Likusią dienos dalį praleidau svyruodama tarp beveik pasitenkinimo ir ramybės iki akimirkų, kai negalėjau galvoti apie nieką kitą, tik apie tai, koks vienišas yra mano gyvenimas be Gwen, ir mėgavausi maloniu verksmu.
i spent the rest of the day vacillating between feeling almost contented and at peace to moments when i could think of nothing other than how lonely my life is without gwen is and enjoy a nice cry