ponts que hi ha repartits per tot el Principat d’Andorra, es va realitzar una classificació dels mateixos. Amb aquest inventari, el Govern d’Andorra va iniciar una campanya de millora dels ponts en quant a estabilitat, durabilitat i funcionalitat. El que ens ocupa en aquest article, el Pont del Prat del Bosc a la Massana, prop del poble de Pal, es va construir fa més de 30 anys, als anys 80 del segle passat.\nA les fotografies es pot apreciar l’estat en què es trobaven alguns elements del pont. Cal tenir en compte que el del Prat del Bosc és un dels molts ponts que per tot el país travessen rierols que a priori no tenen molta importància per suportar un cabal petit. Però en determinades èpoques de l’any moltes carreteres quedarien tallades i certes zones incomunicades si aquests petits ponts no estiguessin en perfectes condicions. La neu, la pluja, i el curs fluvial són els elements principals que poden afectar a la durabilitat dels ponts de la xarxa viària andorrana En la inspecció sobre el Pont del Prat del Bosc, situat al punt quilomètric 10 +500 de la Carretera General 4, es va detectar que en el arc de formigó del pont, hi havia moltes filtracions d’aigua, i moltes eflorescències. Però aquest no era l’únic dels aspectes a corregir de l’estat en què es trobava la infraestructura. Tot i estar bastant lluny dels nuclis urbans (està a uns quants quilòmetres de l’estació de Pal) sí que era necessari respectar el pas de vehicles, de manera que es va optar per realitzar les obres en dues fases diferents. També hi havia molta acumulació de terres per una de les entrades a l’arc, el qual també feia necessari un drenat per a mantenir-ne la capacitat hidràulica. En la part d’aigües avall, a la part del mur de maçoneria, tenia falta de morter que se li ha restituït. A la viona se li ha fet una riosta de reforç, per augmentar-ne així l’eficàcia. A aigües amunt s’hi va actuar durant la primera fase.\nEn aquest espai es va dragar tota la zona de terres, reforçant l’arc existent, s’ha impermeabilitzat i s’han tornat a afegir terres, amb un mur de maçoneria que les conté. Aigües avall, a la zona per on passa la carretera s’ha tret l’asfalt i s’ha impermeabilitzat l’arc, un cop tot compactat s’ha tornat a asfaltar. Aigües amunt s’hi ha fet una mica de vorera i també una barrera T22 de contenció de vehicles (barrera mixta). L’ anterior cuneta estava molt deteriorada, per això ha calgut fer-ne una de nova, amb una vorada de granet. Pel que fa a la part interior del pont, s’ha sorrejat . A sobre s’hi ha aplicat un morter R4 especial per a la reparació del formigó. Precisament, a l’interior s’hi han fet uns murets, per evitar la soscavació causada pel pas de l’aigua.\nEs tracta d’un pont de més de 30 anys\nOBRA: Rehabilitació del Pont del Prat del Bosc PROMOTOR: Ministeri d’Ordenament Territorial PROJECTE I DIRECCIÓ D’OBRA: AUREA & Sinus Enginy CONSTRUCTORA: COPSA\nLa Rehabilitació del pont sobre el riu Ariège al Pas de la Casa ha format part de la campanya de rehabilitacions promoguda pel Ministeri d’Ordenament Territorial al 2013 després de la realització de l’inventari, la inspecció principal i el programa de rehabilitació i manteniment de les obres de fàbrica de la xarxa de carreteres del Principat d’Andorra posés de manifest la necessitat de rehabilitar diferents ponts, un dels quals ha estat el pont de la frontera Franco-Andorrana. L’obra de fàbrica original està resolta mitjançant un pont d’un sol tram amb una llosa isostàtica de formigó armat realitzada in situ. Els recolzaments extrems estan solucionats amb caps de pont tancats de formigó armat. ESPECIAL ENGINYERIA: REHABILITACIÓ PONTS\nDurabilitat i funcionalitat REHABILITACIÓ DEL PONT SOBRE EL RIU ARIÈGE AL PAS DE LA CASA\nEl pont ha estat eixamplat lateralment pels dos costats. Si bé l’eixamplament del costat d’aigües avall presentava un comportament i estat de conservació correcte, l’eixamplament del costat d’aigües amunt presentava clares evidències de deteriorament, especialment en els elements metàl·lics, molt susceptibles a l’atac per les sals fundents provinents de la carretera\nLes patologies detectades revelen la necessitat de buscar solucions el més robustes possibles per tal d’allargar la vida útil de l’estructura i dels elements funcionals afectats també pel tipus d’ambient al que estan exposats.\nPer fer-ho es va dissenyar una biga de cantell variable connectada al pont amb dues mènsules curtes. En el seu punt més estret (clau de volta) la biga assoleix un cantell de 22 cm, proporcionant una perspectiva més suau i esvelta del pont.\nL’actuació de rehabilitació va consistir, d’una banda, en les feines d’impermeabilització i la disposició d’elements de drenatge i d’altra banda en la reparació dels elements estructurals afectats per les sals i l’erosió del propi riu Ariège.\nLa resta d’intervencions consistien en la realització d’un peu de formigó armat per tal de recalçar els estreps erosionats, tractaments de revestiment dels elements estructurals més exposats a les sals de desgel amb morters de rehabilitació específics per aquestes tasques, i reubicació i ordenament dels serveis existents.\nLa impermeabilització del taulell i de les voravies amb làmina asfàltica, conjuntament amb els drenatges i els acabats en materials granítics amb la geomètrica adient per tal d’assegurar una correcta evacuació de l’aigua doten a l’estructura d’una cuirassa de protecció enfront a l’atac per clorurs, evitant en gran mesura la penetració de l’aigua en l’estructura. L’altre repte important era restituir el voladís metàl·lic adjacent al pont per una solució que garantís una bona durabilitat i fos estructuralment compatible amb el pont original.\nOBRA: Rehabilitació del Pont sobre el riu Ariège a la C.G. 2. Frontera Franco-Andorrana PROMOTOR: Ministeri d’Ordenament Territorial PROJECTE I DIRECCIÓ D’OBRA: AUREA & Sinus Enginy CONSTRUCTORA: COPSA DIMENSIONS I CARACTERÏSTIQUES: TIPOLOGIA: Llosa de formigó armat LLUM LLIURE: 5,78 m LONGITUD: 6,64 m AMPLADA MITJA: 17,9 m IMPORT TOTAL DE L’OBRA: 101.736,59 €\nPER SINUS ENGINY & AUREA\nDonat les condicions climàtiques adverses que pateix el Pas de la Casa, a la cota 2.080 m, s’ha fet necessària la rehabilitació del Pont sobre el riu Ariège, situat a la Frontera Franco-Andorrana del Pas de la Casa. L’actuació ha prioritzat els aspectes relatius a la durabilitat i la funcionalitat per tal d’allargar la vida útil de l’estructura.\nDetall de les patologies més significatives identificades al pont sobre el riu Ariège. A l’última fotografía es poden veure les feines d’impermeabilització del taulell 44\nEnginyeria i constructora rehabilitació del pont del Prat del Bosc a la Massana i rehabilitació del pont sobre el riu Ariège al Pas de la Casa\nREHABILITACIÓ DEL PONT DEL PRAT DEL BOSC REHABILITACIÓ DEL PONT SOBRE EL RIU ARIÈGE AL PAS DE LA CASA\ns l a c i t r e v treballs de difícil accés ENGINYERIA CIVIL Urbanisme i Obra Civil Estructures i Geotècnia Industria i Edificació\ni en llocs\nObra e n zinc\nTreta de n eu\ne façanes Renovació d\ne canals d ó i c . a l Instal\nTot tipus d e\nde vida Línies\nPassatge Antònia Font Caminal 1 · despatx 601 · AD700 ESCALDES-ENGORDANY · Andorra · Tel. (+376) 87 73 00 · Fax (+376) 87 73 01 · copsa@copsa.ad\nEn aquest punt sortirà el futur vial\nROTONDA DUANA RIU RUNER\nCirculació sense interrupcions\nL’execució de la rotonda forma part d’un projecte major: el canvi de rasant de la Carretera General 1 des de la rotonda de la Depuradora cap a la Duana, una obra que a més de millorar la situació de la xarxa viària elimina un punt baix del traçat i soluciona el problema d’acumulació de les aigües pluvials. Les obres van començar durant la Setmana Santa de l’any 2015 i han finalitzat aquest any al mes de juliol, coincidint amb l’arribada del Tour de France 2016.\nL’obra va mes enllà del que es veu en superfície: per sota de la Carretera General i de la rotonda s’hi ha posat una galeria de serveis de 2,00 X 2,50 m de secció i un col·lector d’aigües residuals que, amb una altra obra gestionada pel Ministeri de Medi Ambient, permet connectar la Duana, les casetes dels transitaris i les naus industrials veïnes, amb la Depuradora.\nLa necessitat de mantenir la circulació sense interrupcions a l’entrada i la sortida del país va obligar a executar l’obra per fases. En una primera etapa es va modificar la rasant dels carrils d’entrada al país, un cop es va poder desviar el transit per aquest costat, es va procedir a modificar els carrils del sentit sortida.\nLa darrera fase va ser l’execució de la rotonda. Aquesta rotonda connectarà en un futur la Carretera General 1 amb un nou vial projectat pel marge dret del Riu, mentrestant s’ha aprofitat l’espai per fer una zona de detenció que poden utilitzar els conductors, principalment els de camions, per aturar-se a fer els tràmits a les oficines de transitaris i a la Duana.\nEl ministeri de Medi Ambient s’ha involucrat en el que són els elements naturals que embelleixen la zona, les plantes i els arbres que doten a un element fred i estàtic, com és una rotonda, de certa calidesa.\nPROJECTE: Rotonda Frontera Riu Runer ENGINYERIA: Engitec CONSTRUCTORA: UTE UNITAS/COPSA\nUTE CANVI DE RASANT DUANA\nEnginyeria i industrial col·laborador rotonda duana\nUNITAS Av. Consell de la Terra, 14-16 AD700 Escaldes-Engordany Tel. (+376) 737 550 unitas@grupheracles.com\nIndustrials col·laboradors rotonda duana\nEmpresa Empresasubministradora subministradorade de laXXXXXXXX il·luminació\nCtra. dels Cortals · Edif. Torres · local 1-2 · AD200 ENCAMP · T +376 726 177 · M +376 673 316 · F +376 726 176 · serraleriaindustrialj.j@andorra.ad\nEl Diamant Una joia única\nTEXT I FIGURES: ORTEU RIBA ARQUITECTE · FOTOS: AZAHARA JURADO / ÒSCAR LLAURADÓ\n«Per la seva concepció, per la seva situació en un lloc privilegiat d’Andorra la Vella, per la força del seu disseny, sabíem que estàvem fent un edifici singular». Aquesta afirmació pertany a Xavier Orteu (Ordino 1971), arquitecte responsable de l’estudi d’arquitectura que va fer-se amb el concurs per executar el projecte de l’edifici El Diamant. Una convocatòria realitzada per Rosa Pons, representant d’una de les famílies destacades del gremi de la joieria a Andorra. L’edifici és una construcció destinada a l’activitat comercial i residencial, a les plantes superiors compta amb uns habitatges de disseny i qualitat superiors. Orteu recorda per l’Art de Viure com ha estat el procés que va dur al seu estudi d’arquitectura a aconseguir la confiança de la propietat i construir així, l’edifici conegut com El Diamant. «L’origen del meu treball va ser un concurs restringit amb arquitectes principalment del país. Les bases eren molt senzilles. En elles ja deien que volien un edifici icònic i representatiu: un edifici singular. Vàrem fer una breu entrevista amb la propietat en la que ens van informar del solar que havien adquirit i dels seus objectius. Sabíem que l’edifici s’havia de convertir en el testimoni d’una família que es dedicava a la joieria i la rellotgeria com a principals vies comercials.» L’arquitecte d’El Diamant, explica en les següents pàgines com va ser el procés creatiu i de quines fonts van beure ell i el seu equip per presentar davant la família Pons, un projecte que seduís i que fos realitzable. 56\nevidentment un immoble d’ús públic i pensàvem en com es llegiria i es viuria l’edifici tant pels seus usuaris com per la resta de ciutadans i turistes. Aquesta fase inicial va ser força intensa, amb el concurs, amb la necessitat d’idear un concepte, una imatge, més que una proposta definida de dins cap a fora. Reflexionant d’una manera abstracta sobre el que volíem transmetre. En el cas del Diamant se’ns estava demanant que comencéssim a definir una part del projecte que acostuma a sorgir i prendre forma més aviat cap al final d’un projecte i això va fer que canviéssim una mica el nostre procés. I aquesta manera diferent de treballar ha estat enriquidora, tant, que penso que en aquest nou enfocament rau una part important del resultat final, ja que es volia que fos un edifici representatiu i icònic. El resultat final recorda a un diamant, la gent ho reconeix fàcilment, però el camí per arribar-hi no ha estat tan evident ni directe. Quan comences a treballar, normalment no tens una idea precisa de com serà l’aspecte final, va evolucionant a mesura que avances en el projecte. Recordo, que vàrem tenir moltes altres idees possibles: algunes més tranquil·les, d’altres menys... El cas és que a vegades, i el que diré pot semblar excèntric, he tingut la sensació\nDues façanes Un edifici\nPerò en aquest cas, al començar el concurs no teníem un programa definit, sinó que partíem d’una demanda molt més abstracta que s’havia de reflectir en la imatge general de l’edifici sense entrar massa en detalls de la seva distribució interior. Això va fer que per una banda estudiéssim el terreny, la situació en plena Avinguda Meritxell, la visibilitat, la possible volumetria màxima, els vials... I per altra banda, comencéssim a reflexionar en conceptes com la joieria i el luxe en general. Sobre quines sensacions volíem transmetre al públic que s’aventurés a entrar a la part destinada al comerç. Pensàvem que la representativitat era un objectiu prioritari: era\nque aquest edifici ja hi era allà. Que va anar sorgint a mesura que desxifràvem cada pas del disseny, a conseqüència de treballar amb paràmetres més abstractes. No puc afirmar que hi hagués un únic element que ens fes preveure la imatge del Diamant. Va ser més aviat l’evolució d’un procés que va anar endavant i endarrere, una barreja de molts ingredients són a l’origen del mateix. El que sí és cert que des d’un principi vàrem saber que el món mineral seria l’eix a l’entorn del qual giraria tot, donat que la família volia que aquest edifici fos el buc insígnia de l’empresa de joieria. Ho he explicat en alguna altra ocasió: el fet de tenir el costum de passejar prop de casa meva em va donar, durant el procés creatiu, la possibilitat de fixar-me i observar més atentament les pedres i els altres elements de la natura que m’anava trobant. A mi, aquelles passejades, també em van aportar en certs moments visions diferents sobre un mateix element de recerca. Parava atenció en les facetes de les pedres i com la natura té un procés concret per la formació d’un element tant primigeni com un mineral i els resultats tan espectaculars que en ocasions ofereix aquesta evolució. La natura i la tradició constructiva sempre són bons referents dels quals aprendre.