galvoju, kodėl aš kalbu su savimi ir kelias sekundes praleidžiu dėl to jaučiuosi kvailai, krapšydamas jam ausis ir sakydamas, kad jis mielas šuniukas, nes ką dar aš turėčiau daryti
i wonder why im talking to myself and spend the next few seconds feeling stupid about it while scruffing his ears and telling him hes a sweet puppy because what else am i really supposed to do