 
 
 Okružní 31, 638 00  Brno  
legmet@cmi.cz  
 +420 545 555 414 
 
  
 
V E Ř E J N Á   V Y H L Á Š K A 
 
Český metrologický institut (ČMI), jako orgán věcně a místně příslušný ve věci stanovování 
metrologických a technických požadavků na stanovené měřidlo a stanovování metod zkoušení při 
schvalování typu a při ověřování stanoveného měřidla dle § 14 odst. 1 zákona č. 505/1990 Sb., 
o metrologii, ve znění pozdějších předpisů, a dle ustanovení § 172 a následujících zákona 
č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „SprŘ“), zahájil z moci úřední dne 
21. 12. 2009 správní řízení dle § 46 SprŘ, a na základě podkladů vydává toto: 
 
 
I. 
O P A T Ř E N Í   O B E C N É   P O V A H Y 
číslo: 0111-OOP-C088-18 
 
kterým se stanovují metrologické a technické požadavky na stanovená měřidla, včetně metod 
zkoušení pro ověřování stanovených měřidel: 
„měřicí transformátory proudu“ 
 
 
 
1   Základní pojmy  
Pro účely tohoto opatření obecné povahy platí termíny a definice podle VIM a VIML1 a následující: 
1.1 
proudový transformátor  
přístrojový transformátor, jehož sekundární proud je úměrný primárnímu proudu a liší se fází o úhel, 
který je téměř nulový při odpovídajícím zapojení 
 
1  TNI 01 0115 Mezinárodní metrologický slovník – Základní a všeobecné pojmy a přidružené termíny (VIM)  
a Mezinárodní slovník termínů v legální metrologii (VIML) jsou součástí sborníku technické harmonizace 
„Terminologie v oblasti metrologie“ veřejně dostupného na www.unmz.cz. 
Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
2 1.2 
měřicí transformátor proudu (MTP)  
transformátor, u něhož je za normálních provozních podmínek sekundární proud prakticky úměrný 
primárnímu proudu; rozdíl fáze mezi vektory primárního a sekundárního proudu se při vhodném 
způsobu zapojení blíží nule 
1.3  
jmenovitý primární proud  
hodnota primárního proudu, která je uvedena na štítku transformátoru proudu a na které je založena jeho 
činnost 
1.4  
jmenovitý sekundární proud  
hodnota sekundárního proudu, která je uvedena na štítku transformátoru proudu a na které je založena 
jeho činnost 
1.5  
chyba proudu I (chyba převodu)  
chyba, kterou transformátor vnáší do měření proudu a která vyplývá ze skutečnosti, že skutečný převod 
není roven jmenovitému převodu. Tato chyba proudu, vyjádřená v procentech, je dána vzorcem: 
                                                        
ppsn
IIIIK 100   (%)      (1)
  
