Aš aptaškiu savo jausmus visame šiame dienoraštyje kaip netvarkingas vaisių puodelis, nukritęs ant plytelių grindų ir aptaškęs ant plytelių grindų, o tai visada yra bjauru, nes po savaitės visada randi mėlynę ar ką nors toli nuo avarijos vietos ir susimąstai, kaip tai galėjo nutikti. galbūt ten ir atsidūrė
i splatter my feelings all over this blog like a messy fruit cup falling to and splashing on a tile floor which always sucks because a week later you always end up finding a blueberry or something far away from the crash site and you wonder how it could have possibly ended up there