Bortset fra, at det ikke er mig, feministen, som lukker diskussionen i, men dig.   Du stiller dig imod en officiel definition af, hvad patriarkatet er, som jeg har opstillet i starten af mit argument. Yderligere giver jeg også udtryk for, at det er er uden betydning, hvorvidt enkelte personer mener at samfundet er patriarkalsk eller ej. Da det blot er en måde at anskue samfundet på, som kan hjælpe nogen med at se samfundets uligheder.   Det hjælper mig med at se, hvordan vores, og mange andre vestlige samfund, har uligheder, der skader alle uanset køn, men på forskellig vis. Det behøver ikke være det, der hjælper dig med at se det, hvis bare vi kommer hen til, at vi skal arbejde hen imod, at alle skal have det så godt, som det er muligt. Heri kan man så være nødt til at pege på områder, hvor cis-kvinder har det sværere end cis-mænd, hvor cis-mænd har det sværere end cis-kvinder, og hvor personer udenfor disse kategorier bliver overset.   En måde, hvorpå jeg ser en mulighed for at løse disse problemstillinger på sigt, er gennem intersektionel feminisme. Om det er den løsningsmulighed du ser, er i sig selv lige meget, hvis vi arbejder hen mod samme mål.