Manau, nenuostabu, kad man sunku prisirišti prie įsišaknijusio tapatumo jausmo ir tvirto tikslo, kai pakyla gyvenimo vėjai, ir nenuostabu, kai jaučiuosi abejinga, kai jie nurimsta.
i suppose it is no wonder that i have trouble hanging on to myself to a rooted sense of identity and firm purpose when the winds of life kick up and no surprise when i find myself feeling listless when they subside