Alku
Kohn elhatározza, hogy túlad a család egy régi gyűrűjén. Inasával elküldi Grünnek, az ékszerésznek. Nem is olyan sokára csörög a telefon Kohn házában. - Szervusz Kohn! Szép ez a gyűrű, adok érte 40 ezer forintot. - Nem megy kedves Grün, én ezért a gyűrűért 50 ezret szeretnék kapni. - 45? - 50. - 47? - Mondom: 50. - Esetleg 48? - Nem érted, hogy 50 ezer alatt nem adom? - Ugyan Kohn! Add oda 49 ezerért! - 50 ezernél egy fillérel sem kevesebb! - Akkor visszaküldöm - így Grün. Lecsapják a telefont. Valamivel később csengetnek Kohnnál. Grün inasa jön, hoz egy apró csomagot és egy kísérő levelet. Kohn elveszi a kísérő levelet, ezt olvassa benne: "Kedves Kohn! Ha meggondoltad magad és mégis eladod nekem a gyűrűt, adok 49.500-at, te pedig ne bontsd fel a csomagot, hanem küldd vissza!" Kohnt majd szétveti a méreg, összetépi a levelet, kikapja az inas kezéből a kis csomagot, de legnagyobb meglepetésére a gyűrű helyett csak egy újabb levelet talál benne: "Na jó, legyen 50 ezer." 