Republica Moldova
PARLAMENTUL
LEGE  Nr. LP230/2022
din 28.07.2022
privind dreptul de autor și drepturile conexe
Publicat : 09.09.2022 în MONITORUL OFICIAL Nr. 278-282 art. 578 Data intrării în vigoare
Parlamentul adoptă prezenta lege organică.
Prezenta lege transpune:
– Directiva 93/83/CEE a Consiliului din 27 septembrie 1993 privind coordonarea
anumitor norme referitoare la dreptul de autor și drepturile conexe aplicabile difuzării de
programe prin satelit și retransmisiei prin cablu, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene L 248 din 6 octombrie 1993, așa cum a fost modificată ultima dată prin Directiva
(UE) 2019/789 a Parlamentului European și a Consiliului din 17 aprilie 2019;
– Directiva 96/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 1996
privind protecția juridică a bazelor de date, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
L 77 din 23 martie 1996;
– Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001
privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în
societatea informațională, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 167 din 22
iunie 2001, așa cum a fost modificată ultima dată prin Directiva (UE) 2019/790 a
Parlamentului European și a Consiliului din 17 aprilie 2019;
– Directiva 2001/84/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 septembrie
2001 privind dreptul de suită în beneficiul autorului unei opere de artă originale, publicată
în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 272 din 13 octombrie 2001;
– Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004
privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (text cu relevanță pentru SEE),
publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 157 din 30 aprilie 2004;
– Directiva 2006/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie
2006 privind dreptul de închiriere și de împrumut și anumite drepturi conexe dreptului de
autor în domeniul proprietății intelectuale (versiune codificată), publicată în Jurnalul Oficial
al Uniunii Europene L 376 din 27 decembrie 2006;
– Directiva 2006/116/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie
2006 privind durata de protecție a dreptului de autor și a anumitor drepturi conexe
(versiune codificată), publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 372 din 27decembrie 2006, așa cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2011/77/UE a
Parlamentului European și a Consiliului din 27 septembrie 2011;
– Directiva 2009/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009
privind protecția juridică a programelor pentru calculator (versiune codificată) (text cu
relevanță pentru SEE), publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 111 din 5 mai
2009;
– Directiva (UE) 2017/1564 a Parlamentului European și a Consiliului din 13
septembrie 2017 privind anumite utilizări permise ale anumitor opere și ale altor obiecte ale
protecției prin drept de autor și drepturi conexe în beneficiul persoanelor nevăzătoare, cu
deficiențe de vedere sau cu dificultăți de citire a materialelor imprimate și de modificare a
Directivei 2001/29/CE privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și
drepturilor conexe în societatea informațională, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene L 242 din 20 august 2017;
precum și transpune parțial:
– Directiva (UE) 2019/789 a Parlamentului European și a Consiliului din 17 aprilie
2019 de stabilire a normelor privind exercitarea dreptului de autor și a drepturilor conexe,
aplicabile  anumitor  transmisii  online  ale  organismelor  de  radiodifuziune  și  anumitor
retransmisii ale programelor de televiziune și radio și de modificare a Directivei 93/83/CEE
a Consiliului (text cu relevanță pentru SEE), publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene L 130 din 17 mai 2019;
– Directiva 2014/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie
2014 privind gestiunea colectivă a drepturilor de autor și a drepturilor conexe și acordarea
de licențe multiteritoriale pentru drepturile asupra operelor muzicale pentru utilizare online
pe piața internă (text cu relevanță pentru SEE), publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene L 84 din 20 martie 2014;
– Directiva (UE) 2019/790 a Parlamentului European și a Consiliului din 17 aprilie
2019 privind dreptul de autor și drepturile conexe pe piața unică digitală și de modificare a
Directivelor 96/9/CE și 2001/29/CE (text cu relevanță pentru SEE), publicată în Jurnalul
Oficial al Uniunii Europene L 130 din 17 mai 2019.
Capitolul I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1.  Cadrul juridic
(1) Dreptul de autor și drepturile conexe, protecția acestor drepturi și răspunderea
pentru  încălcarea  lor  se  reglementează  de  Constituția  Republicii  Moldova,  tratatele
internaționale la care Republica Moldova este parte, prezenta lege și de alte acte normative.
(2) Prezenta lege reglementează dreptul de autor și drepturile conexe, gestiunea
acestor drepturi, organizarea și funcționarea organizațiilor de gestiune colectivă, precum și
procedurile și mijloacele de reparare aplicabile în cazul încălcării dreptului de autor șidrepturilor conexe.
(3) Dispozițiile prezentei legi referitoare la programele pentru calculator și bazele
de date nu aduc atingere dispozițiilor privind brevetele, mărcile înregistrate, desenele și
modelele  industriale,  modelele  de  utilitate,  topografia  circuitelor  integrate,  protecția
patrimoniului național, practicile restrictive și concurența neloială, secretele comerciale,
securitatea, confidențialitatea, protecția datelor și respectarea vieții private, accesul la
informațiile cu caracter public, dreptul contractual.
Articolul 2.  Tratate internaționale. Tratament național
(1) Protecția prevăzută de prezenta lege se aplică autorilor și titularilor dreptului de
autor și ai drepturilor conexe care au cetățenia Republicii Moldova sau care au domiciliul
ori, în cazul persoanelor juridice, sediul pe teritoriul Republicii Moldova.
(2) Persoanele fizice sau juridice străine beneficiază de un tratament egal cu cel al
cetățenilor din Republica Moldova în ceea ce privește dreptul de autor și drepturile conexe.
(3) În cazul în care un tratat internațional la care Republica Moldova este parte
stabilește alte norme decât cele prevăzute de prezenta lege, se aplică normele tratatului
internațional.
Articolul 3.  Noțiuni principale
În sensul prezentei legi, următoarele noțiuni semnifică:
acord de reprezentare  – act încheiat între organizațiile de gestiune colectivă prin
care o organizație de gestiune colectivă împuternicește o altă organizație de gestiune
colectivă să gestioneze drepturile pe care le reprezintă;
act întreprins la scară comercială  – act care are ca scop obținerea unui avantaj
economic sau comercial direct ori indirect. Actul consumatorului final care acționează cu
bună-credință nu se consideră act întreprins la scară comercială;
autor – persoană fizică/persoane fizice care a/au creat opera;
autor al bazei de date  – persoană fizică/persoane fizice care a/au creat baza de date.
Atunci când o bază de date este creată în comun de către mai multe persoane fizice,
drepturile exclusive sunt deținute în comun de aceste persoane;
bază de date  – culegere de opere, de date sau de alte elemente independente,
dispuse sistematic sau metodic și accesibile în mod individual prin mijloace electronice sau
de altă natură;
comision de gestiune  – sumă percepută, reținută sau compensată de o organizație de
gestiune colectivă din veniturile provenite din drepturi sau din orice venit derivat din
investirea veniturilor provenite din drepturi pentru a acoperi costurile aferente serviciilor
de gestiune a dreptului de autor sau a drepturilor conexe;
comunicare publică  – comunicare a unei opere, realizată direct sau prin oricemijloace tehnice, într-un loc deschis publicului sau în orice loc în care se adună un număr de
persoane ce depășește cercul obișnuit al membrilor unei familii și al cunoștințelor acesteia,
inclusiv reprezentare scenică, recitare sau orice altă modalitate publică de execuție ori de
prezentare directă a operei, expunere publică a operelor de artă plastică, de artă aplicată,
fotografică și de arhitectură, proiecție publică a operelor cinematografice și a altor opere
audiovizuale, inclusiv a operelor de artă digitală, prezentare într-un loc public prin
intermediul oricăror mijloace, inclusiv prin intermediul fonogramelor sau al videogramelor,
a unei opere radiodifuzate. Dreptul de a autoriza sau de a interzice comunicarea publică a
operelor nu se consideră epuizat prin niciun act de comunicare publică;
comunicare publică prin satelit  – introducere, sub controlul și responsabilitatea unei
organizații de radiodifuziune sau de televiziune situate pe teritoriul Republicii Moldova, a
semnalelor  purtătoare  de  programe  destinate  captării  de  către  public,  într-un  lanț
neîntrerupt de comunicare ce conduce la satelit și revine la pământ;
copie privată  – reproducere a unei opere publicate legal pe orice echipament și
suport material care poate fi utilizat pentru efectuarea unor astfel de reproduceri, indiferent
dacă procedeul folosit este unul analogic sau digital, cu condiția că reproducerea este făcută
de o persoană fizică exclusiv pentru uz personal și nu se urmărește obținerea vreunui
avantaj comercial direct sau indirect;
dispozitiv-pirat de control al accesului  – dispozitiv a cărui confecționare nu a fost
autorizată de către titularul drepturilor recunoscute prin prezenta lege în raport cu un
anumit serviciu de programe de televiziune cu acces condiționat, realizat pentru facilitarea
accesului la acel serviciu;
distribuire  – punere în circulație, prin vânzare sau prin orice alt mod de transmitere
în proprietate, cu titlu oneros ori gratuit, a originalului ori a copiilor unei opere sau a unor
obiecte ale drepturilor conexe, precum și oferirea publică a acestora. Dreptul de distribuire
se epuizează odată cu prima vânzare sau cu primul transfer de drept de proprietate asupra
originalului ori a copiilor unei opere pe teritoriul Republicii Moldova de către titularul de
drepturi sau cu acordul acestuia;
drept la adaptarea audiovizuală  – drept exclusiv al autorului sau al titularului
dreptului de autor asupra unei opere preexistente de a o transforma sau de a o include într-
o operă audiovizuală. Prin încheierea contractului de adaptare, autorul sau titularul
dreptului de autor asupra unei opere preexistente transferă producătorului dreptul exclusiv
de transformare și de includere a operei respective într-o operă audiovizuală. Autorizarea
acordată de autor sau titularul dreptului de autor asupra operei preexistente trebuie să
prevadă expres condițiile producției, difuzării și proiecției operei audiovizuale;
emisiune a unei organizații de radiodifuziune și televiziune  – emisiune creată
nemijlocit de către organizația de radiodifuziune și televiziune ori la comanda și din
mijloacele financiare ale acesteia;
entitate autorizată  – organizație necomercială care este autorizată sau recunoscută
de stat în vederea furnizării către persoane beneficiare a serviciilor de educație, formare
pedagogică, citire adaptativă sau acces la informații. Aceasta include, de asemenea, oinstituție publică sau o organizație fără scop lucrativ care oferă aceleași servicii persoanelor
beneficiare ca una dintre activitățile sale de bază sau dintre obligațiile sale instituționale ori
ca parte a misiunilor sale de interes public, în sensul art. 58 și 59;
exemplar în format accesibil  – exemplar al unei opere sau al unui alt obiect al
protecției care este realizat într-un mod sau într-o formă alternativă și care îi permite
persoanei beneficiare să aibă acces la opere sau alte obiecte ale protecției, inclusiv acces în
condiții la fel de viabile și confortabile ca cele de care se bucură o persoană care nu suferă
de niciuna dintre deficiențele sau de niciuna dintre dizabilitățile menționate la noțiunea
„persoană beneficiară”, în sensul art. 58 și 59;
expresie a folclorului  – formă în care comunitățile locale își exprimă practicile
culturale și cunoștințele tradiționale care sunt transmise din generație în generație ca parte
integrantă  a  identității  și  moștenirii  tradiționale  a  comunității  respective.  Expresiile
folclorului pot îmbrăca forme tangibile sau intangibile ori o combinație a acestora, fiind
dinamice și în continuă evoluție, și includ, printre altele, povești, legende, poezii, ghicitori,
cântece, instrumente muzicale, dansuri, piese de teatru, ceremonii, rituri și ritualuri, jocuri
și sporturi tradiționale, spectacole de marionete, meșteșuguri și obiecte de artă populară,
arhitectură, măști sau îmbrăcăminte ceremonială, alte forme spirituale tangibile;
extragere – transfer permanent sau temporar al totalității ori al unei părți
substanțiale, evaluată calitativ sau cantitativ, din conținutul bazei de date pe un alt suport
prin orice mijloc sau sub orice formă;
fixare  – încorporare a sunetelor, a imaginilor ori a sunetelor și imaginilor sau a
reprezentării digitale a acestora pe orice tip de suport care permite, cu ajutorul unui
dispozitiv, perceperea, reproducerea ori comunicarea publică a lor;
fixare audiovizuală  – încorporare a imaginilor în mișcare, însoțite sau nu de sunete
ori de reprezentări ale acestora, care pot fi percepute, reproduse sau comunicate cu
ajutorul unui dispozitiv;
fonogramă – fixare exclusiv sonoră a oricărei interpretări, opere sau a sunetelor ori
a reprezentărilor lor, cu excepția fixărilor sonore incluse în opera audiovizuală;
fonogramă publicată în scop comercial  – fonogramă pusă la dispoziția publicului prin
vânzare sau prin mijloace cu fir sau fără fir, astfel încât oricine să poată avea acces la ea în
locul și la momentul ales în mod individual;
furnizor de serviciu online de partajare de conținut  – furnizor al unui serviciu al
societății informaționale al cărui scop unic sau principal este de a stoca și de a permite
utilizatorilor săi să încarce și să partajeze o cantitate mare de opere sau de alte obiecte
protejate, pentru a obține profit fie direct, fie indirect, prin organizarea și promovarea în
scop lucrativ a conținutului respectiv, inclusiv prin clasificarea acestuia și prin utilizarea
unei promovări direcționate, pentru a atrage un public cât mai larg.
Se consideră că un furnizor de servicii online de partajare de conținut stochează și
oferă acces la o cantitate mare de conținut protejat prin drept de autor și drepturi conexe în
funcție de factori precum rolul pe piața de conținut online, concurând cu alte servicii onlinede conținut cum ar fi serviciile de streaming online audio și video, destinate aceluiași public,
numărul de fișiere cu conținut protejat, încărcate de utilizatorii serviciului.
Nu sunt furnizori de servicii online de partajare de conținut: enciclopediile online
fără scop lucrativ, arhivele educaționale sau științifice fără scop lucrativ, platformele de
elaborare și de partajare de softuri cu sursă deschisă, furnizorii de servicii de comunicații
electronice,  piețele  online  și  platformele  cyberlocker,  serviciile  cloud  destinate
întreprinderilor, precum și serviciile cloud care le permit utilizatorilor să încarce conținuturi
pentru propriul uz;
informație despre gestionarea drepturilor  – informație furnizată de către autor sau
titularul de drepturi, care identifică opera sau alt obiect protejat de prezenta lege, autorul
sau titularul de drepturi ori informația privind condițiile și modurile de utilizare a operei sau
a altui obiect protejat, precum și orice cifre și coduri reprezentând asemenea informație;
interpret – actor, cântăreț, muzician, dansator ori altă persoană care prezintă,
recită, cântă, joacă, dansează, interpretează sau execută în orice alt mod opere literare sau
artistice, inclusiv expresii ale folclorului;
împrumut – punere la dispoziție în scopul utilizării, pentru o perioadă limitată de
timp și fără obținerea unui avantaj economic sau comercial direct sau indirect, a unei opere
sau a unui obiect de drept conex, atunci când aceasta se realizează prin intermediul unor
unități accesibile publicului;
închiriere – punere la dispoziție în scopul utilizării, pentru o perioadă limitată de
timp și pentru obținerea unui avantaj economic sau comercial, direct sau indirect, a unei
opere sau a unui obiect de drept conex;
mărfuri-pirat  – toate copiile, inclusiv copertele, indiferent de suport, realizate fără
consimțământul autorului, al titularului de drepturi sau al persoanei legal autorizate de
acesta și care sunt executate, direct sau indirect, total sau parțial, de pe un produs purtător
de drept de autor ori de drepturi conexe sau de pe ambalajele ori copertele acestora;
măsuri tehnice de protecție  – tehnologie, dispozitiv sau componentă care, în cadrul
funcționării normale, este proiectată pentru a preveni sau limita, în ceea ce privește operele
sau alte obiecte protejate, actele neautorizate de autori, titularii dreptului de autor sau ai
drepturilor conexe sau de titularul dreptului sui generis;
mediu gestionat  – mediu în care un operator de servicii de retransmisie furnizează o
retransmisie securizată unor utilizatori autorizați;
operator  de  servicii  de  retransmisie  –  operator  care  agregă  programele  de
televiziune și radio în pachete și le furnizează utilizatorilor simultan cu transmisia
radiodifuzată inițială a acestora, fără modificări și în formă integrală, utilizând diferite
tehnici de retransmisie cum ar fi retransmiterea prin cablu, satelit, sistem digital terestru și
rețele mobile sau rețele cu circuit închis pe bază de Internet Protocol (protocol IP), precum
și prin servicii de acces la internet;
operă sau alt obiect al protecției  – operă care se prezintă sub formă de carte,publicație periodică, ziar, revistă sau alte tipuri de scrieri, notații, inclusiv partituri, precum
și ilustrațiile aferente acestora, pe orice tip de suport, inclusiv în format audio, cum ar fi
cărțile audio, și în format digital, care este protejată prin drept de autor sau drepturi conexe
și care este publicată sau pusă sub o altă formă la dispoziția publicului în mod legal, în
sensul art. 58 și 59;
operă audiovizuală  – operă care constă dintr-o succesiune de imagini coerente
produse prin orice metodă și pe orice suport, însoțite sau nu de sunete, producând impresia
mișcării, destinată perceperii vizuale și auditive (în cazul în care imaginile sunt însoțite de
sunet)  prin  intermediul  unui  anumit  dispozitiv.  În  sensul  prezentei  legi,  filmele
cinematografice,  filmele  de  televiziune,  filmele  de  animație,  videoclipurile  muzicale,
spoturile  publicitare  și  documentarele  sunt  considerate  opere  audiovizuale;
operă colectivă  – operă creată de mai multe persoane fizice a căror contribuție
formează un tot indivizibil, astfel încât identificarea contribuției fiecăreia este imposibilă,
din inițiativa și sub conducerea unei persoane fizice sau juridice, care urmează să publice
opera sub numele său;
operă comună  – opera creată prin efortul comun a două sau mai multe persoane
(coautori), indiferent dacă aceasta constituie un tot indivizibil sau este formată din părți;
originalitate – criteriu necesar pentru stabilirea caracterului de operă protejabilă
prin drept de autor, care ia în considerare forma de exprimare intrinsecă a operei, din care
trebuie să reiasă activitatea de creație intelectuală, talentul și personalitatea autorului care
s-a exprimat prin efectuarea unor alegeri libere și creative;
persoană beneficiară  – în sensul art. 58 și 59, persoană care, indiferent de alte
dizabilități:
a) este nevăzătoare;
b) are deficiențe de vedere ce nu pot fi corectate pentru a obține o funcție vizuală
echivalentă, în esență, cu cea a unei persoane fără astfel de deficiențe și care, drept urmare,
nu poate citi opere tipărite în aceeași măsură, în esență, ca o persoană care nu este afectată
de o astfel de deficiență;
c) are o deficiență de percepție sau dificultăți de citire și, în consecință, nu poate să
citească opere tipărite în aceeași măsură, în esență, ca o persoană care nu suferă de o astfel
de deficiență;
d) suferă de o deficiență fizică ce o împiedică să țină în mână ori să manipuleze o
carte sau să își concentreze privirea ori să își miște ochii într-o măsură care ar fi acceptabilă
în mod obișnuit pentru citire;
producător al bazei de date  – persoană fizică sau juridică care a făcut o investiție
substanțială  cantitativă  și  calitativă  în  vederea  obținerii,  verificării  sau  prezentării
conținutului  unei  baze  de  date;
producător de fonograme  – persoană fizică sau juridică din a cărei inițiativă și pe acărei  responsabilitate,  inclusiv  financiară,  se  efectuează  prima  fixare  a  sunetelor
interpretării,  a  altor  sunete  ori  a  reprezentărilor  de  sunete;
producător de opere audiovizuale  – persoană fizică sau juridică din a cărei inițiativă
și pe a cărei responsabilitate, inclusiv financiară, este creată opera audiovizuală;
producător de videograme  – persoană fizică sau juridică din a cărei inițiativă și pe a
cărei responsabilitate, inclusiv financiară, este fixată videograma;
program pentru calculator  – expresie a unui program, programe de aplicație și
sisteme de operare, exprimate în orice fel de limbaj, fie în cod-sursă sau cod-obiect,
materialul de concepție pregătitor, precum și manualele. Ideile, procedeele, metodele de
funcționare, conceptele matematice și principiile care stau la baza oricărui element dintr-un
program pentru calculator, inclusiv acelea care stau la baza interfețelor lui, algoritmii și
limbajele de programare nu sunt protejate;
publicare – oferire către public de exemplare ale unei opere, ale unei interpretări,
ale unei fonograme, videograme sau emisiuni, cu consimțământul autorului ori al titularului
dreptului de autor sau al drepturilor conexe, într-un număr suficient pentru a satisface
necesitățile rezonabile ale publicului. Nu constituie publicare: reprezentarea unei opere
dramatice, dramatico-muzicale sau cinematografice; execuția unei opere muzicale; recitarea
în public a unei opere literare; radiodifuzarea operelor literare sau artistice; expunerea unei
opere de artă grafică sau plastică; construcția unei opere de arhitectură. Se consideră că o
operă este publicată simultan în mai multe țări în cazul în care aceasta a fost publicată în
două sau mai multe țări în termen de 30 de zile de la data primei sale publicări;
punere la dispoziția publicului  – oferire către public a unei opere și/sau a unui obiect
al drepturilor conexe prin intermediul mijloacelor cu sau fără fir, inclusiv prin internet ori
prin alte rețele de calculatoare, astfel încât oricare dintre membrii publicului să poată avea
acces la acestea din orice loc și în orice moment ales în mod individual de ei. Dreptul de a
autoriza sau de a interzice punerea la dispoziția publicului nu se consideră epuizat prin
niciun act de punere la dispoziția publicului;
radiodifuzare – emitere a unei opere și/sau a unui obiect al drepturilor conexe de
către o organizație de radiodifuziune ori de televiziune, prin orice mijloc ce servește la
difuzarea fără fir a semnelor, a sunetelor sau a imaginilor, ori a reprezentării acestora,
inclusiv comunicarea ei publică prin satelit, în scopul recepționării de către public, sau
transmiterea unei opere sau a reprezentării acesteia, prin fir, prin cablu, prin fibră optică
sau prin orice alt procedeu similar, cu excepția rețelelor deschise, în scopul recepționării ei
de către public;
realizare de opere derivate  – traducere, publicare în culegeri, adaptare, precum și
orice  altă  transformare  a  unei  opere  preexistente,  dacă  aceasta  constituie  creație
intelectuală;
reemitere – emitere simultană de către o organizație de radiodifuziune a unei
emisiuni a unei alte organizații de radiodifuziune;
regizor sau, după caz, realizator al operei audiovizuale  – persoană fizică care, încontractul cu producătorul, își asumă conducerea creării și realizării operei audiovizuale în
calitate de autor principal;
reproducere – realizare a unui ori a mai multor exemplare ale unei opere sau ale
unui obiect al drepturilor conexe, fie directă sau indirectă, temporară sau permanentă, prin
orice mijloc și sub orice formă, inclusiv în scopul de fixare audio ori video și/sau al stocării
unei opere ori a unui obiect al drepturilor conexe pe suporturi materiale sau electronice;
reprografiere – reproducere a operei pe hârtie sau pe orice suport similar, realizată
prin folosirea oricărui tip de tehnici fotografice sau prin alt proces cu efecte similare, cu
excepția partiturilor, cu condiția ca titularii de drepturi să primească compensații echitabile;
repertoriu  – totalitate a operelor și/sau a obiectelor drepturilor conexe transmise
spre gestiune unei organizații de gestiune colectivă;
retransmitere prin cablu  – retransmitere simultană, nealterată și integrală, prin
cablu sau printr-un sistem de difuzare prin unde ultrascurte, pentru recepționarea de către
public a unei transmisii inițiale, prin mijloace cu fir sau fără fir, inclusiv prin satelit, de
programe de radiodifuziune sau de televiziune destinate recepționării de către public,
indiferent de modul în care operatorul unui serviciu de retransmitere prin cablu obține
semnalele  purtătoare  de  program  de  la  organizația  de  radiodifuziune  în  scopul
retransmiterii;
retransmisie  –  retransmisie  simultană,  nealterată  și  integrală,  alta  decât
retransmiterea prin cablu, pentru recepționarea de către public a unei transmisii inițiale de
programe de televiziune sau de radio destinate recepționării de către public, în cazul în care
o astfel de transmisie inițială este efectuată prin mijloace cu fir sau fără fir, inclusiv prin
satelit, dar nu online, cu condiția ca retransmisia:
a) să fie efectuată de o altă parte decât organizația de radiodifuziune care a efectuat
transmisia inițială sau sub controlul și responsabilitatea căreia a fost efectuată transmisia
inițială, indiferent de modul în care partea care realizează retransmisia obține semnalele
purtătoare de program de la organizația de radiodifuziune în scopul retransmisiei; și
b) să aibă loc într-un mediu gestionat, prin intermediul unui serviciu de acces la
internet, adică un serviciu de comunicații electronice destinat publicului, care asigură
accesul la internet și, astfel, conectivitatea dintre, teoretic, toate punctele terminale
conectate la internet, indiferent de tehnologia de rețea și de echipamentele terminale
utilizate;
reutilizare – formă de punere la dispoziția publicului a totalității sau a unei părți
substanțiale a conținutului bazei de date, evaluată calitativ sau cantitativ, prin distribuirea
de copii, prin închiriere sau sub alte forme, inclusiv prin punerea la dispoziția publicului a
conținutului bazei, astfel încât oricine să poată avea acces la aceasta în locul și la momentul
alese în mod individual. Prima vânzare pe piața internă a unei copii a bazei de date de către
titularul dreptului sui generis sau cu consimțământul acestuia epuizează dreptul de a
controla revânzarea acestei copii;
satelit – satelit ce operează pe benzi de frecvență care sunt rezervate, conformlegislației  privind  telecomunicațiile,  comunicării  publice  (transmiterii  prin  eter)  a
semnalelor în scopul recepționării de către public sau care sunt rezervate comunicării
private, de la un punct la altul. Totodată, în ultimul caz, circumstanțele în care are loc
recepția semnalelor de către membrii publicului trebuie să fie comparabile cu cele existente
în primul caz;
serviciu de acces la internet  – serviciu de comunicații electronice destinat publicului,
care asigură accesul la internet și, astfel, conectivitatea dintre, teoretic, toate punctele
terminale conectate la internet, indiferent de tehnologia de rețea și de echipamentele
terminale utilizate;
serviciu al societății informaționale  – serviciu prestat în mod normal în schimbul
unei remunerații, la distanță, prin mijloace electronice și la solicitarea individuală a
beneficiarului serviciului.
În sensul prezentei definiții:
a) la distanță înseamnă că serviciul este prestat fără ca părțile să fie prezente
simultan;
b) prin mijloace electronice înseamnă că serviciul este transmis inițial și primit la
destinație prin intermediul echipamentului electronic pentru prelucrarea (inclusiv arhivarea
digitală) și stocarea datelor și este transmis integral, transferat și recepționat prin cablu,
radio, mijloace optice sau alte mijloace electromagnetice;
c) la solicitarea individuală a beneficiarului serviciilor înseamnă că serviciul este
prestat prin transmiterea datelor în urma solicitării individuale;
titular al dreptului de autor  – persoană fizică sau juridică care a dobândit această
calitate prin moștenire sau cesiune, în condițiile legii, precum și editorul de opere muzicale
și de opere scrise, pentru drepturile patrimoniale care le-au fost transferate în baza unor
acorduri individuale și care au dreptul cel puțin la o parte din veniturile provenite din
drepturi;
titular al drepturilor conexe  – orice interpret, pentru propriile interpretări ori
execuții, orice producător de fonograme și producător de videograme, pentru propriile
înregistrări, orice organizații de radiodifuziune și de televiziune, pentru propriile emisiuni și
servicii de programe;
titular de drepturi  – orice persoană sau entitate, diferită de o organizație de gestiune
colectivă, care este titular al unui drept de autor sau al unui drept conex sau care, în
temeiul unei autorizări de gestionare a drepturilor sau în temeiul legii, are dreptul la o parte
din veniturile provenite din drepturi;
utilizator  – persoană fizică sau juridică care întreprinde acțiuni condiționate de
autorizarea de către autor sau titularul de drepturi sau de către organizația de gestiune
colectivă, de remunerarea sau de plata unor compensații către aceștia și care nu acționează
în calitate de consumator;videogramă – rezultat al fixării unei opere audiovizuale pe un suport material;
venit provenit din drepturi  – venit colectat de o organizație de gestiune colectivă în
numele titularului de drepturi, indiferent dacă acesta provine dintr-un drept exclusiv, dintr-
un drept la remunerare sau dintr-un drept la compensații.
Articolul 4.  Atribuții ale Agenției de Stat pentru
Proprietatea Intelectuală în domeniul
dreptului de autor și al drepturilor conexe
(1) Agenția de Stat pentru Proprietatea Intelectuală (în continuare – AGEPI):
a) elaborează și asigură, în limitele competenței sale, promovarea propunerilor
referitoare la cadrul normativ privind protecția, exercitarea și implementarea dreptului de
autor, a drepturilor conexe și a altor drepturi protejate de prezenta lege;
b) înaintează propuneri Guvernului, ministerelor și altor autorități administrative
centrale atunci când întreprinderea anumitor măsuri necesare pentru implementarea
politicii menționate la lit. a) nu ține de competența sa;
c) desfășoară activități de instruire și consultări pentru informarea ministerelor, a
altor autorități administrative centrale, a autorităților judecătorești și a altor instituții, a
titularilor de drepturi și a utilizatorilor despre importanța și aspectele legale și practice ale
protecției, exercitării și implementării dreptului de autor, a drepturilor conexe și a altor
drepturi protejate de prezenta lege, elaborând și distribuind în acest scop materiale
informative, organizând campanii de informare și colaborând activ cu mass-media;
d) reprezintă Republica Moldova în organizațiile internaționale și regionale din
domeniul dreptului de autor, al drepturilor conexe și al altor drepturi protejate de prezenta
lege;
e) stabilește și întreține, în conformitate cu actele normative, relații de cooperare
reciproc avantajoase cu oficii similare, agenții și instituții de cercetări, cu alte organizații
din alte țări care activează în domeniul dreptului de autor, al drepturilor conexe și al altor
drepturi protejate de prezenta lege;
f) avizează constituirea organizațiilor de gestiune colectivă și a structurilor comune
de colectare;
g) retrage, revocă, anulează sau modifică deciziile de avizare a organizațiilor de
gestiune colectivă și a structurilor comune de colectare;
h) emite aviz asupra propunerilor de modificare a statutului organizației de gestiune
colectivă;
i) emite aviz asupra proiectelor de metodologii elaborate în conformitate cu prezenta
lege;j) emite decizii de desemnare a colectorului, în condițiile art. 103;
k) efectuează controale anuale și speciale privind activitatea organizațiilor de
gestiune colectivă și a structurilor comune de colectare;
l) acordă organizațiilor de gestiune colectivă și structurilor comune de colectare
termen pentru înlăturarea iregularităților identificate în activitatea acestora;
m) revocă decizia de desemnare a colectorului, emisă conform art. 103, dispune
suspendarea  activității  organizației  de  gestiune  colectivă  și  a  structurii  comune  de
colectare;
n) monitorizează funcționarea organizațiilor de gestiune colectivă și a structurilor
comune de colectare;
o) ține evidența entităților autorizate să desfășoare activitățile prevăzute la art. 58
alin. (1) lit. b);
p) eliberează, în numele statului, adeverințe privind înscrierea obiectelor dreptului
de autor și ale drepturilor conexe în Registrul de stat al obiectelor protejate de dreptul de
autor și drepturile conexe;
q) eliberează marcaje de control în conformitate cu legislația;
r) gestionează și depozitează Registrul de stat al obiectelor protejate de dreptul de
autor și drepturile conexe și Registrul de stat al titularilor marcajelor de control.
(2) Pentru exercitarea atribuțiilor menționate la alin. (1), în cadrul AGEPI pot fi
create comisii și grupuri de lucru, a căror organizare și funcționare se reglementează prin
ordin al directorului general.
Capitolul II
DREPTUL DE AUTOR
Articolul 5.  Condițiile de protecție
(1) În conformitate cu prezenta lege, constituie obiect al protecției dreptului de
autor operele originale din domeniul literar, artistic și științific, oricare ar fi modul sau
forma de exprimare, indiferent de faptul dacă acestea au fost sau nu aduse la cunoștința
publicului.
(2) Autorul beneficiază de protecția dreptului de autor asupra operei sale prin
simpla ei creare. Pentru recunoașterea și protejarea dreptului de autor nu este necesară
înregistrarea operei, nici alt act de notificare sau alte formalități.