\n4> ENS SEPAREM DEL VEÍ PER ACONSEGUIR UNA NOVA FAÇANA A LES PLANTES MÉS PRIVILEGIADES\nAPLICACIÓ DIRECTA DE LA NORMATIVA VIGENT\nGEOMETRITZACIÓ DEL VOLUM MÀXIM\nLA FAÇANA PRINCIPAL ES RETRANQUEJA PER CREAR UNA COBERTA PER PROTEGIR ALS CIUTADANS I LES PECES EXPOSADES\nENS PERMET TAMBÉ ANAR A BUSCAR L’ALINEACIÓ DELS EDIFICIS VEÏNS\nLA GEOMETRIA ENS PERMET APLICAR EL VIDRE ALLÀ ON MÉS NECESSARI ÉS.\nUn cop guanyat el concurs vam treballar intensament, havíem de definir molt ràpidament les diferents fases del projecte ja que hi havia uns terminis molt ajustats que vam poder anar acomplint. Va ser un gran repte per al nostre estudi d’arquitectura, tant per les dimensions com per la singularitat de l’edifici. Afortunadament, arribava en un moment dolç de la nostra carrera: teníem ja més de 15 anys d’experiència, i l’empenta que caracteritza els arquitectes joves (crec que ens podíem definir com a tals). Tinc la sort\nAquest gaudir del que fas és importantíssim en un projecte de les dimensions del Diamant. La responsabilitat que comporta fer un edifici d’aquestes característiques és molt gran i l’hem finalitzat amb èxit. En l'aspecte exterior, per exemple, la visió que vàrem tenir en un principi és la que finalment s’ha materialitzat. Si ara mirem les simulacions presentades al concurs, reflecteixen la mateixa imatge real que avui en dia té l’edifici. Hem aconseguit l’edifici que havíem dissenyat, amb la qualitat que havíem previst i amb els costos\nde comptar amb un equip jove però consolidat, al qual agraeixo moltíssim el compromís i la vocació per fer bona arquitectura. Penso que per a garantir la satisfacció del client al llarg de tot el procés i del projecte és fonamental que hi hagi un equilibri entre creativitat i bona gestió dins l’equip en el qual posa la confiança. Ens ho passem bé fent el que fem, i penso que els nostres projectes així ho reflecteixen.\nestipulats. La gestió ha estat eficaç i hem sabut preveure i minimitzar els imprevistos i les contingències que han anat sorgint al llarg del desenvolupament de l’obra. L’arquitectura no ha de ser una activitat individualista, la responsabilitat en tots aquests aspectes és compartida i calia trobar companys de viatge capaços de fer bé cada una de les feines. Un altre puntal del bon\nMalgrat la seva espectacularitat, no es tractava només de buscar uns espais\nla sobrietat. El basalt buixardat s’ha tallat en diferents amplades, aportant una textura amb una varietat de tonalitats de gris. Al principi de la construcció vàrem tenir molt clar, seguint indicacions de la propietat, que tant els espais comercials, com els habitatges havien de gaudir de dimensions molt generoses. El luxe és el propi espai. Així, als espais comercials s'hi poden apreciar sostres de més altura que l’habitual, als habitatges les peces són de dimensions generoses, creiem que aquestes premisses juntament amb l’elecció de bons materials aporten la sensació\nharmoniosos; l’objectiu de la propietat sempre ha estat fer un edifici de molt alta qualitat, per sobre dels estàndards habituals. S’han utilitzat materials nobles i sistemes constructius de les màximes garanties. Hem tingut molta cura en l’aïllament i hem estat pioners en la introducció de sistemes que garanteixin una alta eficiència energètica. A la façana, el vidre i el basalt són els elements protagonistes. S’ha buscat l’elegància en\nde luxe que buscàvem. Vam decidir definir els habitatges amb unes distribucions molt estudiades i amb uns acabats neutres i de qualitat. Apostàvem per crear espais atractius amb una conscient poca varietat de materials, amb la cura del detall i pensant en la il·luminació. Ens havíem d’assegurar que el que estàvem creant en els espais privats era del gust d’un ampli espectre de gent, per no reduir les possibilitats comercials de\ndesenvolupament de les obres ha estat la relació amb la propietat. Després de la confiança dipositada en el meu estudi, i al llarg de tot el procés de l’obra, hem tingut una molt bona sintonia i hem treballat plegats pels mateixos objectius. Penso que tots els que hi hem intervingut podem estar satisfets del resultat. Espero que la bona estrella que fins ara ens ha acompanyat continuï fent feliços aquells que el facin part de les seves vides.\nla propietat. Als terres del saló i de les habitacions s'hi va col·locar parquet i als espais de servei (cuines, banys...) dos tipus de gres, que s’estén a les terrasses i es va repetint per la resta de tota la construcció. Ara, quan encara no ha començat l’activitat comercial, des de fora i durant el dia pot semblar un edifici fosc, però rés més lluny de la realitat, ja que els vidres tenen uns filtres de diferents tipus a l’ interior que permeten reflectir i fer uns jocs de llum sorprenents i interessants, a més de fer la vida a l’ interior molt confortable. Som conscients que la singularitat del Diamant pot portar a diferents opinions o graus de satisfacció. No acostuma a deixar indiferent, hi ha gent que m’ha felicitat però també hi ha gent a qui no li agrada. De fet, crec fermament que la diferència o el debat són la prova que hem assolit la demanda de singularitat de la propi-\netària. Per al nostre despatx ha estat un gran pas, ens ha donat visibilitat i una presència social important. Ha estat la consolidació d’un treball rigorós que portem molts anys realitzant. Ens sentim afortunats i agraïts a la Rosa per haver-nos donat aquesta oportunitat. Sempre que puc, destaco que la feina s’ha fet des d’Andorra pràcticament en la totalitat. El projecte ha estat concebut, dissenyat i creat a Andorra, la propietat (Rosa Pons) és andorrana i sempre ens ha tramés la voluntat de tirar endavant amb el projecte com a un tribut al país; jo sóc andorrà, i tant el meu estudi (Jaume, Borja, Azahara, Dani) com els equips d’enginyeria que hi han col·laborat (Get Beal, Bernabé Rodríguez) han fet els projectes des d’Andorra, també la propietat delegada (DTG) i les constructores (CEVALLS i COPSA) estan arrelades al país. Crec que l’èxit del projecte és un\n«La llum s’atrapa de manera intel·ligent a l’interior de l’edifici»\n>>>Fins i tot als patis interiors és respira la necessitat de la comunió del món mineral amb el vegetal. Ambdós s’alimenten de la llum que s’atrapa de manera intel·ligent a l’interior de l’edifici\n>>>Els interiors compten amb una decoració sòbria que destaca per la utilització de materials nobles >>>La construcció dels espais comuns observa la mateixa inquietud que en el disseny exterior de deixar que els materials i les línies sense estridències marquin el ritme de l’edifici 62\nAmbient rústic d’alta muntanya combinat amb disseny actual bon exemple de la feina feta des d’Andorra i una reivindicació de la qualitat dels professionals del país. La Rosa m’ha comentat més d’una vegada que li han preguntat que si algun arquitecte estranger famós havia dissenyat l’edifici i ella sempre contesta molt orgullosa que és un noi d’Ordino. Això, a més de fer-me sentir afalagat, crec que és positiu pel país. Que hi hagi la confiança en què la gent d’aquí també som capaços de fer coses singulars, actuals, modernes i sense cap complex. Penso que està desapareixent aquella antiga idea provinciana que s’havia de cridar sempre a algú de fora, perquè es creia que aquí no estàvem capacitats 64\n>>> Els interiors dels habitatges particulars han estat en materials similars intentant mantenir uns estàndards altíssims. La intenció era de mantenir un perfil neutre a l'interiorisme. Més tard cada habitant li ha donat la seva ànima a l'habitatge\nper tirar endavant un projecte de certa importància. Vull pensar que, no només dins l’àmbit de l’arquitectura, sinó en altres camps, aquest posat que el que ve de «fora» és millor, ja gairebé l’hem superat. El Diamant es pot convertir en un referent, però no espero que marqui una pauta, o una tendència. Es tracta d’un edifici dissenyat per a un lloc i unes necessitats específiques, i no hem de ser repetitius, hi ha infinitat de possibilitats de fer arquitectura i hem de saber quines són les circumstàncies en cada cas. Vull pensar que aquest edifici obre camins: a perdre la por a crear coses noves, i també a que propietaris del país facin confiança als professionals d’aquí. >>>Pels terres s’ha optat per parquet i el mateix tipus de gres però en dues tonalitats diferents. La coexistència bicolor permet delimitar estances de diferent tipus\nUrbanísticament, crec que cada ciutat ha de tenir els seus gestos d’espectacularitat, però sense que es converteixi en una competència sobre qui fa l’edifici més «singular». No crec que una ciutat hagi d’estar feta\nnomés de construccions icòniques. Aquest edifici es volia així, perquè era la imatge d’una empresa més enllà de la construcció mateixa. Però penso que la major part dels edificis que «fan» ciutat, han de ser més anònims i més tranquils. És pot fer molt bona arquitectura amb construccions molt integrades i que compleixin la seva funció. De fet, en el nostre projecte, la façana que dóna al carrer Doctor Molines, que és la part que defineix els pisos particulars, ofereix un aspecte sobri i discret tot i utilitzar els mateixos materials que la façana de Meritxell. Quan vaig estudiar arquitectura, ni somiava en arribar a fer edificis espectaculars com El Diamant. No tenia en ment cap idea predeterminada. El que sí sé ara que l’arquitectura és el meu ofici, és que puc trobar el mateix plaer en fer la reforma d’un petit xalet, en arreglar la coberta d’una església, en treballar en la construcció d’un nou edifici\n>>>Els materials dels elements d’estances com els banys també s’han adquirit de la gamma més alta i amb la tecnologia més actual en matèria de sanitaris\npúblic com en dissenyar un projecte de la singularitat i les dimensions d’aquest. El que és més important és la il·lusió i l’atractiu de la demanda de la propietat. Trobo plaer en l’execució de tots aquests tipus de feines i per descomptat que em sento orgullós d’haver participat en el procés de tirar endavant una construcció tant significativa com aquesta. Però no només com una recompensa personal, sinó perquè finalment tots els aspectes de l’obra s’han assolit de manera satisfactòria.\n>>>Tots els apartaments compten amb la mateixa base, on els nous inquilins han aportat, sigui via un professional o la seva pròpia, el seu granet de sorra, per a personalitzar les seves llars\nPROPIETAT: ROSA PONS PATRIMONIAL, SL PROPIETAT DELEGADA: DTG ARQUITECTE: XAVIER ORTEU ENGINYERIA D'ESTRUCTURES: XAVIER BEAL\nC. de les Escoles, 27, 1r 1a · Sant Julià de Lòria. Andorra · Tel.: 741 600 · Fax: 841 305 · dtg@andorra.ad\nPROPIETAT DELEGADA EDIFICI EL DIAMANT\nUTE EDIFICI EL DIAMANT\nEnginyeria i industrial col·laborador edifici El Diamant\ngabinet d’estudis tècnics Xavier BEAL, slu\nav. Fiter i Rossell, 23 - AD700 Escaldes-Engordany - Principat d’Andorra · T (376) 864 720 - F (376) 864 723 - getce@innova.ad\nCEVALLS Av. Consell de la Terra, 14-16 AD700 Escaldes-Engordany Tel. (+376) 877 900 Fax (+376) 877 901 cevalls@cevalls.com\nIndustrials col·laboradors edifici El Diamant\nNous models més lleugers i compactes que climatitzen superfícies sense sacrificar potència i eficiència\nSalut, eficiència energètica i confort. Aire fresc net i sense corrents d’aire Antial·lèrgic, impedeix l’entrada de substàncies nocives Estalvi energètic de fins al 50% Recuperació de la calor propera, fins al 95%\nC. del Tremat, 4 AD200 ENCAMP Av. Consell de la Terra, 14-16 · AD700 Escaldes-Engordany Tel. 834 428 · Fax 834 427 Tel. (+376) 801 020 · revanosa@grupheracles.com Adelino mòb. 328 027 artidecoracio@andorra.ad www.revanosa.ad Av. de Salou, 40 · AD500 Andorra la Vella · T. +376 729 800 · F. +376 729 801\nINDUSTRIAL COL·LABORADOR EDIFICI EL DIAMANT\nFUSTERIA LA BORDA, S.L. Crtra. General, 1 . Borda del Guardiet .