kde  Kn  .......  je jmenovitý převod, 
 I p   ........  skutečný primární proud, 
 I s   ........  skutečný sekundární proud, odpovídající primárnímu proudu Ip za podmínek měření. 
1.6  
chyba úhlu I 
fázový posuv mezi fázory primárního a sekundárního proudu; orientace fázorů primárních  
a sekundárních proudů je volena tak, že u ideálního transformátoru je chyba nulová. Chyba úhlu se 
považuje za kladnou, jestliže fázor sekundárního proudu Is předchází fázor primárního proudu Ip. 
Obvykle bývá vyjádřena v úhlových minutách nebo centiradiánech. 
POZNÁMKA: Tato definice je správná pouze pro střídavá napětí sinusového průběhu. 
1.7  
třída přesnosti  
označení přiřazené transformátoru proudu, jehož chyba proudu a chyba úhlu nepřekročí dovolené 
hodnoty v předepsaných provozních podmínkách 
1.8  
břemeno (zátěž transformátoru)  
impedance sekundárního obvodu, vyjádřená v ohmech při daném účiníku. Břemeno je obvykle 
vyjádřeno jako zdánlivý výkon ve VA spotřebovaný při stanoveném účiníku a při jmenovitém 
sekundárním proudu. 
1.9  
jmenovité břemeno 
hodnota zátěže, na které jsou založeny požadavky na předepsanou přesnost Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
3 1.10  
jmenovitý zdánlivý výkon  
hodnota zdánlivého výkonu (ve voltampérech při daném účiníku), kterou transformátor přenáší do 
sekundárního obvodu při jmenovitém sekundárním proudu a připojeném jmenovitém břemeni 
1.11  
nejvyšší napětí pro zařízení  
nejvyšší efektivní hodnota sdruženého střídavého napětí, pro kterou je transformátor konstruován  
s ohledem na jeho izolaci 
1.12  
jmenovitá izolační hladina  
kombinace hodnot napětí, která charakterizuje izolaci transformátoru z hlediska jeho schopnosti 
odolávat elektrickému namáhání 
1.13  
jmenovitý kmitočet  
hodnota kmitočtu, ze které jsou odvozeny požadavky tohoto opatření 
1.14  
jmenovitý krátkodobý tepelný proud ( Ith) 
efektivní hodnota primárního proudu, který transformátor vydrží po dobu 1 sekundy při zkratovaném 
sekundárním vinutí, aniž by došlo k poškození transformátoru; lze použít i jiné časy než 1 sekunda, např. 
0,5 s, 3 s, 5 s 
1.15  
jmenovitý dynamický proud ( Idyn) 
vrcholová hodnota primárního proudu, kterou transformátor vydrží bez elektrického nebo mechanického 
poškození elektrodynamickými silami při zkratovaném sekundárním vinutí 
1.16  
jmenovitý trvalý tepelný proud 
hodnota proudu, který může trvale protékat primárním vinutím, aniž by došlo k překročení předepsané 
hodnoty oteplení, když k sekundárnímu vinutí je připojeno jmenovité břemeno 
1.17  
budicí proud  
efektivní hodnota proudu protékajícího sekundárním vinutím transformátoru proudu, když je na 
sekundární svorky přiloženo sinusové napětí jmenovitého kmitočtu, přičemž jsou primární a všechna 
ostatní vinutí otevřena 
1.18  
celková chyba 
za ustáleného stavu podmínek efektivní hodnota rozdílu mezi okamžitými hodnotami primárního proudu 
a okamžitými hodnotami skutečného sekundárního proudu násobenými jmenovitým převodem; kladné 
znaménko primárního a sekundárního proudu odpovídá dohodnutým značením svorek 
Celková chyba c je obecně vyjadřována v procentech efektivních hodnot primárního proudu podle 
vzorce:  Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
4                                           T
psn
pc dtiiKTI 02 1100
  (%)     (2) 
kde  Kn  .......  je jmenovitý převod transformátoru proudu, 
        I p  ........  efektivní hodnota primárního proudu, 
        i p   ........  okamžitá hodnota primárního proudu, 
       is   ........  okamžitá hodnota sekundárního proudu, 
        T   ........  doba trvání jednoho cyklu. 
1.19  
jmenovitý primární nadproud (IPL)  
hodnota minimálního primárního proudu, při které je celková chyba měřicího transformátoru proudu 
rovna nebo větší než 10 % při jmenovitém sekundárním břemeni 
POZNÁMKA: Celková chyba by měla být větší než 10 %‚ aby byly chráněny přístroje napájené přístrojovým 
transformátorem proti vysokým proudům při poruchových stavech. 
1.20  
nadproudové číslo (FS)  
poměr jmenovitého primárního nadproudu ke jmenovitému primárnímu proudu 
POZNÁMKA: V případě, že primárním vinutím transformátoru proudu bude protékat zkratový proud, bude 
bezpečnost pro napájené přístroje největší, pokud nadproudové číslo (FS) bude malé. 
1.21  
krajní sekundární elektromotorické napětí  
součin nadproudového čísla, jmenovitého sekundárního proudu a vektorového součtu jmenovitého 
břemene a impedance sekundárního vinutí 
2   Metrologické požadavky 
2.1   Normální provozní podmínky 
2.1.1   Teplota okolí 
Transformátory proudu jsou klasifikovány ve třech kategoriích, jak je uvedeno v tabulce 1.  
Tabulka 1 – Teplotní kategorie 
Kategorie Nejnižší teplota (°C) Nejvyšší teplota (°C) 
−5/+40  −5 +40 
−25/+40  −25 +40 
−40/+40  −40 +40 
POZNÁMKA: Při výběru teplotní kategorie se musí uvažovat rovněž skladovací a dopravní podmínky. 
2.1.2  Ostatní provozní podmínky pro vnitřní transformátory proudu 
Ostatní provozní podmínky, které se zohledňují, jsou následující: 
 a)  vliv slunečního záření; může být zanedbán; Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
5  b)  vliv okolního vzduchu, pokud není silně znečištěn prachem, kouřem, korozivními plyny, parami 
nebo solí; může být zanedbán; 
 c)  vliv relativní vlhkosti může být zanedbán, pokud budou splněny následující podmínky: 
    průměrná hodnota relativní vlhkosti měřená v průběhu 24 hodin nepřekročí 95 %; 
   průměrná hodnota tlaku vodních par v průběhu 24 hodin nepřekročí 2,2 kPa; 
    průměrná hodnota relativní vlhkosti v průběhu jednoho měsíce nepřekročí 90 %; 
  průměrná hodnota tlaku vodních par v průběhu jednoho měsíce nepřekročí 1,8 kPa. 
Za těchto podmínek se může občas vyskytnout kondenzace vodních par. 
POZNÁMKA: Pro zajištění odolnosti proti působení vysoké vlhkosti a kondenzaci, které by mohly způsobit průraz 
izolace nebo korozi kovových částí, měl by se použít transformátor, který je pro takové podmínky konstruován. 
2.1.3  Ostatní provozní podmínky pro venkovní MTP 
Ostatní provozní podmínky, které se zohledňují, jsou: 
 a)  pokud průměrná hodnota teploty okolního vzduchu měřená v průběhu 24 hodin nepřekračuje  
35 °C, může být zanedbána; 
 b)  sluneční záření přesahující hodnotu 1 000 W/m2 (v pravé poledne za jasného dne) musí být vzato 
v úvahu; 
 c)  okolní vzduch, pokud je znečištěn prachem, kouřem, korozivními plyny, parami nebo solí, musí 
být vzat v úvahu;  
 d)  tlak větru nepřekračující 700 Pa (tato hodnota odpovídá rychlosti větru 34 m/s) se nebere  
v úvahu;  
 e)  v úvahu se musí brát přítomnost kondenzace nebo srážek. 
2.2   Jmenovité hodnoty parametrů MTP 
2.2.1   Hodnoty jmenovitých primárních proudů 
Transformátory s jedním převodem 
Normalizované hodnoty jmenovitých primárních proudů jsou: 
(10; 12,5; 15; 20; 25; 30; 40; 50; 60; 75) A 
a jejich dekadické násobky nebo zlomky. Podtrženým hodnotám se dává přednost. 
Transformátory s více převody 
Hodnoty uvedené v čl. 2.2.1 se vztahují k nejnižším hodnotám jmenovitého primárního proudu. 
2.2.2   Hodnoty jmenovitých sekundárních proudů 
Hodnoty jmenovitých sekundárních proudů jsou 1 A, 2 A a 5 A; přednostní hodnotou je 5 A a 1 A. 
POZNÁMKA: Pro transformátory, které jsou určeny pro zapojení ve skupině spojené do trojúhelníka, budou tyto 
jmenovité hodnoty dělené 3 rovněž normalizovanými hodnotami. 
2.2.3   Jmenovitý trvalý tepelný proud 
Pokud není jinak stanoveno, jmenovitý trvalý tepelný proud musí být jmenovitým primárním proudem 
(viz článek 2.4.5). 
2.2.4   Hodnoty jmenovité zátěže 
Hodnoty jmenovité zátěže pro měřicí transformátory do 30 VA jsou: 
(2,5; 5,0; 10; 15; 30) VA.   Hodnoty nad 30 VA mohou být zvoleny podle potřeby. Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
6 Pro zátěže menší než 5 VA se používá účiník 1, pro 5 VA a větší zátěže účiník 0,8.  