(3) Dreptul de autor nu depinde de dreptul de proprietate asupra obiectului material
în care și-a găsit expresie opera respectivă. Procurarea unui asemenea obiect nu conferă
proprietarului acestuia niciunul dintre drepturile acordate autorului de prezenta lege.Articolul 6.  Domeniul de acțiune a dreptului de autor
(1) Dreptul de autor se aplică asupra:
a) operelor ai căror autori sunt cetățeni ai Republicii Moldova, indiferent dacă au
fost sau nu aduse la cunoștința publică;
b) operelor ai căror autori sunt persoane fizice sau juridice cu domiciliul sau sediul
în Republica Moldova, indiferent dacă au fost sau nu aduse la cunoștința publică;
c) operelor publicate pentru prima dată în Republica Moldova sau publicate în
Republica Moldova în termen de 30 de zile de la prima publicare în altă țară;
d) operelor de arhitectură construite pe teritoriul Republicii Moldova;
e) operelor audiovizuale al căror producător își are domiciliul sau sediul în
Republica Moldova.
(2) În cazul în care opera a fost creată de mai mulți autori, protecția prevăzută de
prezenta lege se aplică tuturor autorilor dacă cel puțin unul dintre aceștia îndeplinește una
dintre condițiile enumerate la alin. (1).
Articolul 7.  Opere protejate prin drept de autor
(1) Obiecte ale dreptului de autor sunt:
a) operele literare (povestiri, eseuri, romane, poezii etc.);
b) programele pentru calculator;
c) operele științifice;
d) operele dramatice și dramatico-muzicale, scenariile, partiturile, sinopsisurile
filmelor;
e) operele muzicale cu sau fără text;
f) operele coregrafice și pantomimele;
g) operele audiovizuale;
h) operele de artă grafică sau plastică, cum ar fi: operele de sculptură, pictură,
gravură, litografie, artă monumentală, scenografie, tapiserie, ceramică, plastica sticlei și a
metalului, desenele, design;
i) operele de arhitectură, urbanistică și de artă horticolă;
j) operele de artă aplicată;
k) operele fotografice și operele obținute printr-un procedeu analog fotografiei;l) hărțile, planșele, schițele și lucrările tridimensionale din domeniul geografiei,
topografiei, arhitecturii și din alte domenii ale științei;
m) bazele de date;
n) alte opere.
(2) Fără a prejudicia drepturile autorului operei originale, se protejează prin dreptul
de autor și operele derivate la baza cărora stau una ori mai multe opere și/sau oricare alte
materiale preexistente, și anume:
a)  traducerile,  adaptările,  adnotările,  aranjamentele  muzicale  și  orice  alte
transformări ale operelor literare, artistice sau științifice, cu condiția că constituie rezultate
ale creației intelectuale;
b) culegerile de opere literare, artistice ori științifice (enciclopediile și antologiile,
compilațiile altor materiale sau date, indiferent dacă sunt ori nu protejate), care, prin
alegerea sau dispunerea materialului, constituie creații intelectuale.
(3) Prin dreptul de autor, de asemenea, se protejează și o parte componentă ori un
alt element al operei (inclusiv titlul sau personajele operei) care reprezintă în sine o creație
intelectuală.
(4) Operele, precum și părțile componente sau alte elemente ale operelor specificate
la alin. (1)–(3) beneficiază de protecție dacă sunt originale, în sensul că ele constituie o
creație intelectuală proprie autorului lor.
Articolul 8.  Obiecte neprotejate prin dreptul de autor
Nu beneficiază de protecția dreptului de autor:
a) ideile, teoriile, descoperirile științifice, procedeele, metodele de funcționare sau
conceptele matematice și nici invențiile cuprinse într-o operă, oricare ar fi modul de
preluare, explicare sau de exprimare;
b) actele normative, actele cu caracter administrativ, politic sau judiciar și nici
traducerile oficiale ale acestora;
c) simbolurile de stat și semnele oficiale ale statului, cum ar fi drapelele, stemele,
decorațiile, semnele bănești etc.;
d) expresiile folclorului;
e) noutățile zilei și faptele diverse ce reprezintă o simplă informație;
f) orice material rezultat dintr-un act de reproducere a operei de artă vizuală al cărei
termen de protecție a expirat, cu excepția cazului în care materialul rezultat din actul de
reproducere este original, în sensul că reprezintă o creație intelectuală proprie autorului;
g) fotografiile unor scrisori, acte, documente de orice fel, desene tehnice.Articolul 9.  Subiectul dreptului de autor.
Prezumția paternității și simbolul
protecției dreptului de autor
(1) Se consideră a fi autor, în absența unei probe contrare, persoana fizică sub al
cărei nume opera este adusă la cunoștința publicului pentru prima dată.
(2) În cazurile expres prevăzute de lege pot beneficia de protecția acordată autorului
persoanele fizice și juridice, altele decât autorul.
(3) În cazul în care opera a fost adusă la cunoștința publică sub formă anonimă sau
sub un pseudonim care nu permite identificarea autorului, dreptul de autor se exercită de
persoana fizică sau juridică ce o face publică având consimțământul autorului atât timp cât
acesta nu își dezvăluie identitatea.
(4) Pentru a informa publicul despre drepturile sale, autorul și titularul dreptului de
autor folosește simbolul protecției dreptului de autor, semnalat conform uzanțelor, care se
aplică pe fiecare exemplar al operei și constă din trei elemente:
a) litera latină „C” inclusă în cerc;
b) numele sau denumirea autorului sau a titularului dreptului exclusiv de autor;
c) anul primei publicări a operei.
(5) Folosirea simbolului protecției dreptului de autor nu constituie o condiție pentru
a acorda operei protecția prevăzută de prezenta lege.
(6) Autorul sau titularul dreptului de autor asupra unei opere publicate sau
nepublicate poate să o înscrie în Registrul de stat al obiectelor protejate de dreptul de autor
și drepturile conexe, în decursul termenului de protecție a dreptului de autor.
(7) Înscrierea operei în Registrul de stat al obiectelor protejate de dreptul de autor
și drepturile conexe este facultativă, nu conferă drepturi și se supune unei taxe aprobate
prin hotărâre de Guvern.
(8) Existența și conținutul unei opere se pot dovedi prin orice mijloace de probă,
inclusiv prin includerea acesteia în repertoriul unei organizații de gestiune colectivă.
(9) Autorii și titularii dreptului de autor, odată cu includerea operelor lor în
repertoriul organizației de gestiune colectivă, își pot înregistra și numele, denumirea, sau
pseudonimul, exclusiv în vederea aducerii acestuia la cunoștința publică.
(10) Înscrierea operelor în Registrul de stat al obiectelor protejate de dreptul de
autor și drepturile conexe se efectuează de AGEPI în conformitate cu regulamentul aprobat
de către Guvern.
Articolul 10.  Conținutul dreptului de autor.Drepturile morale
(1) Dreptul de autor se constituie din drepturi patrimoniale și drepturi morale
(personale nepatrimoniale).
(2) Autorul unei opere beneficiază de următoarele drepturi morale:
a) dreptul la paternitate – dreptul de a fi recunoscut în calitate de autor al operei
sale și dreptul de a pretinde o astfel de recunoaștere, inclusiv prin indicarea numelui său pe
toate exemplarele operei publicate sau prin referirea la numele său, după cum se
obișnuiește, în cazul oricărei utilizări a operei, cu excepția cazurilor când acest lucru este
imposibil și când lipsa obligației de a indica numele autorului decurge din alte prevederi ale
prezentei legi;
b) dreptul la nume – dreptul autorului de a decide cum va figura numele său la
utilizarea operei (numele adevărat, pseudonimul sau anonim);
c) dreptul la respectarea integrității operei – dreptul la protecția operei sale contra
oricărei denaturări, schimonosiri sau a oricărei alte atingeri aduse operei, care prejudiciază
onoarea sau reputația autorului;
d) dreptul la divulgarea operei – dreptul de a decide dacă opera va fi adusă la
cunoștința publică, în ce mod și când;
e) dreptul la retractarea operei – dreptul autorului de a retracta opera sa din
circuitul comercial, despăgubind pe titularul dreptului de utilizare, dacă acesta este
prejudiciat prin exercitarea retractării.
(3) Dreptul la retractarea operei nu se aplică programelor pentru calculator,
operelor audiovizuale, bazelor de date și operelor de arhitectură.
(4) Drepturile morale prevăzute la alin. (2) lit. a)–c) sunt imprescriptibile și nu pot
face obiectul vreunei renunțări sau înstrăinări.
(5)  După  decesul  autorului,  exercitarea  drepturilor  sale  morale  se  transmite
moștenitorilor, potrivit legislației civile, pe termen nelimitat. Dacă nu există moștenitori,
exercitarea acestor drepturi revine organizației de gestiune colectivă al cărei membru a fost
autorul sau organizației de gestiune colectivă cu care acesta a avut o legătură directă.
Articolul 11.  Drepturile patrimoniale
Autorul sau titularul dreptului de autor, cu excepția autorului unui program pentru
calculator, ale cărui drepturi patrimoniale exclusive sunt definite la art. 25, și a autorului
bazei de date, ale cărui drepturi exclusive sunt definite la art. 48, are dreptul patrimonial
exclusiv să permită sau să interzică utilizarea operei sale, inclusiv prin:
a) reproducerea operei;
b) distribuirea operei;c) închirierea operei, cu excepția operelor de arhitectură și a operelor de artă
aplicată;
d) împrumutul operei;
e) importul exemplarelor operei în vederea distribuirii, inclusiv al exemplarelor
confecționate cu consimțământul autorului sau al titularului dreptului de autor;
f) comunicarea publică a operei;
g) punerea la dispoziția publicului a operei;
h) radiodifuzarea operei;
i) retransmiterea prin cablu a operei;
j) retransmisia operei;
k) realizarea de opere derivate (traduceri, adaptări, aranjamente, transformări sau
modificări ale operei).
Articolul 12.  Termenul de protecție a dreptului de autor
(1) Drepturile patrimoniale exclusive menționate la art. 11, 25, 48 și 76 se
protejează pe tot parcursul vieții autorului și timp de 70 de ani după decesul acestuia,
indiferent de data la care opera a fost pusă în mod legal la dispoziția publicului.
(2) Termenul de protecție a unei opere audiovizuale încetează după 70 de ani de la
decesul ultimului supraviețuitor dintre următoarele persoane, indiferent dacă acestea au
fost sau nu desemnate drept coautori: realizatorul principal, autorul scenariului, autorul
dialogului și compozitorul muzicii create special pentru a fi utilizată în opera audiovizuală.
(3) Termenul de protecție a unei opere muzicale cu text încetează după 70 de ani de
la decesul ultimului supraviețuitor dintre următoarele persoane, indiferent dacă acestea au
fost sau nu desemnate drept coautori: textierul și compozitorul, cu condiția ca ambele
contribuții să fi fost create în mod specific pentru respectiva compoziție muzicală cu text.
(4) Drepturile patrimoniale asupra operei de artă aplicată se protejează timp de 25
de ani de la data creării ei, cu excepția desenelor și modelelor industriale neînregistrate,
create în scop industrial de reproducere, care se protejează conform Legii nr. 161/2007
privind protecția desenelor și modelelor industriale timp de 3 ani de la data la care au fost
făcute publice pentru prima oară în Republica Moldova.
(5) Termenul de protecție în cazul fotografiilor care îndeplinesc criteriul de
originalitate este calculat în conformitate cu alin. (1). Nu se aplică niciun alt criteriu pentru
a stabili dacă acestea pot beneficia de protecție.
(6)  Drepturile  patrimoniale  asupra  unei  opere  anonime  sau  publicate  sub
pseudonim, cu excepția celei de artă aplicată, se protejează timp de 70 de ani de la data la
care opera a fost pusă în mod legal la dispoziția publicului. Cu toate acestea, în cazul în carepseudonimul adoptat de autor nu lasă nicio îndoială asupra identității sale sau în cazul în
care autorul își dezvăluie identitatea în perioada menționată în primul enunț, atunci
termenul de protecție care se aplică este cel indicat la alin. (1).
(7) În cazul operelor colective, precum și în cazul în care persoanele juridice sunt
recunoscute titulari ai dreptului de autor (programe pentru calculator, baze de date),
termenul de protecție a drepturilor patrimoniale este de 70 de ani de la data la care opera a
fost pusă în mod legal la dispoziția publicului, cu excepția cazului în care persoanele fizice
care au creat opera sunt identificate ca atare în versiunile operei aduse la cunoștința
publicului. Prezentul alineat nu aduce atingere drepturilor care revin unor autori identificați
ale căror contribuții identificabile sunt incluse în asemenea opere și cărora li se aplică alin.
(1) sau (2).
(8) În cazul în care o operă este publicată în volume, părți, fascicule, numere sau
episoade și în cazul în care termenul de protecție se aplică din momentul în care opera a
fost pusă în mod legal la dispoziția publicului, termenul de protecție se aplică separat
pentru fiecare element în parte.
Articolul 13.  Calculul termenului de protecție
a dreptului de autor
(1) Protecția operei, ulterioară morții autorului sau aducerii la cunoștința publică,
curge de la evenimentul generator, însă termenele prevăzute la art.12 se calculează numai
cu începere de la data de 1 ianuarie a anului care urmează faptului generator.
(2) În cazul în care dreptul de autor aparține în comun colaboratorilor la o operă,
termenul menționat la alin. (1) se calculează de la data decesului ultimului supraviețuitor
dintre colaboratori.
(3) În cazul operelor a căror durată de protecție nu se calculează de la decesul
autorului sau autorilor și care nu au fost în mod legal aduse la cunoștința publicului timp de
70 de ani de la crearea lor, protecția încetează.
(4) Condițiile de protecție prevăzute de prezenta lege se aplică autorilor străini care
se bucură de protecție în temeiul prezentei legi, dar termenul de protecție expiră cel târziu
la data în care acesta expiră în statul ai cărui cetățeni sunt autorii respectivi și nu va depăși
condițiile prevăzute de prezenta lege.
(5) La expirarea termenului de protecție a drepturilor patrimoniale, opera intră în
domeniul  public.  Utilizarea  operei  aflate  în  domeniul  public  este  permisă  fără
consimțământul titularului dreptului de autor și fără plata vreunei remunerații, cu condiția
respectării drepturilor morale prevăzute la art. 10 alin. (2) lit. a)–c).
Articolul 14.  Protecția operelor nepublicate anterior
intrate în domeniul public
(1) Orice persoană care, după încetarea protecției dreptului de autor, publică legalsau comunică legal către public pentru prima oară o operă nepublicată anterior beneficiază
de o protecție echivalentă cu cea a drepturilor patrimoniale de autor.
(2) Termenul de protecție a drepturilor patrimoniale prevăzute la alin. (1) este de 25
de ani începând cu data la care opera a fost publicată legal sau comunicată legal către
public pentru prima oară.
Articolul 15.  Protecția publicațiilor critice și științifice
ale operei intrate în domeniul public
(1) Orice persoană care, după expirarea termenului de protecție a dreptului de
autor, editează o publicație critică sau științifică a unei opere intrate în domeniul public
beneficiază de o protecție echivalentă cu cea a drepturilor patrimoniale ale autorilor.
(2) Termenul de protecție a drepturilor patrimoniale prevăzute la alin. (1) este de 30
de ani de la data în care publicația a fost pentru prima dată publicată legal.
Capitolul III
DIZPOZIȚII SPECIALE PRIVIND DREPTUL DE AUTOR
Articolul 16.  Opera comună
(1) Dreptul de autor asupra operei comune aparține coautorilor acesteia.
(2) Fiecare dintre coautori își menține dreptul de autor asupra părții create de el și
are dreptul să dispună de aceasta cum crede de cuviință, cu condiția că această parte are
caracter de sine stătător. Se consideră că o parte componentă a operei are caracter de sine
stătător în cazul în care ea poate fi utilizată independent de alte părți ale acestei opere.
(3) Relațiile dintre coautori se stabilesc, de regulă, în baza unui contract. În lipsa
unui asemenea contract, dreptul de autor asupra operei este exercitat în comun de toți
autorii, iar remunerația se împarte între ei proporțional contribuției fiecăruia, dacă aceasta
poate fi determinată. În cazul în care contribuția fiecăruia dintre coautori nu poate fi
determinată, remunerația se împarte în cote egale.
(4) În cazul în care opera nu poate fi divizată în părți cu caracter de sine stătător,
coautorii pot exercita dreptul de autor numai de comun acord.
Articolul 17.  Opera colectivă
(1) Persoana fizică sau juridică la inițiativa, pe responsabilitatea, inclusiv financiară,
și sub conducerea căreia este creată și sub al cărei nume sau denumire este publicată o
operă colectivă (cum ar fi enciclopediile, dicționarele și alte culegeri similare, ziarele,
revistele și alte publicații periodice) beneficiază de drepturile patrimoniale asupra operei
colective respective. Aceste persoane au dreptul să-și indice numele sau denumirea ori să
ceară o atare indicare la orice utilizare a operei colective în cauză.
(2) În cazul în care contractul încheiat între autori și persoana fizică sau juridicămenționată la alin. (1) nu prevede altfel, autorii operelor incluse într-o operă colectivă își
mențin drepturile stipulate de prezenta lege asupra operelor proprii și pot dispune de ele
independent de opera colectivă în care acestea sunt incluse.
Articolul 18.  Opera derivată
(1) Traducătorii și alți autori ai operelor derivate beneficiază de dreptul de autor
asupra traducerilor, adaptărilor, aranjărilor sau asupra altor transformări ale operei
realizate de ei.
(2) Traducerea sau altă operă derivată poate fi realizată doar cu consimțământul
autorului operei originale. Dreptul de autor al traducătorului sau al altui autor al unei opere
derivate nu va prejudicia drepturile autorului a cărui operă originală a fost tradusă,
adaptată, aranjată sau transformată în alt mod.
(3) Dreptul de autor al traducătorului sau al altui autor al unei opere derivate nu
constituie un impediment pentru alte persoane de a efectua, cu consimțământul autorului
operei originale, traducerea sau transformarea aceleiași opere.
Articolul 19.  Opera audiovizuală
(1) Sunt autori (coautori) ai operei audiovizuale, în condițiile art. 9:
a) realizatorul principal (regizorul);
b) autorul scenariului (scenaristul);
c) autorul dialogului;
d) compozitorul – autorul oricărei opere muzicale (cu sau fără text) special creată
pentru opera audiovizuală;
e) autorul grafic pentru operele de animație sau al secvențelor de animație când
acestea din urmă reprezintă o parte importantă a operei;
f) alți posibili autori care au contribuit substanțial la realizarea operei audiovizuale,
conform prevederilor contractului dintre producător și regizor.
(2) În cazul în care unul dintre autorii prevăzuți la alin. (1) refuză să definitiveze
contribuția sa la opera audiovizuală sau se află în imposibilitatea de a o face, el nu se va
putea opune folosirii acesteia în vederea definitivării operei audiovizuale. Acest autor va
avea dreptul la remunerație pentru contribuția avută.
(3) Autorii operei audiovizuale, alții decât autorul principal, nu se pot opune aducerii
la cunoștință publică, precum și utilizării specifice a versiunii definitive a operei, integral
sau parțial.
(4) În lipsa unei prevederi contrare, autorii operei audiovizuale, precum și alți autori
ai unor contribuții la aceasta își păstrează toate drepturile de utilizare separată a propriilor
contribuții, precum și dreptul de a autoriza și/sau de a interzice utilizări în afara celeispecifice ale operei, integral sau parțial, cum ar fi utilizarea unor fragmente din opera
cinematografică pentru publicitate, alta decât pentru promovarea operei.
(5) Pentru realizarea unei opere audiovizuale, forma scrisă a contractului dintre
producător și autorul principal este obligatorie.
(6) Opera audiovizuală se consideră finită când autorul principal și producătorul au
stabilit, de comun acord, versiunea definitivă.
(7) Drepturile morale asupra operei finite sunt recunoscute numai autorilor stabiliți
la alin. (1).
(8) Este interzisă distrugerea suportului original al versiunii definitive a operei
audiovizuale în forma copiei standard.
(9) Prin contractele încheiate între autorii operei audiovizuale și producător, în lipsa
unei prevederi contrare, se prezumă că aceștia, cu excepția autorilor muzicii special create,
îi cedează producătorului drepturile patrimoniale exclusive privind utilizarea operei în
ansamblul său, prevăzute la art. 11, precum și dreptul de a autoriza dublarea și subtitrarea,
în schimbul unei remunerații echitabile. În cazul drepturilor exclusive de închiriere și
împrumut se aplică dispozițiile art. 81.
(10) În lipsa unei prevederi contrare, interpreții care au participat la realizarea unei
opere audiovizuale se prezumă că cedează producătorului acesteia, în schimbul unei
remunerații echitabile, drepturile exclusive de reproducere, distribuire și import, precum și
drepturile de închiriere și împrumut, în condițiile art. 81.
(11) Producătorul operei audiovizuale are dreptul să-și indice numele sau denumirea
ori să ceară o atare indicare la orice utilizare a operei.
(12) În lipsa unei prevederi contrare, remunerația pentru fiecare mod de utilizare a
operei audiovizuale este proporțională cu încasările brute rezultate din utilizarea operei.
(13) În condițiile art. 36, producătorul este obligat să remită autorilor, periodic,
situația încasărilor percepute după fiecare mod de utilizare. Autorii primesc remunerațiile
cuvenite fie prin intermediul producătorului, fie direct de la utilizatori, fie prin organizațiile
de gestiune colectivă, pe baza contractelor generale încheiate de acestea cu utilizatorii.
Pentru  dreptul  de  închiriere  sau  împrumut,  autorii  primesc  remunerația  conform
prevederilor  art.  81.
(14) Dacă producătorul nu finalizează opera audiovizuală în decurs de cinci ani de la
încheierea contractului sau nu difuzează opera audiovizuală într-un an de la finalizarea
acesteia, coautorii pot revoca contractul, integral sau parțial, în condițiile art. 39.
Articolul 20.  Opera de artă grafică sau plastică.
Dreptul de acces
(1) Autorul unei opere de artă grafică sau plastică are dreptul de acces pentru a
vedea opera, cu condiția ca acest lucru să fie necesar pentru activitatea artistică a autoruluisau în scopul exercitării drepturilor sale patrimoniale, cu excepția cazului în care acest
lucru cauzează un prejudiciu nerezonabil proprietarului sau titularului operei. Concomitent,
proprietarul nu este obligat să livreze autorului originalul sau o copie a operei.
(2) Crearea și utilizarea unei opere de artă grafică sau plastică ce conține un portret
se permit numai cu consimțământul persoanei reprezentate sau al succesorilor acesteia.
Articolul 21.  Opera fotografică și protecția portretului
(1) Transmiterea dreptului de proprietate asupra negativului sau asupra altei fixări
similare a operei fotografice în baza căreia pot fi confecționate exemplare ale operei are ca
efect, dacă în contractul de cesiune nu este prevăzut altfel, transmiterea drepturilor
patrimoniale asupra operei, cu excepția dreptului de suită.
(2) În lipsa unei prevederi contractuale contrare, opera fotografică ce conține
imaginea persoanei la comanda căreia a fost executată fotografia poate fi publicată,
reprodusă și pusă la dispoziția publicului de către persoana din imagine.
(3) Crearea, reproducerea, modificarea și distribuirea unei opere fotografice ce
conține un portret se permit doar cu consimțământul persoanei reprezentate sau al
succesorilor acesteia, în condițiile reglementărilor legislației civile privind dreptul la propria
imagine.
(4)  În  lipsa  unei  prevederi  contractuale  contrare,  consimțământul  persoanei
reprezentate  în  opera  fotografică  nu  este  necesar:
a) dacă persoana reprezentată este model de profesie și/sau a primit o remunerație
pentru a poza;
b) dacă persoana reprezentată este general cunoscută și opera fotografică a fost
executată cu prilejul activităților sale publice;
c) dacă persoana reprezentată constituie numai un detaliu al unei opere fotografice
ce prezintă un peisaj, un grup de persoane sau o manifestare publică.
Articolul 22.  Opera de artă aplicată și opera
de arhitectură
(1) Protecția oferită de prezenta lege operelor de artă aplicată (design) se extinde
asupra aspectului exterior al obiectelor, stabilit prin astfel de caracteristici cum sunt liniile,
contururile, forma, texturile, indiferent de faptul dacă obiectul este bidimensional sau
tridimensional.
(2) Protecția oferită de prezenta lege operelor de arhitectură se extinde asupra:
a) obiectelor de arhitectură;
b) proiectelor de arhitectură și a documentației tehnice elaborate în baza lor;c) proiectelor de complexe arhitecturale.
(3) Dreptul de transformare, adaptare și de alte modificări similare ale operei de
artă aplicată sau de arhitectură nu se extinde asupra modificărilor ce nu produc schimbarea
aspectului exterior al operei.
(4) Referitor la operele de artă aplicată și de arhitectură:
a) dreptul la respectarea integrității operei, prevăzut la art. 10 alin. (2) lit. c), nu se
extinde asupra modificărilor ce nu produc schimbarea aspectului exterior al operei;
b) odată cu transmiterea proiectelor de arhitectură și a proiectelor de complexe
arhitecturale, în vederea începerii lucrărilor de construcție, se epuizează dreptul la
divulgare prevăzut la art. 10 alin. (2) lit. d).
Capitolul IV
PROGRAMELE PENTRU CALCULATOR
Articolul 23.  Obiectul protecției
(1) Programele pentru calculator sunt protejate prin drept de autor în calitate de
opere literare.
(2) Un program pentru calculator este protejat dacă este original, în sensul că
reprezintă o creație intelectuală proprie autorului. Niciun alt criteriu nu se aplică pentru a
stabili dacă acesta poate beneficia de protecție.
Articolul 24.  Calitatea de autor și beneficiarii
protecției
(1) Autorul unui program pentru calculator este persoana fizică sau grupul de
persoane fizice care a creat programul pentru calculator.
(2)  În  cazul  operei  comune  și  al  operei  colective,  autorul  se  stabilește  în
conformitate cu prevederile art. 16 și 17.
(3) În lipsa unei prevederi contrare, drepturile patrimoniale de autor asupra
programelor pentru calculator create de unul sau de mai mulți salariați în exercitarea
atribuțiilor de serviciu ori după instrucțiunile angajatorului aparțin acestuia din urmă.
(4) Prevederile art. 35–39 nu se aplică autorilor unui program pentru calculator.
Articolul 25.  Drepturile exclusive ale autorului
unui program pentru calculator
(1) Drepturile exclusive ale autorului unui program pentru calculator cuprind
dreptul de a efectua sau de a autoriza:a) reproducerea permanentă sau provizorie a unui program pentru calculator, în
totalitate sau parțial, prin orice mijloc și sub orice formă. În măsura în care încărcarea,
prezentarea, rularea, transmiterea sau stocarea programului pentru calculator necesită o
astfel de reproducere a programului, aceste acte de reproducere sunt supuse autorizării de
către titularul dreptului;
b) traducerea, adaptarea, dispunerea și orice altă transformare a programului
pentru  calculator  și  reproducerea  rezultatelor  acestor  acte,  fără  a  aduce  atingere
drepturilor persoanei care transformă programul pentru calculator;
c) orice formă de distribuire, inclusiv închirierea originalului sau a copiilor unui
program pentru calculator.
(2) Prima vânzare a copiei unui program pentru calculator pe teritoriul Republicii
Moldova de către titularul dreptului sau cu consimțământul acestuia epuizează dreptul de
distribuire a acestei copii, cu excepția dreptului de a controla închirierile ulterioare ale
programului pentru calculator sau ale unei copii a acestuia.
(3) În sensul alin. (1) lit. c), prin închiriere se înțelege punerea la dispoziție a unui
program pentru calculator sau a unei copii a acestuia în vederea utilizării pe o perioadă
limitată și în scopuri lucrative. Acest termen nu include împrumuturile publice.
Articolul 26.  Excepții
(1) În absența unor prevederi contractuale exprese nu este necesar consimțământul
autorului sau al titularului dreptului de autor pentru utilizările menționate la art. 25 alin. (1)
lit. a) și b) în cazul în care aceste utilizări sunt necesare pentru a permite utilizatorului legal
al unui program pentru calculator să utilizeze programul în conformitate cu destinația
acestuia, inclusiv pentru a corecta erorile.
(2) Realizarea unei copii de rezervă, în măsura în care acest lucru este necesar
pentru utilizarea respectivă, de către o persoană care are dreptul să utilizeze programul
pentru calculator nu poate fi împiedicată prin contract.
(3) Persoana care are dreptul să utilizeze o copie a unui program pentru calculator
poate, fără consimțământul autorului sau al titularului dreptului de autor, să analizeze, să
studieze  ori  să  testeze  funcționarea  programului,  în  vederea  identificării  ideilor  și
principiilor care stau la baza oricărui element al programului, atunci când efectuează
oricare  dintre  actele  de  încărcare,  prezentare,  rulare,  transmitere  sau  stocare  a
programului  pentru  calculator  pe  care  are  dreptul  să  le  realizeze.
(4) Prevederile capitolului IX nu se aplică programelor pentru calculator.
Articolul 27.  Acordul de utilizare a programului
pentru calculator
(1) În lipsa unei prevederi contrare, printr-un acord de utilizare a unui program
pentru calculator se prezumă că:a) utilizatorului i se acordă dreptul neexclusiv de utilizare a programului pentru
calculator;
b) utilizatorul nu poate transmite unei alte persoane dreptul de utilizare a
programului pentru calculator.
(2) Transmiterea dreptului de utilizare a unui program pentru calculator nu implică
și transmiterea dreptului de autor asupra acestuia.
(3) Orice prevedere contrară art. 28 sau contrară excepțiilor prevăzute la art. 26
alin. (2) și (3) este nulă.
Articolul 28.  Decompilarea
(1) Consimțământul autorului sau al titularului dreptului de autor nu este necesar
atunci când reproducerea codului și traducerea formei acestui cod sunt indispensabile
pentru obținerea informației necesare pentru asigurarea interoperabilității cu alt program
pentru  calculator,  creat  în  mod  independent  de  către  alți  autori,  cu  respectarea
următoarelor  condiții:
a) aceste acte sunt efectuate de licențiat ori de o altă persoană care are dreptul să
utilizeze o copie a programului sau, în numele acestora, de către o persoană autorizată în
acest scop;
b) informația necesară pentru realizarea interoperabilității nu a fost anterior pusă la
dispoziția persoanelor specificate la lit. a);
c) aceste acte sunt limitate la părți din programul original care sunt necesare pentru
realizarea interoperabilității.
(2) Prevederile alin. (1) nu permit ca informația obținută prin aplicarea programului
pentru calculator:
a) să fie utilizată în alte scopuri decât la realizarea interoperabilității programului
pentru calculator creat în mod independent;
b) să fie transmisă persoanelor terțe, cu excepția cazurilor când aceasta este
necesară  pentru  interoperabilitatea  programului  pentru  calculator  creat  în  mod
independent;
c) să fie utilizată pentru dezvoltarea, producerea sau comercializarea unui program
pentru calculator similar în exprimarea sa ori pentru orice alt act care încalcă dreptul de
autor.
(3) Prevederile alin. (1) și (2) nu se aplică dacă se cauzează un prejudiciu autorului
sau titularului dreptului de autor sau utilizării normale a programului pentru calculator.
Capitolul V
TRANSMITEREA DREPTURILOR PATRIMONIALEDE AUTOR ȘI A DREPTURILOR CONEXE.
DREPTUL DE UTILIZARE A OBIECTELOR
DREPTULUI DE AUTOR ȘI A DREPTURILOR CONEXE
Secțiunea 1
Transmiterea drepturilor patrimoniale de autor
și a drepturilor conexe
Articolul 29.  Modalități de transmitere a drepturilor
patrimoniale de autor și a drepturilor
conexe
(1) Autorul sau titularul dreptului de autor sau al drepturilor conexe poate
transmite, integral sau parțial, drepturile patrimoniale prin contract de cesiune, precum și
prin succesiune.
(2) Transmiterea drepturilor pe bază contractuală nu se aplică în cazul drepturilor la
care autorul sau titularul dreptului de autor și al drepturilor conexe nu poate renunța
conform legii.
(3) În cazul în care autorul și titularul de drepturi beneficiază, prin efectul legii, de o
remunerație obligatorie, aceștia nu se pot opune utilizărilor care o generează.
(4) După decesul autorului, drepturile prevăzute la art. 11 și 76 se transmit
moștenitorilor, potrivit legislației civile, pe durata prevăzută la art. 12. Dacă nu există
moștenitori, exercitarea acestor drepturi revine organizației de gestiune colectivă al cărei
membru a fost autorul sau organizației de gestiune colectivă cu care acesta a avut o
legătură directă.
(5) După decesul autorului programului pentru calculator, drepturile patrimoniale
asupra acestuia se transmit moștenitorilor, potrivit legislaţiei civile, pe durata prevăzută la
art. 12.
(6) După decesul interpretului, exercitarea drepturilor patrimoniale prevăzute la art.
42 se transmite moștenitorilor, potrivit legislației civile, pe durata prevăzută la art. 46. Dacă
nu există moștenitori, exercitarea acestor drepturi revine organizației de gestiune colectivă
al cărei membru a fost interpretul sau organizației de gestiune colectivă cu care acesta a
avut o legătură directă, sau organizației de gestiune colectivă cu cel mai mare număr de
membri, din domeniul respectiv. Remunerațiile colectate în acest caz vor fi considerate
rețineri operate în scopul finanțării unor activități cu scop social, cultural și educațional.
