Для тюркських та тунгусо-маньчжурських мов характерне включення в дієслівну парадигму категорії заперечення, але показники її не збігаються. Є декілька загальних модальних показників. Особисте узгодження дієслівних форм представлено в мовах внутрішнього кола, його показники сягають в кінцевому рахунку до особистих займенників. У японський та корейський як функціональний аналог особистого узгодження виступає розвинена категорія ввічливості.