jaučiuosi tikrai beviltiškai, nes mano gyvenimas yra beprasmis, ir visa tai, kas nuoširdi gerumui, atrodo kaip po gimdymo, kurį išgyvenau po Abigail gimimo, bet atsisakau net google ieškoti apie pogimdyminę depresiją po persileidimo, nes nerimauju, net žinodama, kad tai įmanoma, kažkaip privers mane priversti mane turi tai
i feel really hopeless like my life is meaningless and all this honest to goodness feels like the postpartum i went through after abigail was born but i refuse to even google postpartum depression after a miscarriage because im worried even knowing its possible will somehow make me make me have it