2.3   Normalizované hodnoty pro krátkodobé proudy 
Transformátory proudu, které mají primární vinutí tvořené cívkou nebo samostatným vodičem, musí 
vyhovovat požadavkům podle článků 2.3.1 a 2.3.2. 
2.3.1   Jmenovitý krátkodobý tepelný proud ( Ith) 
Jmenovitý krátkodobý tepelný proud ( Ith) musí být stanoven každému transformátoru (viz článek 1.14) 
a tato hodnota musí být vyznačena na štítku. 
2.3.2   Jmenovitý dynamický proud ( Idyn) 
Hodnota jmenovitého dynamického proudu ( Idyn) musí být za definovaných podmínek 2,5násobkem 
jmenovitého krátkodobého tepelného proudu ( Ith) a tato hodnota musí být vyznačena na štítku, pokud se 
od této hodnoty liší (viz 1.15). 
2.4   Třídy přesnosti a dovolené chyby měřicích transformátorů proudu 
2.4.1   Stanovení třídy přesnosti měřicích transformátorů proudu 
U měřicích transformátorů proudu je třída přesnosti určena nejvyšší dovolenou chybou proudu 
vyjádřenou v procentech při jmenovitém proudu, předepsanou pro příslušnou třídu přesnosti. 
2.4.2   Normalizované třídy přesnosti 
Normalizované třídy přesnosti pro měřicí transformátory proudu jsou: 
0,1;  0,2;  0,2S;  0,5;  0,5S;  1.  
2.4.3   Dovolené chyby proudu a chyby úhlu pro měřicí transformátory proudu 
Pro třídy 0,1; 0,2; 0,5 a 1 chyba proudu a chyba úhlu při jmenovitém kmitočtu nesmí překročit hodnoty 
uvedené v tabulce 2, při sekundární zátěži mezi 25 % a 100 % jmenovité zátěže.  
Pro třídy 0,2S a 0,5S chyba proudu a chyba úhlu při jmenovitém kmitočtu nesmí překročit hodnoty 
uvedené v tabulce 3, když sekundární zátěž má hodnotu mezi 25 % a 100 % jmenovité zátěže. 
Sekundární zátěž použitá pro zkušební účely pro všechny třídy přesnosti musí mít induktivní účiník 0,8 
s výjimkou případu, kdy je zátěž menší než 5 VA; v takovém případě se musí použít účiník 1.  
V žádném případě nesmí být zkušební zátěž menší než 1 VA. 
POZNÁMKA: Obecně dovolené chyby proudu a chyby úhlu jsou uvedeny pro libovolné umístění externího vodiče 
vedeného ve vzduchu ve vzdálenosti větší, než je potřeba pro izolační vzdálenost ve vzduchu při nejvyšším napětí 
pro zařízení ( Um viz tabulka 4). Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
7 Tabulka 2 – Největší dovolené chyby proudu a chyby úhlu měřicích transformátorů proudu 
Třída 
přesnosti ± chyba proudu (poměr) 
v procentech jmenovitého 
proudu uvedeného 
v následujícím řádku ± chyba úhlu v procentech jmenovitého proudu uvedeného 
v následujícím řádku 
Minuty Centiradiány 
5 20 100 120 5 20 100 120 5 20 100 120 
0,1 0,4 0,2 0,1 0,1 15 8 5 5 0,45 0,24 0,15 0,1 
0,2 0,75 0,35 0,2 0,2 30 15 10 10 0,9 0,45 0,3 0,3 
0,5 1,5 0,75 0,5 0,5 90 45 30 30 2,7 1,35 0,9 0,9 
1,0 3,0 1,5 1,0 1,0 180 90 60 60 5,4 2,7 1,8 1,8 
Tabulka 3 – Největší dovolené chyby proudu a chyby úhlu pro měřicí transformátory proudu 
pro zvláštní použití 
Třída 
přesnosti  ± chyba proudu (poměr) 
v procentech jmenovitého 
proudu uvedeného 
v následujícím řádku ± chyba úhlu v procentech jmenovitého proudu uvedeného 
v následujícím řádku 
Minuty Centiradiány 
1 5 20 100 120 1 5 20 100 120 1 5 20 100 120 
0,2S 0,75 0,35 0,2 0,2 0,2 30 15 10 10 10 0,9 0,45 0,3 0,3 0,3 
0,5S 1,5 0,75 0,5 0,5 0,5 90 45 30 30 30 2,7 1,35 0,9 0,9 0,9 
2.4.4   Rozšířený rozsah zátěže 
Pro všechny třídy přesnosti transformátorů, jejichž dovolené chyby jsou dány v tabulkách 2 a 3, může 
být definován rozšířený rozsah zátěže. V tomto případě musí tyto dovolené chyby platit pro zátěže 
v rozsahu od 1 VA až do jmenovité hodnoty při účiníku 1. Maximální jmenovitá zátěž je limitovaná 
hodnotou 15 VA. 
 2.4.5   Rozšířený proudový rozsah 
Transformátory proudu tříd přesnosti 0,1 až 1 mohou být označeny jako transformátory s rozšířeným 
proudovým rozsahem, jestliže vyhovují následujícím požadavkům: 
a) jmenovitý trvalý tepelný proud musí být jmenovitým rozšířeným primárním proudem vyjádřeným 
procentem jmenovitého primárního proudu; 
b)  dovolené chyby proudu a chyby úhlu předepsané při 120 % jmenovitého primárního proudu 
v tabulce 2 musí být zajištěny až do jmenovitého rozšířeného primárního proudu. 
Rozšířený primární proud má být vyjádřen v procentech jmenovité hodnoty primárního proudu (např. 
150 % IN).  
3   Technické požadavky  
3.1   Požadavky na izolaci  
Tyto požadavky se vztahují na všechny typy MTP.  Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
8 3.2   Jmenovité izolační hladiny pro primární vinutí  
Nejvyšší napětí pro zařízení je zvoleno jako nejbližší normalizovaná hodnota Um rovnající se nebo vyšší 
než je nejvyšší napětí soustavy, kde je přístroj instalován. Normalizované hodnoty Um musí být vybrány 
z tabulky 4. Pro MTP instalovaný v normálních podmínkách prostředí, které se týkají izolace, musí být 
Um nejméně rovno největšímu napětí elektrické sítě Usys. Pro přístroj instalovaný mimo rozsah 
normálních podmínek prostředí, které se týkají izolace, může být hodnota Um zvolena vyšší než nejbližší 
normalizovaná hodnota Um, rovnající se nebo vyšší než Usys podle zvláštních potřeb. Pro násuvné MTP 
bez izolace primárního vodiče je Um = 0,72 kV.   
POZNÁMKA: Jako příklad může sloužit volba hodnoty Um vyšší než nejbližší normalizovaná hodnota Um 
rovnající se nebo vyšší než Usys, když má být přístrojový transformátor instalován v nadmořské výšce vyšší než  
1 000 metrů, za účelem kompenzace poklesu výdržného napětí vnější izolace.  
Tabulka 4 – Předepsané izolační hladiny primárních svorek pro měřicí transformátory 
Nejvyšší napětí pro 
zařízení Um 
(efektivní hodnota) 
kV Jmenovité zkušební 
napětí průmyslového 
kmitočtu 
(efektivní hodnota) 
kV Jmenovité zkušební 
napětí atmosférického 
impulsu  
(vrcholová hodnota) 
kV Jmenovité výdržné 
napětí při spínacím 
impulsu  
(vrcholová hodnota) 
kV 
0,72  3 --- --- 
1,2  6 --- --- 
3,6  10  20 --- 
 40 --- 
7,2  20  40 --- 
 60 --- 
12  28  60 --- 
 75 --- 
17,5  38  75 --- 
 95 --- 
24  50  95 --- 
 125 --- 
36  70  145 --- 
 170 --- 
52  95  250 --- 
72,5  140  325 --- 
100  185  450 --- 
123  185  450 --- 
 230  550 --- 
145  230  550 --- 
 275  650 --- 
170  275  650 --- 
 325  750 --- 
pokračování 
 Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
9 Tabulka 4 – dokončení 
Nejvyšší napětí pro 
zařízení Um 
(efektivní hodnota) 
kV Jmenovité zkušební 
napětí průmyslového 
kmitočtu 
(efektivní hodnota) 
kV Jmenovité zkušební 
napětí atmosférického 
impulsu  
(vrcholová hodnota) 
kV Jmenovité výdržné 
napětí při spínacím 
impulsu  
(vrcholová hodnota) 
kV 
245  395  950 --- 
 460  1 050 --- 
300  395  950  750 
 460  1 050  850 
362  460  1 050  850 
 510  1 175  950 
420  570  1 300  950 
 630  1 425  1 050 
550  630  1 425  1 050 
 680  1 550  1 175 
800  880  1 950  1 425 
 975  2 100  1 550 
3.3   Požadavky na izolace sekundárních vinutí a na vnější izolaci  
3.3.1   Požadavky na izolaci mezi sekcemi vinutí 
U primárních a sekundárních vinutí rozdělených do dvou nebo více sekcí musí izolace mezi sekcemi 
vydržet jmenovité krátkodobé střídavé napětí průmyslového kmitočtu efektivní hodnoty 3 kV. 
3.3.2   Požadavky na izolaci sekundárního vinutí  
Izolace sekundárních vinutí musí vyhovět při jmenovitém krátkodobém střídavém napětí průmyslového 
kmitočtu efektivní hodnoty 3 kV. 
3.3.3   Požadavky na závitovou izolaci 
Jmenovité zkušební napětí závitové izolace musí být 4,5 kV (vrcholová hodnota). 
Pro některé typy transformátorů lze připustit nižší hodnoty v souhlase se zkušebním postupem 
uvedeným v článku 5.10. 
POZNÁMKA: V důsledku zkušebního postupu se může tvar vlny silně zkreslit. 
3.3.4   Požadavky na vnější izolaci při znečištění 
Pro transformátory proudu pro venkovní použití s keramickým izolátorem citlivým na znečištění jsou 
v tabulce 5 uvedeny požadované izolační vzdálenosti, měřené po povrchu izolátoru pro jednotlivé 
stupně znečištění. 
 