Articolul 30.  Contractul de cesiune a dreptului
patrimonial de autor și a drepturilorconexe
(1) Prin contract de cesiune a dreptului patrimonial de autor și a drepturilor conexe,
autorul sau titularul dreptului de autor sau al drepturilor conexe (cedent) transmite
drepturile sale patrimoniale unei alte persoane (cesionar).
(2) Cesiunea poate fi limitată la anumite drepturi, pentru un anumit teritoriu și
pentru o anumită durată.
(3) Autorul sau titularul dreptului de autor sau al drepturilor conexe nu mai poate
utiliza opera sau alte obiecte protejate în modalitățile, pe termenul și pentru teritoriul
convenite cu cesionarul și nici nu mai poate transmite dreptul respectiv unei alte persoane.
(4) Transmiterea prin contract de cesiune a unuia dintre drepturile patrimoniale ale
autorului sau ale titularului dreptului de autor și drepturilor conexe nu are niciun efect
asupra celorlalte drepturi ale acestora, dacă nu s-a convenit altfel în contractul de cesiune.
(5) În cazul transmiterii prin contract de cesiune a dreptului la reproducere a unei
opere se prezumă că dreptul la distribuirea copiilor unei astfel de opere a fost, de
asemenea, transmis, cu excepția dreptului la import, dacă nu se prevede altfel prin contract.
(6) Contractul de cesiune a drepturilor patrimoniale de autor și a drepturilor conexe
trebuie să prevadă drepturile patrimoniale transmise, durata și întinderea utilizării, precum
și remunerația autorului sau a titularului dreptului de autor sau al drepturilor conexe.
Absența oricăreia dintre aceste prevederi dă dreptul părții interesate de a cere rezoluțiunea
contractului.
(7) Contractul de cesiune ce are ca obiect drepturile patrimoniale privind totalitatea
operelor viitoare ale autorului, nominalizate sau nenominalizate, este nul.
(8) Existența și conținutul contractului de cesiune a drepturilor patrimoniale se pot
dovedi numai prin forma scrisă a acestuia. Fac excepție contractele având drept obiect
utilizarea operelor în ziare și în alte publicații periodice.
Secțiunea a 2-a
Autorizarea utilizării operelor
și altor obiecte protejate
Articolul 31.  Acordul de utilizare
(1) Autorul sau titularul dreptului de autor sau al drepturilor conexe poate autoriza
alte persoane, printr-un acord, să utilizeze operele sau alte obiecte protejate ale sale.
(2) În cazul acordului de utilizare, autorul sau titularul dreptului de autor sau al
drepturilor conexe poate utiliza opera sau alte obiecte protejate și poate autoriza și alte
persoane să utilizeze aceleași opere sau obiecte protejate.
(3) Acordul de utilizare trebuie să fie încheiat în formă scrisă și să prevadăurmătoarele elemente obligatorii, sub sancțiunea nulității:
a) modul de utilizare a operei sau a altui obiect protejat;
b) termenul de valabilitate;
c) teritoriul de acțiune a dreptului;
d) cuantumul remunerației sau baza de calcul al acesteia pentru fiecare mod de
utilizare a operei sau a altor obiecte protejate;
e) condițiile și termenul de plată a remunerației.
(4) Prevederile din acordul de utilizare care contravin prevederilor prezentei legi se
consideră nule și în locul acestora se aplică condițiile prevăzute de prezenta lege.
Articolul 32.  Contractul de licență
(1) Organizația de gestiune colectivă acordă utilizatorilor dreptul de a utiliza opere
și alte obiecte protejate din repertoriul gestionat de către aceasta, prin încheierea unui
contract de licență.
(2) Contractul de licență trebuie să fie încheiat în formă scrisă și să prevadă
următoarele elemente obligatorii:
a) părțile contractante;
b) modurile de utilizare a operei sau a altor obiecte protejate;
c) termenul de valabilitate;
d) teritoriul de acțiune a dreptului;
e) condițiile și termenul de plată a remunerației datorate de utilizator;
f) penalitățile și înlesnirile potrivit metodologiilor aprobate în condițiile art. 99–102.
Capitolul VI
CONTRACTE ÎN DOMENIUL DREPTULUI
DE AUTOR ȘI DREPTURILOR CONEXE.
REMUNERAȚIA ECHITABILĂ ÎN
CONTRACTELE
DE EXPLOATARE A OPERELOR
ȘI A ALTOR OBIECTE PROTEJATE
Secțiunea 1Contracte în domeniul dreptului de autor
și drepturilor conexe
Articolul 33.  Aspectele dreptului de autor și drepturilor
conexe în contractele de muncă
(1) În lipsa unei prevederi contractuale contrare, drepturile patrimoniale pentru
operele create în îndeplinirea atribuțiilor de serviciu precizate în contractul individual de
muncă aparțin autorului operei create, dar acesta poate autoriza utilizarea operei de către
terți numai cu consimțământul angajatorului și cu recompensarea lui pentru contribuția la
costurile creației. Utilizarea operei de către angajator în cadrul obiectului de activitate nu
necesită autorizarea salariatului autor.
(2) În cazul în care contractul individual de muncă conține o prevedere în sensul
alin. (1), aceasta urmează să prevadă termenul pentru care au fost transmise drepturile
patrimoniale de autor. În absența precizării termenului, acesta este de trei ani de la data
predării operei.
(3) După expirarea termenului prevăzut la alin. (2), în lipsa unei prevederi
contractuale contrare, angajatorul, în vederea compensării costurilor suportate de el pentru
crearea operei de către salariat, în cadrul atribuțiilor de serviciu, este îndreptățit să îi
pretindă autorului plata unei cote rezonabile din veniturile obținute din utilizarea operei.
(4) La expirarea termenului menționat la alin. (2), drepturile patrimoniale revin
autorului.
(5) Autorul unei opere create în cadrul unui contract individual de muncă își
păstrează dreptul exclusiv de utilizare a operei, ca parte din ansamblul creației sale.
(6) În cazul unei interpretări sau execuții efectuate de un interpret în cadrul unui
contract individual de muncă, drepturile patrimoniale prevăzute la art. 42 care sunt
transmise angajatorului trebuie să fie expres prevăzute în contractul individual de muncă.
(7) Autorul operei create în îndeplinirea atribuțiilor de serviciu nu are dreptul să
interzică angajatorului său să o publice sau să o facă în alt mod accesibilă pentru public.
(8) La utilizarea operei create în îndeplinirea atribuțiilor de serviciu, numele
autorului se indică în cazul când acest lucru este posibil. Angajatorul, de asemenea, are
dreptul să ceară indicarea denumirii sale sau a numelui său la orice utilizare a operei.
Articolul 34.  Contractul de comandă
(1) În cazul contractului de comandă pentru opere viitoare, în lipsa unei prevederi
contrare, drepturile patrimoniale aparțin autorului.
(2) Contractul de comandă a unei opere viitoare trebuie să cuprindă atât termenul
de predare, cât și termenul de acceptare a operei.(3) Persoana care comandă opera are dreptul să recurgă la rezoluțiunea contractului
dacă opera nu îndeplinește condițiile stabilite. În caz de rezoluțiune a contractului, sumele
încasate de autor îi rămân acestuia. Dacă, în vederea creării unei opere care a făcut obiectul
unui contract de comandă, s-au executat lucrări pregătitoare, autorul are dreptul la
restituirea cheltuielilor efectuate.
Secțiunea a 2-a
Remunerația echitabilă în contractele de exploatare
a operelor și a altor obiecte protejate
Articolul 35.  Principiul remunerației adecvate
și proporționale
(1) Atunci când autorizează, conform art. 31, utilizarea operelor sau a altor obiecte
protejate ori cesionează drepturile lor patrimoniale exclusive în temeiul art. 30, autorii și
interpreții au dreptul să primească o remunerație adecvată și proporțională în raport cu:
a) valoarea economică reală sau potențială a drepturilor;
b) contribuția acestora, evaluată cantitativ și calitativ, la ansamblul operei sau altor
obiecte protejate;
c) practicile de piață;
d) utilizarea operei.
(2) La punerea în aplicare a principiului prevăzut la alin. (1) se ține seama de
principiul libertății contractuale și de cel al unui just echilibru între drepturile și interesele
părților, fiind utilizate mecanisme precum negocierile colective.
(3)  Plata  unei  sume  forfetare  poate  constitui  o  remunerare  adecvată  și
proporțională. Suma forfetară se poate aplica în cazuri specifice, ținând seama de
particularitățile sectoarelor muzical, audiovizual și editorial, cu condiția de a nu opera în
detrimentul autorilor și interpreților, prin comparație cu remunerația stabilită ca procent
din venituri.
(4) Aplicarea prevederilor alin. (1) nu constituie pentru autori și interpreți o
interdicție de a autoriza utilizările necomerciale, precum și utilizările gratuite ale operelor
sau altor obiecte protejate, realizate prin intermediul licențelor neexclusive.
Articolul 36.  Obligația de transparență
(1) Autorii, interpreții sau reprezentanții acestora primesc în mod periodic, cel puțin
o dată pe an, în funcție de particularitățile sectoarelor muzical, audiovizual și editorial,
informații la zi, relevante și complete privind exploatarea operelor și a interpretărilor sau
execuțiilor lor, din partea deținătorilor acordului de utilizare, a cesionarilor sau din partea
succesorilor în drepturi ai acestora.(2) Informațiile menționate la alin. (1) cuprind remunerația datorată, toate modurile
de exploatare, toate veniturile generate, inclusiv cele promoționale, și permit evaluarea
efectivă a valorii economice a drepturilor în cauză.
(3) Autorii, interpreții sau reprezentanții acestora primesc, la cerere, informații
suplimentare față de cele specificate la alin. (1) și (2) dacă deținătorii acordului de utilizare
sau cesionarii, în calitate de primi parteneri contractuali, nu dețin informațiile solicitate, iar
drepturile  privind  exploatarea  operelor  și  a  interpretărilor  sau  execuțiilor  au  fost
subcontractate. Deținătorii acordului de utilizare sau cesionarii furnizează informații cu
privire la identitatea subcontractanților. Orice cerere către subcontractanți se adresează
direct  sau  indirect,  prin  intermediul  partenerului  contractual  al  autorului  sau  al
interpretului.
(4) Obligația de transparență:
a) este proporțională și eficace pentru a asigura un nivel ridicat de transparență în
sectoarele menționate la alin. (1);
b)  se  limitează  la  informații  rezonabile,  oferite  în  cazurile  în  care  sarcina
administrativă nu este disproporționată în raport cu veniturile provenite din exploatarea
drepturilor cesionate sau autorizate de autor ori interpret.
(5) Obligația stabilită la alin. (1) nu se aplică:
a) atunci când contribuția autorului ori a interpretului nu este semnificativă având în
vedere opera, interpretarea sau execuția în ansamblu, cu excepția cazului în care autorul
sau interpretul solicită informații pentru exercitarea dreptului său în temeiul art. 37;
b)  în  cazul  organizațiilor  de  gestiune  colectivă,  atunci  când  sunt  aplicabile
dispozițiile art. 95 alin. (1) și (2);
c) atunci când exploatarea a încetat sau când autorul ori interpretul a autorizat
utilizarea fără remunerație de către publicul larg a operelor sau a altor obiecte protejate.
(6) Contribuția personală semnificativă prevăzută la alin. (5) este stabilită în funcție
de factori precum:
a) impactul direct asupra succesului operei sau al interpretării;
b) contribuția ar putea fi înlocuită cu cea aparținând unui alt autor sau interpret,
fără să fie afectat succesul comercial al operei sau al interpretării.
(7) În cazul exploatării operelor și a interpretărilor care fac obiectul unor acorduri
sau contracte de negociere colectivă sau care se întemeiază pe astfel de contracte, se aplică
normele de transparență ale acordului sau ale contractului de negociere colectivă relevant,
cu condiția ca aceste norme să îndeplinească criteriile prevăzute la alin. (1)–(4).
(8) În cazul în care deținătorii acordului de utilizare sau cesionarii își încalcă timp de
doi ani, consecutiv, obligația de transparență, autorul sau interpretul poate solicita
revocarea acordului sau a cesiunii.(9) Solicitările având ca obiect informațiile prevăzute la alin. (1)–(3) pot fi formulate
în numele și pentru autori și interpreți de către organizațiile de gestiune colectivă conform
mandatului acordat în acest sens.
Articolul 37.  Mecanismul de ajustare a contractelor
(1) În absența unor acorduri sau contracte de negociere colectivă în care să fie
prevăzut un mecanism comparabil cu cel stabilit în prezentul articol, autorii, interpreții sau
reprezentanții lor au dreptul de a solicita o remunerație suplimentară adecvată și echitabilă
de la persoana autorizată, cesionar sau de la succesorii în drept ai acestora atunci când
remunerația convenită inițial se dovedește a fi disproporționat de scăzută în raport cu toate
veniturile relevante ulterioare obținute din exploatarea operelor, a interpretărilor sau a
execuțiilor.
(2) Alin. (1) nu se aplică în cazul organizațiilor de gestiune colectivă, atunci când
sunt aplicabile dispozițiile art. 95 alin. (1) și (2).
(3) Solicitările de ajustare a contractelor pot fi formulate în numele și pentru autori
și interpreți de către organizațiile de gestiune colectivă conform mandatului acordat în
acest sens.
Articolul 38.  Procedura de soluționare alternativă
a litigiilor
(1) Disputele referitoare la obligația de transparență prevăzută la art. 36 și
mecanismul de ajustare a contractelor prevăzut la art. 37 pot face obiectul unei proceduri
înaintate spre examinare Comisiei de mediere sau Arbitrajului specializat în domeniul
proprietății intelectuale, care activează în modul stabilit de Guvern.
(2) Prevederile alin. (1) nu îngrădesc dreptul părților de a se adresa instanței de
judecată.
(3) Solicitările prevăzute la alin. (1) pot fi formulate în numele și pentru autori și
interpreți de către organizațiile de gestiune colectivă conform mandatului acordat în acest
sens.
(4) Orice prevedere contractuală care împiedică respectarea art. 36 și 37 este nulă.
Articolul 39.  Dreptul de revocare
(1) Autorul sau interpretul poate revoca, integral sau parțial, acordul sau contractul
de cesiune a drepturilor patrimoniale, prevăzute la art. 30 și 31, în cazul în care:
a) deținătorul acordului sau cesionarul nu exploatează opera, interpretarea sau
execuția, conform prevederilor contractuale;
b) exploatarea este minimă sau nu respectă standardele prevăzute la alin. (3) din
prezentul articol.(2) În situația în care deținătorul acordului de utilizare sau cesionarul nu își respectă
obligațiile  convenite  în  raport  cu  totalitatea  drepturilor  patrimoniale  și  tipurilor  de
exploatare acordate sau cesionate, autorul sau interpretul poate solicita revocarea parțială.
(3)  Mecanismul  de  revocare  prevăzut  la  alin.  (1)  se  aplică  în  funcție  de
particularitățile și standardele de exploatare rezonabile din sectoarele muzical, audiovizual
și editorial (pragul minim al exemplarelor publicate, condițiile de reeditare etc.) și diferitele
categorii de opere, interpretări sau execuții.
(4) În cazul operelor, al interpretărilor sau al execuțiilor care implică mai mulți
autori sau interpreți sunt luate în considerare importanța contribuțiilor individuale, precum
și interesele legitime ale tuturor autorilor și interpreților afectați de aplicarea individuală a
mecanismului de revocare.
(5) Revocarea menționată la alin. (1) nu poate fi solicitată înainte de expirarea a doi
ani de la data încheierii acordului sau contractului de cesiune. În cazul operelor din
publicațiile cotidiene, acest termen este de trei luni, iar în cazul publicațiilor periodice – de
un an. Autorul sau interpretul notifică deținătorul acordului de utilizare sau cesionarul și
stabilește un termen adecvat până la care urmează să se exploateze drepturile autorizate
sau cesionate. După expirarea acestui termen, autorul sau interpretul poate alege să
înceteze caracterul exclusiv al contractului în loc să revoce acordul sau contractul de
cesiune.
(6) Prevederile alin. (1) nu se aplică în cazul în care neexploatarea drepturilor se
datorează, în principal, propriei culpe, faptei unui terț, unui caz fortuit sau impediment
justificator ori unor circumstanțe despre care se consideră în mod rezonabil că autorul sau
interpretul poate să le remedieze.
(7) Orice prevedere contractuală care derogă de la mecanismul de revocare
prevăzut la alin. (1) are forță executorie numai în cazul în care se bazează pe un acord sau
contract de negociere colectivă.
Capitolul VII
DREPTURILE CONEXE DREPTULUI DE AUTOR
Articolul 40.  Domeniul de acțiune a drepturilor
conexe
(1) Drepturile conexe se exercită fără a prejudicia dreptul de autor.
(2)  Pentru  recunoașterea  și  protejarea  drepturilor  conexe  nu  este  necesară
respectarea vreunei formalități. În absența unei probe contrare, persoana fizică sau juridică
al cărei nume sau denumire apare în mod obișnuit pe o fixare a interpretării, pe o
fonogramă, videogramă sau pe o fixare a unei emisiuni se consideră interpret, producător
de fonogramă sau videogramă, respectiv, organizație de radiodifuziune și televiziune.
(3) Pentru a informa publicul despre drepturile lor, interpreții, producătorii defonograme sau videograme și organizațiile de radiodifuziune și televiziune pot indica, pe
fiecare exemplar sau ambalaj al fonogramei, videogramei, înregistrării (fixării) audiovizuale,
emisiunii, simbolul protecției drepturilor conexe, conform uzanțelor, care constă din trei
elemente:
a) litera latină „P” inclusă în cerc;
b) numele sau denumirea titularului de drepturi conexe exclusive;
c) anul primei publicări a interpretării, fonogramei, videogramei, emisiunii.
(4) Drepturile interpretului se protejează în conformitate cu prezenta lege dacă:
a) acesta este cetățean al Republicii Moldova;
b) interpretarea sau execuția a avut loc pe teritoriul Republicii Moldova;
c) interpretarea sau execuția a fost fixată pe o fonogramă sau videogramă în
conformitate cu prevederile alin. (5);
d) interpretarea sau execuția nu este fixată pe o fonogramă sau videogramă, dar
este inclusă într-o emisiune a organizației de radiodifuziune și televiziune în conformitate cu
prevederile alin. (6).
(5) Drepturile producătorului de fonograme sau videograme se protejează în
conformitate cu prezenta lege dacă producătorul fonogramei sau al videogramei este
cetățean al Republicii Moldova sau persoană juridică cu sediul în Republica Moldova.
(6)  Drepturile  organizației  de  radiodifuziune  și  televiziune  se  protejează  în
conformitate cu prevederile prezentei legi dacă organizația respectivă are sediul în
Republica Moldova și difuzează programe de la un transmițător amplasat pe teritoriul
Republicii Moldova.
(7) Dreptul de distribuire al interpreților, al producătorilor de fonograme, al
producătorilor de videograme și al organizațiilor de radiodifuziune și televiziune se
epuizează odată cu prima vânzare sau cu altă primă transmitere a dreptului de proprietate
asupra  interpretării,  fonogramei,  videogramei  sau  imprimării  emisiunii  pe  teritoriul
Republicii  Moldova.
(8) Drepturile conexe ale interpreților, producătorilor de fonograme sau videograme
și ale organizațiilor de radiodifuziune și televiziune străine se protejează în conformitate cu
prevederile tratatelor internaționale la care Republica Moldova este parte.
(9)  Prevederile  art.9  alin.  (5)–(10)  se  aplică  mutatis  mutandis  și  obiectelor
drepturilor conexe.
Articolul 41.  Drepturile morale ale interpreților
(1) Interpretul beneficiază de următoarele drepturi morale în privința interpretării
sau execuției sale:a) dreptul la paternitate – dreptul de a pretinde recunoașterea paternității propriei
interpretări sau execuții, cu excepția cazului în care omisiunea este dictată de modul de
utilizare;
b) dreptul la nume – dreptul de a pretinde ca numele sau pseudonimul său să fie
indicat ori comunicat la fiecare utilizare a interpretării sau execuției;
c) dreptul la respectarea integrității interpretării – dreptul de a se opune oricărei
deformări, falsificări sau altei modificări a interpretării ori execuției sale, care i-ar
prejudicia reputația, ținând cont în mod corespunzător de natura înregistrării (fixării)
audiovizuale.
(2) Drepturile morale prevăzute la alin. (1) sunt imprescriptibile și nu pot face
obiectul vreunei renunțări sau înstrăinări.
(3) După decesul interpretului, exercitarea drepturilor sale morale se transmite
moștenitorilor, potrivit legislației civile, pe termen nelimitat. Dacă nu există moștenitori,
exercitarea acestor drepturi revine organizației de gestiune colectivă al cărei membru a fost
interpretul sau organizației de gestiune colectivă cu care acesta a avut o legătură directă.
Articolul 42.  Drepturile patrimoniale exclusive
ale interpreților
(1) Interpretul are dreptul patrimonial exclusiv de a autoriza sau de a interzice
următoarele:
a) fixarea interpretării sau a execuției sale;
b) reproducerea interpretării sau a execuției sale fixate;
c) distribuirea interpretării sau a execuției sale fixate;
d) închirierea interpretării sau a execuției sale fixate;
e) împrumutul interpretării sau al execuției sale fixate;
f) importul interpretării sau al execuției sale fixate;
g) radiodifuzarea și comunicarea publică a interpretării sau a execuției sale, cu
excepția cazului în care interpretarea sau execuția a fost deja fixată sau radiodifuzată,
inclusiv în cazul fixărilor audiovizuale, caz în care are doar dreptul la remunerație
echitabilă;
h) punerea la dispoziția publicului a interpretării sau a execuției sale fixate, astfel
încât să poată fi accesată, în orice loc și în orice moment ales, în mod individual, de către
public;
i) retransmiterea prin cablu a interpretării sau a execuției sale fixate;
j) retransmisia interpretării sau a execuției sale.(2) Prin contractele încheiate între interpreți și producătorii fixărilor audiovizuale, în
lipsa unei prevederi contrare, se prezumă că aceștia îi cedează producătorului drepturile
exclusive prevăzute la alin. (1) lit. b)–d), g) și h) asupra interpretărilor și execuțiilor fixate
audiovizual în schimbul unei remunerații echitabile.
(3) În vederea exercitării drepturilor patrimoniale exclusive privind autorizarea
prevăzută la alin. (1), interpreții care participă, în mod colectiv, la aceeași interpretare ori
execuție, cum ar fi membrii unui grup muzical, ai unui cor, ai unei orchestre, ai unui corp de
balet sau ai unei trupe teatrale, trebuie să împuternicească, în scris, un reprezentant dintre
ei cu acordul majorității membrilor.
(4) Sunt exceptați de la prevederile alin. (3) regizorul, dirijorul și soliștii.
(5) În cazul în care un interpret a transmis, prin contract de cesiune, unui
producător de fonograme, videograme sau de opere audiovizuale dreptul său de închiriere
sau împrumut prevăzut la alin. (1) lit. d) și e), interpretul își păstrează dreptul la o
remunerație echitabilă, asupra căreia părțile vor conveni de comun acord.
(6) Dacă închirierea în scop comercial nu a contribuit la realizarea pe scară largă a
unor copii ale interpretărilor sau execuțiilor fixate audiovizual, care să compromită în mod
substanțial dreptul exclusiv de reproducere, interpreții păstrează dreptul exclusiv de a
autoriza sau interzice dreptul prevăzut la alin. (1) lit. d).
Articolul 43.  Drepturile producătorilor de fonograme
Producătorul de fonograme are dreptul patrimonial exclusiv de a autoriza sau de a
interzice următoarele:
a) reproducerea prin orice mijloc și sub orice formă a propriilor fonograme;
b) distribuirea propriilor fonograme;
c) închirierea propriilor fonograme;
d) împrumutul propriilor fonograme;
e) importul, în vederea comercializării pe piața internă, al copiilor legal realizate ale
propriilor fonograme;
f) radiodifuzarea și comunicarea publică a propriilor fonograme, cu excepția celor
publicate în scop comercial, caz în care are doar dreptul la remunerație echitabilă;
g) punerea la dispoziția publicului a propriilor fonograme, astfel încât să poată fi
accesate, în orice loc și în orice moment ales, în mod individual, de către public;
h) retransmiterea prin cablu a propriilor fonograme;
i) retransmisia propriilor fonograme.
Articolul 44.  Drepturile producătorilor de videogrameProducătorul de videograme are dreptul patrimonial exclusiv de a autoriza sau de a
interzice următoarele:
a) reproducerea prin orice mijloc și sub orice formă a propriilor videograme;
b) distribuirea originalului sau a copiilor propriilor videograme;
c) închirierea propriilor videograme;
d) împrumutul propriilor videograme;
e) importul, în vederea comercializării pe piața internă, al propriilor videograme;
f) radiodifuzarea și comunicarea publică a propriilor videograme;
g) punerea la dispoziția publicului a propriilor videograme, astfel încât să poată fi
accesate, în orice loc și în orice moment ales, în mod individual, de către public;
h) retransmiterea prin cablu a propriilor videograme;
i) retransmisia propriilor videograme.
Articolul 45.  Drepturile organizațiilor de radiodifuziune
și televiziune
(1) Organizațiile de radiodifuziune și de televiziune au dreptul patrimonial exclusiv
de a autoriza, cu obligația pentru cel autorizat de a menționa denumirile organizațiilor, sau
de a interzice următoarele:
a) fixarea propriilor emisiuni și servicii de programe de radiodifuziune sau de
televiziune, indiferent dacă sunt difuzate cu sau fără fir, inclusiv prin cablu sau prin satelit;
b) reproducerea prin orice mijloc și sub orice formă a propriilor emisiuni și servicii
de programe de radiodifuziune sau de televiziune fixate pe orice fel de suport, indiferent
dacă au fost transmise prin fir sau fără fir, inclusiv prin cablu sau satelit;
c) distribuirea propriilor emisiuni și servicii de programe de radiodifuziune sau de
televiziune fixate pe orice fel de suport;
d) importul, în vederea comercializării pe piața internă, al propriilor emisiuni și
servicii de programe de radiodifuziune sau de televiziune fixate pe orice fel de suport;
e) retransmiterea sau reemiterea propriilor emisiuni și servicii de programe de
radiodifuziune sau de televiziune prin mijloace fără fir, prin fir, prin cablu, prin satelit sau
prin orice alt procedeu similar, precum și prin orice alt mod de comunicare către public,
inclusiv retransmiterea pe internet;
f)  comunicarea  publică  a  propriilor  emisiuni  și  servicii  de  programe  de
radiodifuziune  sau  de  televiziune  în  locuri  accesibile  publicului,  cu  plata  intrării;g) închirierea propriilor emisiuni și servicii de programe de radiodifuziune sau de
televiziune fixate pe orice tip de suport;
h) împrumutul propriilor emisiuni și servicii de programe de radiodifuziune sau de
televiziune fixate pe orice fel de suport;
i) punerea la dispoziția publicului a propriilor emisiuni și servicii de programe de
radiodifuziune sau de televiziune fixate pe orice fel de suport, indiferent dacă au fost emise
prin fir sau fără fir, inclusiv prin cablu sau satelit, astfel încât să poată fi accesate în orice
loc și în orice moment ales, în mod individual, de către public.
(2) Prevederile alin. (1) lit. a) nu se aplică distribuitorului prin cablu în cazul în care
acesta  se  limitează  la  retransmiterea  prin  cablu  a  emisiunilor  organizațiilor  de
radiodifuziune  și  televiziune.
Articolul 46.  Termenele de protecție a drepturilor
conexe și dreptul la remunerație
suplimentară
(1) Drepturile interpreților se protejează timp de 50 de ani de la data interpretării
sau executării, cu următoarele excepții:
a) în cazul în care fixarea executării, altfel decât pe o fonogramă, face obiectul unei
publicări legale sau al unei comunicări legale către public în decursul acestui termen,
drepturile încetează la 50 de ani de la prima publicare sau de la prima comunicare către
public, în funcție de care dintre aceste date este prima;
b) în cazul în care fixarea executării pe o fonogramă face obiectul unei publicări
legale sau al unei comunicări legale către public în decursul acestui termen, drepturile
încetează la 70 de ani de la prima astfel de publicare sau de la prima astfel de comunicare
către public, în funcție de care dintre aceste date este prima;
c) în cazul interpretărilor sau execuțiilor audiovizuale fixate, drepturile încetează la
50 de ani de la sfârșitul anului în care interpretarea sau execuția a fost fixată.
(2) Drepturile producătorilor de fonograme se protejează timp de 50 de ani de la
fixare, cu următoarele excepții:
a) în cazul în care în această perioadă fonograma face obiectul unei publicări legale,
drepturile expiră după 70 de ani de la data primei publicări legale;
b) în cazul în care nu a avut loc o publicare legală în perioada menționată la lit. a),
iar fonograma face obiectul unei comunicări publice legale în această perioadă, aceste
drepturi expiră la 70 de ani de la data primei comunicări publice legale.
(3) În cazul în care, la 50 de ani de la publicarea legală a fonogramei sau, în lipsa
unei astfel de publicări, la 50 de ani de la comunicarea legală a acesteia către public,
producătorul fonogramei nu oferă copii ale fonogramei spre vânzare într-o cantitatesuficientă sau nu pune fonograma la dispoziția publicului, prin cablu sau fără cablu, în așa
fel încât membrii publicului să aibă acces individual la ea când vor și de unde vor,
interpretul poate rezolvi contractul de cesiune prin care a transmis unui producător de
fonograme drepturile asupra fixării executării sale. Dreptul de rezoluțiune a contractului de
cesiune poate fi exercitat cu condiția ca producătorul, în termen de un an de la notificarea
de către interpret a intenției sale de a rezolvi contractul de cesiune, să nu desfășoare cele
două activități de utilizare menționate mai sus. Acest drept de rezoluțiune nu poate face
obiectul unei renunțări din partea interpretului.
(4) În cazul în care pe fonogramă sunt înregistrate interpretările mai multor
interpreți, aceștia își pot rezolvi contractele lor de cesiune în conformitate cu legislația. În
cazul  în  care  contractul  de  cesiune  este  rezolvit  în  temeiul  alin.  (3),  drepturile
producătorului  de  fonograme  asupra  fonogramei  încetează.
(5) În cazul în care contractul prevede dreptul interpretului la o remunerație unică,
acesta are dreptul de a primi de la producătorul de fonograme o remunerație suplimentară
anuală pentru fiecare an întreg imediat următor celui de-al 50-lea an de la publicarea legală
a fonogramei sau, în lipsa unei astfel de publicări, celui de-al 50-lea an de la comunicarea
legală a acesteia către public. Dreptul de a obține o remunerație suplimentară anuală nu
poate face obiectul unei renunțări din partea interpretului.
(6) Suma totală pe care producătorul de fonograme trebuie să o aloce pentru plata
remunerației suplimentare anuale menționate la alin. (5) constituie 20% din veniturile pe
care producătorul de fonograme le-a obținut în cursul anului anterior celui pentru care se
plătește remunerația din reproducerea, distribuirea și punerea la dispoziție a fonogramelor
respective după cel de-al 50-lea an de la publicarea legală a fonogramei sau, în lipsa unei
astfel de publicări, după cel de-al 50-lea an de la comunicarea legală a acesteia către public.
(7) Producătorii de fonograme trebuie să furnizeze, la cerere, interpreților care sunt
îndreptățiți  la  plata  remunerației  suplimentare  anuale  menționate  la  alin.  (5)  orice
informație necesară pentru asigurarea plății respectivei remunerații.
(8) Dreptul la remunerația suplimentară anuală conform alin. (5) din prezentul
articol  este  exercitat  prin  intermediul  organizației  de  gestiune  colectivă,  conform
dispozițiilor  art.  70  alin.  (2)  lit.  i).
(9) În cazul în care un interpret are dreptul la o remunerație plătită treptat, nici
plățile în avans, nici reducerile definite în contract nu se deduc din plățile efectuate către
interpret după cel de-al 50-lea an de la publicarea legală a fonogramei sau, în lipsa unei
astfel de publicări, după cel de-al 50-lea an de la comunicarea legală către public a acesteia.
(10) Drepturile producătorului de videograme se protejează timp de 50 de ani de la
data fixării videogramei. Totuși, dacă în această perioadă videograma a fost legal publicată
sau comunicată public, drepturile producătorului de videograme se protejează timp de 50 de
ani de la data efectuării celei mai vechi dintre respectivele acțiuni.
(11) Drepturile organizației de radiodifuziune și televiziune se protejează timp de 50
de ani de la prima difuzare a emisiunii de către organizație, indiferent dacă aceastăemisiune a fost difuzată cu fir sau fără fir, inclusiv prin cablu sau prin satelit.
(12) Termenele de protecție prevăzute de prezentul articol încep să curgă de la 1
ianuarie al anului următor celui în care a avut loc acțiunea cu semnificație juridică, în
temeiul căreia se calculează termenul.
(13) Dacă termenul de protecție a drepturilor patrimoniale asupra unui obiect al
drepturilor conexe în țara de origine este mai mare decât termenele de protecție prevăzute
de prezenta lege, se aplică normele prezentei legi, iar dacă acest termen este mai mic, se
aplică normele legislației țării de origine.
