Életpályamodell
Hoffmann Rózsa elmegy a fodrászhoz. Amikor belép, a fodrász felkiált: - Jó napot kívánok, államtitkár asszony! Milyen frizurát parancsol? - Hát maga ismer engem? - Persze. Tudja, én azelőtt tanár voltam, de kevés volt a fizetés, nem tudtam eltartani a családot, így hát elszegődtem fodrásznak. Kész a frizura, az államtitkár megy haza taxival, ahogy beszáll, a taxis így szól hozzá: - Jó napot kívánok, államtitkár asszony! Hová lesz a fuvar? - Hát maga is ismer engem? - Persze. Tudja, én azelőtt tanár voltam, de kevés volt a fizetés, nem tudtam eltartani a családot, így hát elszegődtem taxisnak. Hazaérnek, kiszáll a taxiból, odamegy hozzá egy rongyos koldus: - Jajj, aranyos, drága államtitkár asszony! Adjon egy pár forintot, otthon éhen hal az asszony meg a gyerekek. - Ember, csak azt ne mondja, hogy maga is tanár volt! - Jaj, dehogy, drága államtitkár asszony! Én még mindig tanár vagyok, csak most lyukasórám van...