 
 
 
 
 
 Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
10 Tabulka 5 – Izolační vzdálenosti při znečištění 
Stupeň znečištění Minimální jmenovitá povrchová 
vzdálenost 
mm/kV1) Poměr povrchové a přeskokové 
vzdálenosti 
I      malý 
II    střední 16 
20 ≤3,5 
III   silný 
IV   velmi silný 25 
31 ≤4,0 
1)  Poměr povrchové vzdálenosti mezi fází a zemí k efektivní hodnotě nejvyššího napětí pro zařízení. 
POZNÁMKY: 
1.  Je zjištěno, že kvalitu povrchové izolace značně ovlivňuje tvar izolátoru. 
2.  Ve velmi málo znečištěných oblastech měrné izolační vzdálenosti menší než 16 mm/kV lze použít až 
limitní hodnotou 12 mm/kV. 
3.  V případech výjimečně silného znečištění nemusí být dostatečná ani hodnota měrné izolační vzdálenosti  
31 mm/kV. Podle provozních zkušeností nebo laboratorních zkoušek lze použít i vyšší hodnotu  
měrné izolační vzdálenosti. V některých případech může být použito mytí izolátorů. 
3.3.5   Nadmořská výška 
Pro instalace v nadmořské výšce vyšší než 1 000 m musí být přeskoková vzdálenost stanovená pro 
normální referenční atmosférické podmínky přepočítaná vynásobením výdržného zkušebního napětí, 
požadovaného pro dané místo instalace, korekčním činitelem k podle následujícího vzorce. 
Výpočet činitelů se provede podle vzorce: 
k = em(H − 1000)/8150 (3) 
 kde   H  je nadmořská výška (m), 
 m = 1 pro síťový kmitočet a atmosférický impulz, 
    m = 0,75 pro spínací impulz. 
3.4   Požadavky na částečné výboje 
Požadavky na částečné výboje jsou určeny pro transformátory proudu, které mají Um  7,2 kV. Úroveň 
částečných výbojů nesmí překročit hladiny, které jsou uvedeny v tabulce 6. 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
11 Tabulka 6 – Zkušební napětí pro měření částečných výbojů a přípustné hladiny 
Typ uzemnění sítě Zkušební napětí  
pro měření částečných  
výbojů  
(efektivní hodnota) 
kV Přípustné hladiny  
částečných výbojů 
pC 
Typ izolace 
Vinutí  
ponořené  
do oleje Suchá 
izolace 
Síť s uzemněným středem  
(koeficient zemního spojení ≤ 1,4)  Um 10 50 
1,2 Um/3 5 20 
Síť s izolovaným nebo neúčinně uzemněným 
středem  
(koeficient zemního spojení > 1,4) 1,2 Um 10 50 
1,2 Um/3 5 20 
POZNÁMKY: 
1.  Pokud typ uzemnění není definován, platí hodnoty pro izolovanou nebo neúčinně uzemněnou síť. 
2.  Přípustné hladiny částečných výbojů jsou rovněž platné při měřeních s jiným kmitočtem, než je kmitočet 
jmenovitý. 
 
4   Značení měřidla  
4.1   Značení svorek  
Značení svorek musí identifikovat: 
 a)  primární a sekundární vinutí; 
 b)  sekce vinutí, pokud existují; 
 c)  relativní polarity vinutí a sekcí vinutí; 
 d)  střední odbočky, pokud existují. 
4.2   Způsob značení 
Svorky musí být označeny jasně a nesmazatelně buď na svém povrchu, nebo v jejich bezprostřední 
blízkosti. Značení musí sestávat z písmen a z následujících, nebo předcházejících, pokud je to nezbytné, 
čísel. Písmena musí být ve tvaru písmen velké abecedy, tiskací.  
4.3   Používaná značení 
Preferovaná značení svorek transformátorů proudu jsou uvedena na obrázku 1. 
 
 Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
12 Primární svorky 
 
 
 
Sekundární svorky  
a) Transformátor s jedním převodem  
b) Transformátor se střední odbočkou 
na sekundárním vinutí  
Primární svorky 
 
 
 
 
Sekundární svorky  
 
c) Transformátor s primárním vinutím 
uspořádaným ve dvou sekcích 
určených pro sériové nebo paralelní 
zapojení  
d) Transformátor se dvěma 
sekundárními vinutími; každé má své 
vlastní magnetické jádro.  
(Dvě alternativní značení pro 
sekundární svorky.)  
Obrázek 1 – Značení svorek 
4.4   Indikace polarity 
U všech svorek označených P1, S1 a C1 musí mít ve stejném okamžiku hodnoty proudu stejnou polaritu. 
4.5   Údaje na štítku 
Všechny transformátory proudu musí být opatřeny štítkem, který bude obsahovat alespoň následující 
údaje: 
a)  název nebo obchodní značku výrobce;  
b)  rok výroby a výrobní číslo a typové označení; 
c)  jmenovitý primární a sekundární proud, tj.: 
     Kn = Ipn /Isn A    (např. K = 100 A/5 A), 
 kde Ipn a Isn je jmenovitý primární resp. sekundární proud transformátoru. 
d)  jmenovitý kmitočet (například 50 Hz); 
e)  jmenovitou zátěž a odpovídající třídu přesnosti společně s dodatečnou informací specifikovanou 
v tomto opatření (viz čl. 2.4.5); 
f)  nejvyšší napětí pro zařízení (např. 1,2 kV nebo 145 kV); 
g)  jmenovitou izolační hladinu (například 6/20 kV nebo 275/650 kV); 
h)  jmenovitý krátkodobý tepelný proud ( Ith) a jmenovitý dynamický proud, jestliže se liší od 
2,5násobku jmenovitého krátkodobého tepelného proudu (např. 13 kA nebo 13/40 kA); 
i)  třídu izolace, jestliže se liší od třídy A; 
j) teplotní kategorii; 
k)  hmotnost v kg. 
Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
13 POZNÁMKA:  
Položky f) a g) mohou být zkombinovány do jednoho označení (např. 1,6 kV nebo 145/275/650 kV).  
Jestliže je použito několik tříd izolačních materiálů, uvede se ta, která omezuje oteplení vinutí. U transformátorů 
se dvěma vinutími je pak označeno každé vinutí a jemu odpovídající svorky. 
Všechny údaje musí být vyznačeny nesmazatelně přímo na transformátoru proudu nebo na štítku připevněném na 
transformátoru.  
4.6   Dodatečné požadavky na značení štítku měřicích transformátorů proudu 
Typový štítek musí obsahovat příslušné informace podle čl. 4.5. Třída přesnosti a nadproudové číslo 
musí být uvedeno za označením jmenovité zátěže (např. 15 VA; třída 0,5; FS 10). Transformátory 
proudu, které mají rozšířený rozsah proudu (viz 2.4.5) musí mít tento údaj uvedený bezprostředně za 
údajem třídy (např. 15 VA; třída 0,5; ext. 150 %). 
POZNÁMKA Štítek může obsahovat informaci, týkající se několika kombinací zátěže a tříd přesnosti, kterým 
transformátor může vyhovovat (např. 15 VA, třída 0,5 – 30 VA, třída 1) a v tomto případě nenormalizované 
hodnoty zátěží, které mohou být použity (např. 15 VA, třída 1 – 7 VA, třída 0,5 v souladu s poznámkou k článku 
2.4.4). 
5   Schvalování typu měřidla 
Proces schvalování typu měřicího transformátoru proudu zahrnuje následující zkoušky a činnosti: 
5.1   Zkouška krátkodobými proudy 
Pro zkoušku krátkodobým tepelným proudem Ith musí být transformátor na výchozí teplotě mezi  
+10 °C a +40 °C. Tato zkouška musí být provedena se zkratovaným sekundárním vinutím a s proudem 
I po čas t takovým, že hodnota součinu I2 t nebude menší než I2th a čas t bude mezi 0,5 s a 5 s. 
Dynamická zkouška musí být provedena se zkratovanými sekundárními vinutími a s vrcholovou 
hodnotou primárního proudu, která není menší než jmenovitý dynamický proud Idyn alespoň v prvním 
vrcholu. Tato dynamická zkouška může být kombinována s výše uvedenou tepelnou zkouškou 
provedenou tak, že první nejvyšší vrchol proudu při zkoušce nebude menší než jmenovitý dynamický 
proud Idyn. Transformátor vyhověl při této zkoušce, jestliže po ochlazení na okolní teplotu mezi +10 °C 
a +40 °C splňuje následující požadavky: 
 a)  není viditelně poškozen; 
 b)  jeho chyby po demagnetizaci se neliší od chyb zaznamenaných před zkouškami o více než 
polovinu mezních chyb v jeho třídě přesnosti; 
 c)  vyhovuje dielektrickým zkouškám podle čl. 5.10, 5.11 a 5.12 se zkušebními napětími sníženými 
na 90 % předepsaných hodnot; 
 d)  při prohlídce izolace vedle povrchu přívodů se neukazuje významné poškození (například 
zuhelnatění).  
Kontrola podle d) se nepožaduje, jestliže proudová hustota v primárním vinutí, odpovídající 
jmenovitému krátkodobému tepelnému proudu Ith, nepřekročí 180 A/mm2 v případě měděného vinutí, 
resp. 120 A/mm2 v případě hliníkového vinutí.  
5.2   Oteplovací zkouška 
Pro tuto zkoušku se stanoví, že transformátor dosáhl ustálené hodnoty, jestliže přírůstek teploty za 
hodinu není větší než 1 K. Teplota okolí v místě zkoušky musí být mezi +10 °C a +30 °C. Při této 
zkoušce musí být transformátor sestaven tak, jak bude sestaven v provozu. Oteplení vinutí musí být 
určeno ze změny odporu; u vinutí s velmi malým odporem lze použít termočlánky. Oteplení jiných částí Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
14 než vinutí může být měřeno pomocí teploměrů nebo termočlánků. Oteplení vinutí, magnetických 
obvodů ani žádných jiných součástí nesmí překročit hodnoty uvedené v tabulce 7. 
 
