Egy vidéki panzióba bekopogtat egy külföldi úriember. A tulajdonos gyanakodva méregeti, erre a férfi lecsap egy húszezrest a pultra. A tulajdonos mindjárt megenyhül, és átnyújtja a legjobb szobája kulcsát, ahova a férfi azonnal felmegy.
A panziós fogja a pénzt és elszalad a henteshez, hogy rendezze tartozását.
A hentes siet, hogy a beszállítójának megadja a pénzt, amivel tartozik.
Bálint gazda megörül, és rögtön kifizeti Marist, a helyi kurvát, akinél felgyülemlett az adóssága.
Maris széles vigyorral viszi a pénzt a panzióba, ahol a hitelbe használt szobákat kifizeti.
Ebben a pillanatban megjelenik a külföldi úriember és kijelenti, hogy elmegy, mert ez a szoba neki nem felel meg. A tulajdonos nemtörõdöm mozdulattal a kezébe nyomja a pénzt, és további jó napot kíván.
Nincs kiadás, nincs bevétel, mégis mindenki kifizette a tartozását. Ennyire egyszerû lenne megoldani a pénzügyi válságot?