Першим відомим алегоричним зображенням Дніпровських порогів можна вважати Амадоцькі гори на картах давньогрецького вченого ІІ ст. н. е. Клавдія Птолемея. Ці «гори» простягаються з заходу на схід від витоків Південного Бугу до витоків приазовських річок Берди та Міусу й перетинають Дніпро, повторюючи розміщення Українського кристалічного щита.