Elmaradt örömök


Az új tanítónő elé egy jóképű legényt küldenek a vasútállomásra. Felrakják a csomagokat a szekérre, a csinos tanító néni a legény mellé ül a bakra.
A falu szélén a legelőn egy bika éppen megugorja a tehenet. A városi tanítónőt ugyancsak lenyűgözi a látvány, s azt kérdezi a legénytől:
- Honnan tudja a bika, hogy ... izé ... szóval, hogy mikor alkalmas a pillanat?
- Elárulja azt a nőstény illata.
Hajtanak tovább, most egy csődört és egy kancát látnak hasonló helyzetben.
- És a csődör honnan tudja? - kérdi a kíváncsi nő.
- Neki is a nőstény illata árulja el.
Megérkeznek a szálláshoz, lepakolnak, a fiú búcsúzik:
- Viszlát, minden jót!
- Köszönöm a fuvart - mondja a tanítónő. - És majd látogass meg egyszer, ha elmúlt a náthád!
A falu szélén a legelőn egy bika éppen megugorja a tehenet. A városi tanítónőt ugyancsak lenyűgözi a látvány, s azt kérdezi a legénytől:
- Honnan tudja a bika, hogy ... izé ... szóval, hogy mikor alkalmas a pillanat?
- Elárulja azt a nőstény illata.
Hajtanak tovább, most egy csődört és egy kancát látnak hasonló helyzetben.
- És a csődör honnan tudja? - kérdi a kíváncsi nő.
- Neki is a nőstény illata árulja el.
Megérkeznek a szálláshoz, lepakolnak, a fiú búcsúzik:
- Viszlát, minden jót!
- Köszönöm a fuvart - mondja a tanítónő. - És majd látogass meg egyszer, ha elmúlt a náthád!
Értékeld a viccet:
