FN og WEF definerer ligestilling, som når kvinder klarer sig mindst ligeså godt som mænd, selvom de let kunne have gjort det til 50/50. 40 pct kvindelige studerende er f.eks. udtryk for "diskrimination", men 90 pct er ikke. Undtagelsen er livslængde, hvor lighed ikke er godt nok, så kvinder skal leve mindst 5 år længere.  ^((og ja, jeg bliver ved med at nævne dette, fordi det er sygt, det accepteres))  Derudover har Europarådet fået medlemslandene til at underskrive Istanbuls-konventionen om vold mod kvinder og i hjemmet, der massivt diskriminerer mandlige ofre og giver juridiske værktøjer, som kvinder kan misbruge. Ovenstående overskrift er et udtryk for netop denne konvention.  Enhver der *virkelig* ønsker ligestilling, ville være retmæssigt forarget over, at magtfulde globale institutioner som disse konsekvent arbejder mod mænd's rettigheder. I stedet er stort set alle nævneværdige feministiske organisationer, akademikere og debattører dog enten ligeglade eller støtter fuldt op om det.  At "patriarkatet" skal beskyldes for konsekvenserne af deres mandehad er topmålet af hykleri.