verkiau iš liūdesio, kad nebesu misionierius, kad mano vardo ženklelis turi būti priklijuotas prie mano Raštų, o ne ant širdies, kur vis dar jaučiu, kad jis priklauso, ir verkiau iš dėkingumo, kad Kristus kada nors mane mylėjo ir pasitikėjo pakankamai, kad man jo rankas
i cried out of sadness that i am no longer a missionary that my name badge has to be clipped onto my scriptures instead of over my heart where i still feel it belongs and i cried out of gratitude that christ ever loved and trusted me enough to make me his hands