Tabulka 7 – Meze oteplení pro různé části, materiály a dielektrika MTP 
Část přístrojového transformátoru  Meze oteplení (K) 
1.  Olejové přístrojové transformátory  
  − olej v horní vrstvě − olej v horní vrstvě, hermeticky 
těsný − střed vinutí − střed vinutí, hermeticky těsný − jiné 
kovové části v kontaktu s olejem  50 − 55 − 60 – 65 −  
− jako pro vinutí  
2.  Přístrojové transformátory s pevnou nebo plynovou 
izolací − vinutí (průměrná hodnota) v kontaktu s 
izolačními materiály dle následujících tříd:  
  Y − A − E − B − F − H − jiné kovové části v kontaktu  
s výše uvedenými materiálovými třídami  45 − 60 − 75 – 85 − 110 − 135 −  
− jako pro vinutí  
3.  Spojení, šroubové nebo ekvivalentní − 
 − holá měď, holá měděná slitina nebo holá hliníková 
slitina  
•  ve vzduchu  50  
•  v SF6  75  
•  v oleji − postříbřený nebo poniklovaný  60  
•  ve vzduchu  75  
•  v SF6  75  
•  v oleji − pocínovaný  60  
•  ve vzduchu  65  
•  v SF6  65  
•  v oleji  60  
5.3   Zkouška primárního vinutí impulsním napětím 
Zkušební napětí musí být přivedeno mezi svorky primárního vinutí (vzájemně spojené) a zem. Kostra, 
obal (pokud je) a jádro (má-li být uzemněno) a všechny svorky sekundárního vinutí musí být uzemněny. 
Impulsní zkoušky obecně sestávají z přivedení referenčních a zkušebních impulsů. Referenční impulsní 
napětí musí mít amplitudu mezi 50 % a 75 % jmenovitého zkušebního napětí. Při zkoušce musí být 
zaznamenávána vrcholová hodnota a tvar impulsního napětí. Důkaz o poruše je dán změnou tvaru 
průběhu impulsního napětí u referenčních a zkušebních impulsů. Pro detekci poruchy lze použít, jako 
doplňkovou zkoušku ke snímání napětí, záznamu proudů tekoucích při zkoušce do země. 
5.3.1   Zkouška atmosférickými impulsy 
Zkušební napětí musí mít odpovídající hodnotu podle tabulky 4 podle nejvyššího napětí pro zařízení  
a podle stanovené izolační hladiny. 
 
 Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
15 5.3.1.1  Vinutí s Um < 300 kV 
Zkouška se musí provést impulsy kladné i záporné polarity. Aplikuje se 15 po sobě následujících 
impulsů každé polarity bez korekce na atmosférické podmínky. Transformátor vyhověl při zkoušce, 
když při obou polaritách: 
 a)  nedošlo k průrazu vnitřní izolace, která se neobnovuje; 
 b)  nedošlo k přeskoku podél vnější izolace, která se neobnovuje. To je potvrzeno pěti po sobě 
jdoucími výdržnými impulzy, následujícími po posledním přeskoku 
 c)  nedošlo k více než dvěma přeskokům podél vnější izolace, která se neobnovuje; 
 d)  nebyl zjištěn žádný jiný důkaz poruchy izolace (například nedošlo ke změnám ve tvaru průběhu 
zaznamenávaných veličin). 
Pokud dojde k přeskokům a není možné podat během zkoušky důkaz, že k přeskokům došlo  
v obnovující se izolaci, musí dojít po skončení dielektrických zkoušek k demontáži a prohlídce 
přístrojového transformátoru. Je-li zpozorováno poškození neobnovující se izolace, přístrojový 
transformátor nevyhověl zkoušce. 
POZNÁMKA: Pro zkoušení vnější izolace je stanovena aplikace 15 kladných a 15 záporných impulzů. Pokud 
došlo mezi výrobcem a zákazníkem k dohodě o dalších zkouškách pro kontrolu vnější izolace, může být počet 
atmosférických impulzů snížený na tři impulzy každé polarity bez korekce na atmosférické podmínky.  
5.3.1.2  Vinutí s Um  300 kV 
Zkouška se musí provést s kladnou i zápornou polaritou. Aplikují se tři po sobě následující impulsy 
každé polarity, nekorigované na atmosférické podmínky. 
Transformátor vyhověl při zkoušce, když: 
  a)  nedošlo k žádným přeskokům; 
    b)  nebyl zaznamenán žádný jiný důkaz poruchy izolace.  
5.3.2  Zkouška spínacím impulsem 
Zkušební napětí musí mít příslušnou hodnotu podle tabulky 4 podle nejvyššího napětí pro zařízení  
a podle stanovené izolační hladiny. 
Zkouška musí být provedena s kladnou polaritou. Patnáct za sebou následujících impulsů, korigovaných 
na atmosférické podmínky, se přivede na transformátor. Pro venkovní transformátory musí být zkouška 
provedena za deště (viz 5.4). Transformátor vyhověl při zkoušce, jestliže: 
 a) nedošlo k průrazu vnitřní izolace, která se neobnovuje; 
  b)  nedošlo k přeskoku podél vnější izolace, která se neobnovuje; 
 c)  nedošlo k více než dvěma přeskokům podél vnější izolace, která se neobnovuje; 
 d)  nebyl zjištěn žádný jiný důkaz poruchy izolace (například nedošlo ke změnám ve tvaru průběhu 
zaznamenávaných veličin). 
Jestliže dojde k přeskokům a není možné podat během zkoušky důkaz, že k přeskokům došlo 
v obnovující se izolaci, musí dojít po skončení dielektrických zkoušek k demontáži a prohlídce MTP. 
Je-li zpozorováno poškození neobnovující se izolace, musí být MTP považován za nevyhovující 
zkoušce. 
POZNÁMKA: Impulsy, při nichž došlo k přeskokům na stěny nebo stropy laboratoře, se neuvažují.  
5.4   Zkouška za deště venkovních transformátorů 
Pro vinutí s Um < 300 kV musí být zkouška provedena se střídavým napětím průmyslového kmitočtu  
a hodnotou zkušebního napětí podle tabulky 4 v závislosti na nejvyšším napětí pro zařízení, 
korigovaného na atmosférické podmínky. Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
16 Pro vinutí s Um  300 kV musí být zkouška provedena spínacími impulsy kladné polarity a hodnotou 
zkušebního napětí podle tabulky 4 v závislosti na nejvyšším napětí pro zařízení a na jmenovité izolační 
hladině. 
5.5 Zkouška elektromagnetické kompatibility (EMC) – měření rušivého 
vysokofrekvenčního napětí (RIV) 
Požadavky na RIV se vztahují na přístrojové transformátory s Um  123 kV, které se budou instalovat 
ve vzduchem izolovaných rozvodnách. 
Protože rušivé VF napětí může být ovlivněno vlákny nebo prachem usazeným na izolátorech, je 
povoleno před začátkem měření otření izolátoru čistou textilií.  
Musí být dodržen následující postup: 
Přístrojový transformátor vybavený příslušenstvím musí být suchý a čistý a musí mít přibližně stejnou 
teplotu jaká je v laboratoři, ve které se zkouška provádí. Zkouška se provádí za následujících 
atmosférických podmínek: 
Teplota okolí: (10 až 30) °C 
Atmosférický tlak: (0,870·105 až 1,07·105) Pa 
Relativní vlhkost vzduchu: (45 až 75) % 
Zkušební připojovací vedení a jejich konce nesmí být zdrojem rušivého vysokofrekvenčního napětí. 
Aby se zabránilo rušivým výbojům od primárních svorek, je třeba tyto svorky vhodným způsobem 
odstínit napodobením provozního stínění. Doporučuje se použít části trubky s kulovými zakončeními. 
 
