Цю невинну історію Кафка буде з гумором розповідати пізніше, але історія, водночас, передала страхи його дитинства, почуття провини, невіри в себе. Наприкінці 1919 року він згадував слова одного зі своїх вчителів, Маттіаса Бека, який порадив його батькам, щоб їхній син провчився рік у п'ятому класі початкової школи, перш ніж відправити його до гімназії: «Він дуже слабкий, такий надмірний поспіх потім буде даватись взнаки». Цю думку Кафка висловлював пізніше сам: