Patriakatet defineres på ordnet.dk som “[En] form for samfundsmæssig organisation hvor magtudøvelsen ligger hos faderen som familiens eller klanens overhoved, og hvor arv og slægtskab regnes efter mandslinjen” med en yderligere tilføjelse, der lyder: “Patriarkatet går i et vestligt samfund blandt andet ud fra, at den hvide, hetero-seksuelle mand er normen, og at alle andre er afvigere fra denne norm”.   Jeg kan se, hvordan det i vores nutid måske kan være sværere direkte at se, at vi er et partriakalsk samfund, end tidligere gennem vores historie, fordi det ikke er lige så synligt. Men gennem historie kan man ikke være uenig med, at Danmark er et patriarkalsk samfund. Vores samfund har stadig rødder efter at være et mandsdomineret samfund, da der ikke har været et effektivt opgør med patriarkatet.   Men det er i princippet ligemeget, om du ser Danmark som et patriarkat, så længe at vi som samfund kan påvise og ændre de problemstillinger, som er udfald af patriarkatet, altså så må du jo kalde det, hvad du vil. Hvis vi kan sørge for, at alle har lige adgang til jobmarkedet uanset køn, etnicitet og seksualitet. At mænd har lige adgang til og ansvar i deres børns opvækst og opdragelse. At mænd kan have lov til at være følsomme og have følelser, samt at mænd kan få adgang til psykologhjælp ud stigmatisering. At vi tager seksuelle overgreb alvorligt, og tager seriøst at 84% af ofre for voldtægt eller voldtægtsforsøg er kvinder, mens at de 16% mænd ikke skal bagatelliseres og latterliggøres. Samt mange andre problemstillinger, der har rod i patriarkatet.