Man atrodo, kad tikrovė yra nuostabi arba būtinai priimtina, dėl kurios žmogus gali jaustis patenkintas ar abejingas, bet manau, kad tai turėtų atleisti, kad mano paternalizmas, kadaise suvoktas, sukelia tam tikrą gilią visceralinę reakciją savyje, o tai yra daugiau nei tik perturbuojantis pojūčių ar proto sužadinimas.
i find reality splendid or necessarily agreeable about which one can feel complacent or indifferent but i feel it should pardon my being paternalistic once perceived trigger a sort of deep visceral reaction in oneself which is more than a mere perturbation excitation of the senses or the mind