Jeg mødte en ældre herre tilbage i 2015, da jeg var ved at klargøre en lejlighed til indflytning. Han spurgte om vi kom for at servicere hans bruser. "Nej, vi var et tømrersjak, det var ikke lige vores bord." Måtte jeg fortælle ham. Vi faldt lidt i snak derefter. Han var placeret i en lejlighed af kommunen, og syltet derefter. Han var tydeligvis mentalt handikappet og havde brug for hjælp til at holde et minimum af værdighed. Denne hjælp fik han ikke. Han stank. Han fortalte han i 1986 havde kontakte kommunen fordi hans bruser var gået i stykker og havde fået svaret han bare skulle vente, så kom der nogle og lavede den. Han havde på daværende tidspunkt troligt ventet i 29 år. Der var simpelthen ikke mentalkapacitet til at ringe og rykke efter hjælpen, og han var nok blevet for flov efterfølgende. Hele hans lejlighed stank noget så forfærdeligt og ens sko klistrede til gulvet. Jeg har aldrig oplevet noget stinke så slemt. Jeg kunne ikke løse problemet med bruseren, men fik ham da overtalt til at kontakte kommunen igen. Jeg håber da så inderligt den mand han fået den hjælp han behøver og derved en smule værdighed tilbage i livet, eller i det mindste muligheden for at gå i bad.