Aš pykstu ir jaučiuosi apgailėtina, kad vis dar žvelgiu atgal ir vis dar tiek daug rūpinuosi kartu praleistu laiku, bet kartais suprantu, kad kūriau svajones ir planavau, o kai meilė blogėja, skauda
i get mad and feel pathetic for still looking back and still caring so much about our time together but then other times i understand that i was building dreams and making plans and when loves goes bad it hurts