jaučiu poreikį kurti, visada stebiuosi tuo, kas atsitiko, ir kai skaitau žodžius, aš pakėliau rankas aukštyn, tai mane apima nežaboto džiaugsmo
i feel the need to compose im always amazed at whats arose and when i read the words ive chose my arms upwards i throw it fills me with unbridled glee