nerimauju dėl to, ką žmonės galvoja arba galiu jausti poreikį paaiškinti, bet tada pažvelgiu į Theo ir prisimenu, kad vien jo buvimas yra nepaprastas ir niekas kitas nesvarbu, kol jis sveikas ir laimingas
i find myself worrying about what people think or i may feel the need to explain but then i look at theo and remember that his presence alone is extraordinary and that nothing else matters as long as he is healthy and happy