\nT 842 912\nAD600 Sant Julià de Lòria . administracio@fusterialaborda.com\nwww.mesa.ad C. del Tremat, 4 AD200 ENCAMP Tel. 834 428 · Fax 834 427 Adelino mòb. 328 027 Av. de Salou, 40 · AD500 Andorra la Vella · T. +376 729 800 · riba@riba.ad artidecoracio@andorra.ad\nDissenys que desperten els teus sentits\nC. Prada Motxilla 10 , AD500 Andorra la Vella Tel. 806 445 www.schindler.com\nAv. Salou (costat càmping Valira) · Tel. 72 22 09 - 32 25 70 - Fax 72 43 09 · AD500 Andorra la Vella (Principat d’Andorra)\n 377 935 muntatgesteruel@andorra.ad\nEmpresa subministradora de XXXXXXXX Empresa subministradora de material d’il·luminació LED\nimpal@andorra.ad · Mòbil (+376) 354 289\nPORTES TALLAFOCS ROPER\nFes realitat el teu projecte Xalets d’alt standing, a la zona més exclusiva d’Andorra, dotats de les darreres tecnologies en Geotèrmia, en el sistema d’aigua calenta i calefacció.\nESPECIALISTES EN IMPERMEABILITZACIONS DE MURS Avda. d’Enclar, 27 · Santa Coloma · AD500 Andorra la Vella · Tel. 721300 - 805920 · Fax. 721301 · email. msgrup@msgrup.ad\nAvinguda de les Escoles, 18 AD700 Escaldes-Engordany Principat d'Andorra Tel. 801 200 zonahabitable@andorra.ad\nUna finestra a la vall XALET A LES COSTES DELS VILARS D’ESCALDES-ENGORDANY\nTEXT: REDACCIÓ · FIGURA: AS08 ARQUITECTES · FOTOS: ÒSCAR LLAURADÓ\nLa construcció d’aquest habitatge unifamiliar ha estat centrada en dotar a la casa de totes les eines per a ser una plataforma d’observació del fons de la vall; al mateix temps que s’acomplien els requisits de la família que l’havia d’habitar. Com succeeix en molts projectes arquitectònics, el resultat final és el fruit de diferents punts de vista i d’un treball centrat en facilitar un espai familiar al gust dels seus futurs ocupants. En ocasions, una construcció evoluciona de manera diferent a la que s’havia previst sobre el paper. És el cas d’aquesta casa, que finalment ha derivat en un projecte on diferents volums es fonen i confonen, per donar una perspectiva visual molt particular. Es pot dir que és tracta d’un trencaclosques en què s’ha intentat encaixar dos volums mitjançant un tercer, per això s’han utilitzat diferents materials, que han contribuït a combinar les diferents parts de l’edificació.\nPanorama natural des de la intimitat familiar\nSens dubte, la ubicació d’aquest habitatge a les Costes dels Vilars d’Escaldes-Engordany, és un factor més a tenir en compte a l’hora de quantificar el seu valor. El luxe que unes vistes poden oferir és difícilment quantificable, i en aquest cas més que en altres. El disseny exterior de la llar li permet estar de vistes en fora, però alhora també disposa de la intimitat que precisa tota família a casa seva. Façanes de pedra natural i alumini, amb fusta sintètica, són els materials que han con-\ntribuït al joc de volums perseguit per l’arquitecte creador de l’aspecte final d’aquest projecte. Les persianes, de làmines orientables, vesteixen unes finestres de fusteria d’alumini, en les que l’aïllament correcte de totes les entrades ha estat una prioritat, per tal de garantir una gestió responsable de l’energia. Ha estat un projecte pensat des del punt de vista del consum energètic\nDues plantes compten amb terrasses espectaculars a la vall. Des del dormitori principal hi ha unes vistes immillorables, de fet, no cal llevar-se del llit per poder veure l’exterior\nmínim; ben aïllada i fent ús de tots els avantatges de la geotèrmia.\nsón detalls que la converteixen en una llar sostenible; una casa actual.\nA tot la casa s’hi ha col·locat un terra de gres porcellànic que imita la fusta. Pel que fa a la il·luminació, s’ha utilitzat tecnologia LED a totes les estances. Pel que fa als murs, aquests són de microciment, un material de manteniment gairebé nul i que té avantatges importants a curt i llarg termini. Tots aquests\nPel que fa a la distribució, aquesta es divideix en el soterrani, la planta baixa, la primera planta, i l’espai de sota coberta. Pel disseny de l’interior la voluntat del responsable, i sempre seguint les indicacions de la propietat, era que hi hagués un ritme equitatiu entre l’exteri-\nLa cuina està totalment integrada a la sala menjador principal >> 88\nMaterials i il·luminació contribueixen en aportar calor als grans espais amb els que compta la construcció\nor i l’interior. Per ser més exactes, que la casa sortís cap a fora. Que els materials de l’envolvent, i els que s’han utilitzat en les diferents habitacions i espais de la casa, fossin, si no els mateixos, per necessitats pràctiques, sí que fossin semblants. D’aquesta manera s’han creat unes zones interiors que, tot i les línies sòbries de les estructures i els materials, aporten calidesa amb els elements nobles com la pedra, la fusta i el metall. L’escala que connecta els diferents nivells s’integra a la sala principal amb un mur de vidre que la manté transitable i segura. En aquesta mateixa sala, i seguint la directriu de\nconnexió interna i externa, el mur principal s’ha realitzat amb unes plaques que imiten la pedra. A més de les cambres de dormir, la cuina i el menjador, la llar compta amb una sala de cinema i gimnàs propis. Les terrasses tenen unes baranes transparents que contribueixen a aprofitar al màxim l’entorn natural que hi ha davant de l’edificació, de manera física i visual. Un edifici que, vist a certa distància, juga amb l’ull de l’observador, amb uns blocs que s’encaixen en un espai mitger que fa de junta entre els dos volums.\nPROJECTE: XALET A LES COSTES DELS VILARS D’ESCALDES-ENGORDANY PROPIETAT DELEGADA: DTG ARQUITECTURA: AS08 ARQUITECTES · DANIEL PÉREZ ENGINYERIA D’ESTRUCTURES: JORDI RAMÉNTOL CONSTRUCTORA: COANSA 90\nPropietat delegada i enginyeria Xalet a les Costes dels Vilars d’Escaldes-Engordany\nEmpresa constructora i industrial col·laborador Xalet a les Costes dels Vilars d’Escaldes-Engordany\nC. de les Escoles, 27, 1r 1a Sant Julià de Lòria. Andorra Tel.: 741 600 Fax: 841 305 dtg@andorra.ad PROPIETAT DELEGADA XALET A LES COSTES DELS VILARS D’ESCALDES-ENGORDANY Antònia Font Caminal 1, 5è\nPROJECTEXALETD’ESTRUCTURA A LES COSTES DELS VILARS D’ESCALDES-ENGORDANY\nTel. 811 000\nINDUSTRIAL COL·LABORADOR XALET A LES COSTES DELS VILARS D’ESCALDES-ENGORDANY\n*Enginyeria Civil i d’Urbanisme C/ Prat Primer 4, apartament 44 AD500 Andorra la Vella. Andorra t. +(376) 803 325 f. +(376) 803 326 j.ramentol@andorra.ad\nT 803 325\nIndustrials col·laboradors Xalet a les Costes dels Vilars d’Escaldes-Engordany\nNou disseny de cabina La possibilitat de crear el seu propi ambient amb més de 400.000 combinacions\nLa experiència CabCreate™ a www.otis.com OTIS LLISET SLU\n- Conjunt Prat Condal - Camí Ral, 19 - AD500 Andorra la Vella - Santa Coloma · 864 600 - otis.andorra@utc.com\nAssessorament personalitzat MAT. CONSTRUCCIÓ – FERRETERIA\n(+376 ) 321887- 390603 /\nDE LA IL·LUMINACIÓ I DEL MATERIAL ELÈCTRIC\nESPECIALISTES EN PAVIMENTS I PARQUETS\nCALEFACCIÓ CLIMATITZACIÓ SEGURETAT CONTRA INCENDIS GRUPS ELECTRÒGENS DOMÒTICA\nPrat de la Creu, 29-39 · Andorra la Vella · T 72 12 12\nAv. de les Escoles, 17 AD700 Escaldes-Engordany Tel. 867 483 · Fax 867 493 sistemacuina@andorra.ad\nEntre el funcional i l’escultòric REMODELACIÓ PLAÇA COPRÍNCEPS\nTEXT & FOTOS: MIQUEL MERCÈ ARQUITECTE\nProjecte ambiciós per donar vida a una estructura en l’espai públic, per millorar la relació entre el dins i el fora, entre el privat i el públic, entre l’interior i exterior, entre l’obert i el cobert, entre la massa i el buit, entre arquitectura i espai urbà, entre el funcional i l’escultòric...\nOPORTUNITAT PLAÇA EN TOTS ELS SENTITS\nLa plaça coprínceps és una de les places d’Andorra (no com la plaça del Poble) que porten aquest nom, però a la vegada corresponen a la realitat urbanística d’espai urbà ample, limitat i configurat per façanes privades, on s’hi desenvolupen activitats i s’hi genera animació. En aquest sentit, la multitud d’individualitats que la configuren: hotels, despatxos, habitatges, bancs, comerços, restaurants..., així com les activitats que el Comú hi promou, aporten aquesta riquesa d’usos que reforcen la realitat i la vida típica d’una plaça.\nDotar a la plaça (espai públic + façanes privades) de personalitat i una nova imatge homogeneïtzada, habilitant a la vegada les diferents terrasses perquè siguin utilitzables tot l’any és la complexa oportunitat d’aquest projecte. PROPOSTA\nEs genera doncs un objecte, no uns espais, tipus marquesina per mantenir la visibilitat dels espais comercials i cobrir les terrasses alhora que s’intimitza la relació dels espais més privats de les plantes superiors amb l’activitat de la plaça.\nS’ha utilitzat una estructura de ferro galvanitzat per minimitzar els gruixos de l’estructura i limitar-ne el manteniment. La part superior es compon per diferents elements de fusta (natural i sintètica) que permeten variar-ne la densitat, així com la situació, per generar ritme i vibració, qualitat de llum i ombres. Era fonamental que aquest element «escultòric-funcional» estigués en contrast amb els altres elements construïts de la plaça com són les façanes o el paviment (grisos, pesants i de matèria rocosa). Les terrasses s’han cobert amb un panell en sandvitx per minimitzar costos, impacte de l’obra i simplicitat constructiva. Aquests elements són grisos per posar en relleu els\nelements de fusta que configuren i donen atmosfera a l’interior de les terrasses. Aquestes es poden tancar mitjançant uns estors transparents per poder limitar l’entrada del fred, fet que es veu reforçat per uns radiadors que milloren el confort quan fa fred i neva... una nova manera de gaudir del espai públic a l’hivern. FLEXIBILITAT\nEns agrada treballar els projectes, sobretot els urbans, amb una consciència sobre la temporalitat dels mateixos, és a dir, que si bé aquest projecte avui, al 2016 té aquesta forma, està pensat per adaptar-se a futurs canvis urbans, d’usos i sobretot necessitats o nous elements tecnològics o logístics...\nTal com s’ha comentat, aquest element marquesina pretén fer de nexe d’unió entre interior i exterior, entre funcional i escultòric, entre públic i privat... tot donant una imatge nova a la plaça, en contrast amb l’existent... I això genera una certa complexitat, no només constructiva (com es construeix un element que ni és edificat ni és buit?) sinó sobretot logística, política i administrativa. La plaça és un espai públic i l’actuació és en aquest espai però, per exemple, les terrasses son d’ús privat... Complexitat afegida a l’hora de prendre decisions pel que fa a la geometria, la materialitat... S’ha realitzat una normativa específica a aquest respecte.\nEntenem que per anar més enllà en arquitectura no només és necessària una certa inquietud per part dels arquitectes, sinó també per part dels clients (en aquest cas el Comú d’EscaldesEngordany) que vulguin anar més enllà a nivell formal i que vulguin executar projectes atrevits, potents i singulars que millorin la qualitat dels usuaris, tot i que impliquin reflexionar i treballar en col·laboració amb els privats...\nPROMOTOR: COMÚ D’ESCALDES-ENGORDANY PROJECTE: MIQUEL MERCÈ ARQUITECTE CONSTRUCTORA: AUXINI\nEmpresa Constructora remodelació plaça Coprínceps\nPROPERA OBERTURA DE\nIndustrials col·laboradors remodelació plaça Coprínceps\nGRUP RULL AND Constructors de cuines professionals des de 1940\nAgradi o no... AGRUPSA HO POT FER!!! Crta. de la Comella · Polígon Industrial Encorces de Can Nyerro · Nau 2A · AD500 Andorra la Vella · Tels. 827 777 · 325 933 · agrupsa@andorra.ad\nINSTAL·LACIONS D’HOTELERIA, RESTAURACIÓ I COL·LECTIVITATS\nC/ de les Boigues, s/n · Ed. Pic Blanc · despatx 603 AD700 Escaldes- Engordany Tel. 828 466 · administracio@telexarxes.net www.telexarxes.net\nC/ de l’Alzinaret, 5 · AD500 Andorra la Vella · TLF: +376 75 00 75 · andorra@gruporull.com\nEsports i lleure PER REDACCIÓ · FOTOS : ÒSCAR LLAURADÓ\nEl museu del pilot Jorge Lorenzo, és un museu atípic, així com ho és aquest pilot de motos, conegut a tot arreu del món per la seva passió pel motor. Els responsables d’aquest museu tenien molt clar des d’un inici que aquest espai no seria una zona de pas, sinó un lloc on gaudir de l’espectacle dels esports i compartir aquest plaer en companyia dels visitants, la família i els amics. Els museus que tenen vincles amb l’esport tenen una aura especial que es transmet en cada racó, i és el cas del museu del pilot espanyol Jorge Lorenzo. El disseny de les dues plantes del local està pensat per a donar el lloc que es mereixen els Campions del Món de les dues especialitats, la F1 i la Moto GP, estrelles d’aquests esports excitants i perillosos. Fer-les properes als aficionats de les motos i els automòbils, conèixer una mica més tot el que gira al voltant d’aquest esport. ARQUITECTURA\nEn honor al motor i als pilots >>>Tiumetur sequi aut evenducidio volore, utat officius eiumqua tempos pligendae sanimus abore laccat fugit re, tempe\nEls més de 400 m² que alberguen aquest museu transmeten l’amor i la devoció pels esports del món del motor que senten els seus responsables. Aquest sentiment ha estat el punt de partida a l’hora d’enfocar el disseny interior del local. Dividit en dues plantes, és un espai completament obert a l’exterior, amb uns vidres a doble altura que ofereixen una visió molt clara de l’interior als vianants. Amb un emplaçament privilegiat\na tocar de l’Avinguda Meritxell, i molt a prop dels magatzems Pyrenées, des de l’exterior es poden admirar els vinils enormes amb imatges relacionades amb el tema principal del museu. Els responsables tenien molt clar des d’un inici que el local havia d’acollir dues zones diferenciades, la destinada a museu situada a la primera planta, i una zona més polivalent que ocupa tota la planta baixa, a nivell de carrer, on s’hi combinen la zona de res-\ntaurant i de bar amb les de lleure més actives, com ara els simuladors, que és un dels atractius més importants que ofereix el museu. També trobem un espai on s’hi poden adquirir articles de roba relacionats amb els pilots, tot un ventall de merchandising que els seguidors del motor trobaran molt atractiu. El local convida al visitant a submergir-se en el món del motor i els esports, trobant elements característics dels circuits. >>> L’emplaçament del museu, al carrer Doctor Molines núm. 38, al centre d’Andorra la Vella, farà que sigui encara més visitat pel nombrós públic que arriba fins al Principat\n>>> Les vitrines serveixen per mostrar des de qualsevol angle els uniformes oficials de diferents pilots homenatjats al museu\nA l’entrada ens rep un pòdium a mode de photocall amb les imatges dels joves guanyadors dels últims mundials. El disseny i els colors de la barra de bar ens recorden el Pit box dels enginyers (on preparen l’estratègia de les curses) i sobre la paret del doble espai ens rep un públic entregat a la grada d’una de les tribunes més importants del circuit de Sepang (Malàisia). 