matau moterį, kuri atidavė sielvartą savo gelbėtojui ir iškeitė jį į viltingą gedulą, kuris tikro liūdesio jausmo nekeičia į netikrą laimės demonstravimą, o atiduoda savo pasitikėjimą ir svajones į dievo, kuris myli, rankas. ją giliau, nei mes galime žinoti
i see a woman who has given her grief over to her savior and exchanged it for a hopeful mourning that does not exchange the real feelings of sadness for a fake show of happiness but instead places her trust and dreams in the hands of a god who loves her more deeply than we can even know