Man tai patinka kaip išeitis iš nerimą keliančių jausmų, kuriuos kartais patiriau, bet tai tragiška, nes kai jaučiuosi labiausiai įkvėptas artikuliavimas ir didelis noras rašyti tinklaraštį, priverčiu save to nedaryti, nes turiu kitų įsipareigojimų.
i like it as an outlet for the upsetting feelings i have on occasion but its tragic because when i feel the most inspired articulate and the great desire for blogging i force myself not to because i have other obligations to attend to