110\nL’espai està preparat per acollir tot tipus d’esdeveniments culturals, artístics, esportius, comercial i empresarials, és per això que tot el mobiliari s’ha fet a mida, i s’ha donat una importància especial als equips de so i il·luminació, incorporant una zona de DJ sobre el volum de vidre de l’accés al local on totes les nits dels divendres i els dissabtes es pot gaudir\nde festes temàtiques amb DJ en directe.\ntant es veu immers en l’ambient que envolta el món del motor.\nTant el disseny com els materials i els colors utilitzats són els que s’espera en un espai tan dinàmic i que acull un públic nombrós. La vessant visual és la més explotada, tant pel que fa a les fotografies com als vinils repartits per tot l’espai. D’aquesta manera, el visi-\nPrecisament, vibrar amb una cursa és un dels atractius que ofereix el museu, ja que una pantalla gegant de LEDs facilita el visionat de les competicions, mentre es pot beure o menjar alguna cosa.Als murs de tot el local s’hi poden veure imatges\nde pilots que ja formen part de la llegenda, tant del motociclisme com de les curses automobilístiques. A la planta superior, la destinada al museu, s’hi exposa la vestimenta oficial original dels Campions de la història de la F1 i de Moto GP, reconeguts a nivell internacional.\nTambé hi trobem els vestits de cursa de Jorge Lorenzo, que hi tenen un lloc especial d’honor, hi ha els 5 títols de Campió del Món, així com la Yamaha M1 campiona del 2015. ARQUITECTURA: PROJECTES9S PROJECTE: JAVIER LEDESMA PROPIETAT: JORGE LORENZO I GRUP PYRENÉES CONSTRUCTORA: COSIMA\nConstructora i Industrial col·laboradors World Champions 99\nCap del carrer, 3 -Casa Jaume- AD400 La Massana ·\nT 726 651 / 323 481 /\n338 006 · cosima.andorra@gmail.com\nIndustrials col·laboradors World Champions 99\nDISTRIBUÏDOR OFICIAL A ANDORRA\nFERRO · ALUMINI · INOX FABRICACIÓ DE PORTES I AUTOMATISMES · SERVEI DE MANTENIMENT\nMOBLES I DECORACIÓ · Av. de Salou, Magatzem Cervós, 17 darrera AD500 Andorra la Vella · Tel. +376 725 846 · fusteriavilla@andorra.ad\nFiter i Rossell 45, PB · AD700 Escaldes-Engordany Tel. 867 012 · Mob. 325 379 · serralleriaj.c@andorra.ad\nAv. Santa Coloma, 93 · Local A · AD500 Andorra la Vella Principat d’Andorra · Tel. 384 001 · info@imesdomo.net www.imesdomo.net\nVídeowall PHILIPS, pantalles gegants LEDDREAM. BOSE PRO PARTNER oficial per Andorra. Televisió i sonorització d’espais en general. Estudi, pressupost i realització de projectes audiovisuals.\nC/ D. Molines, 6-8 · AD500 ANDORRA LA VELLA · tel: (+376) 321 776 · siono.av@gmail.com · www.sionoaudiovisual.com\nC/ de les Costes, s/n · Nau 3 · Ed. Armengol · AD500 ANDORRA LA VELLA · Tel. 80 80 20 · Fax 80 80 21 · trefelca@andorra.ad\nMOBIL IA R I · IN T ERI O RI S M E\nC. de Pau Casals 2, bloc C · AD500 Andorra la Vella · T 80 27 27 · F 82 90 05 · info@triedre.ad\nCarrer Pobladó, 37 · Naus Cortés núm. 3 AD500 Santa Coloma Andorra Tel. 811 356 - Fax 863 398 · fito@andorra.ad\nUn edifici integrat en l'entorn\nEDIFICI FAUCELLERS · SANT JULIÀ DE LÒRIA\nTradició arquitectònica TEXT: REDACCIÓ · FOTOS: ÒSCAR LLAURADÓ\nAquest és el primer dels tres blocs que hi ha previst construir en aquesta zona de Sant Julià de Lòria a Faucellers. Es tracta d'habitatges familiars destinats al lloguer o de venda. Disposen d’un aparcament soterrani per a poder estacionar els vehicles dels veïns. Tota la construcció ha estat realitzada pensant en l'edificació tradicional, aportant els materials típics que s’han utilitzat sempre al Principat d’Andorra. Aquests són: la llosa, destinada bàsicament a les teulades; la pedra, que recobreix les façanes; i la fusta, que serveix per donar els acabats a les terrasses. 118\n>>> Els habitatges s’han dissenyat amb un terra de parquet i uns murs de color blanc, que després els seus ocupants podran personalitzar\nAquest bloc d’apartaments, es pot dir que és un edifici típic en el panorama urbanístic d’Andorra, pel que fa als edificis que des de fa unes dècades es construeixen al país. Edificat a la zona de Faucellers prop d’Auvinyà, a Sant Julià de Lòria, es tracta d’un edifici destinat a habitatges particulars. En la totalitat d’ells s’ha utilitzat el parquet en totes les estances, com els menjadors, les sales d’estar i les habitacions. A la resta de zones s'hi ha destinat un gres porcellànic. Tots els materials han estat escollits per la qualitat i la resistència al pas del temps. 120\n>>> L’edifici compta amb un pàrquing soterrani que els veïns podran utilitzar per estacionar-hi els vehicles\nEls colors escollits en un primer moment, com ara els grisos i el blanc, permetran als futurs ocupants personalitzar cada llar al seu gust; per aquest motiu l'elecció ha estat d’una gamma cromàtica neutra.\nde l’altre. L’exterior de l’edifici fa pensar en la construcció típica d’Andorra, on llosa, pedra i fusta són els tres materials utilitzats. Això permet una millor integració en l’entorn i el paisatge de la construcció.\nPel que fa als equipaments del bany, s’ha actuat de la mateixa manera: elements de qualitat i de llarga vida, però neutres en color i forma, per a què els propietaris personalitzin després cada espai.\nEn aquest cas, a la façana s'hi poden observar els elements de fusta, col·locats a les terrasses, oferint un aspecte de la construcció típica de muntanya.\nAquest és el tercer de tres blocs que hi ha previst aixecar l’un al costat\nPer tal de poder accedir des de la carretera i donat que encara no s’han construït els altres dos blocs,\nexisteix una rampa enquitranada per poder arribar fins a l’entrada. Per respectar la normativa en matèria de construcció, es poden observar les terrasses realitzades en diferents nivells les unes de les altres, amb un resultat que respecta la diferència d’inclinació de la faldilla de la muntanya.\nPROMOCIÓ: Lauredià Habitatges ARQUITECTE: Pep Soriano CONSTRUCTORA: Construccions Pujal\nIndustrials col·laboradors edifici Faucellers · Sant Julià de Lòria\nCONSTRUCCIONS PUJAL,SA C. de Lòria, 1 AD600 Sant Julià de Lòria Tel. 741 000 · Fax 741 001 cpujal@andorra.ad\nINDUSTRIAL COL·LABORADOR EDIFICI FAUCELLERS SANT JULIÀ DE LÒRIA\nTots els sistemes de calefacció al teu abast, sempre amb la millor tecnologia, el millor disseny i el mínim consum.\nCom a casa HOTEL PIOLETS PARK & SPA\nTEXT: HOTEL PIOLETS PARK & SPA · FOTOS: DAVID VILANOVA\nLa pràctica de l’esquí és, sens dubte, un dels atractius més importants que té Andorra per oferir als visitants cada temporada. A banda de les estacions per practicar aquest esport, la xarxa hotelera és un dels sectors que s’involucra per oferir un complement a l’alçada de les pistes que ofereix el país, i els empresaris procuren tenir els seus establiments a punt a l’inici de cada temporada. Aquest és el cas de l’Hotel Piolets Park & Spa, que cada any sorpren als clients amb remodelacions en les seves instal·lacions, que ajuden a incrementar-ne l’atractiu. Comptant amb una situació privilegiada, aquest hotel és el camp base ideal per gaudir de la muntanya tant a l’hivern com a l’estiu. Aquesta infraestructura, que any darrera any se supera i sorprèn, completa les necessitats dels clients, siguin del tipus que siguin: gent jove, solters, famílies, grups... etcètera. Enguany presenta una nova cara per algunes de les seves habitacions, remodelades per un equip d’interiorisme, que ha realitzat un projecte actual i representatiu del que ha de ser un establiment hoteler avui en dia. INTERIORISME\nDotades amb balcó o terrassa, totes les habitacions tenen unes vistes increïbles a la muntanya. L’interior forma part d’aquest concepte, creant una harmonia visual, i pel qual s’han utilitzat colors i materials que fusionin aquesta idea.\nDesprés d’una jornada esgotadora per la muntanya, el client d’un hotel vol sentir-se confortable i a gust a la cambra d’hotel que hagi escollit llogar durant l’estada. Aconseguir acomplir les expectatives dels hostes és la fita que aconsegueix l’Hotel Piolets Park & Spa amb aquesta remodelació. L’equip que hi ha treballat precisament ha comptat amb aquesta pauta com a punt de partida per dissenyar l’interior d’aquestes habitacions, així com les cambres de bany. L’estil que ha guiat els treballs és el de l’hotel de muntanya actual, amb tots els avenços i les comoditats que ara es poden tenir a l’abast en el mercat. Els materials que s’han utilitzat, segons ha explicat l’equip de disseny, són els que estan presents a la natura, i sens dubte en un país com Andorra, la fusta és l’elecció més adient. Els colors també han estat 128\nescollits segons el que ofereix l’entorn natural que té l’establiment, situat a peu de pistes. Al terra de l’estança principal, s’hi ha col·locat un paviment de fusta de làrix. En aquest sentit, els professionals han escollit el làrix perquè no s’ha d’oblidar que s’està treballant en un espai que serà utilitzat per moltes persones, i cal tenir en compte la durabilitat dels materials. El làrix és més resistent i durable que l’avet, per exemple. Aquest últim ha estat escollit per al revestiment de les parets. Així doncs, amb la fusta present s’assegura un ambient càlid i confortable, propi d’una cambra d’un hotel de muntanya, però amb les característiques necessàries per ser una alternativa molt pràctica. En el cas del terra i dels murs del bany, s’ha elegit un gres porcellànic en color blanc trencat; opció que aporta un espai per la higiene personal net i relaxant.\nA la habitació, encara que és un espai reduït, s’hi ha volgut aportar tots els elements necessaris per a què els hostes tinguin diferents zones per, per exemple, la lectura, relaxar-se o, fins i tot treballar si és necessari. Així doncs, s’ha col· locat un sofà-llit i un moble bar, ideals per relaxar-se o llegir. Però també es pot fer ús d’una taula llarga per a qualsevol altra activitat. Aquestes habitacions no només ofereixen una zona per dormir, si no que esdevenen una petita llar que els clients podran viure com a pròpia després d’una jornada d’esquí. Per això també s’ha optat per uns llits de qualitat garantida.\n> La fusta és l’element principal en l’interiorisme de l’habitació, combinant el material noble amb tocs d’altres elements també d’aspecte natural >> Els colors naturals del mobiliari són una eina més per aportar calidesa i confort en una habitació que convida al descans >>> La cambra té diferents zones, gràcies a la col·locació estratègica del mobiliari, així com els colors utilitzats\nEl mobiliari fet a mida ha estat pensat per a cada tipus de categoria d’habitació, i tot ell ha estat realitzat en fusta i xapa d’acer. Precisament, en haver-hi diferents categories aquesta es pot constatar en el bany. En aquest espai i segons INTERIORISME\nIndustrials col·laboradors Hotel Piolets Park & Spa\nla categoria hi ha banyera i dutxa, o bé en altres cambres més senzilles s’ha optat per una de les dues opcions. El que sí és que es tracta d’uns equipaments de molta qualitat i pensats per aportar la màxima confortabilitat. És el cas del lavabo, amb un moble de fusta d’avet ampli i un bol de porcellana blanc. Les dimensions del bany augmenten amb la presència d’un gran mirall. Tota l’habitació està il·luminada amb LEDs disposat d’una manera que la llum és càlida i indirecta, transformant la cambra en un espai càlid i acollidor, que convida al descans i a la relaxació.\nC/ de les Costes, s/n · Nau 3 Ed. Armengol · AD500 ANDORRA LA VELLA Tel. 80 80 20 · Fax 80 80 21 · trefelca@andorra.ad 130\nAv. Enclar - Cal Ferrer Magatzem Juanito Armengol AD500 Santa Coloma Andorra · T 725 407 elcedreandorra@hotmail.com\nEmpresasubministradora subministradorade Empresa de laXXXXXXXX il·luminació i del material elèctric\nFUNCIONALITAT PER A LA TEVA LLAR cocinar es más fácil\nNOU CARVING · ANDORRA LA VELLA\nLa nova llar dels esportistes TEXT: PEP CAMPENY · FOTOS: ÒSCAR LLAURADÓ / PEP CAMPENY\nUn espai únic a Andorra, totalment orientat als esportistes de muntanya, amb un producte variat i per a tots els gustos, de disseny cuidat i de bona qualitat. Amb aquestes paraules podríem descriure el nou Càrving d’Andorra la Vella, un establiment on, a més, assessoren al client fins l’últim detall.