nesivarginau susirasti jokio darbo, jaučiausi labai nenaudingas namuose, o tada atidėliojimas man pasakė, kad vėliau gyvenime gausiu darbą, dėl to jaučiausi geriau dėl puvimo namuose
i didnt bother to find any job i did feel extremely useless at home and then procrastination told me i will get a job later in life which made me feel better about rotting at home