(14)  Condițiile  de  protecție  prevăzute  de  prezenta  lege  se  aplică  titularilor
drepturilor conexe străini care beneficiază de protecție în temeiul prezentei legi, dar
termenul de protecție expiră nu mai târziu de data în care protecția expiră în statul în care
acești titulari sunt cetățeni sau în care își au sediul și nu trebuie să depășească condițiile
prevăzute de prezenta lege.
(15) Drepturile conexe trec, în limitele părții rămase a termenelor de protecție
prevăzute la alin. (1)–(11), la succesorii în drepturi ai interpretului, ai producătorului de
fonograme,  ai  producătorului  de  videograme  și  ai  organizației  de  radiodifuziune  și
televiziune.
(16) La expirarea termenului de protecție a obiectelor drepturilor conexe, acestea
intră în domeniul public. Utilizarea obiectelor drepturilor conexe aflate în domeniul public
este permisă fără consimțământul titularilor drepturilor conexe și fără plata vreunei
remunerații, cu condiția respectării drepturilor morale ale interpreților.
Capitolul VIII
BAZELE DE DATE
Articolul 47.  Domeniul de aplicare și obiectul protecției
(1) Dispozițiile prezentului capitol privesc protecția juridică a bazelor de date în
orice formă a lor.
(2) Bazele de date care, prin alegerea sau dispunerea elementelor, constituie o
creație intelectuală proprie a autorului sunt protejate ca atare prin drept de autor. Niciun
alt criteriu nu se aplică pentru a determina dacă bazele de date pot beneficia de această
protecție.
(3) Protecția bazelor de date prin dreptul de autor nu se extinde și la conținutul lor
și nu aduce atingere drepturilor și termenelor de protecție care continuă să aibă incidență
asupra conținutului menționat.
(4) Protecția prevăzută în prezentul capitol nu se aplică:
a) fixării unei opere audiovizuale, cinematografice, literare sau muzicale;
b) compilației mai multor fixări de execuții muzicale pe un CD;c) programelor pentru calculator utilizate la fabricarea sau funcționarea bazelor de
date accesibile prin mijloace electronice.
(5) Orice prevedere contractuală contrară art. 49 alin. (1), alin. (4) și (5), art. 51 alin.
(2) este nulă.
Articolul 48.  Autorul bazei de date.
Acte restricționate
(1) Autorul unei baze de date beneficiază de dreptul exclusiv de a executa sau de a
autoriza următoarele acte în ceea ce privește baza de date:
a) reproducerea permanentă sau provizorie, totală sau parțială, prin orice mijloc și
sub orice formă;
b) traducerea, adaptarea, dispunerea și orice altă transformare;
c) distribuirea sub orice formă a bazei de date sau a copiilor acesteia;
d) comunicarea publică;
e) reproducerea, distribuirea, comunicarea, expunerea sau reprezentarea publică a
rezultatelor actelor prevăzute la lit. b).
(2) Prima vânzare a unei copii a bazei de date în Republica Moldova de către
titularul  dreptului  sau  cu  consimțământul  acestuia  epuizează  dreptul  de  a  controla
revânzarea acestei copii în Republica Moldova.
(3) În cazul bazei de date, prevederile art. 16 și17 se aplică corespunzător.
(4)  Orice  încălcare  a  drepturilor  prevăzute  la  alin.  (1)  se  sancționează
contravențional  sau  penal,  după  caz.
(5) Titularilor de drepturi li se permite să aplice măsuri legale menite să asigure
securitatea și integritatea rețelelor și a bazelor de date în care sunt găzduite operele sau
alte obiecte protejate. Astfel de măsuri nu pot depăși ceea ce este necesar pentru atingerea
obiectivului respectiv.
Articolul 49.  Drepturile și obligațiile utilizatorului
legitim
(1) Utilizatorul legitim al unei baze de date sau al unei copii a acesteia poate efectua
toate actele prevăzute la art. 48 alin. (1), care sunt necesare pentru accesarea conținutului
bazelor de date și utilizarea normală, fără autorizarea autorului bazei de date. În măsura în
care utilizatorul legitim este autorizat să utilizeze numai o parte a bazei de date, prezentul
alineat se aplică numai acelei părți.
(2) Prevederile art. 48 alin. (1) nu se aplică în caz de:a) reproducere în scopuri private a unei baze de date neelectronice;
b) utilizare doar în scopuri didactice sau de cercetare științifică, cu indicarea sursei
și în măsura justificată de scopul necomercial urmărit;
c) utilizare în scopul securității publice sau în scopul unei proceduri administrative
ori judiciare;
d) alte excepții de la dreptul de autor prevăzute de prezenta lege, inclusiv în cazul
prevăzut la art. 58, fără a aduce atingere prevederilor de la lit. a)–c) din prezentul articol.
(3) Prevederile alin. (1) și (2) nu pot fi interpretate astfel încât să permită aplicarea
lor într-un mod în care să aducă nejustificat atingere intereselor legitime ale titularului
dreptului sau să contravină exploatării normale a bazei de date.
(4) Utilizatorul legitim al unei baze de date care este pusă la dispoziția publicului în
orice mod nu poate efectua acte contrare unei utilizări normale a acestei baze de date sau
acte care lezează în mod nejustificat interesele legitime ale producătorului bazei de date.
(5) Utilizatorul legitim al unei baze de date care este pusă la dispoziția publicului în
orice mod nu poate să aducă atingere drepturilor autorului sau ale titularului dreptului de
autor sau al drepturilor conexe asupra operelor sau altor obiecte protejate conținute în
această bază de date.
Articolul 50.  Dreptul sui generis. Obiectul protecției
(1) Producătorul unei baze de date care dovedește că a făcut o investiție
substanțială din punct de vedere calitativ și/sau cantitativ în obținerea, verificarea sau
prezentarea  conținutului  ei  are  dreptul  să  interzică  extragerea  și/sau  reutilizarea
conținutului integral ori a unei părți substanțiale, evaluate calitativ și/sau cantitativ, a acelei
baze de date.
(2) Împrumutul public al unei baze de date nu este un act de extragere sau de
reutilizare.
(3) Dreptul prevăzut la alin. (1) poate fi transmis prin acord de utilizare și se aplică
indiferent de faptul dacă baza de date sau conținutul acesteia este sau nu pasibil de
protecția prin drept de autor sau prin alte drepturi. Protecția bazei de date prin dreptul
prevăzut la alin. (1) nu va afecta drepturile existente în privința conținutului ei.
(4) Nu este permisă extragerea și/sau reutilizarea repetată și sistematică a unor
părți nesubstanțiale din conținutul unei baze de date, însoțită de acte contrare unei
exploatări legale a acelei baze de date sau acte care prejudiciază nejustificat interesele
legitime ale producătorului bazei de date.
Articolul 51.  Excepții referitoare la dreptul sui generis
(1) Utilizatorul legitim al bazei de date care este pusă la dispoziția publicului în orice
mod poate să extragă și să reutilizeze o parte substanțială din conținutul acesteia fără
consimțământul producătorului bazei de date în următoarele cazuri:a) la extragerea în scopuri personale a conținutului unei baze de date neelectronice;
b) la extragerea în scopuri de studiu sau de cercetare, cu condiția de a indica sursa
și în măsura justificată de scopul necomercial urmărit;
c) la extragerea și/sau reutilizarea în scop de asigurare a securității publice ori în
scop  de  asigurare  a  derulării  și  reflectării  adecvate  a  procedurilor  parlamentare,
administrative  sau  judiciare;
d) la extragerea sau reutilizarea în conformitate cu prevederile art. 58.
(2) Producătorul unei baze de date care este pusă la dispoziția publicului în orice
mod nu poate împiedica utilizatorul legitim al acesteia să extragă și să reutilizeze părți
nesubstanțiale din conținutul ei oricare ar fi scopul utilizării. În cazul în care utilizatorul
legitim este autorizat să extragă sau să reutilizeze numai o parte a bazei de date, dispozițiile
prezentului alineat se aplică doar acestei părți.
Articolul 52.  Durata protecției dreptului sui generis
(1) Dreptul producătorului bazei de date prevăzut la art. 50 produce efecte de la
data finalizării bazei de date. Acesta își încetează efectele după 15 ani de la data de 1
ianuarie a anului următor celui de finalizare a bazei de date.
(2) În cazul în care baza de date este pusă la dispoziția publicului în orice mod
înainte de expirarea perioadei prevăzute la alin. (1), termenul de protecție a dreptului
producătorului bazei de date expiră după 15 ani, calculați începând cu 1 ianuarie al anului
următor celui în care baza de date a fost pusă pentru prima dată la dispoziția publicului.
(3) Orice modificare substanțială, evaluată calitativ sau cantitativ, a conținutului
unei  baze  de  date,  inclusiv  orice  modificare  substanțială  rezultând  din  acumularea
completărilor, eliminărilor sau a schimbărilor succesive, care denotă o nouă investiție
semnificativă, evaluată calitativ sau cantitativ, permite atribuirea unui termen de protecție
propriu bazei de date, care rezultă din această investiție.
Articolul 53.  Beneficiarii protecției prin dreptul
sui generis
Cetățenii străini și societățile comerciale/întreprinderile constituite în conformitate
cu legislația țărilor străine au dreptul să obțină un drept sui generis asupra unei baze de
date din Republica Moldova.
Capitolul IX
EXCEPȚIILE ȘI LIMITĂRILE EXERCITĂRII
DREPTULUI DE AUTOR ȘI DREPTURILOR CONEXE
Articolul 54.  Criterii generale de aplicareExcepțiile  și  limitările  exercitării  dreptului  de  autor  și  a  drepturilor  conexe
prevăzute de prezentul capitol se aplică cu condiția să nu contravină utilizării normale a
operelor sau a altor obiecte protejate și să nu prejudicieze interesele legitime ale autorilor
sau ale titularilor de drepturi.
Articolul 55.  Actele provizorii de reproducere
Sunt exceptate de la dreptul de reproducere actele provizorii de reproducere care
sunt tranzitorii sau accesorii, constituie o parte integrantă și esențială a unui proces tehnic
și al căror scop unic este să permită transmiterea, în cadrul unei rețele între terți, de către
un intermediar sau utilizarea licită a unei opere ori a unui alt obiect protejat și care nu au
semnificație economică de sine stătătoare.
Articolul 56.  Limitări de la dreptul de reproducere
(1) În cazul dreptului de reproducere sunt permise fără consimțământul autorului
sau al titularului dreptului de autor sau al drepturilor conexe, dar cu plata unei remunerații
compensatorii:
a) reproducerile pe hârtie sau orice suport similar realizate prin folosirea oricărui
tip de tehnici fotografice sau prin alt proces cu efecte similare, cu excepția partiturilor, în
condițiile art. 72;
b) reproducerile pe orice echipament sau suport material realizate de către o
persoană fizică pentru uz personal și în scopuri care nu sunt direct sau indirect comerciale,
în condițiile art. 71;
c) reproducerile programelor difuzate de instituții sociale nonprofit, cum ar fi
spitalele sau închisorile, cu condiția ca titularii de drepturi să primească compensații
echitabile.
(2) Nu necesită consimțământul autorului sau al titularului dreptului de autor și
plata vreunei remunerații:
a) actele specifice de reproducere realizate de către biblioteci publice, instituții de
învățământ, muzee sau arhive, al căror scop nu este obținerea de avantaje comerciale sau
economice, directe sau indirecte;
b) înregistrările temporare ale operelor realizate de organizațiile de radiodifuziune
sau televiziune prin utilizarea propriilor instalații și pentru propriile programe difuzate, fiind
permisă păstrarea acestor înregistrări în arhive oficiale, în baza valorii lor documentare
excepționale.
Articolul 57.  Excepții și limitări de la dreptul
de reproducere, dreptul de radiodifuzare,
dreptul de comunicare publică și dreptul
de punere la dispoziția publicului(1) Sunt permise, fără consimțământul autorului sau al titularului de drepturi și fără
plata vreunei remunerații, reproducerea, radiodifuzarea, comunicarea publică și punerea la
dispoziția publicului a operelor și a altor obiecte protejate aduse anterior la cunoștința
publicului în următoarele cazuri:
a) utilizarea în scopul unic de ilustrare în cadrul procesului educativ sau al
cercetărilor științifice, în măsura justificată de scopurile necomerciale urmărite;
b) utilizările de natură necomercială, în folosul persoanelor cu dizabilități, având
legătură directă cu acea dizabilitate, în măsura impusă de dizabilitatea specifică, fără a
aduce atingere obligațiilor prevăzute la art. 58;
c) reproducerea de către presă, comunicarea publică sau punerea la dispoziție a
unor articole publicate privind subiecte economice, politice sau religioase de actualitate, a
unor opere radiodifuzate sau televizate ori a altor obiecte protejate cu același caracter în
cazurile în care astfel de utilizări nu sunt în mod expres rezervate și/sau folosirea operelor
sau a altor obiecte protejate pentru difuzarea evenimentelor curente, în măsura în care este
justificată de scopuri de informare;
d) utilizarea de citate în scop de critică sau recenzie, cu condiția ca acestea să se
refere la o operă sau un alt obiect protejat care a fost deja pus în mod legal la dispoziția
publicului și ca folosirea lor să fie în conformitate cu practica corectă și în măsura justificată
de anumite scopuri speciale;
e) utilizarea pentru scopuri de siguranță publică sau pentru a asigura buna
desfășurare a procedurilor administrative, parlamentare sau judiciare;
f) utilizarea discursurilor politice, precum și a extraselor din prelegeri publice sau a
operelor sau a altor obiecte protejate similare, în măsura justificată de scopul informativ
urmărit;
g) utilizarea în timpul ceremoniilor religioase sau al ceremoniilor oficiale organizate
de o autoritate publică;
h) utilizarea operelor, cum ar fi lucrări de arhitectură sau sculptură, destinate
amplasării permanente în locuri publice;
i) includerea accidentală a unei opere sau a unui alt obiect protejat în alt material;
j) utilizarea în scopul anunțării expozițiilor publice sau a vânzărilor de opere de artă,
în măsura necesară pentru promovarea evenimentului, excluzând alte scopuri comerciale;
k) utilizarea în cazul caricaturilor, al parodierii sau al pastișelor;
l) utilizarea în cazul demonstrațiilor sau al reparării de echipamente;
m) utilizarea unei opere artistice sub forma unui imobil sau desen ori plan al unui
imobil în scopul reconstrucției imobilului respectiv;
n) utilizarea în scopul cercetării sau studiului privat, prin comunicarea sau punereala  dispoziția  publicului,  prin  intermediul  unor  terminale  speciale  aflate  în  clădirile
instituțiilor menționate la art. 56 alin. (2) lit. a), a unor opere sau a altor obiecte protejate
cuprinse în cadrul colecțiilor lor, care nu fac obiectul condițiilor de achiziționare sau de
licențiere.
(2) În cazurile prevăzute la alin. (1) lit. a), c), d) și f) trebuie să se menționeze sursa
și numele autorului, cu excepția cazului în care acest lucru se dovedește a fi imposibil. În
cazul operelor de artă grafică, plastică, fotografică sau de arhitectură trebuie să se
menționeze și locul unde se găsește originalul.
Articolul 58.  Excepții în beneficiul persoanelor
nevăzătoare, cu deficiențe de vedere
sau cu dificultăți de citire a materialelor
imprimate
(1) Sunt permise, fără consimțământul autorului sau al titularilor de drepturi și fără
plata vreunei remunerații, reproducerea, distribuirea, comunicarea publică, punerea la
dispoziția publicului, radiodifuzarea, închirierea și împrumutul unei opere în beneficiul
persoanelor nevăzătoare, cu deficiențe de vedere sau cu dificultăți de citire a materialelor
imprimate și fiind de natură necomercială, în scopul:
a) realizării de către o persoană beneficiară sau o persoană care acționează în
numele acesteia a unui exemplar în format accesibil al unei opere sau al unui alt obiect
protejat prin drept de autor sau drepturi conexe la care persoana beneficiară are acces în
mod legal, pentru uzul exclusiv al persoanei beneficiare;
b) realizării de către o entitate autorizată a unui exemplar în format accesibil al unei
opere sau al unui alt obiect protejat prin drept de autor sau drepturi conexe la care
persoana beneficiară are acces în mod legal sau în scopul comunicării publice, punerii la
dispoziția publicului, distribuirii ori împrumutului, fără scop lucrativ, al unui exemplar în
format accesibil către o persoană beneficiară sau o altă entitate autorizată pentru utilizarea
exclusivă de către o persoană beneficiară.
(2) În scopul realizării unui exemplar în format accesibil al unei opere sau al unui alt
obiect protejat se aplică limitarea dreptului de reproducere și pentru:
a) orice act care este necesar pentru a modifica, a converti sau a adapta o operă ori
un alt obiect al protecției într-un mod care să permită realizarea unui exemplar într-un
format accesibil, care să le faciliteze persoanelor beneficiare accesul la respectiva operă sau
la respectivul obiect al protecției;
b) furnizarea mijloacelor necesare pentru a parcurge informațiile într-un exemplar
în format accesibil;
c) modificările care ar putea fi necesare atunci când formatul unei opere sau al unui
alt obiect al protecției este deja accesibil pentru anumite persoane beneficiare, dar ar puteasă nu fie accesibil pentru alte persoane beneficiare, din cauza diferitor deficiențe sau
dizabilități ori a diferitor grade ale respectivelor deficiențe sau dizabilități.
(3) Fiecare exemplar în format accesibil realizat conform alin. (1) trebuie să
respecte integritatea operei sau a altui obiect al protecției, ținând seama în mod
corespunzător de modificările necesare pentru ca opera sau alt obiect al protecției să devină
accesibile în formatul alternativ.
(4) Excepția prevăzută la alin. (1) nu poate fi limitată sau înlăturată prin contract.
Articolul 59.  Obligațiile entităților autorizate
(1) Entitatea autorizată menționată la art. 58 alin. (1) lit. b) are următoarele
obligații:
a) să distribuie, să comunice și să pună la dispoziție exemplare în format accesibil
numai către persoanele beneficiare sau alte entități autorizate;
b) să descurajeze reproducerea, distribuirea, comunicarea către public sau punerea
la dispoziția publicului în mod neautorizat a exemplarelor în format accesibil;
c) să asigure și să respecte integritatea operelor sau a altor obiecte ale protecției,
precum și a exemplarelor în format accesibil ale acestora și să țină evidența acestor
operațiuni;
d) să publice și să actualizeze, pe pagina sa web oficială sau prin intermediul altor
canale online sau offline, informații cu privire la modul în care își respectă obligațiile
prevăzute la lit. a)–c);
e) să respecte dispozițiile legale cu privire la prelucrarea datelor cu caracter
personal ale persoanelor beneficiare.
(2) Entitatea autorizată trebuie să pună la dispoziția persoanelor beneficiare, a altor
entități  autorizate  sau  a  titularilor  de  drepturi,  într-o  formă  accesibilă,  la  cerere,
următoarele informații:
a) lista operelor sau a altor obiecte ale protecției pentru care dispune de exemplare
în format accesibil, precizând formatele disponibile;
b) denumirea și datele de contact ale entităților autorizate cu care a efectuat
schimburi de exemplare în format accesibil.
(3) În vederea exercitării atribuției menționate la art. 4 alin. (1) lit. o), entitățile
autorizate  comunică  AGEPI,  cu  5  zile  lucrătoare  înainte  de  desfășurarea  activității
menționate la art. 58 alin. (1) lit. b), denumirea și datele lor de contact.
Capitolul X
PROTECȚIA MĂSURILOR TEHNICEȘI A INFORMAȚIILOR REFERITOARE
LA GESTIONAREA DREPTURILOR
Articolul 60.  Obligații privind măsurile tehnice
(1) Autorii, interpreții, producătorii de fonograme și de videograme, organizațiile de
radiodifuziune și de televiziune, precum și producătorii de baze de date au dreptul să
instituie măsuri tehnice de protecție a drepturilor recunoscute prin prezenta lege.
(2) Măsurile tehnice sunt considerate eficiente când utilizarea unei opere sau a unui
alt obiect protejat este controlată de către titularii de drepturi în baza aplicării unui cod de
acces sau a unui procedeu de protecție, cum ar fi criptarea, bruierea ori alte transformări
ale operei sau ale altui obiect protejat, sau a unui mecanism de control al copierii, care
atinge obiectivul protecției.
(3) Fără a prejudicia protecția juridică prevăzută la alin. (1) din prezentul articol, în
lipsa măsurilor voluntare întreprinse de către titularii de drepturi, inclusiv a acordurilor
dintre titularii de drepturi și alte părți implicate, titularii de drepturi au obligația de a pune
la dispoziția beneficiarilor excepțiilor și ai limitărilor specificate la art. 56 alin. (2) lit. a) și
b), art. 57 alin. (1) lit. a), b) și e) și art. 58 mijloacele necesare pentru ca aceștia să
beneficieze de excepțiile și limitările menționate în măsura necesară beneficierii de acea
excepție sau limitare în cazurile în care beneficiarul are acces legal la opera sau obiectul
protejat în cauză.
(4) Prevederile alin. (3) nu se aplică operelor sau altor obiecte protejate care au fost
puse, în baza unor prevederi contractuale, la dispoziția publicului.
(5) Măsurile tehnice aplicate în mod voluntar de către titularii de drepturi, inclusiv
cele puse în aplicare prin acorduri voluntare, și măsurile tehnice puse în aplicare prin
măsurile adoptate de către Republica Moldova se bucură de protecția juridică prevăzută la
alin. (1).
(6) Prevederile acestui articol nu se aplică protecției măsurilor tehnice utilizate în
legătură cu programele pentru calculator.
Articolul 61.  Obligații privind informațiile referitoare
la gestionarea drepturilor
(1) Sunt interzise următoarele acte efectuate intenționat și fără permisiunea
necesară:
a)  eliminarea  sau  modificarea  oricăror  informații  referitoare  la  gestionarea
drepturilor  în  format  electronic;
b) distribuirea, importul în scopul distribuirii, radiodifuzarea, comunicarea publică
sau punerea la dispoziția publicului a unor opere sau a altor obiecte protejate în temeiul
prezentei legi, din care au fost eliminate sau modificate fără permisiune informațiile
referitoare la gestionarea drepturilor în format electronic, dacă persoana știe sau aremotive rezonabile să știe că, făcând acest lucru, provoacă, permite, facilitează sau ascunde
încălcarea unui drept de autor sau a oricăror alte drepturi conexe prevăzute de lege, sau a
dreptului sui generis prevăzut la art. 50.
(2) Furnizarea informației referitoare la gestionarea drepturilor se aplică atunci
când oricare dintre elementele informației este asociat unei copii sau apare în conexiune cu
comunicarea publică a unei opere sau a altui obiect protejat prevăzut de prezenta lege.
Capitolul XI
UTILIZAREA CONȚINUTULUI PROTEJAT
DE CĂTRE FURNIZORII DE SERVICII ONLINE
DE PARTAJARE DE CONȚINUT
Articolul 62.  Furnizorul de servicii online
de partajare de conținut
(1) Furnizorul de servicii online de partajare de conținut realizează un act de
comunicare publică sau un act de punere la dispoziția publicului atunci când acordă
publicului acces la opere sau la alte obiecte protejate, încărcate de către utilizatorii săi.
(2) Actele de comunicare publică și de punere la dispoziție a conținutului prevăzute
la alin. (1) includ și reproducerile necesare pentru efectuarea acestor acte, astfel încât
prestatorul de servicii online de partajare de conținut nu trebuie să obțină un acord de
utilizare sau să încheie un contract de licență pentru aceste reproduceri.
(3) Un furnizor de servicii online de partajare de conținut trebuie să obțină, în
condițiile art. 31 sau ale art. 32, un acord de utilizare din partea autorilor, interpreților,
producătorilor de fonograme și videograme, precum și a organizațiilor de radiodifuziune și
televiziune sau să încheie un contract de licență pentru a comunica public sau a pune la
dispoziția publicului opere sau alte obiecte protejate. Având în vedere principiul libertății
contractuale, autorii și titularii de drepturi nu sunt obligați să autorizeze furnizorii de
servicii online de partajare de conținut printr-un acord de utilizare sau printr-un un contract
de licență.
(4) Acordul de utilizare sau contractul de licență prevăzut la alin. (3) acoperă și
actele de comunicare publică sau de punere la dispoziția publicului realizate de utilizatorii
serviciilor online de partajare de conținut atunci când aceștia nu acționează în exercitarea
unei activități comerciale sau activitatea lor nu generează venituri semnificative în ceea ce
privește actele relevante care fac obiectul acordului de utilizare sau al contractului de
licență acordat furnizorului de servicii online. Nu se poate prezuma, în favoarea furnizorilor
de servicii online de partajare de conținut, că utilizatorii lor au obținut toate drepturile
necesare.
(5) Atunci când un furnizor de servicii online de partajare de conținut efectuează un
act de comunicare publică sau un act de punere la dispoziția publicului în condițiileprevăzute în prezenta lege, limitarea răspunderii prevăzute la art. 17 alin. (1) din Legea nr.
284/2004 privind comerțul electronic nu se aplică.
(6) Prevederile alin. (5) din prezentul articol nu aduc atingere prevederilor art. 17
alin. (1) din Legea nr. 284/2004 privind comerțul electronic, care continuă să se aplice
serviciilor care au un caracter tehnic, automat și pasiv și care sunt în afara domeniului de
aplicare a prezentei legi.
(7) Mecanismul de exonerare de răspundere prevăzut la art. 17 alin. (1) din Legea
nr. 284/2004 privind comerțul electronic, precum și cel prevăzut la art. 63 din prezenta lege
nu se aplică furnizorilor de servicii al căror scop principal sau unul dintre scopurile
principale este acela de a se angaja sau de a facilita pirateria în materia dreptului de autor
și a drepturilor conexe.
Articolul 63.  Răspunderea pentru actele neautorizate
(1) Dacă nu există un acord de utilizare sau un contract de licență în condițiile art.
31 sau ale art. 32, furnizorii de servicii online de partajare de conținut poartă răspundere
civilă, contravențională sau penală pentru actele neautorizate de comunicare publică,
inclusiv pentru punerea la dispoziția publicului a operelor protejate prin drept de autor sau
a altor obiecte protejate.
(2) Răspunderea prevăzută la alin. (1) nu este angajată în cazul în care furnizorii de
servicii demonstrează îndeplinirea cumulativă a următoarelor condiții:
a) au depus eforturi pentru a obține un acord de utilizare;
b) au depus eforturi pentru a asigura indisponibilitatea operelor și a altor obiecte
protejate în privința cărora titularii de drepturi au oferit, în prealabil, informații relevante și
necesare;
c) au acționat cu promptitudine, la primirea unei notificări suficient de justificate din
partea titularilor de drepturi sau a reprezentanților acestora, pentru a opri accesul la opere
sau alte obiecte protejate notificate sau pentru a le elimina de pe paginile lor web oficiale și
au acționat pentru a preveni viitoare încărcări ale acestora în conformitate cu lit. b).
(3) În cazul furnizorilor care au pus la dispoziția publicului (din Republica Moldova)
propriile servicii de mai puțin de trei ani, regimul răspunderii prevăzute de prezentul articol
nu este angajat dacă aceștia demonstrează îndeplinirea cumulativă a următoarelor condiții:
a) au depus eforturi pentru a obține un acord de utilizare;
b) au acționat cu promptitudine, la primirea unei notificări suficient de justificate,
pentru a opri accesul la opere și alte obiecte protejate sau pentru a le elimina de pe paginile
lor web.
(4) În cazul furnizorilor de servicii prevăzuți la alin. (3), dacă numărul mediu lunar
de vizitatori unici a depășit 5 milioane în anul calendaristic precedent, răspunderea
prevăzută de prezentul articol nu este angajată dacă aceștia demonstrează, pe lângăîndeplinirea condițiilor prevăzute la alin. (3), faptul că au acționat pentru a preveni noi
încărcări ale operelor și ale altor obiecte protejate notificate, în privința cărora titularii de
drepturi au furnizat informații relevante și necesare.
(5) Răspunderea prevăzută la alin. (2)–(4) nu aduce atingere măsurilor reparatorii
prevăzute pentru alte cazuri decât cele legate de răspunderea pentru încălcarea dreptului
de autor și nici posibilității instanțelor de judecată sau a autorităților publice de a emite acte
judecătorești sau, respectiv, administrative.
Articolul 64.  Obligații de rezultat ale furnizorilor
de servicii online de partajare
de conținut
(1) Pentru a stabili dacă furnizorii de servicii online de partajare de conținut au
respectat obligațiile de la art. 63 alin. (2), se iau în considerare principiul proporționalității
și următoarele elemente:
a) tipul, audiența și dimensiunea serviciului și categoria de opere sau alte obiecte
protejate încărcate de utilizatorii serviciului;
b) disponibilitatea unor mijloace adecvate și eficiente și costurile acestora pentru
furnizorii de servicii.
(2) Evaluarea cu scopul de a stabili dacă furnizorii de servicii au depus eforturi
pentru obținerea unui acord de utilizare conform art. 63 alin. (2) lit. a), alin. (3) lit. a) și alin.
(4) trebuie efectuată de la caz la caz, luând în considerare principiul proporționalității și
elemente precum:
a) practicile specifice pieței din diferite sectoare;
b) apelarea organizațiilor de gestiune colectivă și negocierea cu bună-credință,
conform prevederilor art. 99 alin. (2), cu menționarea criteriilor pe care furnizorii de servicii
le utilizează pentru a identifica și a remunera conținutul care face obiectul licenței;
c)  consultarea  registrelor  naționale  și  a  altor  evidențe  naționale  specifice,
administrate  de  AGEPI,  în  conformitate  cu  normele  privind  protecția  datelor.
(3) Evaluarea cu scopul de a stabili dacă furnizorii de servicii au depus eforturi
pentru a asigura indisponibilitatea operelor și a altor obiecte protejate, conform art. 63 alin.
(2) lit. b) și alin. (4), precum și pentru a preveni viitoare încărcări ale acestora, conform art.
63 alin. (2) lit. c) și alin. (4), trebuie efectuată de la caz la caz, luând în considerare
principiul proporționalității, precum și practicile utilizate pentru a asigura indisponibilitatea
conținutului neautorizat.
(4) Fără a aduce atingere propriilor secrete de afaceri, furnizorii de servicii online
de partajare de conținut furnizează titularilor de drepturi, la cererea acestora, informații
adecvate și specifice privind:a) funcționarea practicilor utilizate pentru a asigura indisponibilitatea conținutului
neautorizat. Astfel de informații pot include descrierea tipului de tehnologii utilizate pentru
recunoașterea  conținutului,  cum  ar  fi  amprentarea  digitală,  hashingul,  filigranarea,
utilizarea metadatelor, căutarea după cuvânt-cheie sau o combinație de tehnologii diferite,
informații privind furnizorii acestor tehnologii (soluții interne dezvoltate de prestatori sau
serviciile unor terți), nivelul mediu de eficiență și orice actualizări sau modificări ale acestor
instrumente;
b) utilizarea conținutului care face obiectul autorizațiilor pe care titularii de drepturi
le-au acordat furnizorilor de servicii. Aceste informații ar trebui să includă veniturile
generate de furnizorii de servicii și date privind utilizarea, fără ca acestea să fie detaliate și
individualizate pentru fiecare operă sau alt obiect protejat în parte. În cazul încheierii unui
contract de licență cu organizațiile de gestiune colectivă, furnizorii de servicii online de
partajare de conținut îndeplinesc raportarea conform prevederilor art. 99 alin. (5) lit. a).
(5) Notificările titularilor de drepturi sau ale reprezentanților acestora, trimise în
baza art. 63 alin. (2) lit. c), alin. (3) lit. b), trebuie:
a) să fie precise și argumentate în mod corespunzător, astfel încât să dea
furnizorilor de servicii posibilitatea de a lua o decizie avizată și cu toată diligența necesară
cu privire la conținutul la care se referă notificarea, în special dacă respectivul conținut
trebuie sau nu considerat conținut ilegal;
b) să explice motivele pentru care autorul notificării consideră că respectivul
conținut este ilegal;
c) să indice în mod clar locul în care se găsește conținutul respectiv.
(6) Obligația de cooperare stabilită la art. 63 alin. (2) lit. b) și c) nu reprezintă o
obligație generală de supraveghere și nu conduce la identificarea utilizatorilor individuali
sau la prelucrarea datelor cu caracter personal.
Articolul 65.  Cooperarea dintre furnizorii de servicii
online de partajare de conținut
și titularii de drepturi
(1) Cooperarea dintre furnizorii de servicii online de conținut și titularii de drepturi
nu trebuie să conducă la împiedicarea disponibilității operelor sau a altor obiecte protejate
încărcate de utilizatori care nu încalcă dreptul de autor și drepturile conexe, inclusiv în
cazul în care astfel de opere sau alte obiecte protejate fac obiectul unei excepții sau limitări.
(2) Utilizările legitime care nu încalcă dreptul de autor sau drepturile conexe, în
sensul alin. (1), pot include:
a) utilizările permise la art. 57 alin. (1) lit. h) și i);
b) utilizări ale persoanelor care dețin drepturi asupra conținutului pe care îl încarcă
sau utilizări care fac obiectul autorizației în temeiul art. 62 alin. (3);c) operele și alte obiecte protejate care aparțin domeniului public;
d) utilizări ale unui conținut în cazul căruia originalitatea sau orice altă cerință
referitoare la protecție nu este respectată.
