aš pamirštu, kad kartais visata man pasiūlo akimirką, kai jaučiuosi priblokšta visų veiksmų, kurie nuolatos reikalauja, kad aš atsisakyčiau savo būties dėl savo pasiekimų
i forget that sometimes and then the universe offers me a moment where i feel overwhelmed by all of the doing that is constantly asking of me to give up my being for its accomplishment