vis dar prisimenu, kaip deginau kojas, kai spurdau per pūslingą smėlį Wakonda valstybiniame parke į pietus nuo Keokuk Ajovos valstijos ir jaučiausi nusivylęs, kad ledinis vanduo niekada neatstos iškeptų kojų pirštų, saulės įdegusių bronzinių gražuolių ir jokių bangų.
i still recall burning my feet as i sprinted across blistering sand at wakonda state park south of keokuk iowa and feeling disappointed that the ice cold water could never make up for baked toes an absence of sun tanned bronze beauties and no waves