Aš nejaučiu didžiulio liūdesio, jaučiuosi sustingęs ir abejingas, o kai kas nors priverčia mane apie tai kalbėti, aš ištirpstu ašarose ir visiškai jaučiu, kad viskas mane užklupo iš karto, o tada tam tikru dienos momentu būnu tokia laiminga, kad galiu tiesiog sukonstruoti vaivorykštę iš mano užpakalio
i do not feel an overwhelming amount of sadness i feel numb and indifferent and when someone gets me to talk about it i dissolve into tears and completely feel everything hitting me at once and then at some point in the day id be so happy i can just construct a rainbow out of my butt