Це єдиний удар за все життя лицаря, який він міг отримати, не повертаючи. Ближче до кінця обряду лицар вскакував, не торкаючись стремен, на коня, скакав галопом і ударом списа вражав манекени, встановлені на стовпах. Іноді самі лицарі зверталися за освяченням зброї до церкви, таким чином стали проникати в обряд християнські засади.