 
Obrázek 2 – Uspořádání pro zkoušku elektromagnetické kompatibility 
Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
17 Zkušební napětí se podle obrázku 2 přikládá mezi jednu ze svorek primárního vinutí zkoušeného 
předmětu ( Ca) a zem. Rám, kryt (pokud existuje), jádro (pokud je určeno k uzemnění) a jedna svorka 
každého sekundárního vinutí se uzemní.  
Měřicí obvod musí být naladěný v pásmu od 0,5 MHz do 2 MHz se záznamem měřicího kmitočtu. 
Výsledky se vyjadřují v mikrovoltech.  
Impedance mezi zkušebním vodičem a zemí, ( ZS + (R1 + R2 // RM)) na obrázku 3, musí být  
300 Ω ± 40 Ω s fázovým úhlem nepřesahujícím 20° při měřicím kmitočtu.  
Kondenzátor CS může být také použitý místo filtru ZS; dostačující kapacita je 1 000 pF.  
Filtr Z musí mít velkou impedanci při měřicím kmitočtu, aby se oddělil zdroj průmyslového kmitočtu 
od měřicího obvodu. Vhodnou hodnotu této impedance při měřicím kmitočtu lze nalézt od 10 000 Ω do 
20 000 Ω.  
Úroveň pozadí vysokofrekvenčního rušení (vysokofrekvenční rušení způsobené vnějším polem  
a vysokonapěťovým transformátorem) musí být alespoň 6 dB (nejlépe 10 dB) pod danou úrovní 
vysokofrekvenčního rušení.  
Zkušební napětí se přikládá mezi jednu ze svorek primárního vinutí zkoušeného předmětu ( Ca) a zem. 
Rám, kryt (pokud existuje), jádro (pokud je určeno k uzemnění) a jedna svorka každého sekundárního 
vinutí se uzemní.  
Před vlastním měřením se přiloží napětí 1,5 × Um/√3 a udržuje se po dobu 30 sekund. Potom se napětí 
přibližně po dobu 10 sekund sníží na 1,1 × Um/√3 a na této hodnotě se udržuje 30 sekund před vlastním 
měřením rušivého vysokofrekvenčního napětí. 
Přístrojový transformátor se považuje za vyhovující této zkoušce, jestliže úroveň rušivého 
vysokofrekvenčního napětí nepřekročí 2 500 μV při 1,1 Um/√3. 
5.6   Zkoušky přesnosti  
Typové zkoušky k prověření požadavků uvedených v čl. 2.4.3 v případě transformátorů tříd 0,1 až 1 
musí být provedeny pro každou hodnotu proudu uvedenou v tabulce 2 při 25 % a 100 % jmenovité 
zátěže (s podmínkou, že 1 VA bude představovat minimum zátěže) . Transformátory mající rozšířený 
proudový rozsah větší než 120 % musí být zkoušeny při jmenovitém rozšířeném primárním proudu 
místo při 120 % jmenovitého proudu.  
V případě rozšířeného rozsahu zátěže musí být typová zkouška přesnosti provedena pro 1 VA a pro 100 
% jmenovité zátěže při účiníku 1. Maximální jmenovitá zátěž je v tomto případě limitovaná hodnotou 
15 VA. 
5.7   Kontrola správnosti značení svorek 
Tato zkouška se provádí podle čl. 4.2.   
5.8   Zkouška střídavým napětím primárního vinutí 
Zkušební napětí musí mít příslušnou hodnotu (dle tabulky 4) v závislosti na nejvyšším napětí pro 
zařízení. Doba trvání zkoušky musí být 60 sekund. Zkušební napětí musí být aplikováno na zkratované 
primární vinutí a zem. Zkratované(-á) sekundární vinutí, kostra, obal (pokud je) a jádro (pokud má 
zvláštní zemnicí svorku) musí být spojeno se zemí. 
5.9   Zkouška střídavým napětím sekundárního vinutí a mezi částmi vinutí  
Zkušební napětí 3 kV musí být přiloženo po dobu 60 sekund postupně mezi zkratované svorky každé 
sekce vinutí nebo každé sekundární vinutí a zem. Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
18 5.10   Přepěťová zkouška mezizávitové izolace 
Přepěťová zkouška mezizávitové izolace musí být provedena podle jedné z následujících metod. Pokud 
není jinak dohodnuto, volba jedné z uvedených metod je závislá na výrobci. 
Metoda A:  
Při rozpojených sekundárních vinutích (nebo připojených na zařízení s vysokou impedancí, které 
zaznamenává vrcholovou hodnotu) se na primární vinutí po dobu 60 sekund přivádí sinusový proud  
o kmitočtu mezi 40 Hz až 60 Hz o efektivní hodnotě odpovídající jmenovitému primárnímu proudu 
(nebo jmenovitému zvětšenému primárnímu proudu (viz čl. 2.4.5), jestliže tento proud přichází  
v úvahu). Použitý proud musí být omezen, jestliže zkušební napětí o vrcholové hodnotě 4,5 kV se 
dosáhne před dosažením jmenovitého proudu (nebo jmenovitého zvětšeného proudu). 
Metoda B:  
Při rozpojených svorkách primárního vinutí se musí ke svorkám každého sekundárního vinutí připojit 
na dobu 60 sekund předepsané zkušební napětí o kmitočtu (50 až 400) Hz s podmínkou, že efektivní 
hodnota sekundárního proudu nepřekročí hodnotu jmenovitého sekundárního proudu (nebo 
jmenovitý zvětšený proud). Pokud při tomto kmitočtu bude vrcholová hodnota napětí dosažená při 
jmenovitém sekundárním proudu (nebo zvětšeném proudu) nižší než 4,5 kV, potom toto napětí se 
považuje za hodnotu zkušebního napětí. Jestliže kmitočet převyšuje dvojnásobek jmenovitého 
kmitočtu, může se doba zkoušky snížit pod 60 sekund podle vztahu: 
                        60 )(  frekvence zkušebnífrekvence jmenoviték dvojnásobes zkouškytrvání ,       
nejméně však 15 sekund. 
5.11   Měření částečných výbojů 
5.11.1   Zkušební obvod a měřicí zařízení              
Měřicí zařízení musí měřit zdánlivý náboj Q vyjádřený v picocoulombech (pC). Jeho kalibrace musí být 
provedena po jeho zapojení do zkušebního obvodu. Širokopásmové zařízení musí mít šířku pásma 
minimálně 100 kHz s horním kmitočtem nepřesahujícím 1,2 MHz. Úzkopásmové přístroje musí mít 
svůj rezonanční kmitočet v rozsahu od 0,15 MHz do 2 MHz. Přednostně se doporučuje rozsah 0,5 MHz 
až 2 MHz, ale pokud je to proveditelné, uskuteční se měření při kmitočtu, který zajišťuje nejvyšší 
citlivost. Citlivost musí umožnit detekci částečných výbojů s amplitudou 5 pC.  
POZNÁMKY: 
1.  Rušení musí být podstatně nižší než uvedená citlivost. Známé impulsy, které jsou způsobeny externím rušením, 
se neuvažují. 
2.  Pro potlačení externího rušení lze použít můstkové zapojení. 
3.  Pokud se použije zařízení umožňující elektronické potlačení rušení, musí být dokázáno pomocí změn jeho 
parametrů, že umožňuje detekci opakovaně se vyskytujících impulsů. 
5.11.2   Zkušební postup pro měření částečných výbojů 
Po předzkušebním namáhání podle metody A nebo B se zkušební napětí zvyšuje až na hodnotu 
zkušebního napětí pro měření částečných výbojů podle tabulky 6 a na této hladině se provádí měření 
částečných výbojů po dobu 30 sekund. Hladina částečných výbojů nesmí překročit hodnoty uvedené 
v tabulce 6. 
Metoda A:  
Napěťová hladina se dosáhne při snižování napětí po provedené zkoušce přiloženým napětím 
průmyslového kmitočtu. Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
19 Metoda B:  
Měření částečných výbojů se provede po zkoušce přiloženým napětím průmyslového kmitočtu. 
Napětí se zvyšuje na 80 % zkušebního napětí pro zkoušku přiloženým napětím průmyslového 
kmitočtu, na této hladině se ponechá po dobu nejméně 60 sekund a bez přerušení se sníží na hodnotu 
napětí pro měření částečných výbojů. 
Pokud není jinak stanoveno, volba jedné z uvedených metod je závislá na výrobci. Zvolená zkušební 
metoda musí být uvedena ve zkušebním protokolu. 
6   Prvotní ověření 
Při ověřování měřicích transformátorů proudu musí být provedeny tyto zkoušky: 
 a)  technická prohlídka a kontrola správnosti značení svorek; 
 b)  určení chyb proudu a úhlu transformátoru.  
6.1   Potřebné pomůcky 
Při zkoušení transformátorů se používá toto zkušební zařízení: 
6.1.1   Měřicí sestava  
Měřicí sestava, skládající se z etalonového měřicího zařízení pro vyhodnocení diference chyb mezi 
etalonem a zkoušeným MTP, etalonového měřicího transformátoru proudu nebo etalonového 
proudového komparátoru zátěží transformátorů proudu, pomocných měřicích přístrojů pro měření 
proudu, kmitočtu, zkreslení a z napájecích obvodů s regulací. 
6.1.2   Sestava pro odmagnetování měřicích transformátorů proudu  
Sestava obsahující napájecí zdroj s regulací, ampérmetr, resp. bočník pro měření proudu, dělič napětí 
s voltmetrem k měření vrcholové a střední hodnoty napětí nebo osciloskop. 
6.1.3   Sestava pro určení přídavných odporů přívodních kabelů 
Sestava umožňující měření s přesností 3 % nebo lepší (např. číslicový multimetr s možností 
čtyřsvorkového měření odporů, tj. ve čtyřvodičovém zapojení). 
6.1.4   Zátěže měřicího transformátoru proudu  
Musí být použity zátěže s účiníkem cos  = 0,8 resp. cos  = 1, určené pro daný kmitočet, umožňující 
s odpovídající chybou nastavení jmenovité hodnoty, dané kombinací vlastní zátěže, impedance měřicího 
zařízení a přívodních kabelů. Zátěže měřicích transformátorů proudu (viz článek 2.2.4)  
s hodnotou Z < 5 VA musí mít účiník cos  = 1. Pro měření chyb transformátorů s rozšířeným rozsahem 
zátěže musí být použita zátěž s účiníkem cos  = 1 až do hodnoty Z  15 VA. 
6.1.5   Napájecí zdroje  
Musí být použity zdroje s regulací proudu harmonického průběhu v potřebném rozsahu s odpovídající 
přesností nastavení, stabilitou a zkreslením menším než 5 %.   
6.1.6   Měřič zkreslení  
Pomocí měřiče zkreslení se sleduje tvar křivky proudu, aby zkreslení bylo menší než 5 %.   Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
20 6.2  Podmínky v průběhu zkoušek  
Měřicí transformátory proudu se zkouší při jmenovitém kmitočtu s maximální odchylkou 1 %, při 
harmonickém průběhu proudu, jehož činitel zkreslení nepřevyšuje 5 %, teplotě okolního prostředí 
+15 °C až +25 °C, relativní vlhkosti vzduchu maximálně 75 % a vnějším magnetickém poli do 1 mT.  
6.3   Popis zkoušek 
6.3.1   Mechanické poškození 
 U měřicích transformátorů proudu se kontroluje, zda nejsou mechanicky poškozeny, jejich úplnost, 
správnost a čitelnost údajů na štítku, označení a upevnění svorek.   
6.3.2   Správnost značení svorek 
Při kontrole správnosti značení svorek se zkoušený a etalonový transformátor zapojí v měřicí sestavě 
tak, aby primární proud ve vinutích obou transformátorů procházel stejným směrem (tomu odpovídá 
sériové spojení svorky P2 resp. L etalonu se svorkou P1 resp. K  zkoušeného MTP nebo naopak). 
Sekundární svorky obou transformátorů se připojí ke stejně značeným svorkám měřicího zařízení. 
Pokud při nastavení primárního proudu na hodnotu 10 % I1N je možné měřicím zařízením měřit chyby, 
je značení svorek správné. V opačném případě se MTP vyřadí z dalšího zkoušení. 
6.4   Odmagnetování MTP 
6.4.1   Odmagnetování 
Zkoušené měřicí transformátory proudu se musí před měřením odmagnetovat některou z metod 
uvedených v čl. 6.4.2.a) nebo 6.4.2.b), je-li zřejmé, že MTP byl před měřením zmagnetován. V ostatních 
případech se odmagnetování provádí pouze tehdy, pokud měřené chyby MTP neodpovídají 
požadovaným hodnotám.   
6.4.2   Postup při odmagnetování 
a)  Primární nebo sekundární vinutí MTP (zpravidla vinutí s největším počtem závitů) se připojí na zdroj 
proudu s harmonickým průběhem (realizovaný např. zdrojem napětí a sériovým odporem) 
a jmenovitou frekvencí. Ostatní vinutí musí být rozpojena. Proud napájecího zdroje se zvolna 
zvyšuje, až dosáhne jmenovité hodnoty odpovídající použitému vinutí, nebo až vrcholová hodnota 
napětí na rozpojeném vinutí s největším počtem závitů, měřená vrcholovým voltmetrem, dosáhne  
u provozních transformátorů proudu hodnoty 3 kV. Potom se proud napájecího zdroje zvolna plynule 
snižuje na nulovou hodnotu. Pokud nelze zaručit ideálně spojitý pokles odmagnetovacího proudu 
(např. při použití regulačního transformátoru), je nutné sestavit odmagnetovací obvod tak, aby 
poslední skok na nulovou hodnotu proudu nebyl větší než 0,1 % maximálního proudu při 
odmagnetování. 
POZNÁMKA: Při měření napětí nesmí dojít k zatížení měřicího vinutí proudem větším než 0,1 % jmenovité 
hodnoty. 
b)  Zkoušený MTP se zapojí jako v čl. 6.4.2.a). Napájecí proud se zvolna zvyšuje, dokud vzrůstá střední 
hodnota napětí, měřená na některém dalším vinutí (např. pokud desetiprocentnímu nárůstu 
magnetovacího proudu odpovídá nárůst střední hodnoty indukovaného napětí větší než jedno 
procento), nebo pokud špičková hodnota napětí resp. velikost odmagnetovacího proudu nedosáhne 
hodnot jako v čl. 6.4.2.a). Další postup je obdobný jako v čl. 6.4.2.a).  
POZNÁMKA: Stav, kdy se pracovní bod feromagnetika pohybuje po hraniční hysterezní smyčce, lze orientačně 
určit také pomocí osciloskopu, kdy se při zvyšování magnetizačního proudu podstatně nemění plocha půlvlny 
indukovaného napětí. 
 Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
21 6.4.3   Odmagnetování transformátorů s více jádry 
U transformátorů s více jádry se musí odmagnetovat každé jádro. 
6.4.4   Odmagnetování etalonu 
Etalonový MTP měřicí sestavy se musí při zkoušce odmagnetovat po každém náhlém přerušení proudu 
nebo je-li na základě výsledků podezření, že by mohl být zmagnetován. 
6.5   Určení chyb proudu a úhlu  měřicích transformátorů proudu  
6.5.1  Určení chyb 
Základní uspořádání pro určení chyb měřicího transformátoru proudu je znázorněno na obrázku 3. 
Chyby proudu a úhlu se odečtou na měřicím zařízení sestavy a případně se korigují na chyby etalonu  
a měřicího zařízení. 
 
