Dabar, kai vis dar kosiu ir jaučiuosi mieguistas, žinau, kad kūnas yra nuostabus tuo, kaip jis atsigauna, bet protas ir kūnas niekada nepamiršta, o vėžio kelionė niekada nesibaigia, jei ne kūnu, tai mintyse
i know now as i still cough and feel lethargic that the body is remarkable in how it recovers but that the mind and the body never forget and the cancer journey never really ends if not in body then in mind