aš dirbu, bet mano darbas yra aklavietėje ir jaučiuosi bevertis, negaliu nustoti galvoti apie savo jaunystę ir apie tai, kaip man pavyko rasti žmonių, kurie mane užjaustų ir ištrauktų iš mano žydros nuotaikos, bet dabar jaučiuosi daug vyresnis. aklavietė
i work but my job is a dead end one and i feel worthless i cant stop thinking about my youth and how i was able to find people to sympathize with me and bring me out of my blue moods but now im much older feel im at a dead end