(3) Atunci când încarcă și pun la dispoziție conținut generat prin intermediul
serviciilor online de partajare de conținut, utilizatorii se pot baza pe oricare dintre
următoarele excepții sau limitări:
a) citate, critici, recenzii;
b) utilizarea în scopuri de caricatură, parodiere sau pastișă.
(4) Furnizorii de servicii online de partajare de conținut au obligația să își informeze
utilizatorii cu privire la termenele și condițiile în care au posibilitatea să utilizeze opere și
alte obiecte protejate în temeiul excepțiilor sau limitărilor prevăzute la alin. (2) lit. a) și alin.
(3).
(5) Atunci când furnizorii de servicii online de partajare de conținut utilizează
tehnologii de recunoaștere a conținutului în vederea stabilirii utilizărilor care pot intra sub
incidența excepțiilor și limitărilor prevăzute la alin. (2) și (3), sunt luate în considerare
criterii precum:
a) lungimea sau dimensiunea conținutului identificat utilizat pentru încărcare;
b) proporția conținutului corespondent identificat în raport cu întregul material
încărcat;
c) gradul de modificare al operei.
(6) Criteriile menționate la alin. (5) sunt aplicate ținând seama de tipul conținutului
încărcat, de modelul de afaceri, precum și de riscul generării unor prejudicii economice
semnificative pentru titularii de drepturi.
(7) Utilizatorii se pot adresa instanțelor de judecată competente pentru a invoca
utilizarea unei excepții sau limitări privind dreptul de autor și drepturile conexe.
Articolul 66.  Soluționarea plângerilor
(1) Furnizorii de servicii online de partajare de conținut sunt obligați să instituie un
mecanism eficace și rapid de soluționare a plângerilor, care să fie disponibil pentru
utilizatori în caz de diferende privind oprirea accesului la operele sau obiectele protejate
încărcate de ei sau privind eliminarea acestora din serviciile online de partajare de conținut.
(2) Cererile titularilor de drepturi având ca obiect oprirea accesului la operele lor
sau la alte obiecte protejate sau eliminarea acestora din serviciile online de partajare de
conținut trebuie să fie motivate suplimentar față de conținutul notificărilor prevăzute la art.
64 alin. (5).
(3) Plângerile menționate la alin. (1) sunt prelucrate fără întârzieri nejustificate șisunt soluționate printru-un mecanism gratuit și simplu de utilizat, cum ar fi dezvoltarea
unor formulare online ușor de completat și de transmis.
(4) Deciziile de oprire a accesului sau de eliminare a conținutului încărcat fac
obiectul unei analize pentru a stabili dacă utilizarea este sau nu legitimă și dacă operele sau
alte obiecte protejate ar trebui sau nu restabilite.
(5) Diferendele privind oprirea accesului la operele sau obiectele protejate sau cele
privind eliminarea acestora din serviciile online de partajare de conținut pot face obiectul
medierii sau sunt supuse soluționării instanțelor judecătorești, în condițiile dreptului comun.
Capitolul XII
GESTIUNEA DREPTULUI DE AUTOR
ȘI A DREPTURILOR CONEXE
Articolul 67.  Dispoziții generale
(1) Autorii și titularii dreptului de autor și ai drepturilor conexe își pot exercita
drepturile patrimoniale în mod individual (gestiune individuală) sau prin intermediul
organizațiilor de gestiune colectivă (gestiune colectivă), în condițiile prezentei legi.
(2) Exercitarea drepturilor patrimoniale în mod individual oferă titularului de
drepturi posibilitatea de a se adresa unor intermediari persoane fizice sau juridice pentru a
fi reprezentat.
(3) Gestiunea colectivă a dreptului de autor și a drepturilor conexe presupune
acordarea de licențe utilizatorilor, monitorizarea utilizării drepturilor, asigurarea respectării
dreptului de autor și a drepturilor conexe, colectarea veniturilor provenite din utilizarea
drepturilor, repartizarea și plata sumelor cuvenite titularilor de drepturi.
(4) Gestiunea colectivă se poate face numai pentru operele aduse anterior la
cunoștința publică, iar gestiunea colectivă a drepturilor conexe se poate face numai pentru
interpretări sau execuții fixate ori radiodifuzate anterior, precum și pentru fonograme ori
videograme aduse anterior la cunoștința publică.
(5) Autorii și titularii dreptului de autor și ai drepturilor conexe nu pot cesiona
drepturile patrimoniale recunoscute prin prezenta lege către organizațiile de gestiune
colectivă.
Articolul 68.  Drepturile autorului și ale titularului
dreptului de autor sau al drepturilor
conexe
(1) Autorul sau titularul dreptului de autor sau al drepturilor conexe are următoarele
drepturi stabilite în statutul organizației de gestiune colectivă:a) să autorizeze, la alegere, o organizație de gestiune colectivă pentru a le gestiona
drepturile, categoriile de drepturi sau tipurile de opere și alte obiecte protejate, indiferent
de naționalitatea, reședința sau domiciliul titularilor de drepturi. Cu excepția cazului în care
are motive obiective de a refuza gestiunea, organizația de gestiune colectivă este obligată să
gestioneze aceste drepturi, categorii de drepturi sau tipuri de opere și alte obiecte
protejate, cu condiția ca gestiunea acestora să se încadreze în domeniul său de activitate;
b) să autorizeze utilizările necomerciale ale oricăror drepturi, categorii de drepturi
sau tipuri de opere și alte obiecte protejate, prin acord de utilizare;
c) să revoce organizației de gestiune colectivă autorizația de a gestiona drepturi,
categorii de drepturi sau tipuri de opere și alte obiecte protejate sau să retragă, la alegere,
orice drepturi, categorii de drepturi sau tipuri de opere și alte obiecte protejate, cu un
preaviz rezonabil ce nu trebuie să depășească 6 luni. Organizația de gestiune colectivă
poate decide ca această revocare sau retragere să intre în vigoare numai la sfârșitul
exercițiului financiar;
d) să beneficieze de remunerațiile ce i se cuvin pentru utilizarea creațiilor sale care
a avut loc înainte de intrarea în vigoare a revocării sau retragerii autorizației pentru
organizația de gestiune colectivă în condițiile prevăzute la lit. c).
(2) Organizația de gestiune colectivă nu poate restrânge exercitarea drepturilor
prevăzute la alin. (1) lit. c) și d) prin impunerea, ca o condiție pentru exercitarea drepturilor
respective, a faptului ca gestiunea drepturilor, a categoriilor de drepturi sau a tipurilor de
opere și de alte obiecte protejate care fac obiectul revocării sau al retragerii să fie
încredințată unei alte organizații de gestiune colectivă.
(3) În cazul în care autorizează o organizație de gestiune colectivă să îi gestioneze
drepturile, autorul sau titularul de drepturi își dă acordul, în formă scrisă, pentru fiecare
drept, categorie de drepturi sau tip de opere și de alte obiecte protejate.
(4) O organizație de gestiune colectivă informează autorul sau titularul de drepturi
în privința drepturilor prevăzute la alin. (1)–(3), precum și în privința condițiilor aferente
dreptului prevăzut la alin. (1) lit. b), înainte de a obține acordul acestuia pentru gestionarea
oricărui drept, a oricărei categorii de drepturi sau a oricărui tip de opere și de alte obiecte
protejate.
Articolul 69.  Drepturile autorului și ale titularului
de drepturi care nu este membru
al organizației de gestiune colectivă
Autorul sau titularul de drepturi care nu este membru al unei organizații de gestiune
colectivă, dar care are o legătură juridică directă cu aceasta prin lege sau alt tip de
înțelegere contractuală, are următoarele drepturi:
a) să comunice cu organizația de gestiune colectivă prin orice mijloace, inclusiv
electronice, în scopul exercitării drepturilor din a căror utilizare este îndreptățit săprimească remunerații;
b) să fie informat, la cerere, referitor la operele, tipurile de opere sau alte obiecte
protejate, drepturile pe care le gestionează în mod direct sau prin acorduri de reprezentare
și teritoriile acoperite;
c) să fie informat referitor la principalele condiții ale acordurilor de reprezentare
dintre organizații de gestiune colectivă, inclusiv în privința duratei acestora și a costului
serviciilor prestate;
d) să primească, în scris și motivat, răspuns la plângerile formulate, în special în
ceea ce privește gestionarea drepturilor și revocarea sau retragerea acestora, condițiile de
aderare,  colectarea  sumelor  datorate,  repartizarea  și  plata  remunerațiilor,  reținerile
aplicate, conform procedurilor instituite de către organizația de gestiune colectivă.
Secțiunea 1
Gestiunea colectivă obligatorie
Articolul 70.  Obiectul gestiunii
(1) Gestiunea colectivă obligatorie presupune gestionarea dreptului de autor și a
drepturilor conexe doar prin intermediul organizației de gestiune colectivă desemnată
colector, în condițiile art. 103.
(2) Sunt gestionate colectiv obligatoriu următoarele drepturi:
a) dreptul la remunerație compensatorie pentru copia privată, conform prevederilor
art. 71;
b) dreptul la remunerație compensatorie pentru reprografiere, conform prevederilor
art. 72;
c) dreptul interpreților și al producătorilor de fonograme la remunerație unică
echitabilă pentru radiodifuzarea și comunicarea publică a fonogramelor publicate în scop
comercial, conform prevederilor art. 73;
d)  dreptul  interpreților  la  remunerație  echitabilă  pentru  radiodifuzarea  și
comunicarea  publică  a  interpretărilor  și  a  execuțiilor  fixate  audiovizual;
e) dreptul la retransmitere prin cablu, conform prevederilor art. 74;
f) dreptul de retransmisie, conform art. 75;
g) dreptul de suită, conform prevederilor art. 76;
h) dreptul la remunerație echitabilă pentru împrumut public, conform prevederilor
art. 77;
i) dreptul interpreților la remunerație suplimentară anuală, conform prevederilorart. 46 alin. (5).
(3) Pentru categoriile de drepturi prevăzute la alin. (2), organizațiile de gestiune
colectivă îi reprezintă și pe titularii de drepturi care nu le-au acordat mandat, repertoriul
fiind considerat extins.
Articolul 71.  Remunerația compensatorie
pentru copia privată
(1)  Remunerația  compensatorie  pentru  copia  privată  se  stabilește  pentru
compensarea atât a autorilor și a altor titulari ai dreptului de autor, cât și a interpreților și
producătorilor  de  opere  audiovizuale,  videograme  și  fonograme  ale  căror  opere,
interpretări, opere audiovizuale, videograme și fonograme pot fi reproduse pe echipamente
și suporturi materiale de o persoană fizică exclusiv pentru uz personal, fără obținerea
vreunui avantaj economic sau comercial direct sau indirect.
(2) Dreptul la remunerația compensatorie pentru copia privată nu poate face
obiectul unei renunțări din partea beneficiarilor.
(3) Remunerația compensatorie menționată la alin. (1) se achită de către persoanele
fizice și juridice care importă sau produc echipamente și suporturi materiale ce pot fi
utilizate pentru efectuarea unor atare reproduceri.
(4)  Lista  echipamentelor  și  a  suporturilor  materiale  pentru  care  se  achită
remunerație  compensatorie  pentru  copia  privată,  identificată  conform  Nomenclaturii
combinate a mărfurilor, aprobată prin Legea nr. 172/2014, este stabilită în anexa la
prezenta lege.
(5) Remunerația compensatorie pentru copia privată este egală cu 0,3% pentru
echipamente și suporturi materiale, calculată din:
a) valoarea statistică a echipamentelor și a suporturilor materiale importate – pentru
importatori;
b) prețul de producere al echipamentelor și al suporturilor materiale, fără taxa pe
valoarea adăugată – pentru producători.
(6) Nu se achită remunerație compensatorie în privința echipamentelor și a
suporturilor materiale specificate la alin. (4) dacă acestea:
a) sunt importate de o persoană fizică exclusiv pentru uz personal în limitele
prevăzute de legislația vamală;
b) sunt plasate sub regim vamal suspensiv;
c) au menire profesională și nu pot fi folosite în condiții casnice.
(7) Subiecții indicați la alin. (3) achită remunerația compensatorie organizației de
gestiune colectivă desemnată cu dreptul de colectare a remunerației compensatorii.(8) În termen de 15 zile de la încheierea fiecărui trimestru:
a) Serviciul Vamal comunică AGEPI lista importatorilor de echipamente și suporturi
materiale menționate la alin. (4) importate în trimestrul precedent, cu indicarea, pentru
fiecare importator în parte, a datelor de identificare (denumire și IDNO) și a valorii
statistice;
b) producătorii comunică AGEPI, în baza unei declarații pe propria răspundere,
informația privind echipamentele și suporturile materiale puse în vânzare în trimestrul
precedent, cu indicarea prețului de producere al acestora.
(9) În termen de 15 zile de la primirea datelor menționate la alin. (8) lit. a) și b),
AGEPI le transmite organizației de gestiune colectivă desemnată cu dreptul de colectare a
remunerației compensatorii.
(10) Organizația de gestiune colectivă desemnată cu dreptul de colectare a
remunerației  compensatorii  colectează  remunerația  compensatorie  pentru  toți  autorii,
titularii dreptului de autor și titularii drepturilor conexe, o repartizează și o plătește
conform condițiilor stabilite în metodologia elaborată potrivit prevederilor art. 99–101.
(11) Importatorii și producătorii de echipamente și suporturi materiale care pot fi
utilizate pentru copii private și organizația de gestiune colectivă desemnată cu dreptul de
colectare  a  remunerației  compensatorii  poartă  răspundere  contravențională  pentru
neexecutarea sau executarea necorespunzătoare a obligațiilor lor ce țin de plata și
repartizarea remunerației compensatorii.
Articolul 72.  Remunerația compensatorie
pentru reprografiere
(1)  Remunerația  compensatorie  pentru  reprografiere  se  datorează  în  cazul
echipamentelor și al suporturilor materiale concepute pentru realizarea de copii și pe care
se pot realiza reproduceri ale operelor exprimate în scris sau grafic, indiferent dacă
procedeul folosit este unul analogic sau digital.
(2) Remunerația compensatorie menționată la alin. (1) se stabilește atât pentru
remunerația compensatorie a autorilor, cât și pentru cea a editurilor, despre ale căror opere
și, respectiv, publicații se poate presupune că au fost reproduse în modul prevăzut la alin.
(1).
(3) Remunerația compensatorie menționată la alin. (1) se achită de către:
a) persoanele fizice și juridice care importă sau produc echipamentul utilizat pentru
reprografiere;
b) centrele de copiere care utilizează echipamentul menționat la alin. (1).
(4)  Lista  echipamentelor  și  a  suporturilor  materiale  pentru  care  se  achită
remunerație compensatorie, identificată conform Nomenclaturii combinate a mărfurilor,
aprobată prin Legea nr. 172/2014, se aprobă de Guvern.(5) Remunerația compensatorie pentru reprografiere este egală cu 1%, calculată
din:
a) valoarea statistică a echipamentelor – pentru importatori;
b) prețul de producere al echipamentelor, fără taxa pe valoarea adăugată – pentru
producători;
c) prețul per pagină al copiilor realizate – pentru subiecții menționați la alin. (3) lit.
b).
(6) Prevederile art. 71 alin. (2) și alin. (6)–(11) se aplică mutatis mutandis, inclusiv
pentru utilizatorii de echipament reprografic specificați la alin. (3) lit. b) din prezentul
articol.
Articolul 73.  Dreptul interpreților și al producătorilor
de fonograme la remunerație unică
echitabilă pentru radiodifuzarea
și comunicarea publică a fonogramelor
publicate în scop comercial
(1) Pentru utilizarea directă sau indirectă a fonogramelor publicate în scop
comercial ori a reproducerilor acestora prin radiodifuzare sau prin orice modalitate de
comunicare  către  public,  interpreții  și  producătorii  de  fonograme  au  dreptul  la  o
remunerație unică echitabilă.
(2) Cuantumul remunerației unice echitabile se stabilește prin metodologii, conform
procedurii prevăzute la art. 99–101.
(3) Dreptul la remunerația unică echitabilă prevăzut la alin. (1) se exercită prin
intermediul unei organizații de gestiune colectivă. Colectarea remunerației se efectuează în
condițiile prevăzute la art. 103.
(4) Pentru determinarea cuantumului remunerației și pentru stabilirea altor condiții
de plată a remunerației echitabile pentru acțiunile specificate la alin. (1), organizațiile de
gestiune colectivă beneficiare încheie un acord, care se depune la AGEPI. În cazul în care
acestea nu depun acordul la AGEPI în termen de 30 de zile de la data intrării în vigoare a
metodologiilor menționate la alin. (2), remunerația se împarte, în mod egal, între cele două
categorii de beneficiari.
Articolul 74.  Dreptul de retransmitere prin cablu
(1) Autorii și titularii dreptului de autor și ai drepturilor conexe își exercită dreptul
de retransmitere prin cablu exclusiv prin intermediul unei organizații de gestiune colectivă.
(2) Dacă un autor sau titular de drepturi nu a încredințat gestiunea drepturilor saleunei organizații de gestiune colectivă, organizația care gestionează drepturile din aceeași
categorie este considerată de drept a fi și gestionarul drepturilor sale. Dacă există în același
domeniu mai multe organizații de gestiune colectivă, titularul de drepturi poate opta între
acestea. Revendicarea drepturilor de către acest titular se poate face în termen de 3 ani de
la data notificării.
(3) Cuantumul remunerației privind dreptul de autor și drepturile conexe se
stabilește în cuprinsul unei singure metodologii, stabilită conform prevederilor art. 99–101.
(4) Părțile prevăzute la art.100 se angajează să desfășoare cu bună-credință
negocierile privind autorizarea de retransmitere prin cablu și să nu împiedice sau
obstrucționează desfășurarea lor fără o justificare temeinică.
(5) În cazul în care nu încheie un protocol cu privire la metodologie conform
dispozițiilor art. 101, oricare dintre părți poate apela la Comisia de mediere instituită de
AGEPI înainte de a iniția altă cale extrajudiciară de soluționare a litigiului sau înainte de a
se adresa în instanța de judecată.
(6) Prevederile alin. (1) nu se aplică drepturilor exercitate de organizațiile de
radiodifuziune sau de televiziune cu privire la propriile emisiuni și servicii de programe,
indiferent dacă drepturile în cauză le aparțin ori le-au fost cesionate de alți titulari ai
dreptului de autor sau ai drepturilor conexe. În acest caz, exercitarea dreptului de
retransmitere prin cablu de către o organizație de radiodifuziune sau de televiziune se face
prin contract încheiat cu operatorul rețelei prin cablu.
(7) În cazul în care organizația de radiodifuziune sau de televiziune și un operator de
cablu nu reușesc să încheie contractul prevăzut la alin. (6), oricare dintre părțile menționate
poate solicita medierea.
(8) Mediatorii pot înainta propuneri părților în cauză. Se consideră că acestea
acceptă propunerea mediatorului dacă niciuna dintre ele nu își exprimă opoziția în termen
de 3 luni de la notificare. Notificarea propunerii și a oricărei opoziții la aceasta este
înaintată părților în cauză în conformitate cu normele aplicabile cu privire la notificarea
actelor juridice.
(9) Mediatorii sunt aleși astfel încât independența și imparțialitatea lor să nu poată
fi puse în discuție. Procedura de mediere menționată la alin. (7) se desfășoară potrivit
regulamentului aprobat de Guvern.
Articolul 75.  Dreptul de retransmisie a programelor
de radio și televiziune
(1) Actele de retransmisie a programelor trebuie să fie autorizate de către autorii și
titularii de drepturi care dețin dreptul exclusiv de comunicare către public. Autorii și
titularii dreptului de autor sau ai drepturilor conexe își pot exercita drepturile pentru
autorizarea  sau  interzicerea  retransmiterii  prin  cablu  numai  prin  intermediul  unei
organizații  de  gestiune  colectivă.(2) Dacă un autor sau titular de drepturi nu a încredințat gestiunea drepturilor sale
unei organizații de gestiune colectivă, organizația care gestionează drepturile din aceeași
categorie este considerată de drept a fi și gestionarul drepturilor sale. Dacă există în același
domeniu mai multe organizații de gestiune colectivă, titularul de drepturi poate opta între
acestea.
(3) Un autor sau un titular are aceleași drepturi și obligații, decurgând dintr-un
acord între operatorul de servicii de retransmisie și o organizație sau organizații de gestiune
colectivă care acționează în conformitate cu alin. (2), ca și titularii de drepturi care au
mandatat organizația sau organizațiile respective de gestiune colectivă. Revendicarea
drepturilor de către acești titulari se poate face în termen de 3 ani de la data retransmisiei.
(4) Prevederile alin. (1)–(3) nu se aplică drepturilor de retransmisie exercitate de o
organizație de radiodifuziune sau de televiziune asupra propriilor transmisii, indiferent dacă
aceste drepturi îi aparțin sau i-au fost transferate de alți titulari de drepturi. În acest caz,
exercitarea dreptului de retransmitere prin cablu de către o organizație de radiodifuziune
sau de televiziune se face prin contract încheiat cu operatorul de servicii de retransmisie.
(5) Negocierile purtate de organizațiile de radiodifuziune și televiziune și operatorii
de servicii de retransmisie privind autorizarea retransmisiei se desfășoară cu bună-credință.
(6) Părțile pot apela la Comisia de mediere în cazul în care:
a) organizațiile de gestiune colectivă și operatorii de servicii de retransmisie nu
încheie un protocol cu privire la metodologiile negociate, conform dispozițiilor art. 101;
b) organizația de radiodifuziune sau televiziune și operatorul de serviciu de
retransmisie  nu  reușesc  să  încheie  un  contract  privind  autorizarea  retransmisiei
programelor  difuzate.
(7) La determinarea condițiilor rezonabile privind autorizarea retransmisiei și
stabilirea remunerațiilor se ține seama de valoarea economică a utilizării drepturilor în
cauză, inclusiv de valoarea alocată mijlocului de retransmisie.
Articolul 76.  Dreptul de suită
(1) Autorul unei opere originale de artă beneficiază de dreptul de a încasa o cotă din
prețul net de vânzare obținut la orice revânzare a operei, ulterioară primei înstrăinări a
operei de către autor (drept de suită), precum și de dreptul de a fi informat cu privire la
locul unde se află opera sa.
(2) Dreptul de suită este un drept inalienabil, la care nu se poate renunța nici chiar
anticipat. Acest drept se transmite prin moștenire, potrivit legislației civile, fiind protejat
conform termenului prevăzut la art. 12 alin. (1).
(3) Dreptul de suită se aplică în toate cazurile de revânzare a unei opere originale de
artă, care îi implică, în calitate de vânzători, cumpărători sau intermediari, pe comercianții
de opere de artă, inclusiv organizatorii de licitații, saloanele, galeriile de artă, magazinele
etc.(4) Termenul de plată și alte condiții de gestiune a dreptului de suită sunt
reglementate în metodologia elaborată conform prevederilor art. 99–101.
(5) În cazul în care revânzarea originalului a fost efectuată printr-o licitație publică,
o galerie de artă sau prin intermediul oricărui alt comerciant de artă, organizatorul licitației
publice, proprietarul galeriei de artă sau dealerul de artă își asumă, împreună cu
vânzătorul, răspunderea pentru plata sumei datorată în temeiul dreptului de suită.
(6) În sensul prezentului articol, prin opere originale de artă se înțeleg operele de
artă plastică sau grafică (imaginile, colajele, picturile, desenele, gravurile, tipăriturile,
litografiile, sculpturile, tapiseriile, articolele din ceramică, din sticlă și fotografiile) dacă
acestea sunt create personal de artist sau reprezintă exemplare considerate opere originale
de artă. Exemplarele operelor originale de artă care au fost executate într-un număr limitat
personal de către autorul lor sau cu consimțământul acestuia (de regulă, numerotate,
semnate sau în alt mod autentificate de către acesta) sunt considerate opere originale de
artă.
(7) Dreptul de suită nu se aplică operelor de artă aplicată și operelor de arhitectură.
(8) Suma datorată în temeiul alin. (1) se calculează conform următoarelor cote, fără
a putea depăși echivalentul a 12500 de euro:
a) 5% pentru tranșa din prețul de vânzare până la echivalentul a 3000 de euro
inclusiv;
b) 4% pentru tranșa din prețul de vânzare de la echivalentul a 3001 euro până la
echivalentul a 50000 de euro inclusiv;
c) 3% pentru tranșa din prețul de vânzare de la echivalentul a 50000,01 euro până la
echivalentul a 200000 de euro inclusiv;
d) 1% pentru tranșa din prețul de vânzare de la 200000,01 euro până la echivalentul
a 350000 de euro inclusiv;
e) 0,5% pentru tranșa din prețul de vânzare de la echivalentul a 350000,01 euro
până la echivalentul a 500000 de euro inclusiv;
f) 0,25% pentru ceea ce depășește echivalentul a 500000 de euro.
(9) Prevederile alin. (8) nu se aplică dacă vânzarea este mai mică decât echivalentul
a 100 de euro.
(10) Dreptul de suită prevăzut la alin. (1) poate fi exercitat numai prin intermediul
unei organizații de gestiune colectivă a drepturilor patrimoniale.
(11) În decurs de 3 ani de la data revânzării, titularul dreptului de suită sau
organizația de gestiune colectivă a drepturilor patrimoniale care reprezintă interesele
acestuia are dreptul să ceară oricărei persoane menționate la alin. (3) să prezinte informația
necesară pentru a asigura plata sumelor datorate pentru revânzare. Informațiile obținute nu
pot fi utilizate în alt scop decât pentru gestiunea colectivă a drepturilor.(12) Vânzătorul este obligat să comunice autorului și organizației de gestiune
colectivă informațiile prevăzute la alin. (1) în termen de două luni de la data vânzării,
răspunzând de reținerea procentelor sau a cotelor din prețul de vânzare, fără adăugarea
altor taxe.
(13)  Proprietarul  operei  originale  de  artă  nu  poate  îngrădi  autorului  operei
înstrăinate posibilitatea de a realiza reproducerea operei și expunerea acesteia într-o
expoziție personală.
(14) Persoanele fizice sau juridice străine beneficiază de un tratament egal cu cel al
cetățenilor din Republica Moldova în ceea ce privește dreptul de suită, cu condiția ca
aceștia să beneficieze, la rândul lor, de tratament similar în statele respective.
Articolul 77.  Dreptul la remunerație echitabilă
pentru împrumut public
(1) Împrumutul efectuat prin biblioteci nu necesită autorizare din partea autorului
sau titularului dreptului de autor, dar dă acestuia dreptul la o remunerație echitabilă. Acest
drept nu poate face obiectul unei renunțări.
(2) Remunerația echitabilă prevăzută la alin. (1) nu se datorează în cazul în care
împrumutul este realizat prin bibliotecile din instituțiile de învățământ, definite conform
Legii nr. 160/2017 cu privire la biblioteci.
(3) Cuantumul remunerațiilor se stabilește prin hotărâre de Guvern, iar colectarea
acestora se realizează conform dispozițiilor art. 103 și 104.
Secțiunea a 2-a
Gestiunea colectivă extinsă
Articolul 78.  Obiectul gestiunii
(1) Gestiunea colectivă extinsă presupune extinderea efectelor unei licențe eliberate
utilizatorilor de către organizația de gestiune colectivă reprezentativă prevăzută la alin. (6)
în numele titularilor de drepturi membri ai acesteia sau care, în alt mod, i-au încredințat în
gestiune drepturile și asupra titularilor de drepturi care nu au calitatea de membru al
acestei organizații și nici nu i-au încredințat în vreun alt mod drepturile în gestiune.
(2) Titularii de drepturi își pot retrage operele sau alte obiecte protejate din sistemul
menționat la alin. (1) printr-o notificare înaintată organizației de gestiune colectivă, cu
respectarea termenului prevăzut la art. 68 alin. (1) lit. c).
(3) Sunt supuse gestiunii colective extinse următoarele drepturi:
a) dreptul de comunicare publică a operelor muzicale, literare, științifice și de artă
grafică sau plastică, precum și a videogramelor, cu excepția comunicării publice în
cinematografe;b) dreptul de radiodifuzare a operelor muzicale, literare, științifice și de artă grafică
sau plastică;
c) dreptul de comunicare publică prin satelit.
(4) Mecanismul de acordare a licențelor colective cu efect extins se aplică numai
pentru drepturile prevăzute la alin. (3) și nu aduce atingere dispozițiilor art. 70.
(5) Prevederile licenței acordate în temeiul alin. (4) de organizația de gestiune
colectivă reprezentativă, în conformitate cu mandatele primite din partea propriilor membri
pentru utilizarea propriului repertoriu, se aplică și pentru titularii de drepturi care nu au
acordat mandat sau nu au autorizat respectiva organizație de gestiune colectivă, sub
rezerva respectării următoarelor garanții:
a) organizația de gestiune colectivă, pe baza mandatelor sale, este reprezentativă
pentru titularii de drepturi, categoria relevantă de opere sau alte obiecte protejate și pentru
drepturile care fac obiectul licenței pentru teritoriul Republicii Moldova;
b) tuturor titularilor de drepturi li se garantează egalitatea de tratament, inclusiv în
ceea ce privește condițiile licenței;
c) titularii de drepturi care nu au mandatat organizația ce acordă licența pot
exclude, în orice moment și efectiv, operele sau alte obiecte protejate ale acestora din
mecanismul de acordare a licențelor instituit în conformitate cu prezentul articol;
d) sunt luate măsuri de publicitate adecvate, începând cu o perioadă de timp
rezonabilă, înainte ca operele sau alte obiecte protejate să fie utilizate în temeiul licenței,
pentru a informa titularii de drepturi cu privire la posibilitatea ca organizația de gestiune
colectivă să acorde licențe pentru opere sau alte obiecte protejate, la acordarea de licențe în
conformitate cu prezentul articol și la posibilitățile titularilor de drepturi menționate la lit.
c). Măsurile de publicitate trebuie să fie eficace fără a fi nevoie să fie informat fiecare titular
de drepturi în parte.
(6) În termen de 30 de zile de la primirea notificării prevăzute la alin. (2),
organizația de gestiune colectivă informează utilizatorii despre excluderea respectivelor
opere și obiecte protejate din repertoriul gestionat, eliberează licențe noi din care exclude
respectivele opere și obiecte protejate și actualizează licențele aflate în derulare până la
încheierea termenului de 30 de zile. Excluderea nu afectează remunerațiile cuvenite
autorilor și titularilor de drepturi pentru utilizările realizate în baza licențelor încheiate de
organizațiile de gestiune colectivă anterior primirii notificării.
(7) Cu cel puțin 30 de zile înainte ca operele sau alte obiecte protejate să fie utilizate
în temeiul licenței, organizațiile de gestiune colectivă publică pe pagina lor web oficială
informații  cu  privire  la  acordarea  licenței  și  la  posibilitățile  titularilor  de  drepturi
menționate la alin. (5) lit. c).
(8) În cazurile în care titularii de drepturi nu respectă procedura notificării sau
organizațiile de gestiune colectivă nu respectă măsurile de publicitate, utilizările sunt
valabil realizate.(9) Mecanismului de acordare a licențelor prevăzut la alin. (4) și (5) i se aplică
prevederile art. 69.
(10) Desemnarea organizației de gestiune colectivă care să gestioneze drepturile
prevăzute la alin. (3) din prezentul articol se efectuează prin decizie a directorului general
al AGEPI, în condițiile art. 103.
Articolul 79.  Comunicarea publică prin satelit
(1) Organizațiile de radiodifuziune și de televiziune care au ca obiect de activitate
comunicarea publică a unor programe prin satelit trebuie să își desfășoare activitatea cu
respectarea dreptului de autor și a drepturilor conexe protejate prin prezenta lege.
(2) În cazul în care semnalele purtătoare de emisiuni sau de servicii de programe
sunt difuzate sub o formă codificată, introducerea lor în lanțul de comunicare este
considerată comunicare publică dacă dispozitivul de decodificare a emisiunii este pus la
dispoziția publicului de către organizația respectivă sau cu consimțământul său.
(3) Responsabilitatea comunicării publice în cazul în care semnalele purtătoare sunt
transmise de o organizație situată în afara Republicii Moldova și care nu asigură nivelul de
protecție prevăzut de prezenta lege este asigurată astfel:
a) dacă semnalele sunt transmise satelitului prin intermediul unei stații de legătură
ascensională,  responsabilitatea  revine  persoanei  care,  situate  pe  teritoriul  Republicii
Moldova, utilizează stația;
b) dacă nu se apelează la o stație de legătură ascensională, dar comunicarea către
public a fost autorizată de o organizație cu sediul în Republica Moldova, responsabilitatea
revine organizației care a autorizat-o.
(4) Autorii și titularii de drepturi pot autoriza pentru comunicarea publică prin
satelit o organizație de radiodifuziune sau de televiziune numai printr-un contract încheiat
fie prin intermediul unei organizații de gestiune colectivă, fie individual.
