Nesu tikras, ar esu tik fiziškai ir protiškai išsekusi, nes žinau, kad daugeliui žmonių viskas blogiau nei man, ar taip jaučiausi dėl savaitės įtempimo, bet pakako to apkabinimo ir akimirkos tarp berniuko ir pasakytojo kad apsiverkčiau
im not sure if im just physically and mentally exhausted knowing lots and lots of people have it way worse than i do or if it was just how i was feeling from the rigors of the week but that hug and moment between the boy and teller was enough to make me weepy