Aš verkiau, nes klausiausi internetinės transliacijos apie netvarkos išvalymą iš mūsų gyvenimo ir turėjome užmerkti akis ir įsivaizduoti, kad einame į netvarkingiausią namo kambarį ir galvojame apie tai, kaip jaučiamės, jaučiuosi beviltiškai priblokštas, šlykštis, gėdintas ir toks neįtikėtinai liūdnas.
i cried because i was listening to a webcast about clearing the clutter from our lives and we had to close our eyes and imagine walking into the most cluttered room of the house and think about how we feel i feel hopeless overwhelmed disgusted ashamed and so incredibly sad