išeinu iš naujo darbo dienos pabaigoje, žvilgteliu į darželio duris ir įsivaizduoju, kad išgirstu x garsiai juokiantis, kai įeinu pro duris, bet tada atsiduriu tarp dviejų žmonių autobuse su milžiniškomis kuprinėmis ir jaučiu palengvėjimą, kad aš važinėti vienas
i leave the new job at the end of the day i glance back at the daycare door and imagine hearing x laugh out loud when i walk through the door but then im sandwiched between two people on the bus with giant backpacks and i feel relieved that i commute alone