Aš tikrai negaliu to apibūdinti kitaip, kaip tik pasakyti, kad tai tas pats jausmas, kurį jaučiu, kai esu toks pats, kad atrodo, kad silpnesnė mano pusė kažkaip pakankamai suprato savo ribas, kad atsitrauktų ir nusišypsotų nuo scenos pusės kaip galingoji pusė iš manęs perima
i cant really describe it other than to say its the same feeling i have whenever i am so myself that it seems the weaker scared side of me has somehow understood its limits enough to step aside and smile from the side of the stage as the powerful side of me takes over