Paskambinau Erikai tikėdamasi, kad jausmas atslūgs, nes viena iš paranojiškų minčių tą akimirką, be pasmerkimo jausmo, buvo ta, kad jai atsitiko kažkas blogo ir todėl ji niekada neatsakė į mano žinutes išvakarėse.
i called ericka hoping the feeling would subside because one of the paranoid thoughts i had at that moment besides the feeling of doom was that something bad happened to her and thats why she never responded to my texts the night before