(5)  Contractul-cadru  încheiat  între  o  organizație  de  gestiune  colectivă  și  o
organizație de radiodifuziune sau de televiziune pentru comunicarea publică prin satelit a
unei categorii de opere aparținând unui anumit domeniu își poate produce efectele extinse
și față de titularii de drepturi care nu sunt reprezentați de organizațiile de gestiune
colectivă  dacă  această  comunicare  către  public  prin  satelit  are  loc  simultan  cu
radiodifuzarea terestră efectuată de către aceeași organizație emițătoare. Titularul de
drepturi nereprezentat are posibilitatea, în termenul prevăzut la art. 68 alin. (1) lit. c), să
înlăture producerea efectelor extinse ale contractului-cadru printr-un contract individual
sau colectiv.
(6) Prevederile alin. (5) nu se aplică operelor audiovizuale.
Secțiunea a 3-a
Gestiunea colectivă facultativăArticolul 80.  Obiectul gestiunii
(1) Pot fi gestionate colectiv facultativ următoarele drepturi:
a) dreptul de reproducere a operelor muzicale pe fonograme sau videograme;
b) dreptul de reproducere a operelor literare, științifice și a operelor de artă grafică
sau plastică;
c) drepturile de reproducere, distribuire, închiriere și punere la dispoziția publicului
aparținând interpreților în cazul interpretărilor sau execuțiilor fixate audiovizual;
d) dreptul de împrumut, cu excepția împrumutului public prevăzut la art. 77;
e)  dreptul  la  remunerație  echitabilă,  rezervat  autorilor  și  interpreților,  după
cesionarea drepturilor exclusive de închiriere sau împrumut.
(2) Pentru categoriile de drepturi prevăzute la alin. (1), organizațiile de gestiune
colectivă îi reprezintă numai pe titularii de drepturi care le-au autorizat să le gestioneze
drepturile, categoriile de drepturi sau tipurile de opere și alte obiecte protejate.
(3) Organizațiile de gestiune colectivă, în vederea gestionării drepturilor menționate
la alin. (2), elaborează metodologii, în limita repertoriului gestionat, sau negociază licențele
direct cu utilizatorii.
Articolul 81.  Dreptul la remunerație echitabilă,
rezervat autorilor și interpreților
după cesionarea drepturilor exclusive
de închiriere sau împrumut
(1) Autorul sau interpretul păstrează dreptul de a obține o remunerație echitabilă în
cazul în care a transmis, prin contract de cesiune, drepturile exclusive de închiriere sau
împrumut către un producător de fonograme, de videograme sau de opere audiovizuale.
(2) Dreptul de a obține o remunerație echitabilă nu poate face obiectul unei
renunțări din partea autorilor sau interpreților, în calitate de beneficiari.
(3) Autorii și interpreții vor primi remunerațiile cuvenite fie direct de la producători,
conform contractelor încheiate cu aceștia, fie de la utilizatori numai prin organizațiile de
gestiune colectivă, conform contractelor dintre beneficiarii remunerației și producători.
Secțiunea a 4-a
Gestiunea colectivă pe bază de mandat special
Articolul 82.  Gestiunea colectivă pe bază
de mandat specialDrepturile recunoscute de prezenta lege, cu excepția celor care cad sub incidența
gestiunii colective obligatorii, colective extinse și colective facultative, pot fi gestionate prin
intermediul organizațiilor de gestiune colectivă, numai în limita mandatului special acordat
de titularii de drepturi.
Capitolul XIII
ORGANIZAȚIILE DE GESTIUNE COLECTIVĂ
A DREPTULUI DE AUTOR
ȘI A DREPTURILOR CONEXE
Secțiunea 1
Constituirea, funcționarea și avizarea organizațiilor de gestiune colectivă
Articolul 83.  Constituirea și funcționarea organizațiilor
de gestiune colectivă
(1) Organizațiile de gestiune colectivă au statut de asociație obștească, cu scop
nelucrativ, și se constituie prin libera asociere a titularilor de drepturi, având scopul
principal gestionarea dreptului de autor sau a drepturilor conexe în numele titularilor de
drepturi și în beneficiul colectiv al acestora, fiind deținute sau controlate de membrii săi.
(2)  Organizațiile  de  gestiune  colectivă  sunt  create  în  mod  separat  pentru
gestionarea drepturilor, a categoriilor de drepturi sau a tipurilor de opere și alte obiecte
protejate ale unor categorii distincte de titulari.
(3) Organizațiile de gestiune colectivă își desfășoară activitatea în conformitate cu
prezenta  lege,  alte  acte  normative  relevante,  în  baza  propriului  statut,  în  limitele
împuternicirilor care i-au fost delegate de titularii de drepturi și în conformitate cu decizia
de avizare emisă de AGEPI în condițiile prezentei legi.
(4) Organizațiile de gestiune colectivă nu pot avea ca obiect de activitate utilizarea
repertoriului protejat pentru care au primit mandat de gestiune colectivă în condițiile
prezentei legi. Acestora nu li se pot transfera sau transmite drepturi de autor și conexe sau
utilizarea acestor drepturi.
(5) Organizațiile de gestiune colectivă nu au dreptul să desfășoare activitate
comercială  sau  să  utilizeze  operele  și  obiectele  drepturilor  conexe  care  le-au  fost
încredințate în gestiune.
Articolul 84.  Avizarea organizațiilor de gestiune
colectivă
(1) În vederea organizării și funcționarii în calitate de organizație de gestiune
colectivă,  AGEPI,  prin  decizie  a  directorului  general,  avizează  asociația  care  arepersonalitate juridică, fiind înregistrată în conformitate cu prevederile legislației, are sediul
în Republica Moldova și îndeplinește cumulativ următoarele condiții:
a) membrii asociației sunt exclusiv subiecți ai dreptului de autor sau ai drepturilor
conexe;
b) fondatorii asociației nu au calitatea de fondatori ai altei organizații de gestiune
colectivă ce funcționează pentru același domeniu/aceleași drepturi;
c) domeniul de activitate al asociației este gestionarea colectivă a dreptului de autor
sau a drepturilor conexe;
d) statutul asociației corespunde cerințelor prezentei legi;
e) asociația are cont curent la o instituție bancară;
f) asociația are capacitate economică de gestionare colectivă și dispune de resurse
umane și materiale necesare gestionării repertoriului încredințat;
g) asociația permite, potrivit procedurilor expres prevăzute în propriul statut,
accesul titularilor care sunt interesați în a le încredința gestiunea integrală sau parțială a
drepturilor, categoriilor de drepturi, tipurilor de opere sau altor obiecte protejate;
h) asociația depune la AGEPI repertoriul de opere, interpretări, fonograme sau
videograme aparținând propriilor membri. Repertoriul se depune în formatul stabilit prin
ordin al directorului general al AGEPI și conține cel puțin numele autorului, numele
titularului  de  drepturi,  titlul  operei,  elementele  de  identificare  a  interpreților,  a
fonogramelor  și  videogramelor.
(2) Pentru a confirma întrunirea condițiilor specificate la alin. (1), organizația
depune la AGEPI documente și informații relevante, care nu se restituie.
(3) AGEPI refuză avizarea asociației care nu îndeplinește cumulativ condițiile
specificate la alin. (1) și/sau nu depune documentele și informațiile relevante conform alin.
(2).
(4) Deciziile prevăzute la alin. (1) se emit în termen de 15 zile de la solicitare și se
publică în Monitorul Oficial al Republicii Moldova în termen de 5 zile de la emitere.
(5) Organizația de gestiune colectivă avizată este supusă controlului AGEPI în
condițiile art. 106.
(6) Decizia cu privire la avizarea organizației de gestiune colectivă poate fi
contestată în condițiile Codului administrativ.
(7) Decizia de avizare acordă organizației dreptul de a gestiona drepturile prevăzute
la art.80 ale titularilor de drepturi care sunt membri ai organizației de gestiune colectivă
sau drepturile prevăzute la art. 82.
Articolul 85.  Statutul organizației de gestiunecolectivă
(1) Statutul organizației de gestiune colectivă cuprinde dispoziții cu privire la:
a) condițiile în care se realizează gestiunea drepturilor pentru titularii acestora, pe
baza principiului egalității de tratament;
b) condițiile de aderare și motivele de refuz la acordarea calității de membru,
precum și condițiile de încetare a acestei calități;
c) regulile privind exercitarea drepturilor de a participa și de a vota în cadrul
adunării generale a membrilor;
d) condițiile privind revocarea autorizației de gestionare și retragerea oricăror
drepturi, categorii de drepturi, tipuri de opere sau alte obiecte protejate;
e) drepturile și obligațiile membrilor în raporturile cu organizația de gestiune
colectivă;
f) ponderea votului exprimat de membri în cadrul adunării generale;
g) modalitatea de stabilire și de achitare a taxei de aderare și a cotizațiilor, în cazul
în care acestea sunt prevăzute în sarcina membrilor;
h) structura și atribuțiile organelor de conducere și de control responsabile de
funcționarea organizației de gestiune colectivă, precum și modalitatea de numire, de
eliberare și de salarizare a membrilor acestor organe;
i) regulile aplicabile repartizării remunerațiilor colectate, proporțional cu utilizarea
reală a repertoriului titularilor de drepturi, precum și cele aplicabile remunerațiilor
colectate pentru care nu se poate stabili utilizarea reală;
j) nivelul minim de la care se poate face plata în cazul în care sumele repartizate
sunt mai mici decât costurile gestiunii;
k) modul și condițiile de utilizare a sumelor care nu au putut fi repartizate, precum
și a celor nerevendicate;
l) modalitățile de verificare a gestiunii economice și financiare de către membri;
m) modalitățile de stabilire a comisionului de gestiune;
n) regulile generale privind utilizarea veniturilor provenite din drepturi și a
veniturilor obținute în rezultatul investirii veniturilor provenite din drepturi;
o) mecanismele adecvate și eficace pentru participarea membrilor săi la procesul
decizional al organizației de gestiune colectivă. Reprezentarea diverselor categorii de
membri în procesul decizional trebuie să fie echitabilă și echilibrată;
p) alte dispoziții obligatorii potrivit legislației.(2) Orice propunere de modificare a statutului se supune avizării AGEPI, cu două
luni înainte de adunarea generală a organizației de gestiune colectivă în cadrul căreia
modificarea urmează să fie aprobată. AGEPI eliberează avizul în termen de 15 zile
lucrătoare de la solicitare. În cazul în care este negativ, avizul trebuie motivat.
(3) În termen de o lună de la data desfășurării adunării generale în cadrul căreia
modificarea a fost aprobată, organizația de gestiune colectivă are obligația de a depune
modificarea statutului, avizul și hotărârea adunării generale la autoritatea competentă în
vederea înregistrării acesteia. Decizia privind înregistrarea modificărilor la statut se depune
la AGEPI în termen de 5 zile de la data emiterii acesteia.
(4) Orice modificare a statutului efectuată și înregistrată la autoritatea competentă
fără avizul AGEPI este nulă.
Articolul 86.  Membrul organizației de gestiune
colectivă
(1) Membri ai organizației de gestiune colectivă pot fi autorii și titularii de drepturi,
alte organizații de gestiune colectivă și asociații ale titularilor de drepturi dacă aceștia
îndeplinesc condițiile de aderare prevăzute în statut ce se bazează pe criterii obiective,
transparente și nediscriminatorii. În cazul respingerii cererii de aderare, organizația de
gestiune colectivă expediază titularului de drepturi, în termen de 30 de zile de la data
depunerii cererii, un răspuns motivat.
(2) Membrul organizației de gestiune colectivă are dreptul de a comunica cu
aceasta, prin orice mijloace, inclusiv electronice, precum și de a solicita, personal sau prin
intermediul unui reprezentant, orice informații ce țin de exercitarea drepturilor sale care
decurg din statutul de membru.
(3) Calitatea de membru al organizației de gestiune colectivă nu se moștenește.
(4) Mandatul de gestiune colectivă este acordat direct, prin contract scris, de către
autor sau titularul dreptului de autor sau al drepturilor conexe.
(5) Exercitarea gestiunii colective încredințate prin contractul de mandat nu poate
restrânge în niciun fel drepturile patrimoniale ale autorului sau ale titularului de drepturi.
(6) Organizația de gestiune colectivă poate refuza acordarea calității de membru în
cazul în care titularul:
a) nu face dovada drepturilor pretinse;
b) nu depune repertoriul de opere, interpretări și execuții artistice, fonograme,
videograme și alte obiecte protejate;
c) nu indică ce drepturi patrimoniale, tipuri de opere sau alte obiecte protejate alege
să îi fie gestionate de organizația de gestiune colectivă;
d) este membru al altei organizații de gestiune colectivă pentru aceleași drepturiasupra acelorași opere, interpretări și execuții, fonograme, videograme și asupra altor
obiecte protejate pentru care solicită gestionarea;
e) a pierdut anterior calitatea de membru al organizației de gestiune colectivă prin
excludere;
f) a fost condamnat, printr-o hotărâre judecătorească rămasă definitivă, la pedeapsă
penală cu amendă sau cu închisoare pentru infracțiuni prevăzute de legislația din domeniul
proprietății intelectuale.
(7) În cazul în care situația prevăzută la alin. (6) lit. f) intervine ulterior aderării,
organizația de gestiune colectivă poate hotărî asupra menținerii sau încetării calității de
membru.
(8) Statutul organizațiilor de gestiune colectivă poate cuprinde și alte motive de
refuz al acordării calității de membru, cu condiția ca acestea să fie obiective, transparente și
nediscriminatorii. Refuzul acordării calității de membru se motivează în scris.
Secțiunea a 2-a
Organele de conducere, de control
și de supraveghere ale organizației
de gestiune colectivă
Articolul 87.  Structura organizatorică a organizației
de gestiune colectivă
(1) În structura organizatorică a organizației de gestiune colectivă intră următoarele
organe:
a) adunarea generală;
b) consiliul;
c) directorul general;
d) cenzorul sau comisia de cenzori;
e) comisia permanentă specială privind accesul la informație;
f) consiliul de supraveghere.
(2) Organizația de gestiune colectivă poate avea în structura organizatorică și alte
organe, ale căror atribuții, altele decât cele ale organelor specificate la alin. (1), sunt
prevăzute în statut.
(3) Organele de conducere, de control și de supraveghere ce fac parte din structura
organizatorică a organizației de gestiune colectivă sunt obligate să acționeze, în activitateace o desfășoară, într-o manieră rațională, prudentă și adecvată, utilizând proceduri
administrative și contabile, precum și mecanisme de control fiabile.
(4) Prin decizia adunării generale, persoanele sau membrii organelor menționate la
alin. (1) lit. b)–f) pot fi remunerați în conformitate cu prevederile statutare.
Articolul 88.  Adunarea generală
(1) Organul suprem de conducere al organizațiilor de gestiune colectivă este
adunarea generală a membrilor, care se întrunește ordinar și extraordinar.
(2) Ședințele ordinare ale adunării generale se convoacă atunci când o cer interesele
organizației de gestiune colectivă, dar nu mai rar decât o dată în an, numai după
prezentarea situațiilor financiare ale organizației de gestiune colectivă aferente anului
calendaristic precedent, conform prevederilor legale.
(3) Convocarea adunării generale se face de către consiliu, care va înștiința membrii
organizației de gestiune colectivă cu cel puțin 30 de zile înainte de data desfășurării
adunării generale, prin publicarea informațiilor privind data, ora, locul și ordinea de zi a
adunării generale, privind proiectele de hotărâri ce urmează a fi adoptate, pe pagina web
oficială și/sau prin orice alt mijloc de comunicare în masă, inclusiv electronic.
(4) În cazul în care la data stabilită pentru desfășurarea adunării generale nu se
întrunește cvorumul statutar, următoarea adunare generală se va convoca în termen de 15
zile. Hotărârile adunării generale reconvocate se vor lua cu majoritatea simplă a membrilor
care și-au exprimat votul.
(5) În intervalul de timp prevăzut la alin. (3), orice membru are dreptul să consulte,
la sediul organizației de gestiune colectivă și prin mijloace electronice:
a) raportul anual de transparență;
b) rapoartele anuale întocmite de directorul general, de consiliu, de comisiile
interne și de cenzor sau de comisia de cenzori, după caz;
c) textul fiecărui proiect de hotărâre ce urmează a fi supus aprobării adunării
generale și expunerile de motive pe marginea lui;
d)  situația  privind  categoriile  de  utilizatori,  numărul  notificărilor,  numărul
plătitorilor  din  fiecare  categorie  și  suma  totală  colectată  de  la  fiecare  categorie;
e) situația litigiilor;
f) orice tranzacție sau eșalonare de plată a utilizatorilor aprobată de consiliu.
(6) Convocarea adunării generale extraordinare se face de către consiliu din
inițiativă proprie, la cererea directorului general, a cenzorului sau a comisiei de cenzori ori
la cererea a cel puțin o treime din numărul total al membrilor organizației.
(7) Adunarea generală decide în privința următoarelor aspecte:a) modificările statutului;
b) regulile de colectare și repartizare a sumelor datorate titularilor de drepturi;
c) regulile privind utilizarea sumelor care nu pot fi repartizate, fără a aduce atingere
dreptului titularului de drepturi de a solicita sumele respective de la organizația de gestiune
colectivă în conformitate cu termenul general de prescripție stabilit de legislație;
d) regulile privind utilizarea veniturilor provenite din drepturi și a veniturilor
obținute în rezultatul investirii veniturilor provenite din drepturi;
e) regulile privind stabilirea comisionului de gestiune reținut titularilor de drepturi,
inclusiv cuantumul acestuia;
f) politica de gestiune a riscurilor;
g) aprobarea oricărei achiziții, vânzări sau ipotecări a bunurilor imobile;
h)  aprobarea  propunerilor  de  contractare  de  împrumuturi,  de  acordare  de
împrumuturi  sau  de  constituire  de  garanții  pentru  împrumuturi;
i) aprobarea raportului anual de transparență;
j) numirea sau eliberarea din funcție a directorului general, reexaminarea activității
lui  generale,  aprobarea  remunerației  și  a  altor  beneficii  de  natură  pecuniară  sau
nepecuniară pentru acesta;
k) alegerea și revocarea membrilor consiliului și a cenzorului sau, după caz, a
comisiei de cenzori, aprobarea regulamentelor interne de funcționare ale acestora, precum
și a remunerației și a altor beneficii de natură pecuniară;
l) selectarea persoanei/persoanelor indicate la art. 96 alin. (3);
m) aprobarea dărilor de seamă ale directorului general, ale consiliului și ale
cenzorului sau, după caz, ale comisiei de cenzori;
n) aprobarea reorganizării (prin fuziune, dezmembrare ori transformare) sau a
dizolvării organizației de gestiune colectivă, a constituirii sucursalelor și a filialelor;
o) alte aspecte ce țin de activitatea organizației de gestiune colectivă.
(8) Adunarea generală poate delega competențele menționate la alin. (7) lit. f)–h) și
n), printr-o decizie sau printr-o prevedere statutară, organului care exercită funcția de
supraveghere.
(9) Toți membrii organizației de gestiune colectivă au dreptul de a participa și
dreptul de a vota în cadrul adunării generale a membrilor, inclusiv prin mijloace electronice,
organizația de gestiune colectivă fiind obligată să asigure posibilitatea participării și a
exprimării votului. Organizația de gestiune colectivă poate autoriza limitarea dreptului
membrilor organizației de gestiune colectivă de a participa și de a-și exercita drepturile devot în cadrul adunării generale a membrilor, în temeiul unui sau al ambelor criterii de mai
jos, cu condiția ca acestea să fie stabilite și aplicate într-un mod echitabil și proporțional, să
fie prevăzute în statut și să fie puse la dispoziția publicului în conformitate cu art. 85 alin.
(1) lit. c) și art. 95 alin. (4) lit. a):
a) vechimea calității de membru;
b) sumele primite de la un membru sau datorate acestuia.
(10) Fiecare membru al organizației de gestiune colectivă are dreptul de a desemna
orice altă persoană sau entitate în calitate de reprezentant pentru a participa și a vota în
numele său în cadrul adunării generale, cu condiția ca această desemnare să nu implice un
conflict de interese. Împuternicirea acordată reprezentantului este valabilă pentru o singură
adunare generală. Reprezentantul beneficiază în cadrul adunării generale a membrilor de
aceleași drepturi pe care le-ar avea membrul care l-a desemnat. Reprezentantul votează în
conformitate cu instrucțiunile formulate de membrul care l-a desemnat.
(11) Hotărârile adoptate de adunarea generală sunt obligatorii și pot fi contestate în
conformitate cu legislația.
(12) Organizațiile de gestiune colectivă au obligația să depună la AGEPI, în termen
de 5 zile după desfășurarea adunării generale:
a) raportul anual de transparență;
b) raportul anual al cenzorului sau al comisiei de cenzori, după caz;
c) lista de membri și repertoriul actualizat;
d) acordurile de reprezentare cu organizațiile similare din străinătate;
e) declarațiile individuale anuale ale directorului general, ale membrilor consiliului
și ale consiliului de supraveghere;
f) hotărârile adoptate în cadrul adunării generale.
(13) Documentele prevăzute la alin. (12) lit. a), c) și e) se depun la AGEPI în formatul
stabilit prin ordinul directorului general al AGEPI.
Articolul 89.  Consiliul și directorul general ai organizației
de gestiune colectivă
(1) Consiliul este organul permanent de conducere al organizației de gestiune
colectivă, care se subordonează adunării generale. Competențele consiliului sunt stabilite în
statutul organizației de gestiune colectivă.
(2) Directorul general este persoana desemnată de consiliu și aleasă de adunarea
generală. Directorul general nu poate fi membru al consiliului.
(3) Atribuțiile și responsabilitățile directorului general, precum și durata mandatuluiacestuia sunt stabilite în statutul organizației de gestiune colectivă.
(4) Directorul general și membrii consiliului trebuie să prezinte adunării generale o
declarație individuală anuală care să conțină următoarele informații:
a) orice interese avute în organizația de gestiune colectivă;
b) orice remunerație primită de la organizația de gestiune colectivă pe durata
exercițiului financiar anterior, inclusiv sub forma unor pensii, avantaje și alte beneficii de
natură pecuniară și nepecuniară;
c) orice sumă primită din partea organizației de gestiune colectivă pe durata
exercițiului financiar anterior, în calitate de titular de drepturi;
d) orice conflict existent sau potențial dintre interesele personale și cele ale
organizației de gestiune colectivă sau dintre obligațiile față de organizația de gestiune
colectivă și îndatoririle față de altă persoană fizică sau juridică.
Articolul 90.  Cenzorul și comisia de cenzori
a organizației de gestiune colectivă
(1)  Cenzorul  efectuează  controlul  asupra  activității  economico-financiare  a
organizației de gestiune colectivă, inclusiv a oportunității și legalității utilizării mijloacelor
financiare ale acesteia.
(2) Dacă organizația de gestiune colectivă are mai mult de 100 de membri, se
instituie o comisie de cenzori compusă din 3 membri.
(3) În conformitate cu dispozițiile art. 88 alin. (12) lit. b), cenzorul sau, după caz,
comisia de cenzori prezintă anual un raport al activității organizației de gestiune colectivă,
care se aprobă de adunarea generală și se publică pe pagina web oficială a organizației. În
scopul efectuării controlului, cenzorul sau comisia de cenzori are dreptul să solicite
consiliului și directorului general orice date privind activitatea organizației pe o perioada
concretă, să ia cunoștință cu toate actele, documentele ce vizează activitatea acesteia.
(4) Cenzorul sau, după caz, comisia de cenzori sesizează adunarea generală dacă
constată fapte care contravin legii sau statutului organizației și care au cauzat sau pot cauza
prejudicii considerabile activității organizației și membrilor acesteia.
(5) Nu poate fi cenzor sau membru al comisiei de cenzor:
a) directorul general și membrii consiliului organizației;
b) soțul, afinii și rudele directorului general/membrilor consiliului până la gradul al
IV-lea inclusiv.
Articolul 91.  Comisia permanentă specială
privind accesul la informații(1) Comisia permanentă specială privind accesul la informații, formată din 3 membri
care nu sunt angajați și nu fac parte din organele de conducere și de supraveghere ale
organizațiilor de gestiune colectivă, este desemnată de adunarea generală.
(2) Membrii organizațiilor de gestiune colectivă și organizațiile de gestiune colectivă
în numele cărora gestionează drepturi în temeiul unui acord de reprezentare care consideră
că li s-a încălcat dreptul de acces la informațiile solicitate pot sesiza, în termen de 3 zile,
Comisia permanentă specială privind accesul la informații. Comisia este obligată să
răspundă în termen de 7 zile membrului care a formulat sesizarea.
(3) Comisia permanentă specială privind accesul la informații întocmește un raport
anual asupra activității sale, care se prezintă spre aprobare adunării generale și se publică
pe pagina web oficială a organizației.
Articolul 92.  Consiliul de supraveghere
(1) În scopul monitorizării permanente a activității desfășurate atât de organizația
de gestiune colectivă, cât și de către directorul general, la nivelul fiecărei organizații de
gestiune colectivă funcționează un consiliu de supraveghere, care este format dintr-un
număr impar de membri și se întrunește periodic, cel puțin o dată în an.
(2) Din consiliul de supraveghere pot face parte:
a)  membri  ai  organizației  de  gestiune  colectivă,  cu  condiția  asigurării  unei
reprezentări echitabile și echilibrate;
b) persoane care au experiență în domeniul juridic sau economic de minimum 5 ani
în activitatea din domeniul dreptului de autor și al drepturilor conexe, precum și o bună
reputație în acest domeniu;
c) titulari de drepturi care nu sunt reprezentați de către organizația de gestiune
colectivă în mod direct.
(3) Consiliul de supraveghere are cel puțin următoarele competențe:
a) exercitarea competențelor care i-au fost delegate de adunarea generală a
membrilor, inclusiv în temeiul art. 88 alin. (8);
b) monitorizarea activităților și a îndeplinirii îndatoririlor persoanelor menționate la
art. 89, inclusiv punerea în aplicare a deciziilor adunării generale a membrilor și, în special,
a politicilor generale prevăzute la art. 88 alin. (7) lit. b)–e).
(4) Fiecare membru al consiliului de supraveghere este obligat să completeze și să
prezinte adunării generale o declarație individuală anuală. Prevederile art. 89 alin. 4 se
aplică mutatis mutandis și membrilor consiliului de supraveghere.
(5) Consiliul de supraveghere întocmește un raport anual asupra activității sale, care
se prezintă spre aprobare adunării generale și se publică pe pagina web oficială a
organizației.Secțiunea a 3-a
Drepturile și obligațiile generale ale organizației de gestiune colectivă
Articolul 93.  Drepturile generale ale organizației
de gestiune colectivă
Organizația de gestiune colectivă are următoarele drepturi generale:
a) să fie mandatată de către autori sau titulari ai dreptului de autor și ai drepturilor
conexe să gestioneze drepturi, categorii de drepturi sau tipuri de opere și alte obiecte
protejate;
b) să acorde asistență de specialitate membrilor săi și să îi reprezinte în cadrul
procedurilor legale, în limita obiectului de activitate;
c) să solicite de la utilizatori informații și documente aflate la dispoziția acestora
necesare pentru determinarea cuantumului remunerațiilor pe care le colectează, precum și
informații deținute de aceștia privind operele utilizate, cu indicarea titularilor de drepturi, în
vederea repartizării și plății acestora;
d) să încheie, în numele membrilor săi, acorduri de reprezentare cu alte organizații
de gestiune colectivă similare din străinătate;
e) să monitorizeze prin orice mijloace activitatea utilizatorilor, gratuit și fără
autorizare suplimentară din partea acestora, pentru a supraveghea utilizarea repertoriului
propriu, putând solicita în acest scop și informații de interes public, deținute, potrivit legii,
de instituțiile publice competente;
f) să efectueze orice alte acțiuni și acte juridice necesare pentru protecția și
asigurarea drepturilor respective, inclusiv în nume propriu, în limitele împuternicirilor care
i-au fost acordate de către titularii de drepturi;
g)  să  solicite  membrilor  săi  actualizarea  repertoriului  conform  prevederilor
statutare.
Articolul 94.  Obligațiile generale ale organizațiilor
de gestiune colectivă
Organizația de gestiune colectivă are următoarele obligații generale:
a) să acționeze în interesul titularilor de drepturi ale căror drepturi le gestionează,
fără a impune acestora obligații care nu sunt necesare în mod obiectiv pentru protecția
drepturilor și a intereselor lor sau pentru gestionarea eficientă a drepturilor lor;
b) să utilizeze informațiile și documentele recepționate de la utilizatori doar în
scopul  colectării,  repartizării  și  plății  remunerației.  Utilizarea  informațiilor  sau  a
documentelor în alte scopuri decât cele prevăzute de prezenta lege, fără acordul prealabil alutilizatorului, este interzisă;
c) să acorde utilizatorilor licențe, conform art. 32, pentru utilizarea operelor sau a
obiectelor drepturilor conexe, înainte de utilizarea repertoriului protejat. Organizațiile de
gestiune colectivă răspund în cel mult 30 de zile la cererea acestora, solicitând, după caz,
orice alte informații necesare și oferindu-și reciproc toate informațiile necesare. Condițiile
de acordare a licențelor se bazează pe criterii obiective și nediscriminatorii. În cazul în care
organizația de gestiune colectivă refuză să acorde licența, va motiva refuzul în formă scrisă;
d) să colecteze remunerațiile datorate de utilizatori pentru utilizarea operelor și a
altor obiecte protejate, să le repartizeze și să le plătească cu regularitate, cu diligență și cu
exactitate, în termenul stabilit la art. 97 alin. (1) lit. c), proporțional cu valoarea și utilizarea
lor reală;
e) să elaboreze metodologii pentru domeniile de activitate, care să fie negociate cu
utilizatorii, în condițiile art. 99–101;
f) să păstreze și să actualizeze în permanență bazele de date cu privire la lista de
membri și repertorii;
g) să asigure transparența activității de gestiune colectivă în raporturile cu membrii
săi, autoritățile publice și utilizatorii;
h) să asigure corespondența cu membrii, utilizatorii și cu organizațiile de gestiune
colectivă cu care are încheiate acorduri de reprezentare, prin orice mijloace, inclusiv
electronice;
i) să răspundă în scris plângerilor, în special în ceea ce privește gestionarea
drepturilor,  revocarea  mandatului  sau  retragerea  drepturilor,  condițiile  de  aderare,
colectarea sumelor datorate autorilor sau titularilor de drepturi, reținerile și repartizarea
acestora;
j) să asigure tratament egal utilizatorilor, membrilor săi, inclusiv titularilor ale căror
drepturi le gestionează în temeiul unui acord de reprezentare, în privința comisionului de
gestiune și a regulilor privind colectarea, repartizarea și plata remunerațiilor, precum și a
oricăror informații ce țin de gestiunea drepturilor lor;
k) să asigure membrilor condițiile necesare pentru participarea și exprimarea
votului în cadrul adunării generale, în timp real, prin orice mijloace, inclusiv prin mijloace
electronice;
l) să asigure membrilor săi și autorităților cu atribuții de control și monitorizare
accesul la informațiile privind orice aspect al activității de colectare a sumelor datorate de
utilizatori, de repartizare și plată a acestora;
m) să protejeze interesele membrilor săi, în ceea ce privește gestionarea drepturilor
cuvenite ca urmare a utilizării propriului repertoriu în afara teritoriului Republicii Moldova,
prin încheierea de acorduri de reprezentare cu organizații similare din străinătate;n) să pună la dispoziția membrilor și a organizațiilor de gestiune colectivă în numele
cărora gestionează drepturi în temeiul unui acord de reprezentare un mecanism eficace și
rapid de examinare a plângerilor, în special a celor privind autorizația de gestionare a
drepturilor și revocarea sau retragerea drepturilor, condițiile de aderare, colectarea,
repartizarea  și  plata  sumelor  datorate  titularilor  de  drepturi,  reținerile  efectuate.
Organizația de gestiune colectivă răspunde în scris plângerilor formulate. În cazul în care
organizația de gestiune colectivă respinge o plângere, răspunsul trebuie să fie motivat.
Secțiunea a 4-a
Transparența în activitatea organizației de gestiune colectivă
Articolul 95.  Transparența activității organizației
de gestiune colectivă
(1) Organizația de gestiune colectivă are obligația ca, cel puțin o dată pe an, să pună
la dispoziția fiecărui titular de drepturi căruia i-a repartizat venituri provenite din drepturi
sau în beneficiul căruia a efectuat plăți în perioada de referință următoarele informații:
a) datele de contact pe care organizația de gestiune colectivă a fost autorizată de
către titularul de drepturi să le utilizeze pentru identificarea și localizarea acestuia;
b) veniturile provenite din drepturi repartizate;
c) sumele plătite de organizația de gestiune colectivă titularului de drepturi,
defalcate pe categorii de drepturi gestionate și pe tipuri de utilizări;
d) perioada în care au avut loc utilizările care corespund sumelor repartizate și
plătite titularului de drepturi, cu excepția cazurilor în care organizația de gestiune colectivă
nu poate furniza aceste informații din rațiuni obiective legate de raportările efectuate de
către utilizatori;
e) comisionul de gestiune reținut, precum și orice rețineri efectuate în alte scopuri
(sociale, culturale etc.);
f) veniturile neachitate provenite din drepturi repartizate pentru orice perioadă.
