miglotai prisimenu, kaip vaikystėje jaučiau, kad gydytojai buvo draugiški žmonės su ledinukais ant stalo, bet nuo to laiko tai buvo pakeista kinematografine atmintimi, kaip Laurence'as Oliveris žiūri į Hoffmaną, sakantį ar tai saugu
i vaguely remember as a child feeling that doctors were friendly people with lollypops on their desk but thats since been replaced with the cinematic memory of laurence oliver looking at hoffman saying is it safe