Jaučiu prieštaringus jausmus dėl gražios Poiterio ir Hartmano veikėjų santykių istorijos, bet scenarijus kartais būna pernelyg neįtikėtinas, o scenos su Roseanne ir seneliu tiesiog neveikia
i have mixed feelings on its a lovely story of a relationship between poiter and hartmans characters but the script is sometimes too unbelievable and the scenes with roseanne and the grandfather just dont really work