Visada jaučiausi šiek tiek sąmoningas, melsdamasis garsiai ar kalbėdamas kalbomis, tai nesijautė ypatingai dieviška ir niekada neatrodė, kad galėčiau kalbėti prancūziškai, vokiškai ar net lotyniškai, o tai būtų bent jau turėjusi praktinių pritaikymų, tik bagahabfalamalabollifilliblahashmaz ir pan.
i always felt a bit self conscious praying aloud or speaking in tongues it didn t feel particularly divine and i never seemed to be able to speak in french or german or even latin which would at least have had some practical applications just bagahabfalamalabollifilliblahashmaz etc