Для цього почали використовувати металеві струни, однак це викликало деформації верхньої деки корпусу, а стовщення стінок корпусу негативно позначалося на їх вібраціях, а відтак — характеристиках звуку. Розв'язання цієї проблеми знайшов Кристофер Фредерик Мартін, що запропонував Х-подібне кріплення пружин. Пружини приклеювалися навхрест, тим самим не тільки збільшуючи міцність верхньої деки, але й дозволяючи їй вібрувати, а гриф кріпився до верхньої деки за допомогою анкерного стрижня.