suprantu, kad kartais istorikai prisiriša prie tyrinėjamų epochų ar asmenybių, bet manau, kad tai yra daugiau nei atsitiktinis ir nuspėjamas susižavėjimas civilizacija ir jos istorija
i understand that sometimes historians grow attached to the eras or personalities they study but i feel like this goes beyond a casual and predictable infatuation with the civilization and its history