Aš skaitau tiek daug žurnalų, kuriuose žmonės rašo man taip liūdna, bet nežinau kodėl, ir man tiesiog norisi sugriebti juos kibernetinėje erdvėje ir pasakyti, kad tai dar viena maža jų pačių estrogeno auka, kad atsipalaiduočiau ir nusnausčiau arba nieko lygiaverčio
i read so many journals with people typing im so sad but i dont know why and i just feel like grabbing them through cyber space and telling them that their just another petty victim of their own estrogen and to chill the fuck out and take a nap or anything equivalent