Illatok


Új, fiatal tanítónő érkezik a falusi iskolába. Egy jóképű legényt küldenek elé a vasútállomásra. Felrakják a
csomagokat a szekérre, a csinos tanító a legény mellé ül a bakra. A falu szélén a legelőn egy bika éppen megugorja a tehenet. A városi
tanítónőt lenyűgözi a látvány, s azt kérdezi a legénytől:
- Honnan tudja a bika, hogy ... izé ... szóval, hogy mikor alkalmas a
pillanat?
- Elárulja azt a nőstény illata.
Hajtanak tovább, most egy csődört és egy kancát látnak hasonló helyzetben.
- És a csődör honnan tudja ...? - kérdi a kíváncsi nő.
- Neki is a nőstény illata árulja el.
Megérkeznek a szálláshoz, lepakolnak, a fiú búcsúzik:
- Hát, minden jót!
- Köszönöm a fuvart - mondja a tanítónő. - És látogass meg egyszer, ha elmúlt a náthád ...!
csomagokat a szekérre, a csinos tanító a legény mellé ül a bakra. A falu szélén a legelőn egy bika éppen megugorja a tehenet. A városi
tanítónőt lenyűgözi a látvány, s azt kérdezi a legénytől:
- Honnan tudja a bika, hogy ... izé ... szóval, hogy mikor alkalmas a
pillanat?
- Elárulja azt a nőstény illata.
Hajtanak tovább, most egy csődört és egy kancát látnak hasonló helyzetben.
- És a csődör honnan tudja ...? - kérdi a kíváncsi nő.
- Neki is a nőstény illata árulja el.
Megérkeznek a szálláshoz, lepakolnak, a fiú búcsúzik:
- Hát, minden jót!
- Köszönöm a fuvart - mondja a tanítónő. - És látogass meg egyszer, ha elmúlt a náthád ...!
Értékeld a viccet:
