Zsuzsa férje, Lajos néhány napig kómában fekszik. Hûséges neje mellette virraszt.
Egyik éjjel Lajos magához tér és int a feleségének, hogy hajoljon közelebb.
- Drága Zsuzsa, te mindig kitartóan mellettem voltál, akkor is, amikor kirúgtak az állásomból, amikor az üzletem csõdbe ment, amikor meglõttek, amikor elvették a házunkat, amikor az egészségem kezdett odalenni. Te mindig velem voltál és mellettem álltál.
Tudod, mit gondolok?
- Mit, kedvesem? - kérdi a hû nej.
- Azt gondolom, hogy kurvára nem hozol szerencsét!