Jaučiu aiškų jausmą, kad šiais gana karčiais asmeniniais išpuoliais prieš veikėjus, kurių iš tikrųjų nėra, išskyrus savo vaizduotę ar atmintį, tėtis bergoglio remiasi viduriniosios klasės Argentinos aspektais peronistiniu pokario laikotarpiu.
i have a distinct feeling that in these rather bitter personal attacks on characters who really don t exist except in his imagination or memory papa bergoglio is referring back to aspects of middle class argentina in the peronist postwar period