Man labiau patinka žiūrėti į filmą kaip į galimybę pasivyti senus draugus, kurie siūlo vitrinas, kad nepasiekiamas žmogus dvi valandas jaustųsi šiek tiek nerūpestingas, o ne suskirstyti į tai, kaip giliai filmas įsivelia į problemas ir pan.
i prefer to look at the film as a chance to catch up with old friends window shop for the unattainable feel a bit carefree for two hours and not break it down into how deep the film gets into issues and such