Jaučiuosi taip apgailėtina, kad skaičiuoju dienas iki rugsėjo mėnesio, nes neturiu ką veikti geriau, tik mano gyvenimas yra nuolatinė kova ir dažniausiai tai, ko laukiu, yra vieninteliai dalykai, kurie mane palaiko
i feel so pathetic for counting down the days until september like i have nothing else better to do but my life is a constant struggle and most times the things i look forward to are the only things that keep me going