(2)  Organizațiile  de  gestiune  colectivă  au  obligația  de  a  pune  la  dispoziția
organizațiilor de gestiune colectivă în numele cărora gestionează drepturi în temeiul unui
acord de reprezentare, cel puțin o dată pe an, inclusiv prin mijloace electronice, cel puțin
următoarele informații pentru perioada la care acestea se referă:
a) veniturile provenite din drepturi repartizate, sumele plătite de organizația de
gestiune colectivă defalcate pe categorii de drepturi gestionate și pe tipuri de utilizări
pentru drepturile pe care le gestionează în temeiul unui acord de reprezentare, precum și
orice venituri provenite din drepturi repartizate pentru orice perioadă, care sunt neachitate;
b) comisionul de gestiune reținut, precum și orice alte rețineri stabilite conform
acordului de reprezentare;c) informații privind orice licențe acordate sau refuzate cu privire la opere și alte
obiecte protejate care fac obiectul acordului de reprezentare;
d) hotărâri adoptate de adunarea generală a membrilor, în măsura în care aceste
hotărâri sunt pertinente pentru gestiunea drepturilor în temeiul acordului de reprezentare.
(3) Organizația de gestiune colectivă, în cadrul examinării unei cereri motivate
corespunzător, are obligația de a pune la dispoziția oricărei organizații de gestiune colectivă
în numele căreia gestionează drepturi în temeiul unui acord de reprezentare, a oricărui
titular de drepturi sau a oricărui utilizator, prin mijloace electronice și fără întârzieri
nejustificate, cel puțin următoarele informații:
a) operele sau alte obiecte protejate pe care le reprezintă, drepturile pe care le
gestionează în mod direct sau prin acorduri de reprezentare și teritoriile acoperite;
b) în situația în care, din cauza domeniului activității desfășurate de organizația de
gestiune colectivă, astfel de opere sau alte obiecte protejate nu pot fi stabilite – tipurile de
opere sau alte obiecte protejate pe care le reprezintă, drepturile pe care le gestionează și
teritoriile acoperite.
(4) Organizația de gestiune colectivă are obligația să publice pe pagina sa web
oficială cel puțin următoarele informații, asigurând actualizarea permanentă a acestora:
a) statutul;
b) condițiile de aderare și condițiile de revocare a autorizației de gestionare a
drepturilor, dacă acestea nu sunt incluse în statut;
c) contractele standard de acordare a licențelor și tarifele standard în vigoare,
inclusiv reducerile;
d) lista persoanelor care administrează organizația;
e) politica generală de repartizare a sumelor datorate titularilor de drepturi;
f) politica generală privind comisionul de gestiune;
g) politica generală privind reținerile din veniturile provenite din drepturi și din
veniturile  rezultate  din  investirea  veniturilor  provenite  din  drepturi,  cu  excepția
comisionului de gestiune, inclusiv reținerile operate în vederea finanțării unor activități cu
scop social, cultural și educațional;
h) o listă a acordurilor de reprezentare încheiate și denumirea organizațiilor de
gestiune colectivă cu care au fost încheiate acestea;
i) politica generală de utilizare a sumelor care nu pot fi repartizate;
j) mecanismul de examinare a plângerilor și de soluționare a litigiilor.
Articolul 96.  Raportul anual de transparență(1) Raportul anual de transparență se întocmește de către organizația de gestiune
colectivă în termen de 8 luni de la încheierea exercițiului financiar respectiv și se publică pe
pagina web oficială a organizației de gestiune colectivă, unde rămâne la dispoziția
publicului minimum 5 ani.
(2) Raportul anual de transparență conține cel puțin următoarele informații:
a) situațiile financiare, contul de venituri și cheltuieli și o situație a fluxurilor de
numerar;
b) un raport al activităților din anul calendaristic precedent;
c) informații privind refuzurile de acordare a licențelor;
d) lista organelor de conducere;
e)  informații  privind  valoarea  totală  a  sumelor  achitate  directorului  general,
membrilor consiliului, membrilor comisiilor interne, precum și alte beneficii acordate
acestora;
f) un raport special care trebuie să conțină cel puțin informații cu privire la sumele
reținute în scopuri sociale, culturale și educaționale, defalcate pe categorii de drepturi
gestionate și pe surse de colectare, precum și modul de utilizare a acestora;
g) informațiile privind remunerațiile colectate, defalcate pe categorii de drepturi
gestionate și pe surse de colectare;
h) informații financiare privind comisionul de gestiune care să conțină cel puțin date
cu privire la costurile reale, defalcate pe categorii de drepturi gestionate și, acolo unde
costurile sunt indirecte și nu pot fi atribuite unei sau mai multor categorii de drepturi,
justificări cu privire la acestea, precum și veniturile provenite din plasamentele și depozitele
bancare ale comisionului;
i) informații privind resursele utilizate pentru acoperirea cheltuielilor ocazionate de
colectarea, repartizarea și plata remunerațiilor;
j) informații financiare privind suma totală repartizată și suma totală plătită
titularilor de drepturi, defalcate pe categorii de drepturi gestionate și pe moduri de
utilizare, inclusiv datele la care au fost efectuate plățile, cu defalcarea acestora pe perioade
de colectare/repartiție;
k) informații financiare cu privire la suma totală colectată și nerepartizată, precum
și la suma totală repartizată și neachitată titularilor de drepturi, defalcate pe categorii de
drepturi gestionate și pe surse de colectare, cu indicarea perioadelor în care au fost
colectate aceste sume, a motivelor întârzierilor și a modului de evidențiere a sumelor;
l) informații financiare privind sumele ce nu pot fi repartizate, precum și modul
utilizării acestora;
m) informații financiare privind sumele primite de la alte organizații de gestiunecolectivă cu care se află în raporturi juridice prevăzute de prezenta lege, precum și
comisionul de gestiune și alte rețineri din aceste sume, defalcate pe categorii de drepturi,
pe surse de colectare și pe organizații de gestiune colectivă;
n)  informații  financiare  privind  sumele  colectate,  repartizate  și  plătite  altor
organizații de gestiune colectivă cu care se află în raporturi juridice prevăzute de prezenta
lege, precum și comisionul de gestiune și alte rețineri din aceste sume, defalcate pe
categorii de drepturi, pe surse de colectare și pe organizații de gestiune colectivă, cu
indicarea perioadei de colectare/repartiție;
o) informații financiare privind sumele colectate, repartizate și plătite în mod direct
titularilor de drepturi, defalcate pe categorii de drepturi, pe tipuri de utilizări, cu indicarea
perioadei de colectare/repartiție.
(3) Informațiile menționate în alin. (2) sunt supuse unui audit efectuat de către una
sau mai multe persoane abilitate prin lege să auditeze situațiile financiare, iar raportul de
audit, inclusiv rezervele exprimate în acesta, se reproduce integral în raportul anual de
transparență.
Secțiunea a 5-a
Exercitarea gestiunii colective
Articolul 97.  Reguli privind repartizarea
remunerațiilor
(1) Gestiunea colectivă se exercită potrivit următoarelor reguli:
a) deciziile privind metodele și regulile de colectare a remunerațiilor de la
utilizatori, cele de repartizare a acestora între titularii de drepturi, precum și cele privind
alte aspecte importante ale gestiunii colective trebuie să fie luate de membri în cadrul
adunării generale, potrivit statutului;
b) remunerațiile colectate de organizațiile de gestiune colectivă nu sunt și nu pot fi
asimilate  veniturilor  acestora,  cu  excepția  comisionului  de  gestiune  stabilit  conform
regulilor adoptate în condițiile art. 98;
c) sumele datorate titularilor de drepturi, precum și altor organizații de gestiune
colectivă se repartizează și se plătesc cu regularitate și cu exactitate, în cel mai scurt
termen posibil, dar nu mai târziu de 9 luni de la încheierea exercițiului financiar în care au
fost colectate remunerațiile, cu excepția cazului în care aceste termene nu pot fi respectate
din motive obiective cum ar fi: documentarea specială în vederea identificării titularilor de
drepturi,  raportările  din  partea  utilizatorilor,  identificarea  drepturilor,  stabilirea
corespondențelor dintre informațiile privitoare la opere și alte obiecte protejate, pe de o
parte, și titularii de drepturi, pe de altă parte, precum și situația în care sumele repartizate
individual sunt mai mici decât costurile gestiunii. Celelalte organizații de gestiune colectivă
sau, dacă au drept membri entități ce reprezintă titulari de drepturi, acești membri
repartizează și plătesc titularilor de drepturi aceste sume în cel mai scurt termen posibil,dar nu mai târziu de 6 luni de la primirea acestor sume, cu excepția cazului în care
organizațiile de gestiune colectivă sau, dacă este cazul, membrii acestora sunt împiedicați
să respecte acest termen din motive obiective care țin în special de raportările din partea
utilizatorilor,  de  identificarea  drepturilor,  de  titularii  de  drepturi  sau  de  stabilirea
corespondențelor dintre informațiile privitoare la opere și alte obiecte protejate, pe de o
parte, și titularii de drepturi, pe de altă parte;
d) sumele rezultate din plasamentele remunerațiilor nerevendicate și nerepartizate,
aflate în depozite bancare sau obținute din alte operațiuni efectuate în limita obiectului de
activitate, precum și cele obținute cu titlu de prejudicii sau despăgubiri ca urmare a
încălcării dreptului de autor ori a drepturilor conexe se cuvin și se repartizează titularilor de
drepturi și nu pot constitui venituri ale organizațiilor de gestiune colectivă.
(2) În cazul în care titularii de drepturi nu au putut fi identificați sau localizați și
sumele datorate titularilor de drepturi nu pot fi repartizate și plătite în termenul prevăzut la
alin. (1) lit. c), iar excepția de la acest termen nu se aplică, aceste sume se înscriu separat în
conturile organizației de gestiune colectivă.
(3) Organizațiile de gestiune colectivă trebuie să acționeze cu bună-credință și să ia
toate măsurile necesare în scopul identificării și localizării titularilor de drepturi pentru
repartizarea și plata sumelor ce li se cuvin. În acest sens, organizațiile de gestiune colectivă
vor verifica bazele de date cu privire la lista de membri și repertoriu, inclusiv ale altor
organizații similare autohtone și străine, precum și orice alte informații relevante la care au
acces.
(4) În termen de 3 luni de la expirarea termenului stabilit la alin. (1) lit. c),
organizația de gestiune colectivă pune informațiile privind operele și alte obiecte protejate
în cazul cărora unul sau mai mulți titulari de drepturi nu au fost identificați sau localizați la
dispoziția:
a) titularilor de drepturi pe care îi reprezintă sau a entităților care reprezintă titulari
de drepturi, atunci când respectivele entități sunt membre ale organizației de gestiune
colectivă;
b) tuturor organizațiilor de gestiune colectivă cu care a încheiat acorduri de
reprezentare.
(5)  Informațiile  menționate  la  alin.  (4)  includ,  atunci  când  sunt  disponibile,
următoarele:
a) titlul operei sau al altui obiect protejat;
b) numele titularului de drepturi;
c) numele editorului sau al producătorului;
d) orice alte informații pertinente disponibile care ar putea facilita identificarea
titularului de drepturi.(6) În cazul imposibilității identificării și localizării titularilor de drepturi după
întreprinderea acțiunilor menționate la alin. (3)–(5), organizația de gestiune colectivă pune
informațiile menționate la alin. (5) la dispoziția publicului în termen de maximum un an de
la expirarea termenului de 3 luni prevăzut la alin. (4).
(7) Sumele datorate titularilor de drepturi care nu pot fi repartizate în termen de 3
ani de la încheierea exercițiului financiar în care au fost colectate veniturile provenite din
drepturi, cu condiția că organizația de gestiune colectivă a întreprins toate măsurile
necesare pentru identificarea și localizarea titularilor de drepturi, se consideră a fi sume ce
nu pot fi repartizate.
(8) După expirarea termenului general de prescripție de 3 ani de la data notificării,
în interiorul căruia titularii de drepturi au dreptul să revendice sumele respective, adunarea
generală a membrilor organizației de gestiune colectivă decide cu privire la utilizarea
sumelor ce nu pot fi repartizate.
(9) Notificarea sumelor nerevendicate se face în scris și electronic, inclusiv pe
pagina web oficială a organizației de gestiune colectivă, în termen de 6 luni de la încheierea
exercițiului financiar, și va conține cel puțin următoarele informații:
a) titlul operei sau al altui obiect protejat;
b) numele titularului de drepturi;
c) denumirea utilizatorului și data utilizării;
d) orice alte informații care ar putea facilita identificarea titularului de drepturi.
(10) În cazul în care organizația de gestiune colectivă investește veniturile provenite
din drepturi sau orice venituri derivate din investirea veniturilor provenite din drepturi,
acest aspect trebuie să se realizeze în interesul suprem al titularilor de drepturi ale căror
drepturi le reprezintă, în conformitate cu politica privind utilizarea veniturilor provenite din
drepturi și a veniturilor obținute în rezultatul investirii veniturilor provenite din drepturi, cu
politica de gestiune a riscurilor și cu respectarea următoarelor reguli:
a) adunarea generală se asigură că investiția se realizează exclusiv în interesul
membrilor săi;
b) activele se investesc într-un mod care să asigure siguranța, calitatea, lichiditatea
și profitabilitatea portofoliului în întregul său;
c) activele sunt diversificate în mod corespunzător, pentru a se evita dependența
excesivă de un anumit activ și acumulările de riscuri la nivelul întregului portofoliu.
(11) O organizație de gestiune colectivă păstrează separat în conturile sale:
a)  veniturile  provenite  din  drepturi  și  orice  venituri  derivate  din  investirea
veniturilor provenite din drepturi;
b) orice active proprii pe care le-ar putea deține aceasta și orice venituri care provindin aceste active, din comisionul de gestiune sau din alte activități;
c) sumele nerevendicate, evidențiate și păstrate, de către organizație, în conturi
analitice distincte timp de 3 ani de la data notificării.
Articolul 98.  Comisionul de gestiune
(1) În cazul în care un autor sau un titular al dreptului de autor sau al drepturilor
conexe autorizează o organizație de gestiune colectivă să îi gestioneze drepturile, aceasta
este obligată să îi ofere, prin orice mijloace, inclusiv electronice, informații privind
comisionul de gestiune și alte rețineri din veniturile provenite din drepturi și din oricare
venituri derivate din investirea veniturilor provenite din drepturi, înainte de a obține
acordul acestuia privind gestionarea drepturilor sale.
(2) Reținerile menționate la alin. (1) trebuie să fie rezonabile în raport cu serviciile
prestate de organizația de gestiune colectivă pentru titularii de drepturi, inclusiv, dacă este
cazul, cu serviciile prevăzute la alin. (4), și să fie stabilite pe baza unor criterii obiective.
(3) Comisionul de gestiune nu poate depăși costurile justificate documentar,
suportate de organizația de gestiune colectivă în scopul gestionării dreptului de autor și a
drepturilor conexe. Cerințele aplicabile utilizării și transparenței utilizării sumelor reținute
cu titlu de comision de gestiune sau compensate în contul acestui comision se aplică
oricăror altor rețineri destinate să acopere costurile gestionării dreptului de autor sau a
drepturilor conexe.
(4) Organizația de gestiune colectivă nu aplică alte rețineri decât cele aferente
comisionului de gestiune veniturilor provenite din drepturile pe care le gestionează pe baza
unui acord de reprezentare sau oricăror venituri derivate din investirea respectivelor
venituri provenite din drepturi, cu excepția cazului în care cealaltă organizație de gestiune
colectivă care este parte la acordul de reprezentare își exprimă în mod expres acordul
pentru aceste rețineri.
(5) În cazul în care prin statut se prevede posibilitatea ca o organizație de gestiune
colectivă să poată desfășura activități cu scop social, cultural sau educațional finanțate prin
intermediul reținerilor din veniturile provenite din drepturi, acestea se desfășoară pe baza
unor criterii echitabile, în special în ceea ce privește accesul la aceste activități și
amploarea lor.
(6) Comisionul de gestiune se reține pentru fiecare drept gestionat după cum
urmează:
a) pentru drepturile gestionate colectiv obligatoriu – conform prevederilor art. 70,
precum și pentru drepturile gestionate colectiv extins – conform art. 78. Comisionul reținut
de organizația de gestiune colectivă desemnată colector și de organizațiile beneficiare nu
poate depăși cumulativ 30% din sumele repartizate fiecăreia;
b) pentru drepturile gestionate colectiv facultativ – conform art. 80. Comisionul
datorat de proprii membri se reține de organizația de gestiune colectivă la momentul
efectuării repartiției și nu poate depăși 30% din sumele repartizate individual;c) pentru drepturile gestionate în bază de mandat special – conform art. 82.
Comisionul se stabilește de organizația de gestiune colectivă pe bază contractuală, cu
respectarea tratamentului egal, în conformitate cu prevederile art. 94 lit. j).
Secțiunea a 6-a
Negocierea metodologiilor
Articolul 99.  Inițierea procedurii de negociere
a metodologiilor
(1) Remunerațiile cuvenite titularilor de drepturi, precum și condițiile de colectare și
plată se stabilesc de către organizațiile de gestiune colectivă și utilizatori în cuprinsul
metodologiilor negociate.
(2) Organizațiile de gestiune colectivă și utilizatorii negociază cu bună-credință și își
oferă reciproc toate informațiile necesare.
(3) În vederea inițierii procedurilor de negociere a metodologiilor, organizațiile de
gestiune colectivă, utilizatorii sau asociațiile reprezentative ale acestora prevăzute la art.
100 alin. (2) lit. b) și c) trebuie să depună la AGEPI o cerere, însoțită de:
a) lista părților, elementele de identificare, precum și dovada notificării acestora în
vederea negocierii;
b) proiectul metodologiei și tarifele.
(4) Nedepunerea listei sau depunerea unei liste incomplete, precum și lipsa dovezii
notificării atrag respingerea cererii de inițiere a procedurilor de negociere.
(5) Proiectul metodologiei se supune avizării AGEPI. Avizul se acordă în termen de
10 zile lucrătoare de la data depunerii cererii în cazul în care metodologiile îndeplinesc
următoarele condiții:
a) cuprind următoarele elemente obligatorii: obiectul de reglementare, modul de
împărțire  a  remunerației  pe  fiecare  categorie  de  titulari  de  drepturi,  cuantumul
remunerației datorate, exprimată procentual sau forfetar, baza de calcul al remunerației,
termenele  de  plată,  penalitățile  de  întârziere,  reducerile  acordate  pentru  utilizatorii
plătitori,  informații  și  documente  aflate  la  dispoziția  utilizatorilor  necesare  pentru
determinarea cuantumului remunerațiilor, precum și termenul și formatul de raportare
privind utilizarea operelor și altor obiecte protejate. La stabilirea formatului de raportare se
ține seama, în măsura posibilului, de standardele facultative la nivel de sector;
b) acordarea licențelor nu este condiționată de acceptarea de către utilizatori a unor
prestații suplimentare care, prin natura lor sau în conformitate cu dispozițiile legale, nu au
legătură cu obiectul licențelor;
c) prevederile proiectului de metodologie respectă dispozițiile prezentei legi.(6) În cazul remunerației compensatorii prevăzute la art. 71 și 72, suplimentar
condițiilor prevăzute la alin. (5) lit. a) din prezentul articol, metodologia trebuie să cuprindă
și procedeul folosit pentru copiile înregistrate (sonor, audiovizual, digital, analogic).
(7) Remunerațiile procentuale sau forfetare nu fac obiectul avizului prevăzut la alin.
(5).
(8) Metodologia încheiată fără avizul sau cu nerespectarea avizului AGEPI este nulă.
Articolul 100.  Procedura de negociere a metodologiilor
(1) Metodologiile se negociază în cadrul unei comisii constituite prin ordin al
directorului general al AGEPI, emis în termen de 10 zile lucrătoare de la data depunerii
cererii menționate la art. 99 alin. (3) și adus la cunoștința părților.
(2) Comisia de negociere a metodologiilor este constituită din:
a) câte un reprezentant al fiecărei organizații de gestiune colectivă avizate, care
funcționează pentru câte un domeniu de creație și pentru o categorie de drepturi;
b) câte un reprezentant al asociațiilor reprezentative ale utilizatorilor la nivel
național și câte un reprezentant al primilor 3 utilizatori majori, notificați de entitatea
solicitantă, stabiliți pe baza cifrei de afaceri, cu condiția ca aceasta să fie declarată la
AGEPI,  pe  propria  răspundere.  Instituțiile  publice,  inclusiv  organizațiile  publice  de
radiodifuziune și de televiziune, care fac parte din comisia de negociere sunt exceptate de la
declararea cifrei de afaceri;
c) câte un reprezentant al asociațiilor reprezentative ale utilizatorilor la nivel local
sau, în lipsa acestora, câte un reprezentant din partea a doi utilizatori locali notificați de
entitatea solicitantă și care depun la AGEPI acordul de participare în respectiva comisie.
(3) În funcție de propunerea primită în vederea emiterii ordinului de constituire a
comisiei de negociere, AGEPI convoacă și desemnează în comisia de negociere orice entitate
care are un interes legitim.
(4) Ordinul de constituire a comisiei de negociere se comunică părților împreună cu
proiectul metodologiei depus de entitatea solicitantă.
(5) Negocierea metodologiilor se desfășoară conform programului stabilit de părțile
comisiei de negociere, pe o durată de maximum 90 de zile de la data constituirii comisiei.
(6) Metodologiile se negociază ținându-se seama de următoarele criterii principale:
a) categoria titularilor de drepturi, tipurile de opere și alte obiecte protejate și
domeniul pentru care se poartă negocierea;
b) categoria de utilizatori pe care îi reprezintă la negocieri asociațiile reprezentative
sau ceilalți utilizatori desemnați să negocieze;
c) repertoriul gestionat de organizația de gestiune colectivă pentru membrii proprii,precum și pentru membrii altor organizații similare străine, în baza contractelor de
reciprocitate;
d) proporția utilizării repertoriului gestionat de o organizație de gestiune colectivă;
e) proporția utilizărilor pentru care utilizatorul a îndeplinit obligațiile de plată prin
acordurile de utilizare directe cu titularii de drepturi;
f) veniturile obținute de utilizatori din activitatea care utilizează repertoriul pentru a
cărui utilizare se negociază metodologiile;
g)  practica  europeană  privind  rezultatele  negocierilor  dintre  utilizatori  și
organizațiile  de  gestiune  colectivă.
(7) În cazul drepturilor gestionate colectiv obligatoriu, conform prevederilor art. 70,
tarifele și metodologiile se negociază fără a se ține seama de criteriile prevăzute la alin. (6)
lit. c) și e) din prezentul articol, repertoriile fiind considerate repertorii extinse.
(8) În cazul drepturilor gestionate colectiv extins, metodologiile se negociază cu
prezentarea listei autorilor și a titularilor de drepturi care au optat să excludă operele și alte
obiecte protejate de la mecanismul prevăzut la art. 78.
Articolul 101.  Negocierea remunerațiilor
(1) Organizațiile de gestiune colectivă pot solicita în negocieri, de la aceeași
categorie de utilizatori, fie remunerații forfetare, fie remunerații procentuale numai dacă și
în măsura în care sunt utilizate opere sau alte obiecte protejate pentru care dreptul de autor
sau drepturile conexe protejate se află în termenele de protecție prevăzute de lege.
(2) Remunerațiile forfetare și cele procentuale sunt stabilite din veniturile obținute
prin activitatea în cadrul căreia se utilizează repertoriul organizației de gestiune colectivă.
(3) În lipsa veniturilor, remunerațiile forfetare sau procentuale sunt raportate la
cheltuielile ocazionate de utilizare.
(4) Remunerațiile prevăzute la alin. (2) trebuie să fie rezonabile în raport cu
valoarea  economică  și  ponderea  utilizării  drepturilor  în  cauză,  ținând  seama  de
caracteristicile și de sfera de utilizare a operelor și a altor obiecte protejate, precum și de
valoarea economică a serviciului prestat de organizația de gestiune colectivă.
(5)  Organizațiile  de  gestiune  colectivă  nu  impun  utilizatorilor  remunerații
inechitabile sau orice alte condiții inechitabile de acordare a licențelor și nu aplică, în
raporturile  cu  utilizatorii,  remunerații  inegale  sau  alte  condiții  inegale  la  prestații
echivalente.
(6) Pentru activitatea de radiodifuzare, organizațiile de gestiune colectivă pot
solicita  numai  remunerații  procentuale,  diferențiate  prin  directă  proporționalitate  cu
ponderea  utilizării  de  către  fiecare  utilizator  –  organizație  de  televiziune  sau  de
radiodifuziune  –  a  repertoriului  gestionat  colectiv  în  această  activitate.(7) Remunerațiile forfetare se pot modifica anual, începând cu prima lună a anului
următor celui în care s-au publicat metodologiile, de către organizațiile de gestiune
colectivă, pe baza indicelui de inflație stabilit la nivel național. Aceste modificări se depun la
AGEPI, urmând a fi publicate în Monitorul Oficial al Republicii Moldova în termen de 5 zile
de la data depunerii. Modificările intră în vigoare în termen de o lună de la data publicării.
(8) Înțelegerea părților din comisia de negociere se consemnează într-un protocol
care, împreună cu metodologiile negociate, se depune la AGEPI în termen de 3 zile de la
semnarea acestuia. Protocolul și metodologiile se publică în Monitorul Oficial al Republicii
Moldova în termen de 10 zile de la data depunerii.
Articolul 102.  Statutul metodologiilor
(1) Metodologiile stabilite conform prevederilor prezentei legi sunt opozabile tuturor
utilizatorilor din domeniul pentru care s-a negociat și nu se pot acorda reduceri la plata
remunerațiilor datorate, altele decât cele prevăzute în metodologiile publicate.
(2) Metodologiile nu sunt opozabile utilizatorilor care, la data declanșării procedurii
de negociere a metodologiilor, se află în curs de negociere directă a unui contract de licență
sau au încheiat deja aceste negocieri cu organizațiile de gestiune colectivă.
(3) Organizațiile de gestiune colectivă, utilizatorii sau asociațiile reprezentative ale
acestora pot formula o nouă cerere de inițiere a procedurilor de negociere a metodologiilor
numai după 3 ani de la data publicării lor în formă definitivă în Monitorul Oficial al
Republicii Moldova.
(4) Până la publicarea noilor metodologii rămân valabile vechile metodologii.
Secțiunea a 7-a
Colectorul și structura comună de colectare
Articolul 103.  Desemnarea colectorului în cazul
drepturilor gestionate colectiv
obligatoriu sau prin gestiune
colectivă extinsă
(1) Colectarea remunerațiilor ce se cuvin autorilor și titularilor dreptului de autor și
ai drepturilor conexe pentru drepturile gestionate colectiv obligatoriu sau prin gestiune
colectivă extinsă se face de către organizația de gestiune colectivă desemnată colector sau
structura comună de colectare, prin decizie a directorului general al AGEPI, care se publică
în Monitorul Oficial al Republicii Moldova.
(2) Decizia de desemnare a colectorului se întemeiază pe propunerea organizațiilor
de gestiune colectivă avizate pentru același domeniu/aceleași drepturi, depusă printr-o
cerere comună la AGEPI în termen de 30 de zile din momentul apariției unei noi organizații
de gestiune colectivă, care conține denumirea organizației de gestiune colectivă propuse săfie desemnată colector al remunerațiilor.
(3)  Colectorul  desemnat  încheie  cu  toate  organizațiile  de  gestiune  colectivă
beneficiare un acord, prin care se stabilesc atât criteriile de colectare, repartizare și plată a
remunerațiilor, comisionul de gestiune, cât și informațiile pe care colectorul și organizațiile
beneficiare urmează să și le ofere reciproc, cu bună-credință, pe perioada aplicării acestuia.
Acesta se depune la AGEPI în termen de 30 de zile de la data adoptării deciziei privind
desemnarea colectorului și conține următoarele:
a) informații privind colectarea remunerației, respectiv: suma brută colectată cu
indicarea distinctă a TVA-ului; perioada în care a fost colectată suma respectivă, precum și
perioada din care provine aceasta; dobânzi, penalități și perioada din care provin acestea;
sume recuperate sau plătite cu întârziere, altele decât penalitățile, cu indicarea perioadei
din care provin;
b)  criteriile  repartizării  remunerației  între  organizațiile  de  gestiune  colectivă
(colector și beneficiari);
c) informații privind repartizarea remunerației, respectiv: suma brută repartizată;
suma brută repartizată titularilor de drepturi reprezentați de organizația de gestiune
colectivă beneficiară, atât din totalul sumei colectate, cât și din totalul sumei repartizate,
după deducerea comisionului;
d) modalitatea de evidențiere și justificare a comisionului de gestiune reținut de
organizația de gestiune colectivă desemnată colector, care nu poate depăși cuantumul
stabilit la art. 98 alin. (6) lit. a), respectiv a comisionului de gestiune reținut de colector din
suma brută repartizată organizației beneficiare, valoarea acestuia fiind indicată atât
procentual, cât și în valoare absolută, precum și modul de utilizare a comisionului;
e) obligația organizațiilor de gestiune colectivă beneficiare de a pune la dispoziția
colectorului  toată  informația  necesară  pentru  eliberarea  licențelor  și  colectarea
remunerației,  inclusiv  lista  membrilor  și  repertoriul.
(4) Informațiile prevăzute la alin. (3) se comunică organizațiilor beneficiare defalcat
pentru fiecare drept gestionat, la fiecare repartiție efectuată către acestea.
(5) În cazul în care organizațiile de gestiune colectivă nu depun propunerea
menționată la alin. (2), AGEPI decide asupra desemnării colectorului dintre organizațiile de
gestiune colectivă avizate, luând în considerare care dintre organizațiile de gestiune
colectivă avizate îndeplinește cumulativ următoarele condiții:
a) deține program de monitorizare a utilizării operelor și a altor obiecte protejate și
sistem de repartizare a remunerației;
b) este reprezentativă, ținând cont de numărul de membri și de gradul de utilizare al
repertoriului gestionat, dovedit prin rapoarte de la utilizatori;
c) dispune de resurse umane și materiale necesare pentru asigurarea colectării
remunerațiilor, cu un nivel minim de cheltuieli.(6) În cazul în care colectorul și organizațiile de gestiune colectivă beneficiare nu
pot conveni în privința încheierii acordului menționat la alin. (3), părțile pot apela la Comisia
de mediere sau la Arbitrajul specializat în domeniul proprietății intelectuale, instituite de
AGEPI.
(7) Organizația de gestiune colectivă desemnată colector are următoarele obligații:
a) să elibereze licența în numele tuturor organizațiilor de gestiune colectivă
beneficiare;
b) să asigure transparența activităților de colectare, precum și a cheltuielilor
aferente în raporturile cu organizațiile de gestiune colectivă beneficiare;
c) să evidențieze în conturi analitice distincte atât sumele colectate, cât și sumele
rezultate din plasamentele remunerațiilor nerevendicate și nerepartizate, aflate în depozite
bancare sau obținute din alte operațiuni efectuate în limita obiectului de activitate, precum
și cele obținute cu titlu de despăgubiri, ca urmare a încălcării dreptului de autor ori
drepturilor conexe;
d)  să  evidențieze  distinct  cheltuielile  de  colectare  și  să  le  justifice  prin
documente/informații  corespunzătoare;
e) să prezinte, la cerere, organizațiilor de gestiune colectivă beneficiare informații
privind activitatea desfășurată.
(8) Colectorul se desemnează pentru o perioadă de 3 ani. Condițiile și criteriile
prevăzute în prezentul articol trebuie îndeplinite și respectate pe întreaga durată a
desfășurării activității de colectare.
(9) După expirarea termenului prevăzut la alin. (8), organizația de gestiune colectivă
poate fi din nou desemnată colector în condițiile art. 103, după verificarea îndeplinirii și
respectării condițiilor și a criteriilor prevăzute în prezentul articol.
(10) Neîndeplinirea sau nerespectarea obligațiilor, a condițiilor sau a criteriilor
prevăzute în prezentul articol de către organizația de gestiune colectivă desemnată colector
are drept consecință revocarea deciziei de desemnare a colectorului, precum și răspunderea
contravențională, civilă sau penală, după caz.
(11) Revocarea deciziei de desemnare a colectorului se dispune prin decizie a
directorului general al AGEPI, care se publică în Monitorul Oficial al Republicii Moldova.
(12) Organizația de gestiune colectivă căreia i-a fost revocată decizia prevăzută la
alin. (1) nu mai poate fi desemnată colector pentru o perioadă de 5 ani de la data publicării
deciziei prevăzute la alin. (11).
(13) AGEPI desemnează din oficiu colectorul unic în cazul în care există doar o
singură organizație de gestiune colectivă pe un drept prevăzut la art. 70 alin. (2) și/sau art.
78 alin. (3).
Articolul 104.  Structura comună de colectare(1) Organizațiile de gestiune colectivă pot constitui, cu avizul AGEPI, structuri
comune de colectare pentru unul sau mai multe drepturi dintre cele prevăzute la art. 70, 78,
80 și 82.
