Tikiuosi, kad kūnui, kuriame gyvenu, toliau bręsdamas, susirgęs, priims dvilypumą – atrodyti viename amžiuje ir jausti kitą – lygiai taip pat, kaip ir kitus keistus ir aštrius žmogaus būklės aspektus, tokius kaip mūsų supratimas apie neapdorotą mirties nepaneigiamumą.
i expect that as the body i live in continues to mature ill come to accept the duality of looking one age and feeling another just as i have come to accept other strange and poignant aspects of the human condition like our awareness of the raw irrefutability of death