\nEns importa l’impacte ambiental de les nostres accions i ens sentim responsables de la bellesa del nostre entorn. Pensem que la qualitat, el servei al client i un disseny acurat han de ser els pilars d’un negoci modern i confiem en les marques que comparteixen la nostra filosofia. La disposició dels espais invita a gaudir dels diferents productes. 136\nL’estudi Pep Campeny, responsable del projecte d’interiorisme ha plantejat un concepte basat en un contenidor molt neutre amb una distribució perfecta dels espais i de tots els elements que l’integren, fent d’aquest establiment un lloc plantejat com escenari per gaudir d’una experiència diferent.\nl’intenció de donar suport al producte, fent d’aquest últim el protagonista. La façana permet veure el local en la seva totalitat des de l’exterior. Un espai, en definitiva, que neix de la passió compartida per la muntanya. PROJECTE D’INTERIORISME:\nTots els elements, els contenidors, els expositors, els maniquís i els penjadors, estan distribuïts amb\nIndustrials col·laboradors nou Carving · Andorra la Vella\nCONSTRUCCIONS DARÓ SLU\nCONSTRUCCIONS I TREBALLS PUBLICS\ninstal·lacionsmanteniment climatitzacionsenergiasolar ventilacions\nc/ dels Escalls 7, 1-1a · AD700 Escaldes-Engordany mòbil +376 328 320 · T. +376 864 657 · caldasl@andorra.ad\nAv. Príncep Benlloch 20 · Parking El Pedral AD200 Encamp ·Tels. 834 894 · 342 143 Fax 834 994 construccionsdaro@andorra.ad\nEmpresa subministradora de XXXXXXXX Empresa subministradora de la il·luminació\nELECTRICITAT · DOMÒTICA · TELECOMUNICACIONS · MANTENIMENT EN GENERAL\nAv. Joan Martí, 44 · Local 2 · T 831046 · F 831565 · AD200 Encamp · pime@andorra.ad\nEl món de la calefacció Serralleria Industrial\nTREBALLS DE FERRO, ALUMINI I INOX AUTOMATISMES PER PORTES Casa Garreta (Sornàs) · AD300 ORDINO (Andorra) T +376 358495 · serralleriaindustrialvulca@hotmail.com\nAbans d’entrar en els diferents tipus de generadors de calor, vull plantejar una pregunta: quina és la finalitat de la calefacció? La calefacció té com a objectiu generar confort tèrmic, aportant la quantitat de calor adequada on i quan sigui necessària.\nENGINYER SUPERIOR HANS URBAN - ATECI S.L. hans.urban@gmx.org\nI aquí apareix el segon dubte: què és el confort tèrmic? Confort tèrmic és alguna cosa més que tenir una estança a 21 °C. El confort tèrmic depèn de diverses variables, com la temperatura de l’aire i de les superfícies i els objectes que ens envolten, la humitat, la velocitat de l’aire i, finalment, de cada persona i de la seva activitat física. Així doncs, quan en aquest article parlem de calefacció, ens referirem a aquella part que es dedica a la generació de calor. Sobre l’entrega i la distribució de\nExisteixen múltiples fonts d’energia. Una forma lògica de diferenciar-les seria fer una separació entre les que generen calor mitjançant combustió i les que no.\nCarbó, fusta, gasoil, gas, biocarburants, residus agrícoles, etcètera, generen calor cremant material, però també fums que contenen diòxid i monòxid de carboni, òxids de nitrogen, etcètera. Solen ser els sistemes més habituals, tant per la baixa inversió inicial en els equips que es requereixen com pel preu acceptable del combustible.\nPer altra banda, tenim l’electricitat com a font d’energia, tant directament mitjançant l’efecte denominat «Joule», on per cada kWh elèctric es genera un kWh tèrmic, com de forma indirecta, quan l’electricitat és necessària per mantenir un generador de calor en marxa. En aquest últim grup trobem les bombes de calor. Per ser del tot correctes, caldria mencionar també l’energia solar, però l’ús d’aquesta pràcticament es limita a l’escalfament d’aigua calenta.\nAV JOAN MARTÍ, 127 · AD200 ENCAMP · T 731 590 · siep@andorra.ad\nFINESTRES DOSSIER CALEFACCIÓ\namb combustió El gasoil és, almenys a Andorra, la font principal de calefacció. Els preus baixos del petroli dels últims anys han frenat en bona part les inversions en formes de calefacció alternatives com les calderes de biomassa, principalment pèl·let. Un altre avantatge del gasoil és la seva alta densitat energètica. Un litre de gasoil produeix uns 10 kWh, mentre que el mateix volum de pèl·let en genera només la meitat, cosa que es tradueix en haver de doblar el volum a moure i a emmagatzemar per generar la mateixa quantitat d’energia, afegint-hi el fet que traslladar gasoil és summament més fàcil que traslladar combustibles sòlids.\nLes calderes de gasoil d’avui en dia utilitzen una tecnologia molt madura. Podem diferenciar tres tipus de calderes: les calderes convencionals, les calderes de baixa temperatura i, des de fa uns anys, les calderes de condensació.\nLes calderes convencionals només poden funcionar a temperatures altes, habitualment per sobre de 70 °C en el retorn a la caldera des dels radiadors. Això és necessari per evitar condensacions —i amb això oxidacions— a l’interior de la caldera. Per garantir aquesta alta temperatura en el retorn, una part de l’aigua calenta de la impulsió és utilitzada per escalfar el retorn, amb circuits directes entre impulsió i retorn amb bombes anticondensats. Amb el progrés de sistemes com el terra radiant, que funciona amb baixa temperatura, i l’afany d’estalviar energia, s’han desenvolupat calderes que sí que aguanten temperatures més baixes en el retorn. Això permet produir i distribuir a menys temperatura, cosa que aporta estalvis importants, tant en la producció, com en la distribució. El pròxim pas en el desenvolupament lògic ha estat la caldera de condensa-\nció. Aquesta caldera no només permet temperatures baixes, sinó que aconsegueix aprofitar les condensacions per generar calor. Cal saber que durant la combustió també es genera, entre altres, aigua en forma de vapor. En el cas de la combustió d’un litre de gasoil es genera prop d’un litre de vapor d’aigua. L’energia continguda en un litre de vapor és prop de 0,6 kWh, aproximadament un 6% de l’energia continguda. En quin grau s’aprofita aquesta tecnologia dependrà de la temperatura del retorn. Com més baixa, millor. I la temperatura de retorn dependrà del sistema de distribució utilitzat. Els sistemes de baixa temperatura com el terra radiant són ideals per a aquesta tecnologia. Altres paràmetres que han canviat amb el temps en les calderes són el grau d’aïllament tèrmic, la tecnologia de les cambres de combustió, els cremadors i la regulació. L’aïllament tèrmic redueix les pèrdues del cos de la caldera (i amb això una gran quantitat d’energia durant l’any) denominades «pèrdues per la\nAmb finestres L’aïllament tèrmic redueix les pèrdues del cos de la caldera.\ndisposició de servei» o «pèrdues de manteniment». La diferència entre les calderes convencionals i les calderes modernes pot arribar a representar el triple de pèrdua. Les calderes modernes solen tenir unes pèrdues de l’ordre del 0,3 al 0,6% de la potència, mentre que les pèrdues de les calderes convencionals habitualment són superiors a l’1%. La caldera és el cos que converteix el combustible cremat en energia. El cremador és l’element que crema el combustible. Les calderes més aviat petites porten el cremador incorporat, les mitjanes i les grans el porten separat, i fins i tot es pot instal·lar d’altres marques. Els cremadors també han millorat molt, i permeten alhora una millora en la combustió, la reducció de gasos nocius, com per exemple els cremadors de baix NOx (òxid de nitrogen, un gas que irrita les vies respiratòries, els ulls, etc.), i una millor adaptació de la potència a la demanda mitjançant la modulació de la combustió. El cremador és el responsable de la qualitat de la combustió. La regulació de les calderes gestiona els paràmetres de la combustió a través del control del cremador, controla les temperatures de la caldera i freqüentment també la temperatura de la impulsió i la producció d’ACS. La temperatura d’impulsió es calcula, per anar bé, depenent d’una sonda de temperatura a l’exterior de l’edifici, del tipus de radiadors i del grau d’aïllament de l’edifici, mitjançant corbes de calefacció preprogramades en la regulació.\nLa finalitat és baixar la temperatura de la caldera i de la impulsió al màxim, ja que d’aquesta forma es poden reduir les pèrdues tèrmiques.\nL'única manera de fer-te fora del llit, és obrir les finestres\nUn error molt típic en l’avaluació d’una caldera i les seves prestacions és mirar només l’anàlisi de la combustió feta pel instal·lador-mantenidor de la caldera. Aquesta anàlisi ens diu amb quina eficàcia s’ha convertit el gasoil en calor. Ni més ni menys. No ens dona però cap informació de les pèrdues que té el cos de la caldera —de les quals hem parlat fa un moment— ni del control, ni de la regulació que porta per controlar la temperatura d’impulsió i gestionar el cremador (modulació). Amb una caldera nova, amb un bon cremador i una regulació capaç de gestionar les temperatures de la caldera i de la impulsió, existeix un potencial d’estalvi fàcilment del 10%, sense utilitzar l’efecte de condensació per falta de sistemes de baixa temperatura en la distribució. Si podem afegir l’efecte de condensació els estalvis poden pujar del 15 al 20%. Les alternatives directes al gasoil són el gas propà o el gas natural. Ambdós tenen l’avantatge de comptar amb combustions més netes, amb menys partícules en suspensió i pràcticament cap generació de sutge. No sempre estan disponibles ja que la manca d’espai o la falta de diners per a un dipòsit no en fan factible la instal·lació. Quan sí que és factible és utilitzar gas, que és una bona alternativa al gasoil.\nCrta. de la Comella · Polígon Industrial Encorces de Can Nyerro · Nau 2A · AD500 Andorra la Vella · Tels. 827 777 · 325 933 · agrupsa@andorra.ad 146\nBiomassa Conscients que amb el gasoil estem utilitzant energia fòssil, amb l’efecte hivernacle corresponent, caldrà parlar dels sistemes amb combustible renovable, com la biomassa forestal.\nLa biomassa d’origen forestal ha tingut un increment important des de fa uns 15 anys, ha patit però també les conseqüències de la baixada dels preus del gasoil i certa mala fama com a conseqüència d’alguna instal·lació mal feta. Tecnològicament, les calderes i les estufes de biomassa ja són avançades i en alguns països, com Àustria, la majoria de les instal·lacions noves es fan amb calderes de biomassa forestal. Falta però l’experiència i la formació dels enginyers i dels instal·ladors, i de vegades, biomassa de qualitat. El cert és que no és el mateix que una caldera de gasoil. D’entrada, estem cremant material sòlid amb un grau de residus i necessitats de manteniment molt elevat comparat amb el gasoil. Igualment, la qualitat de la biomassa que podem trobar al país i a fora varia moltíssim. Estem acostumats que la qualitat del combustible sigui sempre igual de bona. Això no és així en el cas de la biomassa, tant sigui estella (fusta triturada) com pèl·let (fusta triturada i premsada en peces d’igual diàmetre i llargada). Durant el boom de les instal·lacions de biomassa també han proliferat els proveïdors i els fabricants de biomassa amb la mateixa falta d’experiència que els altres involucrats. Factors com el tipus de fusta o el grau d’humitat simplement s’han infravalorat, amb la conseqüència d’haver realitzat instal·lacions poc eficients, que han patit avaries o que han deixat a funcionar. La biomassa té avantatges però també pot comportar un cert perill. Per una banda, l’obtenció de biomassa permet finançar la gestió i la neteja dels boscos, fins i tot independitzar-se energèticament. Un exemple podria ser Bellver de Cerdanya. Allí els edificis\nmunicipals s’abasteixen de dues calderes centrals d’estella. La biomassa prové dels propis boscos, obtinguda amb treballadors que es paguen amb l’estalvi de no haver de cremar gasoil. Si volem que sigui sostenible, la quantitat de biomassa d’origen forestal no és il·limitada. I sostenible només ho és quan prové de boscos gestionats de forma sostenible, i no de desforestacions, com ja passa en països de l’est d’Europa com Romania, Ucraïna, Polònia, Eslovàquia, etcètera. que abasteixen la gran necessitat de fusta dels països de l’oest, com Alemanya i Àustria. La biomassa forestal no és per això una alternativa al gasoil o al gas de forma global. Ho pot ser fins a un cert grau. Pel que fa a altres formes de biomassa, o bé són casos aïllats, com els residus agrícoles, o encara no s’ha arribat al nivell tecnològic necessari (biodièsel, etc.). La inversió per a una instal·lació de biomassa multiplica la d’una caldera de gasoil, tant per la caldera, més complexa, com pels sistemes d’emmagatzematge i de transport de la biomassa. Igualment, la biomassa requereix un manteniment continu, una neteja freqüent i un control de la qualitat del combustible.\nL’avantatge és el preu del combustible, que en cas de l’estella, ronda els 2-3 cèntims per kWh, menys de la meitat del preu del gasoil. Finalment, cal comentar que la combustió de biomassa pràcticament sempre genera força més contaminació amb partícules en suspensió que la combustió de gasoil o gas.\nbombes de calor I aquí és quan arribem a les tecnologies de no combustió que utilitzen l’electricitat com a font d’energia. Sí que és veritat que l’electricitat també prové en part d’energies fòssils, però la part renovable està augmentant constantment a causa de les instal·lacions eòliques, hidràuliques o solars.