Sėdėjau automobilyje ir puse ausies klausiausi už nugaros stovinčių vaikinų plepėjimo ir jaučiausi taip priblokštas dėl visko, ką dar turėjau padaryti tą dieną, nors jau buvo beveik dešimta valanda nakties, kad vos nepradėjau verkti. prieš mano vaikus
i sat in the car listening with half an ear to the chatter from the boys behind me feeling so overwhelmed about everything that i still had to do that day even though it was already nearly ten oclock at night that i almost started to cry right there in front of my kids