Sára férje, Jakab néhány napig kómában fekszik. hûséges neje mindíg          mellette virraszt. Egyik éjjel Jakab magához tér; int a feleségének,hogy hajoljon közelebb.
- Drága Sára - mondja - te mindíg kitartóan mellettem voltál, akkor is, amikor kirúgtak az állásomból, amikor az üzletem csõdbe ment, amikor meglõttek, amikor elvették a házunkat, amikor az egészségem kezdett odalenni. Te mindig velem voltál és mellettem álltál. tudod, mit gondolok?
- Mit, kedvesem? - kérdi a hû nej.
- Azt gondolom, hogy kurvára nem hozol szerencsét.