\nNo parlarem gaire sobre les instal· lacions elèctriques directes, tipus radiador o difusor elèctric. El seu aprofitament és directe, el que vol dir que l’electricitat es converteix directament en calor (d’1 kW elèctric n’extrec 1 kW de calor). És un aprofitament molt pobre! Aquests sistemes són interessants per a necessitats aïllades. De vegades pot resultar interessant aprofitar les tarifes nocturnes de les companyies elèctriques amb sistemes d’acumulació de calor. El gran avantatge de les instal· lacions elèctriques és la facilitat en la instal·lació i la regulació, així com que no requereixen espais per als muntants, les canonades, les calderes, la xemeneia, etcètera. És, però, una energia molt cara. L’altre ús de l’electricitat són les bombes de calor, en les quals l’electricitat és necessària per impulsar un compressor i unes bombes. Depenent de la tecnologia, poden arribar a rendiments superiors a 5 i més, cosa que vol dir que per cada 1 kWh elèctric s’obtenen 5 kWh tèrmics. La idea per darrere de la bomba de calor és semblant a la d’una nevera. Explicaré breument com funciona una bomba de calor. Un gas refrigerant és comprimit per un compressor fins arribar a ser pràcticament líquid. Al mateix temps, aquesta compressió provoca un augment de la temperatura d’aquest gas en forma de líquid, i és conduït cap al condensador de la bomba de calor on cedeix aquesta calor i es refreda. Nosaltres aprofitem aquesta calor per a la calefacció. A continuació, el gas en forma de líquid passa per una vàlvula expansora, que\npermet que torni a expandir-se una altra vegada. Aquest augment de volum provoca un descens en la temperatura del gas. En aquest moment passa per l’evaporador de la bomba de calor a l’exterior de l’edifici, i «cedeix el fred», millor dit, es reescalfa, i el cicle pot tornar a començar. Diferenciem principalment bombes de calor aerotèrmiques i geotèrmiques. Mentre les aerotèrmiques utilitzen l’aire exterior com a font d’energia, les bombes geotèrmiques aprofiten el subsòl com a tal. Una característica de les bombes de calor és que la potència i el rendiment depenen sensiblement de les temperatures al costat de l’evaporador (font d’energia, aire o subsòl), i de la temperatura desitjada al costat del condensador (temperatura d’impulsió). I aquí és on cal vigilar en el dimensionament d’una bomba de calor. En el cas de les bombes aerotèrmiques, quan més energia necessitem en una casa és justament quan més fred fa a l’exterior. Però quan més fred fa a l’exterior és justament quan la bomba de calor és menys eficient i potent. Caldrà demanar al fabricant un model que pugui satisfer les càrregues tèrmiques a la temperatura de disseny, a Andorra d’entre -8 °C a les parròquies baixes i fins a -15 °C o menys a les parròquies altes. Resulta que la potència d’una bomba de calor a +7 °C exteriors —que és la temperatura que utilitzen els fabricants generalment per indicar les prestacions— pot arribar a ser més del doble que a -5 °C. Les bombes de calor requereixen baixes temperatures d’impulsió, de com a màxim fins a 55-60 °C. Com més alta és la DOSSIER CALEFACCIÓ\nNou marc normatiu Europeu\nPer a tots els productes relacionats amb energia, existeix un nou marc normatiu europeu: ERP (Energy Related Products), també denominat Ecodisseny, i també l’etiquetatge energètic.\nL’ecodisseny (ERP) estableix criteris mínims d’eficiència energètica, emissions i nivells sonors per als equips de calefacció fabricats o instal·lats a Europa. L’etiquetatge energètic té com a objectiu informar l’usuari de forma senzilla sobre l’eficiència dels productes. Les dues normatives són d’aplicació tant per a calderes com per a bombes de calor i ajuden a comparar i seleccionar el sistema més adient. Com hem vist, les possibilitats i els factors dels quals depèn una bona instal·lació són múltiples. Una bona anàlisi de les necessitats en cada cas, de les inversions necessàries i del cost energètic de cada un dels sistemes és imprescindible per trobar el sistema òptim. La col·laboració de bons professionals del sector pot ajudar a trobar el sistema que millor s’adapti a les necessitats individuals.\ntemperatura, més baixos seran el rendiment i la potència.\nla potència d’extracció del subsòl amb la finalitat d’abaratir la inversió.\nEl terra radiant, amb temperatures d’impulsió per sota dels 40 °C, és un dissipador ideal. Els radiadors habituals treballen amb temperatures d’impulsió de 70 °C fins a 90 °C, i si volem utilitzar-los conjuntament amb bombes de calor amb la seva temperatura d’impulsió, cal sobredimensionar-los (posar més unitats de radiadors) per tal de poder cobrir les càrregues tèrmiques de les estances.\nUn altre factor a tenir en compte en les bombes aerotèrmiques és l’afectació a nivell visual i acústic. Són equips ubicats a l’exterior, caixes habitualment grises amb un ventilador, que poden arribar a generar més de 70 dB(A). Més val estudiar bé on ubicar-les i quines afectacions poden arribar a tenir.\nI aquest és l’avantatge de la bomba geotèrmica. A partir d’uns 10 m de fondària, el subsòl sempre està a la mateixa temperatura. El rendiment de la bomba geotèrmica dependrà llavors de la temperatura del subsòl i de la temperatura d’impulsió, però no de la temperatura exterior. Podem produir calor amb alts rendiments de fins a 6, amb condicions exteriors d’allò més desfavorables. El cost per poder gaudir d’aquest avantatge, però, és alt. Cada pou d’uns 100 m costa de 3.000 a 4.000 €. I un pou dona per a una potència d’uns 5 a 8 kW, tot just per a un habitatge unifamiliar petit. El cost de les bombes de calor en aquesta magnitud de potència ronda els 6.000 o 8.000 €, depenent de la marca i de les prestacions. Però atenció: la calor que s’extreu del subsòl necessita recuperar-se per tal de poder-se extreure de nou. Si l’energia que s’extreu d’un pou és superior a la que és capaç de regenerar, el pou s’esgotarà amb el temps, el sistema baixarà de rendiment, i fins i tot pot arribar a deixar de funcionar. En el moment de dimensionar els pous, habitualment no es disposa de la informació necessària per calcular la quantitat de metres de pous correctament. L’estudi geotècnic indica les capes del subsòl, cosa que permet estimar la potència d’extracció dels pous, però no és cap garantia. L’única forma de tenir certesa és realitzar un test de resposta del terreny (TRT). L’elevat cost d’aquest test —pràcticament igual que un pou— no es justifica per obres de menys de 10 pous. En els casos habituals, on no es disposa del test, és important no sobreestimar\nAl maig d’aquest any s’ha publicat a Andorra el reglament de bombes de calor aerotèrmiques, que exigeix un projecte energètic a partir de 20 kW de potència. Aquest projecte també inclou un estudi acústic per evitar que les bombes afectin els veïns. Podem diferenciar les bombes de calor també pel conductor (aigua o gas refrigerant) que fan servir per transportar l’energia. Les bombes de calor amb aigua com a conductor tenen l’avantatge de poder-se integrar en sistemes existents de distribució de calor, com terres radiants o radiadors, perquè utilitzen el mateix líquid. D’altra banda tenim els sistemes amb gas com a conductor, com poden ser del tipus VRV en instal·lacions més grans, o del tipus aire-condicionat en el cas més aviat domèstic. Aquesta tecnologia separa la bomba de calor en dues unitats, l’interior amb el condensador, i l’exterior amb l’evaporador i el compressor.\nEl Paviment de Ceràmica Climatitzat\nEls sistemes amb gas tenen normalment uns rendiments superiors a les bombes de calor amb aigua, ja que redueixen la quantitat d’intercanviadors. La instal· lació, però, no es pot modificar pràcticament. Existeixen limitacions a nivell de càrregues parcials i distàncies, a més d’estar lligada al tipus de gas i al fabricant. Moltes bombes de calor, tant d’aigua com de gas, són reversibles, és a dir que permeten la producció de fred, o, encara més enllà, són unitats que produeixen fred i calor simultàniament, aprofitant-se mútuament, amb rendiments molt espectaculars de fins a 8 o 9 (8 o 9 kWh de calor per cada kWh elèctric). Avda. d’Enclar, 27 · Santa Coloma · AD500 Andorra la Vella · Tel. 721300 - 805920 · Fax. 721301 · email. msgrup@msgrup.ad\nFroling Froling porta fabricant calderes de biomassa des de 1961, sent pioner en sistemes de calefacció moderna i eficaç, especialitzant-se en l’ús de fusta com a font d’energia i amb una gamma de productes que van des de 7 a 1000 kW i amb 20 models a triar.\nLes seves calderes, de fabricació austríaca i amb components de la més alta qualitat, tenen un baix consum elèctric, recirculació i neteja de fums integrada, una gran tolerància a les estelles i pellets no normalitzats i telegestió de la caldera via Internet (PC, tablet o mòbil..) Frolig disposa de múltiples premis i certificats, que avalen el seu compromís en la fabricació i en el servei post-venda, destacant els següents avantatges: -\tCompromís d’existències de peces de recanvi durant 20 anys. -\tMínimes emissions amb certificació austríaca TÜV\n-\t10 anys de garantia. És al 2005, quan Froling comença a tenir presència a Espanya de la mà de GNE, Grup Nova Energia, empresa especialitzada en projectes “claus en mà” d’energies renovables, que compta amb més de 3000 projectes i disposa de gran experiència en solucions de producció de calor amb biomassa i fred amb sistemes d’alta eficiència. En l’actualitat, Bellacer i GNE han arribat a un acord d’exclusivitat en la distribució de calderes Froling en el Principat d’Andorra, oferint un servei professional i immediat als seus clients gràcies a una xarxa de 30 tècnics distribuïts, en àrees clau, al voltant d’Espanya i Andorra.\nBOTIGA SUMINISTRE INDUSTRIAL C/ La Plana, 4 - AD500 Santa Coloma PRINCIPAT D’ANDORRA Tel. (376) 72 03 00 - Fax. (376) 72 03 03 comercial@bellacer.ad - www.bellacer.com\nSHOWROOM Av. d’Enclar, 54 - AD500 Santa Coloma PRINCIPAT D’ANDORRA Tel. (376) 72 23 04 - Fax. (376) 72 03 03 comercial@bellacer.ad - www.bellacer.com\nEN 90 MINUTS, LA XEMENEIA TOTALMENT NOVA SENSE JUNTES SENSE PERDRE SECCIÓ\nPràctica reforma de xemeneia REMODELACIÓ XEMENEIA HOTEL MONTECARLO D’ENCAMP\nLa climatologia del Principat d’Andorra fa que els mecanismes que tenim per lluitar contra el fred de l’hivern comptin amb tota l’atenció d’industrials i de tècnics, per poder obtenir els resultats més òptims amb una inversió econòmica mínima en processos d’instal·lació ràpids i eficaços. Els conductes de ventilació de xemeneies, calderes, cuines i tot tipus d’instal·lacions d’aquesta mena requereixen en ocasions d’un manteniment important, per col·laborar en la seva conservació. Les remodelacions d’aquestes parts d’un edifici són nombroses, sobretot en aquesta època de l’any en què les temperatures baixen de manera important. La vida de les xemeneies incideix directament en el nostre confort i el benestar personal a la llar. Ecospai, una nova empresa andorrana, compta amb un producte nou per fer la rehabilitació dels conductes de xemeneies; però també d’altres instal·lacions com cuines industrials, llars de foc, calderes, calderes de pèl·lets, etcètera. El sistema que proposen té molts avantatges: rapidesa en la instal·lació i durabilitat dels resultats. En resum, el procediment de la nova empresa andorrana Ecospai, testat a l’Hotel Montecarlo de la parròquia d’Encamp, és instal·lar una xemeneia dins d’una altra existent. Aquesta nova tècnica de remodelació permet la col·locació d’un conducte nou per l’expulsió de fums, en un temps rècord de 90 minuts, que no té juntes en cap tram i que aprofita tot l’espai disponible de tir. Aquestes són els avantatges a simple vista, però cal\ntenir en compte també que l’estalvi de temps i de molèsties és molt important. No s’han de fer obres de cap mena. Res de picar a les parets per accedir al conducte, ni cap altre tipus de treball que deixi inutilitzades altres parts de l’edifici a causa dels treballs. A banda d’una primera presa de contacte amb l’espai a remodelar per conèixer les necessitats i mesurar la boca per on ha de passar la mànega, la intervenció que es realitza és poca.\nLes fundes termoenduribles són una nova solució d’instal·lació fàcil i ràpida, per a la reparació no destructiva de xemeneies, de conductes i de canonades de qualsevol tipus, forma, dimensió i ús.\nSegons el tipus de combustible que es consumeix, hi ha dos tipus de materials que es poden utilitzar. En primer lloc l’HT1000, que s’utilitza pels combustibles sòlids de, per exemple: estufes de llenya, de pèl·let, forns i xemeneies industrials. Aquest està fabricat en material tèxtil i ceràmic refractari, que està impregnat de resines fenòliques. Això el converteix en un producte que garanteix la incombustibilitat sense\n1. Inserció de la funda en el conducte. 2. Inflat i aplicació del vapor d’aigua per a l’endurit irreversible de la funda. 3. Tall de l’excés en els dos extrems. Instal·lació finalitzada.\nSolució certificada i garantida 10 anys.\nMÉS DE TIRATGE QUE CONDUCTES INOX\nANDORRA +376 682 652 156\nBARCELONA +34 93 211 98 28\nMADRID +34 91 196 77 03\nfissures a altes temperatures i manté les seves característiques fins els 1.300 ºC. I després tenim el Fitfire, fabricat amb resines fenòliques de base aigua i que es fa servir per als conductes d’expulsió de fums, d’instal·lacions en les que s’ha utilitzat combustible líquid. És el cas de les calderes de gasoil, de gas i de combustió. En ambdós casos, la mànega que s’endureix al aplicar-li calor, s’adapta a la forma del conducte, sigui circular, rectangular, quadrada o triangular. La societat andorrana Ecospai també és present a Portugal i Espanya. L’origen del producte el trobem en la necessitat que va sorgir fa uns anys quan es va obligar al canvi de calderes atmosfèriques per les de condensació. Itàlia és el bressol i el punt de fabricació des d’on arriba el material. Encara que altres països com Noruega, Suècia i Estats Units també han descobert les excel·lències d’aquest sistema nou. Més info: www.fitfire.es / www.ecospai.com 158\n1. En primer lloc es prenen mesures de l’espai disponible dins el conducte per on passarà la mànega. 