У таких датчиків була одна спільна риса — вони вимагали спеціального штрихування (перпендикулярні або ромбоподібні лінії) на робочій поверхні (килимок для миші). На деяких килимах ці штрихування робили фарбами, які були невидимими при звичайному освітленні (на таких килимках міг бути навіть малюнок). Недоліками таких датчиків зазвичай називають: необхідність використання спеціального килимка і неможливість заміни його на інший. Крім усього іншого, колодки різних оптичних мишей часто не були взаємозамінними і не вироблялися окремо;