Aš buvau vaikas, be jo tėvų, kiekvieną mėnesį, norėdamas susirasti pragyvenimo išlaidas, kitas nieko negali padaryti, todėl man labai gėda ir liūdna, noriu greitai užaugti, bet kai išėjau iš jų tėvų prieglaudos, atėjau į visuomenę laiko ir jaučiu didelę baimę ir paniką
i was a child in addition to his parents every month to find living expenses the other can do nothing therefore i feel very ashamed and sad i want to grow up quickly but when i found myself going out of the shelter of their parents came into the society of the time and i feel very fear and panic