aš pradėjau jaustis mažiau gėda ir sąmoningas, o rašant įvairius neįgalius personažus yra tai, kad nors jie buvo labai skanūs ir neištirti, aš tikrai rūpinausi savo personažais
i did start to feel less embarrassed and self conscious and the good thing about writing various disabled characters is that even though they were trope tastic and unresearched i did really care about my characters