Aš pykstu ant išlepintų turtingo vaiko tipo personažų, bet Strakeris sugebėjo likti tik dešinėje užjaučiančios linijos pusėje ir niekada nesijaučia, kad jis sukasi verksmingą istoriją
i feel angry at spoiled rich kid type characters but straker managed to stay just the right side of the sympathetic line and it never feels like hes spinning a sob story