Fiú : - Ma nagy esemény történt az életemben. Megtetszett egy lány a suliban és le se tudtam róla venni a szemem, érdekes hogy már négy hete ugyanabba a suliba járunk, de még nem tûnt fel.
Lány : - Ma észrevettem hogy egy fiú egyfolytában engem bámul. Csak tudnám mi a baja?
Fiú : - Gyönyörû barna szeme és szõke haja van. Mindig is ez volt az ideálom.
Lány : - Ronda vizenyõs tekintete, kefe haja, és ráadásul szemüveges. Mindig is az ilyeneket utáltam a legjobban.
Fiú : - Ma megtudtam a nevét: Klaudia. A kedvenc nõi nevem. Hogy õ is megtudja az enyémet, odahívtam a tesómat és mondtam neki hogy kiabálja a nevem, és én majd akkor odamegyek hozzá.
Lány : - Mózsinak hívják, utálom ezt a nevet.
Fiú : - Ma megpróbáltam közelebbrõl is megismerkedni vele. A Kovácsot megkértem hogy "véletlenül" lökjön majd neki, amikor arra szaladunk. Meg is tette, háromszor is, de hiába, nem állt szóba velem, pedig mekkorákat estem!
Lány : - Az a vadbarom, ma háromszor is nekem jött. Tiszta kék-zöld a vállam. De legalább õ is elesett, eltört a szemüvege és lehorzsolta magát. Így még rondább.
Fiú : - Ma fölhívtam õt telón, háromszor is. Csak annyit szóltam neki, hogy: SZERETLEK!
Lány : - Mikor tegnap este hazaértünk anyuékkal a színházból, a nagyi teljesen föl volt dobódva. Azt mondta, hogy a volt udvarlója háromszor is felhívta, és csak annyit mondott, szeretlek.
Fiú : - Ma hazakísértem, de nem jutott eszembe semmi.
Lány : - Ma hazakísért. Még beszélni se tud. Micsoda bunkó!
Fiú : - Feladom! Már három napja felé se nézek, nem érdekelnek a nõk. Nincs nõ, nincs gond.
Lány : - Már három napja felém se néz. Hûtlen kutya! Nem kellene véletlenül nekiszaladnom?