tikiu, kad galite įsivaizduoti snarglius ištinusias akis ir lūpas, raudonus skruostus ir užgulusį nelaimingą veidą, bet aš vis dar rašau savo nuojautą, kad kas nors galėtų pajuokauti arba pasakyti, aš taip pat jaučiuosi, aš ne vienas juk visada gėdijasi manęs, mano tėvų ir to, kaip gyvenau
im sure you can imagine snot swollen eyes and lips red cheeks and a stuffy unhappy face but here i am still writing my guts out so someone can either make a joke of it or say hey i feel that way too im not alone after all ive always been ashamed of me my life parents and how i lived