(2) Structurile comune de colectare au statut de asociații obștești și își desfășoară
activitatea în corespundere cu prevederile prezentei legi, în limitele împuternicirilor
acordate de fondatori, care presupun:
a) eliberarea licențelor pentru utilizarea operelor și a altor obiecte protejate,
precum și a repertoriului organizațiilor de gestiune colectivă fondatoare;
b) colectarea remunerației în conformitate cu licențele eliberate utilizatorilor;
c) repartizarea remunerației colectate către organizațiile de gestiune colectivă
beneficiare, în conformitate cu prevederile acordului dintre acestea;
d) acționarea utilizatorilor în instanța de judecată pentru utilizarea operelor și a
altor obiecte protejate, precum și a repertoriului organizațiilor de gestiune colectivă
beneficiare în lipsa unei licențe sau pentru neplata remunerației conform licenței obținute.
(3) Structurile comune de colectare sunt create pentru eficientizarea procesului de
colectare a remunerațiilor, fiind finanțate de organizațiile de gestiune colectivă beneficiare,
în limita comisionului de gestiune propriu.
(4)  Sumele  colectate  de  structura  comună  de  colectare  sunt  repartizate
organizațiilor  de  gestiune  colectivă  beneficiare,  acestea  fiind  responsabile  pentru
repartizarea  și  plata  remunerațiilor  către  titularii  de  drepturi.
(5) Pentru obținerea avizului menționat la alin. (1), structura de colectare trebuie să
corespundă următoarelor condiții:
a) să fie creată de cel puțin două organizații de gestiune colectivă;
b) să facă dovada deținerii mijloacelor necesare pentru colectarea remunerațiilor;
c) să prezinte acordul încheiat cu organizațiile de gestiune colectivă fondatoare
privind modul de repartizare a remunerațiilor colectate și comisionul.
(6) După verificarea respectării condițiilor prevăzute la alin. (5), structura de
colectare este desemnată colector în temeiul acordului organizațiilor de gestiune colectivă
fondatoare ale structurii de colectare care gestionează aceeași categorie de drepturi sau
titulari de drepturi, prin decizie a directorului general al AGEPI care se publică în Monitorul
Oficial al Republicii Moldova. Acordul se încheie în formă scrisă și se depune la AGEPI.
(7) Prevederile art. 103 alin. (3) lit. b), d), e) și alin. (8)–(12), ale art. 106 și 107 se
aplică mutatis mutandis și structurilor comune de colectare.
(8) În cazul în care structura de colectare este desemnată colector în condițiile alin.
(6) pentru drepturi gestionate colectiv obligatoriu sau gestionate colectiv extins, dacă un
autor sau un titular de drepturi nu are calitatea de membru la nicio organizație de gestiunecolectivă, competența de a repartiza remunerația cuvenită revine organizației de gestiune
colectivă reprezentativă pentru categoria de drepturi și titulari de drepturi.
Articolul 105.  Drepturile și obligațiile utilizatorilor
(1) Utilizatorii au următoarele drepturi:
a) să apeleze la organizațiile de gestiune avizate în vederea obținerii licenței pentru
utilizarea operelor și/sau altor obiecte ale drepturilor conexe, înainte de utilizarea acestora;
b) să solicite informații de la organizațiile de gestiune colectivă cu referire la
repertoriul gestionat, remunerația ce urmează a fi plătită, precum și alte condiții de
licențiere;
c) să participe la negocierea metodologiilor conform procedurii prevăzute la art.
100;
d) să apeleze la Comisia de mediere sau la Arbitrajul specializat în domeniul
proprietății intelectuale în vederea soluționării unor eventuale conflicte cu organizațiile de
gestiune colectivă.
(2) Utilizatorii au următoarele obligații:
a) să solicite acordul autorului ori al titularului de drepturi sau licență de la
organizația de gestiune colectivă pentru utilizarea operelor și/sau altor obiecte protejate,
înainte de utilizarea acestora;
b) să utilizeze numai operele și/sau obiectele protejate pentru care au obținut
acordul sau licența de utilizare;
c) să achite autorului, titularului de drepturi sau organizației de gestiune colectivă,
după caz, remunerațiile corespunzătoare pentru utilizarea operelor și/sau a altor obiecte
protejate;
d) să furnizeze organizației de gestiune colectivă, în format scris sau electronic
aprobat de AGEPI, raportul de utilizare a operelor și a obiectelor drepturilor conexe, în
termenele stabilite în metodologii;
e) să furnizeze organizației de gestiune colectivă informațiile și documentele
necesare pentru colectarea veniturilor provenite din drepturi și pentru repartizarea și plata
către autori sau titularii de drepturi a sumelor datorate;
f) să asigure respectarea drepturilor morale ale autorilor și titularilor de drepturi
asupra operelor și a altor obiecte protejate utilizate.
Secțiunea a 8-a
Controlul activității organizațiilor
de gestiune colectivăArticolul 106.  Controlul activității organizațiilor
de gestiune colectivă
(1) Controlul activității organizațiilor de gestiune colectivă se efectuează de AGEPI,
cu  posibilitatea  atragerii,  după  caz,  a  unor  specialiști/experți  din  exterior,  conform
procedurilor stabilite prin ordin al directorului general al AGEPI.
(2) Procedura de control, precum și documentele pe care organizațiile de gestiune
colectivă trebuie să le prezinte sunt stabilite prin hotărâre de Guvern.
(3) AGEPI efectuează o dată pe an controlul general al activității organizației de
gestiune colectivă. În perioada dintre două controale generale anuale, AGEPI are dreptul să
efectueze controale speciale în baza sesizărilor înaintate de titularii de drepturi, inclusiv de
membrii organizației și de utilizatori, sau parvenite din alte surse relevante, care conțin
informații ce produc dubii rezonabile cu privire la corespunderea activității organizației cu
prevederile prezentei legi, ale altor acte normative relevante și ale statutelor proprii.
(4) Controlul anual și special efectuat de AGEPI se desfășoară numai cu notificarea
prealabilă a organizației de gestiune colectivă controlate, cu cel puțin 5 zile lucrătoare
înainte de efectuarea acestuia.
(5) Organizația de gestiune colectivă supusă controlului este obligată să asigure, la
inițierea controlului și pe durata desfășurării acestuia, prezența directorului general ori a
reprezentantului.
(6) În rezultatul fiecărui control menționat la alin. (3) din prezentul articol, AGEPI
întocmește actul de control, care conține concluziile comisiei de control referitoare la
încălcările constatate.
(7) În termen de 5 zile de la comunicarea actului de control, organizația de gestiune
colectivă poate formula observații cu privire la concluziile controlului, însoțite de documente
doveditoare suplimentare, dacă acestea nu au fost prezentate pe parcursul controlului.
Observațiile se anexează la actul de control, iar comisia de control le analizează, urmând a
comunica admiterea sau respingerea acestora în termen de 10 zile de la primire.
(8) În cazul depistării unor nereguli, în baza concluziilor cuprinse în actul de control,
AGEPI  acordă  organizațiilor  de  gestiune  colectivă  un  termen  pentru  înlăturarea
iregularităților, precum și comunică actul de control către adunarea generală a organizației
de gestiune colectivă controlate, care îl va dezbate în prima ședință ordinară.
Articolul 107.  Încălcarea de către organizația
de gestiune colectivă a prevederilor
prezentei legi
(1) În cazul în care se constată că organizația de gestiune colectivă nu respectă
obligațiile impuse prin prezenta lege, cu excepția celor a căror încălcare se pedepsește
contravențional sau penal, AGEPI dispune una dintre următoarele măsuri:a)  acordă  organizațiilor  de  gestiune  colectivă  termen  pentru  înlăturarea
iregularităților  identificate  în  activitatea  acestora;
b) revocă decizia de desemnare a colectorului, pentru nerespectarea obligațiilor
prevăzute la art. 103 alin. (7);
c) suspendă activitatea organizației de gestiune colectivă pentru o perioadă cuprinsă
între 6 luni și 1 an, în cazul neîndeplinirii în termen a măsurilor dispuse potrivit lit. a);
d) revocă decizia de avizare, în cazul nerespectării obligațiilor prevăzute la art. 84
alin. (1).
(2) Măsurile dispuse conform alin. (1) lit. a) trebuie să fie clare, precise și cu
indicarea temeiului legal.
(3) Deciziile emise de AGEPI în temeiul alin. (1) pot fi contestate în condițiile
Codului administrativ.
(4) Măsura prevăzută la alin. (1) lit. c) încetează la împlinirea termenului, sub
condiția îndeplinirii obligațiilor pentru a căror nerespectare a fost dispusă. Dacă aceste
obligații nu au fost îndeplinite, se dispune revocarea deciziei de avizare.
(5) Suspendarea activității organizației de gestiune colectivă și revocarea deciziei de
avizare a acesteia nu aduc atingere calității de organizație necomercială, conferită prin
Legea nr. 86/2020 cu privire la organizațiile necomerciale.
(6) AGEPI verifică îndeplinirea măsurilor dispuse pe baza documentelor și a
informațiilor depuse de organizația de gestiune colectivă în interiorul termenelor acordate
potrivit prevederilor alin. (1).
Articolul 108.  Litigii între părți
(1) Litigiile dintre organizațiile de gestiune colectivă, membrii organizațiilor de
gestiune colectivă, titularii de drepturi sau utilizatorii operelor și ai altor obiecte protejate
referitoare la prevederile prezentei legi pot fi înaintate spre examinare Comisiei de mediere
sau Arbitrajului specializat în domeniul proprietății intelectuale.
(2) Prevederile alin. (1) nu îngrădesc dreptul părților de a se adresa în instanța de
judecată.
Capitolul XIV
ASIGURAREA RESPECTĂRII DREPTURILOR.
MĂSURI, PROCEDURI ȘI MIJLOACE DE REPARARE
Articolul 109.  Încălcarea drepturilor
(1) Încălcarea drepturilor recunoscute și protejate prin prezenta lege atrage
răspundere civilă, contravențională sau penală, după caz.(2) Măsurile, procedurile și mijloacele de reparare stabilite în prezentul capitol au
scopul de a asigura respectarea drepturilor și a obligațiilor prevăzute de prezenta lege.
Acestea se aplică în mod corect și echitabil, nu sunt complicate în mod inutil sau costisitoare
și presupun termene rezonabile, astfel încât să nu atragă întârzieri nejustificate.
(3) Aplicarea măsurilor, a procedurilor și a mijloacelor de reparare va fi una
eficientă, proporțională și disuasivă, va evita crearea obstacolelor în calea comerțului legal
și va oferi protecție împotriva folosirii lor abuzive.
(4) Dispozițiile procedurale prevăzute de prezenta lege se completează cu cele de
drept comun.
Articolul 110.  Acțiunea privind încălcarea drepturilor
(1) Persoanele fizice sau juridice care au pretenții în privința utilizării operelor și
obiectelor protejate prin drept de autor sau drepturi conexe sau în privința altor drepturi
protejate de prezenta lege au dreptul să inițieze acțiuni în instanța de judecată competentă
ori să sesizeze altă autoritate pentru aplicarea măsurilor, a procedurilor și a mijloacelor de
reparare prevăzute de prezentul capitol.
(2) Sunt îndreptățite să solicite aplicarea măsurilor, a procedurilor și a mijloacelor
de reparare stabilite în prezentul capitol următoarele persoane:
a) autorii, titularii dreptului de autor și ai drepturilor conexe sau autoritățile
abilitate cu protecția drepturilor acestora;
b) alte persoane care beneficiază de astfel de drepturi, în special licențiații;
c) organizațiile de gestiune colectivă a dreptului de autor și/sau a drepturilor
conexe;
d) organizațiile profesionale și alți reprezentanți ai titularilor dreptului de autor și ai
drepturilor conexe și ai licențiaților.
(3) Pentru aplicarea măsurilor, a procedurilor și a mijloacelor de reparare prevăzute
de prezentul capitol este suficient ca numele autorului sau al titularului dreptului de autor
să fie menționat pe operă sau pe alt obiect protejat, pentru ca aceștia să fie, până la proba
contrară, considerați ca atare și, prin urmare, admiși să inițieze proceduri împotriva
nerespectării drepturilor.
(4) Prevederile alin. (3) se aplică mutatis mutandis titularilor de drepturi conexe în
ceea ce privește obiectul lor protejat.
Articolul 111.  Măsuri de asigurare a probelor
(1) Până la înaintarea unei acțiuni, instanța de judecată competentă poate să
dispună măsuri provizorii pentru asigurarea probelor, la cererea reclamantului, care, sub
rezerva  asigurării  protecției  informațiilor  confidențiale,  prezintă  probe  accesibile  și
suficiente în susținerea pretențiilor privind încălcarea drepturilor sale sau iminența unei
astfel de încălcări.(2) Măsurile de asigurare a probelor pot să includă descrierea detaliată, cu sau fără
prelevare de eșantioane, sau sechestrul mărfurilor în litigiu și, după caz, al materialelor și al
instrumentelor utilizate la producerea și/sau distribuirea mărfurilor în litigiu, precum și
documentele referitoare la ele.
(3) Măsurile prevăzute la alin. (1) pot fi dispuse sub rezerva depunerii de către
reclamant a unei cauțiuni sau a unei garanții echivalente, având menirea să asigure
compensarea eventualelor prejudicii cauzate pârâtului.
(4) Procedura de aplicare a măsurilor de asigurare a probelor o folosește instanța de
judecată sau o altă autoritate competentă în conformitate cu prevederile respective ale
Codului de procedură civilă.
(5) Măsurile menționate la alin. (1) sunt luate, dacă este cazul, fără audierea
pârâtului, în special dacă orice întârziere poate cauza o daună ireparabilă reclamantului sau
dacă există un risc de distrugere a probelor. Încheierea judecătorească va fi adusă imediat
la cunoștința părții afectate, cel târziu îndată după executarea măsurilor.
(6) O revizuire, inclusiv dreptul de a fi audiat, are loc la cererea părților afectate
pentru a se decide, în termen rezonabil, după notificarea măsurilor, dacă acestea trebuie
modificate, revocate sau confirmate.
(7) Măsurile de asigurare a probelor sunt anulate la cererea pârâtului, care își
păstrează dreptul de a cere despăgubiri, sau încetează să producă efecte dacă reclamantul
nu intentează o acțiune în instanța de judecată în termen de 20 de zile lucrătoare de la data
pronunțării încheierii de asigurare a probelor.
(8) În cazul în care măsurile prevăzute la alin. (1) sunt anulate sau încetează din
cauza oricărui act sau omisiuni a reclamantului ori dacă, ulterior, se constată inexistența
încălcării sau a iminenței de încălcare a dreptului de autor, a drepturilor conexe sau a altor
drepturi protejate de prezenta lege, instanța de judecată poate obliga reclamantul, la
cererea pârâtului, să achite acestuia o despăgubire corespunzătoare prejudiciului cauzat.
Articolul 112.  Prezentarea și asigurarea probelor
în cadrul acțiunii privind încălcarea
drepturilor
(1) La solicitarea unei părți care prezintă dovezi suficiente și rezonabile că
pretențiile sale sunt fondate, precum și informații că anumite probe se află în gestiunea
părții adverse, instanța de judecată poate dispune ca probele să fie prezentate de cealaltă
parte, sub rezerva asigurării protecției informațiilor confidențiale.
(2) În cazul în care încălcarea drepturilor este comisă la scară comercială, instanța
de judecată poate dispune, la solicitarea unei părți, prezentarea de documente bancare,
financiare sau comerciale care se află sub controlul părții adverse, sub rezerva asigurării
protecției informațiilor confidențiale.Articolul 113.  Dreptul la informare
(1) În cadrul unei acțiuni referitoare la încălcarea unui drept prevăzut de prezenta
lege și ca răspuns la o cerere justificată și rezonabilă a reclamantului, instanța de judecată
competentă poate dispune ca informațiile privind originea și rețelele de distribuire a
bunurilor sau a serviciilor care încalcă un drept prevăzut de prezenta lege să fie furnizate
de persoana care a încălcat drepturile sau de orice altă persoană în privința căreia s-a
constatat că:
a) are în posesie mărfuri-pirat la scară comercială;
b) utilizează, la scară comercială, servicii care încalcă drepturile prevăzute de
prezenta lege;
c) furnizează, la scară comercială, produse sau servicii utilizate în activități prin
care se încalcă drepturile prevăzute de prezenta lege;
d) a fost indicată de către persoana menționată la lit. a), b) sau c) ca fiind implicată
în acțiuni de producere, realizare, fabricare, distribuire sau închiriere a mărfurilor-pirat ori
a dispozitivelor-pirat de control al accesului sau în furnizarea produselor ori serviciilor prin
care se încalcă drepturile protejate de prezenta lege.
(2) Informațiile menționate la alin. (1) cuprind, după caz:
a) denumirea și sediile producătorilor, distribuitorilor, furnizorilor, deținătorilor
anteriori ai bunurilor sau ai serviciilor, precum și ale vânzătorilor angro și cu amănuntul;
b) informații despre cantitățile de bunuri sau servicii produse, confecționate, livrate,
primite sau comandate, precum și despre prețul lor.
(3) Prevederile alin. (1) și (2) se aplică fără să afecteze alte prevederi legale care:
a) permit titularului de drepturi să obțină informații mai detaliate;
b) reglementează utilizarea în cauze civile sau penale a informațiilor comunicate în
conformitate cu prezentul articol;
c) reglementează răspunderea pentru abuzul de drept la informare;
d) dau posibilitatea de a fi respinsă furnizarea de informații care ar constrânge
persoana menționată la alin. (1) să recunoască participarea sa nemijlocită sau cea a rudelor
apropiate la o încălcare a dreptului de autor, a drepturilor conexe sau a altor drepturi
protejate de prezenta lege;
e) reglementează protecția confidențialității surselor de informare sau prelucrarea
datelor cu caracter personal.
Articolul 114.  Măsurile de asigurare a acțiunii
privind încălcarea drepturilor(1) Dacă s-a constatat încălcarea sau iminența încălcării drepturilor prevăzute de
prezenta lege, instanța de judecată poate, la cererea reclamantului, să instituie măsuri de
asigurare împotriva pârâtului și/sau intermediarilor, și anume:
a) să pronunțe o încheiere cu titlu provizoriu cu scopul de a preveni orice încălcare
iminentă a unui drept prevăzut de prezenta lege, de a interzice continuarea pretinselor
încălcări ale dreptului vizat, sub rezerva aplicării unor sancțiuni pecuniare repetate, sau de
a cere prezentarea unor garanții destinate să asigure despăgubirea reclamantului;
b) să dispună sechestrarea sau confiscarea bunurilor presupuse că încalcă un drept
prevăzut de prezenta lege, în scop de prevenire a introducerii sau răspândirii acestora în
circuitul comercial.
(2) În sensul alin. (1), prin intermediari se înțeleg furnizorii de acces care oferă
utilizatorilor doar acces la internet, fără alte servicii precum e-mail, FTP sau servicii de
partajare a fișierelor, sau fără exercitarea vreunui control, de iure sau de facto, asupra
serviciilor pe care utilizatorii le folosesc.
(3) În cazul unei încălcări comise la scară comercială, instanța de judecată
competentă poate dispune, dacă partea vătămată demonstrează existența unor circumstanțe
susceptibile să compromită compensarea prejudiciilor, asigurarea acțiunii prin sechestrarea
bunurilor mobile și imobile ale persoanei care se presupune că a încălcat drepturile, inclusiv
blocarea conturilor sale bancare și a altor active ale acesteia. În acest scop, instanța de
judecată  competentă  poate  cere  prezentarea  documentelor  bancare,  financiare  sau
comerciale  ori  accesul  la  informația  relevantă.
(4) Măsurile menționate la alin. (1) sunt luate, dacă este cazul, fără audierea
pârâtului, în special dacă orice întârziere poate cauza o daună ireparabilă reclamantului sau
dacă există un risc de distrugere a probelor. Încheierea judecătorească va fi adusă imediat
la cunoștința părții afectate, cel târziu îndată după executarea măsurilor.
(5) O revizuire, inclusiv dreptul de a fi audiat, are loc la cererea părților afectate
pentru a se decide, în termen rezonabil, după notificarea măsurilor, dacă acestea trebuie
modificate, revocate sau confirmate.
(6) Măsurile de asigurare sunt anulate, la cererea pârâtului, care își păstrează
dreptul de a cere despăgubiri, sau încetează să producă efecte dacă reclamantul nu
intentează o acțiune pe fond în termen de 20 de zile lucrătoare de la data pronunțării
încheierii de asigurare a probelor.
(7) În cazul în care măsurile prevăzute la alin. (1) sunt anulate sau încetează din
cauza oricărui act sau omisiuni a reclamantului ori dacă, ulterior, se constată inexistența
încălcării sau a iminenței de încălcare a dreptului de autor, a drepturilor conexe sau a altor
drepturi protejate de prezenta lege, instanța de judecată poate obliga reclamantul, la
cererea pârâtului, să achite acestuia o despăgubire corespunzătoare prejudiciului cauzat.
(8) Instanța de judecată poate dispune măsurile prevăzute la alin. (1) și (3) cu
condiția ca reclamantul să depună o cauțiune sau o garanție echivalentă, având menirea să
asigure repararea eventualelor prejudicii cauzate pârâtului, prevăzută la alin. (7).Articolul 115.  Măsuri corective
(1) Fără a-l scuti de plata oricăror despăgubiri datorate titularului de drepturi în
urma încălcării și fără compensare de orice gen, instanța de judecată poate dispune, la
cererea reclamantului, să fie întreprinse măsuri corespunzătoare cu privire la bunurile
considerate ca provenind din încălcarea unui drept prevăzut de prezenta lege și, după caz,
cu privire la materialele și echipamentul care au servit la crearea sau confecționarea acelor
bunuri. Asemenea măsuri prevăd:
a) retragerea provizorie din circuitul comercial;
b) scoaterea definitivă din circuitul comercial; sau
c) distrugerea.
(2) Măsurile specificate la alin. (1) se realizează pe cheltuiala pârâtului, cu excepția
cazului când există motive temeinice care se opun acestui lucru.
(3) La examinarea cererii de aplicare a măsurilor corective, instanța de judecată se
va conduce de principiul echității, luând în considerare gravitatea încălcării, măsurile de
corecție dispuse, precum și interesele persoanelor terțe.
Articolul 116.  Asigurarea executării hotărârii
judecătorești
(1) Dacă prin hotărâre judecătorească se constată o încălcare a dreptului de autor, a
drepturilor conexe sau a altor drepturi protejate de prezenta lege, instanța de judecată
poate pronunța o încheiere prin care pârâtul sau intermediarul să fie somat să înceteze
orice acțiune ce constituie o încălcare a drepturilor menționate. În acest scop, instanța de
judecată poate cere depunerea de către pârât a unei cauțiuni sau garanții echivalente
corespunzătoare.
(2) Nerespectarea încheierii menționate la alin. (1) va antrena, după caz, aplicarea
unei sancțiuni pecuniare repetate pentru a asigura executarea acesteia.
Articolul 117.  Măsuri alternative
În cazuri corespunzătoare și la cererea persoanei pasibile a fi subiectul măsurilor
prevăzute de prezentul capitol, instanța de judecată poate să dispună plata unei despăgubiri
pecuniare în locul aplicării măsurilor provizorii prevăzute de prezenta lege dacă sunt
îndeplinite cumulativ următoarele condiții:
a) persoana a acționat fără intenție sau din imprudență;
b) executarea măsurilor ce ar trebui stabilite ar cauza pentru acea persoană un
prejudiciu disproporționat în raport cu fapta săvârșită;
c) plata unei despăgubiri este, în mod rezonabil, satisfăcătoare.Articolul 118.  Despăgubirile
(1) La cererea persoanelor specificate la art. 110 alin. (2), instanța de judecată
competentă dispune persoanei care a încălcat un drept prevăzut de prezenta lege și care a
acționat cu bună știință sau având motive suficiente de a ști acest lucru plata către
reclamant a unor despăgubiri adaptate prejudiciului real suferit de acesta prin încălcarea
dreptului său.
(2) La stabilirea despăgubirii, instanța de judecată competentă:
a) va lua în considerare toate aspectele relevante, cum ar fi consecințele economice
negative suportate de partea vătămată, în special venitul ratat, orice beneficiu fără justă
cauză realizat de persoana care a încălcat drepturile și, dacă este cazul, alte elemente în
afara factorilor economici, cum ar fi prejudiciul moral cauzat titularului dreptului prin
încălcarea drepturilor sale; sau
b) ca alternativă la lit. a), poate hotărî, dacă este cazul, să stabilească o valoare
forfetară pentru despăgubiri, pe baza unor elemente cum ar fi, cel puțin, valoarea
remunerațiilor sau drepturilor care ar fi fost datorate în cazul în care persoana care a
încălcat drepturile ar fi cerut autorizația de a utiliza dreptul respectiv, prevăzut de prezenta
lege.
(3) Atunci când persoana a încălcat drepturile fără a avea știință de aceasta sau fără
a avea motive rezonabile de a ști aceasta, instanța de judecată poate dispune recuperarea
beneficiilor sau plata unor despăgubiri care pot fi prestabilite.
Articolul 119.  Publicarea hotărârilor judecătorești
(1) În cadrul acțiunilor privind încălcarea dreptului de autor, a drepturilor conexe
sau a altor drepturi protejate de prezenta lege, instanța de judecată poate dispune, la
cererea  reclamantului  și  pe  cheltuiala  persoanei  care  a  încălcat  drepturile,  măsuri
corespunzătoare pentru difuzarea informațiilor cu privire la hotărârea de judecată, inclusiv
afișarea acesteia ori publicarea ei integrală sau parțială.
(2) Instanța de judecată competentă poate ordona și măsuri suplimentare de
publicitate  corespunzătoare  împrejurărilor  speciale,  inclusiv  o  publicitate  de  mare
amploare.
Articolul 120.  Încălcarea prevederilor referitoare
la măsurile tehnice de protecție
și la informațiile referitoare la gestionarea
drepturilor
(1)  Sunt  interzise  fabricarea,  importul,  distribuirea,  vânzarea,  închirierea,
publicitatea în scopul vânzării sau al închirierii ori posesiunea în scopuri comerciale a
dispozitivelor, a produselor sau a componentelor, ori furnizarea de servicii care:a) fac obiectul unei promoții, publicități sau vânzări în scopul nerespectării;
b) au doar un scop comercial sau o utilizare limitată în afara nerespectării; sau
c) sunt proiectate, produse, adaptate sau realizate în principal în scopul de a
permite și a facilita nerespectarea oricăror măsuri tehnice eficiente.
(2) În caz de încălcare a prevederilor referitoare la măsurile tehnice de protecție
prevăzute la art. 60 și la informațiile referitoare la gestionarea drepturilor prevăzute la art.
61, indiferent dacă s-a încheiat sau nu cu încălcarea dreptului de autor, a drepturilor conexe
sau a altor drepturi protejate de prezenta lege, se aplică aceleași măsuri, proceduri, remedii
și sancțiuni care sunt prevăzute de prezentul capitol și de actele normative relevante pentru
încălcarea dreptului de autor, a drepturilor conexe sau a altor drepturi protejate de
prezenta lege.
(3) În cazul exemplarelor contrafăcute și al echipamentului utilizat în scop de
contrafacere, măsurile, procedurile, remediile și sancțiunile prevăzute la alin. (2) se aplică
mutatis mutandis și echipamentului, produselor, componentelor specificate la alin. (1).
Articolul 121.  Protecția social-juridică a autorilor
și a titularilor de drepturi
(1) Utilajele, schițele, machetele, manuscrisele și orice alte bunuri similare care
servesc direct la crearea unei opere ce dă naștere unui drept de autor nu pot face obiectul
unei urmăriri silite.
(2) Remunerația datorată autorilor și interpreților ca urmare a utilizării operelor și a
altor obiecte protejate beneficiază de aceeași protecție ca și salariile, inclusiv în sensul că
nu poate fi urmărită în cadrul procedurii de executare decât în aceleași condiții ca și
salariul.
(3) Hotărârile judecătorești privind încasarea remunerației vor fi executate imediat
după pronunțare dacă instanța va considera aceasta necesar.
Capitolul XV
DISPOZIȚII FINALE ȘI TRANZITORII
Articolul 122.  Dispoziții finale
(1) Prezenta lege intră în vigoare în termen de o lună de la data publicării în
Monitorul Oficial al Republicii Moldova, cu excepția prevederilor art. 77, care vor intra în
vigoare la 1 ianuarie 2025.
(2) În termen de 6 luni de la data intrării în vigoare a prezentei legi, Guvernul:
a) va elabora și va prezenta Parlamentului propuneri privind aducerea legislației în
vigoare în concordanță cu prezenta lege;b) va aduce actele sale normative în concordanță cu prezenta lege și va asigura
elaborarea actelor normative necesare pentru punerea în aplicare a acesteia;
c) va asigura revizuirea și abrogarea actelor normative departamentale care
contravin prezentei legi.
(3) La data intrării în vigoare a prezentei legi se abrogă Legea nr. 139/2010 privind
dreptul de autor și drepturile conexe (Monitorul Oficial al Republicii Moldova, 2010, nr.
191–193, art. 630), cu modificările ulterioare.
(4) La articolul 7 din Legea nr. 114/2014 cu privire la Agenția de Stat pentru
Proprietatea Intelectuală (Monitorul Oficial al Republicii Moldova, 2014, nr. 282–289, art.
600), cu modificările ulterioare, alineatul (2) se modifică după cum urmează:
la litera a), cuvântul „intelectuală” se substituie cu cuvântul „industrială”, iar
cuvântul „intelectuale” se substituie cu cuvântul „industriale”;
la litera o), cuvântul „industriale” se substituie cu cuvântul „intelectuale”;
litera r) se abrogă;
litera s) va avea următorul cuprins:
„s) avizează constituirea organizațiilor de gestiune colectivă și a structurilor comune
de colectare;”
alineatul se completează cu literele t)–w) cu următorul cuprins:
„t) desemnează colectorul în cazul drepturilor gestionate colectiv obligatoriu sau
prin gestiune colectivă extinsă;
u) efectuează controale anuale și speciale privind activitatea organizațiilor de
gestiune colectivă și a structurilor comune de colectare;
v) monitorizează funcționarea organizațiilor de gestiune colectivă și a structurilor
comune de colectare;
w) eliberează, în numele statului, adeverințe privind înscrierea obiectelor dreptului
de autor și ale drepturilor conexe în Registrul de stat al obiectelor protejate de dreptul de
autor și drepturile conexe.”
Articolul 123.  Dispoziții tranzitorii
(1) În termen de 3 luni de la data intrării în vigoare a prezentei legi, organizațiile de
gestiune colectivă care, la data intrării în vigoare a prezentei legi, își desfășurau activitatea
conform prevederilor Legii nr. 139/2010 privind dreptul de autor și drepturile conexe
urmează:
a) să își aducă statutul în concordanță cu prevederile art. 85 și, în condițiile
prevăzute de acesta, să înregistreze modificările statutare la organul competent;b) să fie reavizate de către AGEPI conform prevederilor art. 84.
(2) Tarifele în vigoare stabilite în contractele de licență cu utilizatorii se aplică până
la data de 31 decembrie 2022.
(3) Până la realizarea condițiilor prevăzute la alin. (1) din prezentul articol,
organizațiile de gestiune colectivă care, la data intrării în vigoare a prezentei legi, își
desfășurau activitatea conform prevederilor Legii nr. 139/2010 privind dreptul de autor și
drepturile conexe vor continua să activeze în condițiile avizelor și deciziilor eliberate de
AGEPI în baza Legii nr. 139/2010 privind dreptul de autor și drepturile conexe.
(4) În cazul în care nu au fost respectate termenul și condițiile prevăzute la alin. (1):
a) organizațiile de gestiune colectivă își pierd statutul de organizație de gestiune
colectivă, fapt ce se stabilește prin decizie a directorului general al AGEPI;
b) toate licențele eliberate utilizatorilor devin nule de drept.
(5) După expirarea termenului prevăzut la alin. (2) din prezentul articol se aplică
tarifele stabilite conform metodologiilor negociate și aprobate în condițiile art. 99–101.
(6) Protecția prevăzută de prezenta lege se aplică operelor și altor obiecte protejate
create până la intrarea în vigoare a prezentei legi sau care, la data intrării în vigoare a legii,
îndeplinesc criteriile de protecție stabilite în temeiul dispozițiilor prezentei legi, cu excepția
cazului în care o astfel de aplicare va aduce atingere contractelor încheiate sau drepturilor
acordate/conferite anterior/până la acea dată.
(7) Prezenta lege nu aduce atingere oricăror acte încheiate în condițiile art. 30 și 31
din Legea nr. 139/2010 privind dreptul de autor și drepturile conexe sau oricăror drepturi
dobândite prin succesiune.
VICEPREŞEDINTELE PARLAMENTULUI Mihail POPȘOI
Nr. 230. Chișinău, 28 iulie 2022.
Anexă
Lista echipamentelor și suporturilor materiale
pentru care se achită remunerație compensatorie pentru copia privată
Nr.
crt.Echipamente/suporturi
materialeCoduri
1 MP3 Player 852713100
2 PC/Tablete 847130000, 847141000
3 Set-top Box 852871190, 852871910,
8528711504 Smartphone 851712000
5 E-reader 854370050
6 Game console 950450000
7 Smartwatch 910212000
8 CD/DVD 852341, 852380100
9 SSD/HDD 847170500
10 USB drive, Cartele de memorie
(SD, MicroSD, MiniSD etc.)852351100