patenku į pesimizmo ar kitų ne tokių žavingų bruožų kategoriją ir jaučiuosi taip, lyg būčiau pasmerkta likti izoliuota visam likusiam gyvenimui, išskyrus trumpą vaikų kompaniją ir retkarčiais žavias akimirkas su vyru, už kurias esu dėkinga.
i fall into the catagory of pessimism or some other less admirable trait and i feel as if i am doomed to be isolated for the rest of my life save for the brief company of my kids and occassional charmed moments with husband which i am ever thankful for