pagalvojau, kad taip nesijautėme ne dėl to, kad pavargome, o todėl, kad jautėme, kad kad ir koks didelis pėdsakas būtų paliktas, pragyvenome pakankamai, kad galėtume išlaikyti tai perspektyvoje kaip savo gyvenimo tęstinumo dalį, o ne suvokti tai kaip joje įsilaužti
i reflected that we didn t feel that way not because we re jaded but because we felt that however big a footprint flipside left we had done enough living that we could keep it in perspective as part of the continuum of our lives not see it as a break in it