man pavyksta išlaikyti tokį požiūrį, bet dažnai pasiduodu tam, ką galiu apibūdinti tik kaip auklėjimo refleksą, raginantį palyginti savo vaiką su tvarkaraščiais, o kiti vaikai kosėja ir jaučiuosi užtikrintas, kad ji vystosi normaliai.
i manage to maintain this attitude but ever so often i do succumb to what i can only describe as a parenting reflex that urge to compare your kid to the timetables and other kids cough cough and feel reassured that she is developing normally