Jeg er enig i at vi næppe kommer videre.   Jeg har respekt for dine synspunkter, men jeg synes egentlig din verdensopfattelse er meget binær. Intet er enten godt eller dårligt når det kommer til beskatning. Det handler om at finde den rette balance.  Konkret er højrisiko investeringer et absolut nødvendigt onde hvis du vil have nogen form for vækst der kan finansiere velfærd for de mest udsatte. Uden risikovillig kapital er der ingen vækst og uden vækst er der ingen velfærd til de mest udsatte. Det handler om at finde de rigtige tiltag der stimulerer risikovillighed når dette har et samfundsmæssigt og værdiskabende sigte.    Det er simpelthen ikke rigtigt når du beskriver at det er de fattige der betaler regningen når en økonomisk krise rammer. Krisen rammer bredt henover samfundet og regningen betales af netop disse grupperinger. Men effekterne af en krise rammer naturligvis også de mest udsatte. På samme vis er det også min påstand at de mest udsatte har haft en stor fremgang i levestandard målt over de sidste 100 år.   Nu vi er ved pseudoreligion synes lighed at være din guldkalv. Der er ingen grund til at antage at lighed ikke i sig selv er et mål eller en løsning. At alle er lige fattige er jo også en art lighed, men dog ikke ønskværdig.  Vi er to forskellige steder rent ideologisk, derom er der ingen tvivl. med enighed sigtede jeg dog nu mest til at jeg godt tror vi kan finde fælles fodslag i forhold til at samfundets opgave er at sikre anstændige vilkår for de mest udsatte i samfundet og en del af den manøvre er at forholde sig til, blandt andet, graden af ulighed.