Intelligencia
Egy forró nyári napon két munkás az út szélén egy mély gödröt ás. Az egyik elégedetlenkedni kezd: - Te, haver, szerinted miért van az, hogy míg mi itt a tűző napon hajtjuk magunkat, addig a főnök ott az árnyékban üldögélhet? - Fogalmam sincs. – feleli a másik. – Megyek, megkérdezem tőle. Odamegy és megkérdezi a főnöktől: - Mondja, főnök, miért van az, hogy míg mi a hőségben dolgozunk, addig maga meg a hűvösben ülhet? - Tudod, az az intelligencia miatt van. - Az meg mi? - Figyelj, elmagyarázom. Itt van ez a fa, ideteszem a kezem a törzsére. Próbálj ököllel ráütni a kezemre, amilyen erősen csak tudsz! A munkás lendíti az öklét, a főnök elkapja a kezét, és a melós teljes erővel beleöklöz a fába. - Na, látod? Ez az intelligencia. A férfi visszaballag a gödörhöz. Kérdezi a társa: - Na, mit mondott a főnök? - Azt, hogy azért ásunk mi itt, mert minden az intelligencián múlik. - Hát az meg mi? - Figyelj, megmutatom. – Azzal arca elé tartja az egyik kezét. – Ideteszem a kezem, te meg próbálj jó erősen rácsapni az ásóddal!