2. Es secciona una part del conducte per poder adaptar la instal·lació nova. 3. Aquest és l’aspecte del conducte abans de la instal·lació. Per aquí es fa passar la mànega, que té l’aspecte i el tacte d’un teixit\nplàstic. Això fa que s’adapti al 100% a l’espai del que disposa i no es perdi secció.\nen el conducte. Aquesta s’adapta a la forma i les desviacions del recorregut.\n4. El producte es fabrica a la mida requerida per a cada conducte a intervenir. Es posen uns capçals a banda i banda, que és per on es farà la connexió del vapor i des d’on es regula també la pressió.\n6. A la zona de la caldera s’hi instal·la la maquinària necessària per fer passar el vapor d’aigua i fer així que el producte vagi prenent forma.\n5. Aquest és l’aspecte de la mànega abans de ser introduïda\n7-8-9. Mitjançant unes politges es fa passar tot el llarg de la mànega, sense cap junta. El fet\nque no hi hagi seccions fa que la garantia de durabilitat sigui més elevada, a més d’aportar una estanquitat idònia per la funció de la instal·lació. 10. Un cop passada, se li dona vapor d’aigua, que aporta l’escalfor requerida, a més de la humitat que facilitarà l’adaptació del producte i no resseca la resina, base de la composició del Fitfire.\n11. Aquest és el sobrant del tub un cop s’ha endurit. 12-13. Amb una serra radial es talla la resta de material i es prepara per fer la connexió 14-15. Aquest és l’aspecte final del conducte un cop el material ja s’ha refredat. Es pot apreciar que s’aprofita al màxim l’espai disponible de la cavitat.\nos n x uei\nEl teu banner a quí T 860 5\nSUPLEMENT DE CULTURA INDEPENDENT DE L’ART DE VIURE\nTEXT: REDACCIÓ · FOTOS: ÔSCAR LLAURADÓ\nCom ja va succeir amb l’exposició d’Star Wars, la bogeria d’un individu, àvid col·leccionista de material cinèfil, el «Robots i Cine» que s’exposa a la sala d’exposicions de Govern, Art al Roc, és un regal per a tothom que tingui un mínim d’interès per la cultura cinematogràfica. Els clàssics del cinema de ciencia-ficció i fantàstic estan plens de criatures extraordinàries. Unes són éssers biològics i altres, com les que es poden veure a la mostra, són fruit de la robòtica futurista imaginada pels visionaris creadors de les pel·lícules que protagonitzen. El que es pot contemplar en aquesta exposició és propietat de Josep Benavent, un col·leccionista de la Seu d’Urgell, que no és la primera vegada que cedeix part de la seva col·lecció i la transforma en una mostra que fa realment feliç als espectadors que la visiten. No hi ha límit d’edat, ni d’extracció social, ni de professió o de nacionalitat per fer un viatge pel passat cinèfil que tothom té i gaudir d’aquesta col·lecció que posa en el lloc que li correspon a tot un grup de personatges que no han estat representats en la seva majoria per actors de carn i ossos.\nEls robots de la mostra desperten fascinació i por a parts iguals\nLa robot del film Metropolis de Fritz Lang és sens dubte una icona del cinema fantàstic i de ciència ficció; la representant de tota una gran família de criatures artificials que han acompanyat al llarg de tota la història del cine i la televisió a actors, en històries futuristes i irreals que han fet somiar a generacions senceres d’espectadors. La part de la col·lecció de Benavent que es pot contemplar a la sala Art al Roc està formada principalment per material d’unes 200 pel·lícules representatives del gènere, però també per algunes\nmenys comercials i més objectes de culte. La mostra ha estat comissariada per Hèctor Mas, director del Festival Audiovisual de Joves Creadors del Pirineu, Ull Nu. Precisament el col·lectiu ha decidit «vestir» l’exposició amb projeccions d’algunes de les peces cinematogràfiques de capçalera del gènere com són: Metropolis i Blade Runner. Separades per anys d’evolució en el contingut i les tècniques cinematogràfiques, però ambdues exemples de la humanització dels robots al cinema i la televisió. Projeccions,\ntallers de robòtica; activitats que acosten als espectadors a un univers que a la majoria el transporta a una infància i adolescència que cinematogràficament no es perd mai. Els objectes i el material exposat fan un recorregut que comença amb Houdini in The Master Mystery, de Burton King de l’any 1919, i arriba fins a l’any 2016, amb Morgan de Luke Scott. Entre el material destaca un bust original d’Arnold Schwarzenegger com a Terminator de l’any 1984. Destaca també l’estimat R2D2 d’Star Wars, en una\nreproducció a mida real, que va tornar a la vida el dia de la inauguració.\nGadgets, pòsters, cartells de diferents mides, dossiers de premsa i moltes peces més que repassen la fascinació que el futur de la robòtica i la relació que els humans han imaginat amb les màquines, descrites en sèries i en films que han emocionat i en ocasions espantat als aficionats de la ciència ficció i el fantàstic. L’ interès que aquestes, en ocasions obres mestres del cinema han despertat en el\npúblic, està entre la fascinació i la por. Fascinació per la capacitat d’humanitzar éssers artificials i fer-los més humans que les persones. I por per les possibilitats apocalíptiques plantejades en algunes històries, amb una humanitat sotmesa a la dictadura d’unes màquines que han usurpat el poder. En conjunt, l’exposició proposa una passejada per l’ imaginari col·lectiu de la ciència ficció, plena de personatges artificials que en molts casos ja formen part de la nostra cultura.\nTEXT: REDACCIÓ · FOTO: ÒSCAR LLAURADÓ\nL’artista Samantha Bosque ha tornat a sorprendre amb el darrer treball com a creadora d’un mural a la façana que hi ha darrere de l’edifici del Comú d’Andorra la Vella. Tothom que surti de la Plaça del Poble de la capital en direcció a qualsevol de les dues sortides impactarà visualment amb l’escena plasmada per Bosque en aquest immens llenç de totxo. L’escena, exempta de figures humanes, representa els edificis que hi ha enfront de la casa comunal i el tram de plaça i carrer d’aquesta zona. Ho fa d’una manera realista, però sense intenció d’enganyar a l’espectador amb un artifici que faci creure en una imatge real i no un dibuix immens i acolorit. L’observador té dret a la visió que tindria si l’edifici comunal i la casa parroquial no existissin. L’escena és tranquil·la i en ella no s’hi veu cap activitat en concret, però sí que s’intueix darrere les finestres de les cases, o dels aparadors dels comerços que, alguna cosa hi està passant a dins. L’únic ésser viu que hi ha al mur és un colom, que observa directament a l’espectador i el repta a formar part de l’escena. La Samanta ha pujat i baixat molts cops una bastida; només s’ha aturat en dues ocasions i va ser per culpa de la pluja. A més, no ha estat una tasca solitària ja que comptava amb un públic que, sorprès, la interrogava sobre el que estava fent. Bosque no ha estat sola i comptava amb un col·laborador d’excepció: el seu pare. Aquesta iniciativa va sorgir de casa comuna, que va fer l’encàrrec a l’artista, i també ha estat necessari el permís de l’Arxiprestat de les Valls, que ha cedit la façana. 166\nL’observador té dret a la visió que tindria si l’edifici comunal i la casa parroquial no existissin\nZOE: Fractalitat GALERIA D’ART PILAR RIBERAYGUA\nLes darreres obres de l’artista andorrana Zoe (Eva Martínez, 1973), exposades a la Galeria d’Art Pilar Riberaygua, mostren el nou pas que la pintora ha donat dins l’art abstracte, amb un interès especialment acurat en que s’entengui el procés creatiu que segueix en els seus treballs. Ella mateixa deixa clar des d’un inici que no es tracta del resultat d’una casualitat plàstica, sinó que és un procés mesurat i ordenat conscientment. L’art abstracte no es pot explicar però mitjançant els processos i els passos que l’artista dona, es pot entendre el perquè es pren un camí i no un altre. Enate by Zoe, és la proposta de la Galeria, on els quadres acompanyen el naixement d’un nou vi, en homenatge a Andorra i originari de les bodegues Enate. Precisament, una de les pintures és a l’etiqueta de l’ampolla del vi en qüestió. Abans de la Zoe, altres artistes com Chillida, Plensa o Tàpies també han dissenyat etiquetes per aquesta bodega de DO Somontano. Per a la Zoe, el principi de fractalitat com a eix conductor dels seus quadres, demostra que les matemàtiques, l’art i la natura estan relacionats però que tenen un llenguatge diferent per expressar-se. Aquest principi sosté que si agafem una part o fracció d’una imatge, aquesta esdevé un tot en si mateixa, perdent-se la condició de part d’alguna cosa per convertir-se en un tot. Per poder-ho entendre, els quadres de la Zoe són un exemple clar d’aquest concepte.\nFractalitat i abstracció\nL’evolució artística de la Zoe ha estat una successió de passes endavant i una recerca del que realment la fa sentir a l’hora d’agafar els pinzells. Amb una formació acadèmica molt precisa (belles arts i arquitectura, combinades amb la direcció d’empreses relacionades amb el món de l’art), des de molt jove l’Eva Martínez ha tingut molt clar que també era la Zoe, una artista. La seriositat i la disciplina amb les que s’ha encarat a cada quadre de la darrera exposició demostren que rés és casual en el mode de desenvolupar la seva creativitat. Com ella mateixa explica, el procés creatiu és important per entendre el resultat final: «Parteixo d’una estructura bàsica en forma de degoteig, que meticulosament vaig fragmentant d’una manera curosa i controlada. A continuació, pinto taques més compactes per rebaixar la saturació visual, retallar l’espai i conduir la mirada a un ritme menys dens i artificiós». Lluny de tractar-se d’una justificació, l’explicació que proporciona l’artista és un gest generós amb el públic de les seves pintures. Pocs creadors deixen de banda el posat d’«artista» arrogant 170\ni distant, per invertir temps en explicar el que fan. Molts mostren la seva obra i ja està. La Zoe no. Ella té un anhel de compartir el què i el com arriba a un destí abstracte, ple d’intimitat i recolliment. Una informació que enriqueix la seva obra a més de fer-la encara més entenedora. L’abstracte és un corrent pictòric que sovint pot despertar recels, ja que cert tipus d’espectador encara necessita veure una coherència en el que plasma la tela d’un artista. L’abstracte pot portar l’espectador per un camí desconegut que possiblement fa por, però amb la guia d’una artista com la Zoe, l’experiència de l’abstracció promet crear una veritable afició per aquest art, i la contemplació dels quadres passa a ser una experiència personalment enriquidora. Amb la vista posada en la natura, Zoe afirma que el que es pot veure a la seva obra és finalment una «repetició d’una unitat que reprodueix una retícula fractal, imitant els processos i les formes de la natura». Aquests serien per exemple: l’escorça d’un arbre, les branques d’aquest, la retícula d’una fulla, els sediments de la terra, etcètera.