Aš neturiu priekaištų tiems, kurie klesti, bet jaučiuosi apsunkintas, jei tai yra teisingas žodis ir tam tikra prasme atsakingas, kai žiūriu į žmones, kuriuos užgniaužia aplinkybės, kaip jie prarado viltį ar siekia svajonių, kurios taip toli.
i have no complaints against those who are thriving but i feel burdened if this is the right word and responsible in some sense when i look at people who are stifled by their circumstances how they have lost hope or are chasing dreams that are so far away