\nEn aquests quadres la Zoe també fa una mirada d’admiració a l’art tribal dels aborígens australians, amb unes sèries de línies de punts. D’aquesta manera, ella recorda que l’art indígena també segueix els paràmetres de la fractalitat. Les obres de Zoe estan penjades a cases particulars, però també han estat adquirides per institucions. Tots ells atrets per la riquesa i la profunditat en la transmissió de sensacions que desperten els quadres de l’artista andorrana en l’espectador. A més, professionalment, les seves habilitats en el camp del disseny han estat molt valorades i ha treballat per a l’empresa alemanya Ritzenhoff i ha dissenyat etiquetes per al vi d’una bodega espanyola. Ha exposat de manera individual i col·lectiva a Andorra, però també ha sabut traspassar fronteres i explorar el que el mercat de l’art posa a l’abast d’una artista com ella. Més de 20 anys de carrera artística en una dona encara molt jove, i amb una trajectòria que encara ha de donar moltes voltes i sorpreses. Entre altres, a ella mateixa. ART\nTIVA A N R E T L A A CULTUR\nPer a la generació que va ser jove als anys 80 del segle passat, i que per descomptat encara ho continua sent de cor i de ment, les publicacions conegudes com a fanzines, eren una lectura de la cultura alternativa i més underground de l’època. El fanzine, era una revista confeccionada de manera molt bàsica, retallar i fotocopiar un per un tots els elements, i distribuïda des de punts clau, que podien anar des de bars, llibreries i botigues de música, fins a una simple cantonada de carrer. Pels que pensaven que estava en desús, cal remarcar que, per exemple, a València, 2000 Maníacos, continua sent publicat des del seu naixement a l’any 1989. Efectivament, ja ha complert un quart de segle parlant de cinema fantàstic i de terror. Gràcies a ell es van donar a conèixer directors de culte espanyols com Àlex de la Iglesia. A Andorra, aquest any ha vist la llum el primer número del fanzine Incombustible, que compta en les seves pàgines amb la signatura d’artistes com Eve Ariza, Sergi Mas, Anthony R., Carlos Zuara, Io Casino o Alba Sarlé, entre altres. La cultura del fanzine, revista escrita per fans, ha continuat encara que amb menys intensitat i gràcies a ella s’han pogut donar a conèixer artistes que més tard han esdevin172\ngut primeres espases en les seves àrees d’actuació. No seguien els dictamens dels grups editorials, ni tampoc del periodisme en general, però eren lleials i implacables quan es proposaven una línea editorial. Principalment, l’objectiu era donar a conèixer i parlar de grups de música però de seguida es va derivar en la literatura, el cinema i les arts gràfiques, des d’un punt de vista alternatiu i trencador. L’humor també era un dels segells identificatius en\nmolts d’aquells facsímils, i en ocasions es tractava d’un humor àcid i políticament incorrecte. La iniciativa «andorrana», Incombustible, va néixer el juny d’aquest any, però com marca la cultura fanzine no ens trobem en disposició de poder informar quan sortirà el segon número ni a on es podrà aconseguir. Aquest és sense dubte un dels encants que sempre van tenir aquest tipus de publicacions. l’adv\n2a MARATÓ ANDORRA SHOPPING FOTO\nPerseguint un instant\nVESTITS >> Toni i Víctor Butron\nTEXT: REDACCIÓ · FOTOS: NATACHA VERISIMO & TONI I VÍCTOR BUTRON\nAmb la càmera a la mà i un temps límit per obtenir aquella instantània preuada, 98 participants van prendre part el 30 d’octubre del 2016, en la 2a Marató fotogràfica, organitzada per l’Escola d’Art d’Andorra la Vella, amb l’Andorra Shopping Festival com a teló de fons. La segona edició d’aquest esdeveniment cultural ha patit alguns canvis que han contribuït a un millor desenvolupament de la jornada i han permès als participants una intervenció més valorada pel jurat. En diferents categories, els fotògrafs aficionats han ofert tot una demostració del que pot donar de si un dia pels carrers de la capital, amb la vessant comercial com a excusa i buscant donar imatges en ocasions sorprenents i que fugen de la part més pragmàtica i materialista de l’acte d’anar de compres. Al mateix temps, s’ha pogut veure la bona disposició tècnica de la majoria de participants en les sèries de fotografies presentades. 01-APARADOR / 04-MUSICA / 07-INTERPRETACIÓ >> Natacha Verisimo 174\nFotografia en estat pur\nAmb les pautes clares a les dues categories escollides, gairebé un centenar de participants van presentar una setmana després de la jornada fotogràfica les sèries en les que van poder treballar. Aquesta era una de les novetats de la present edició: que es podien treballar les fotografies durant uns dies, i no s’havien de descarregar les targetes al finalitzar el dia com en la primera convocatòria de la marató. Aquest canvi ha tret pressió als participants, que han pogut escollir i editar amb més calma les imatges.\nL’altra categoria en la que es podia participar a la marató era la FamiliMarató, en la que va quedar en primera posició Toni Butrón, acompanyat del seu fill Víctor. El guardó en la categoria familiar està dotat amb la mateixa quantitat que la Max: 1.500 € en material fotogràfic que els Butrón segurament sabran aprofitar.\nNatacha Verisimo ha estat la guanyadora de la categoria individual, la Max Marató, amb una sèrie de 7 fotos, en les que s’incloïa un autoretrat de la concursant. El primer premi en la categoria Max estava dotat en 1.500 € en material fotogràfic. 176\nEls temes obligatoris en la categoria familiar eren cinc, i similars als de la categoria Max. A les fotografies es pot observar com els participants han seguit les pautes marcades per l’organització, que va imposar temes obligatoris en les dues categories. La segona edició de l’Andorra Shopping Foto, és una proposta original i peculiar, que neix des de l’Escola d’Art del Comú d’Andorra ART\nVESTITS > Toni i Víctor Butron\nGLOBUS >> Toni i Víctor Butron\nla Vella, amb la voluntat de donar seguiment a les inquietuds artístiques dels seus alumnes, però que a l’hora està oberta a tothom que vulgui prendre part en la convocatòria. Els organitzadors esperen\npoder aconseguir més participació en les edicions posteriors i sobretot engrescar a participants de fora del Principat d’Andorra. Això donaria visibilitat internacional a l’esdeveniment.\nTALLER INFANTIL > Toni i Víctor Butron ESPECTACLE INFANTIL >> Toni i Víctor Butron\nGTX extrême Global Treatment Sérum\n>> Antonio Saura\nClavé-Saura-Tàpies DECO-ART GALLERY\nLes propostes artístiques de la galeria d’art d’Andorra la Vella, DecoArt Gallery, són sempre sinònim de qualitat. Aquesta característica és sempre una realitat es tracti de noms d’artistes consagrats, o bé de noves promeses de l’art. En aquesta ocasió, els responsables de la DAG han assegurat recorrent al seu fons particular d’obres. Tret de la curiositat que els tres es diuen Antoni, Clavé, Saura i Tàpies, estan considerats com tres grans pintors espanyols del segle XX.\n>> Antoni Clavé\nObres de tres genis del segle XX\n>> Les pintures dels tres artistes són representatives de tres maneres diferents de viure la pintura, encara que es coneixien i van arribar a exposar les seves obres junts. Les obres exposades pertanyen al fons pictogràfic de la Deco-Art Gallery.\nTal i com explica la responsable de la galeria Deco-Art Gallery, Ewa Litera, la intenció de la direcció de la DAG és oferir al públic andorrà interessat en el món de l’art un ventall diferent d’ofertes artístiques al llarg de l’any. Quan encara no ha complert un any de vida, la galeria tanca el 2016 amb una oferta ambiciosa de tres grans pintors espanyols del segle XX. Dos d’ells han mort ja al segle XXI. Aprofitant el prestigiós fons pictòric amb el que compta la DAG, en aquesta ocasió tanquen l’any amb tres artistes que és coneixien i que fins i tot havien arribat a exposar les seves obres conjuntament. Nascut a Barcelona l’any 1913, Antoni Clavé, com molts artistes de l’època, es va exiliar a França un cop finalitzada la Guerra Civil Espanyola. Com a Antoni Saura (Osca 1930) al residir a la capital francesa, se’ls inscriu dins l’Escola de París, junta184\nment amb pintors com ara Picasso, Gris o Miró. Amb l’artista malagueny va iniciar una amistat que va durar fins la mort de Picasso. Saura durant la seva curta estada d’uns dos anys a París, arriba a treballar el Surrealisme, del que es distancia de seguida. Al retorn a Espanya, forma part del grup d’artistes del grup conegut com El Paso. També al final d’aquesta època, representarà a l’estat espanyol a la Biennal de Venècia juntament amb Eduardo Chillida i l’altre pintor present a l’exposició de la DAG, Antoni Tàpies. Tàpies nascut a Barcelona el 1923, és potser un dels catalans universals dins el món de l’art i la seva empremta quedarà per sempre amb un llegat valuosíssim com és la Fundació Antoni Tàpies de la Ciutat Comtal. Aquesta institució és un referent internacional d’estudi i de conservació de l’obra de l’artista, considerat com un dels màxims exponents de l’Informalisme.\nClavé-Tàpies-Saura, és la proposta que aquesta galeria, que obria les seves portes aquest mateix any, ofereix als amants de l’art per dir adéu a l’any 2016. Amb ells, la galeria manté la pauta d’anar alternant artistes consagrats amb nous valors en alça dins el món de l’art. També continua oferint peces decoratives i de mobiliari d’autor exclusives i de gran valor dins el mercat internacional. L’exposició que està oberta al públic durant tres mesos la formen pintures que pertanyen al fons pictòric propietat de la DAG. Segons els responsables de la galeria, la pauta temporal dels tres mesos és el temps idoni, per a què una exposició faci un viatge satisfactori en el calendari d’ofertes artístiques i culturals d’Andorra.\nLa vida a través d’una lent TEXT: REDACCIÓ\nEscaldes i Engordany: Dues viles i un territori, és el títol de l’exposició que el Centre d’Art de la parròquia escaldenca ha proposat per tancar el 2016. Una mostra amb diferents disciplines i espais, que pretén fer un cop d’ull al passat i d’aquesta manera aconseguir entendre el present de la parròquia. Principalment amb fotografies, encara que també hi ha un audiovisual, «Dues Viles», recorda i repassa la història, l’economia i la fisonomia de les dues viles (a l’època, quarts) que es van unir i van formar la setena parròquia del Principat d’Andorra. Per portar a terme el projecte, l’equip del CAEE ha comptat amb la col·laboració de l’Arxiu Nacional d’Andorra i l’Arxiu Històric del Comú d’Escaldes-Engordany. Amb aquesta darrera exposició el CAEE tanca un any 2016 que en xifres és espectacular. Les seves mostres han estat propostes d’altíssima qualitat, com ara la de Picasso, o agosarades i originals com la de Star Wars. Però amb elles, el CAEE ha sabut captar l’atenció absolutament de tot tipus de públic i en quantitats importants. Fonts del seu equip han assegurat a L’Art de Viure, que el 2017 serà molt, molt sorprenent.\nLa memòria col·lectiva és com la de cada individu, és important exercitar-la de tant en tant per tal que no es perdi. En ella hi ha els ingredients bàsics per afrontar l’evolució i el progrés d’una societat tan específica per les seves característiques com l’andorrana. Amb l’exposició Escaldes i Engordany: Dues viles i un territori, el CAEE ha volgut mostrar unes fotografies que són la font d’informació «d’una època passada, que incentiven la reflexió,\nalhora que desperten emocions i records plens de melangia per una Andorra que només existeix en la nostra memòria col·lectiva». Habitualment, els llibres d’història mostren les cares de personalitats que un moment o altre han estat protagonistes amb noms i cognoms de la història d’un país, però els veritables protagonistes en realitat són els personatges anònims, els habitants de pobles i de ciutats. A les\nimatges de l’exposició realitzades per fotògrafs anònims es veuen escenes quotidianes de la vida diària dels dos pobles. El CAEE planteja la mostra situant a una banda les fotos referents a la vila d’Engordany, situada al solà de l’actual parròquia i més vinculada a les activitats agropecuàries. I Escaldes a l’obaga, amb una vida més vinculada a les aigües termals, des d’aleshores un dels recursos més destacats d’EscaldesEngordany.\n>> Les fotos mostren imatges del dia a dia. Escenes quotidianes de com vivien a l’època els ciutadans de les dues viles que donen nom a la mostra. 188\n>> Les imatges de l’exposició són d’autors anònims. Ciutadans del principat que feien les seves primeres incursions en el món de la fotografia. No s’ha d’oblidar que abans no tothom podia tenir una càmera\nPel que fa als autors de les imatges, alguns són d’Andorra, però també n’hi ha de fora del país. Entre altres són: Guillem Areny de Plandolit, Jaume Biosca, Joaquim de Riba Camarlot, El Builles, Jean Ribière, Lluís G. Olivella i Narcís Casal. Les instantànies són totes en blanc i negre i descriuen el període que va des de principis del segle XX, als anys 70 del segle passat. Les escenes descrites mostren moments i instants de la societat de l’època. Com vivien, com vestien, com treballaven, com celebraven les tradicions, però també es veu el pas del temps impregnat en els paisatges. No s’ha de perdre de vista que aquella va ser una època en què els canvis viscuts amb l’arribada de l’electricitat i de força immigrants, van provocar la transformació de la fesomia de les dues viles i del país 190\nsencer. Les construccions d’hotels i de comerços per acollir als turistes que començaven a visitar el petit país dels Pirineus van ser un dels aspectes destacats. D’altra banda, la proposta del CAEE no s’atura en l’exposició de la Sala, sinó que treu a fora l’exposició. A l’exterior s’hi poden veure imatges captades per la càmera del gran fotògraf Josep Alsina Martí. Amb aquesta contribució, EscaldesEngordany vol retre un homenatge a aquest home que amb la seva càmera va captar com cap altre el dia a dia de la societat andorrana i dels paisatges que aquesta habitava. Precisament, el passat 5 d’octubre del 2016 Govern va declarar el fons fotogràfic d’Alsina bé d’interès cultural per a Andorra, protegint i posant en el lloc que es mereix l’obra del fotògraf. A més d’imatges,\nel CAEE proposa el visionat de la pel·lícula Territoris de la memòria, un film amb imatges d’Alsina i document valuosíssim per la qualitat i el contingut del mateix. Durant 60 anys Alsina va ser com se l’ha definit un «voyeur» del dia a dia d’Andorra. Molts han afirmat que era un gran fotògraf, però a més darrere hi havia una personalitat profunda i alhora accessible per a tothom que s’aturés davant la seva lent. El seu fons, així com el d’altres fotògrafs és molt important a tots els nivells, és un arxiu impagable de la història d’un país. La mostra del CAEE, a més, també inclou xerrades i conferències al voltant de l’eix central de l’exposició. Siguin les fotografies dels autors anònims o les imatges d’Alsina, aquesta exposició descriu com cap ho hagués fet la mutació de les perART\nsones que habitaven les dues viles, que més tard van convertir-se en una sola parròquia, i que avui en dia és, al costat de la capital Andorra la Vella, un motor de la vida social i econòmica del país. Moderna i actual ara, Escaldes-Engordany no oblida i no vol oblidar el seu passat, i així el conserva per generacions futures.\nL'art de viure 109