 
 
 
 Pokud jsou známy chyby etalonu, provede se korekce měřeného transformátoru podle vztahu 
IX = IN + IM , IX = IN + IM, (4) 
kde  IX a IX jsou chyby měřeného transformátoru (%; ' ),  
IN a IN jsou chyby použitého etalonu (%; ' ), 
IM a IM jsou údaje systému pro vyhodnocení chyb (%; ' ). 
Chyby měřicích transformátorů proudu se určují nejprve při maximální hodnotě měřicího rozsahu (např. 
120 %I1N). Pak se pokračuje k nižším hodnotám proudu dle tabulky 2 nebo tabulky 3. Důvodem je 
možnost odmagnetování transformátoru během měření. Dovolené meze chyb MTP v předepsaných 
měřicích bodech třídy přesnosti 0,1; 0,2; 0,5 a 1 jsou uvedeny v tabulce 2, pro MTP třídy přesnosti  
0,2 S a 0,5 S v tabulce 3.  
Chyby transformátoru se měří při zátěži 25 % jmenovité hodnoty zátěže a při jmenovité hodnotě zátěže. 
Sekundární zátěž použitá pro zkušební účely pro všechny třídy přesnosti musí mít induktivní účiník 0,8 
mimo případ, kdy je zátěž menší než 5 VA; v takovém případě se musí použít účiník 1. 
V případě, že má transformátor rozšířený rozsah zátěže, měří se chyby transformátoru při 1 VA a při 
jmenovité hodnotě zátěže. Pro měření chyb transformátorů s rozšířeným rozsahem zátěže se používá 
zátěž s účiníkem cos  = 1 až do hodnoty Z  15 VA. Maximální jmenovitá zátěž je v tomto případě 
limitovaná hodnotou 15 VA. 
 
 
 
 
 
  
  
 
     
kN 
 
 
         
I1 
I2X 
 I2N 
OVĚŘOVANÝ 
MTP 
ETALON 
 ZDROJ 
PROUDU 
KN 
LN 
lN 
 SYSTÉM PRO 
VYHODNOCENÍ 
    CHYB MTP  
P1 
P2 
ZÁTĚŽ 
S2 
S1 
I 
  I 
P 
Obrázek 3 – Základní uspořádání pro určení chyb měřicího transformátoru proudu Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
22 6.5.2   Chyby proudového transformátoru s rozšířeným rozsahem 
U transformátoru s rozšířeným měřicím rozsahem se určí chyby proudu a úhlu při nejvyšší hodnotě 
jmenovitého primárního proudu rozšířeného rozsahu (místo při hodnotě 120 % I1N). Naměřené chyby 
nesmí překročit hodnoty platné pro 120 % I1N. 
6.5.3   Určení chyb u transformátoru s více jádry 
U měřicího transformátoru proudu se dvěma nebo více jádry  se určí chyby proudu a úhlu odpovídající 
vinutím (transformátorům) na jednotlivých jádrech postupně, přičemž vinutí, která nejsou zkoušena, 
jsou spojena nakrátko. Zjištěné chyby musí být v mezích dovolené chyby podle tabulky 2 nebo 
tabulky 3.   
6.5.4   Určení chyb u transformátoru s děleným magnetickým obvodem 
U MTP s děleným magnetickým obvodem je nutno zkontrolovat jeho správné uzavření a zajištění. 
6.5.5   Určení chyb proudových transformátorů s více převody 
U proudových transformátorů s více převody se určí chyby proudu a úhlu při všech jmenovitých 
převodech a pro hodnoty primárního proudu podle tabulky 2 nebo tabulky 3 a typu MTP. Při ověřování 
MTP instalovaných v provozu (zejména VVN) se připouští určení chyb proudu a úhlu jen při převodu, 
pro který je MTP zapojen. 
6.5.6   Požadavky na nastavení primárního proudu a zátěže 
Nastavení primárního proudu v jednotlivých měřených bodech musí být zaručeno s chybou 
nepřekračující 0,5 % jmenovité hodnoty proudu v rozsahu měřených proudů (120 až 20) % a 0,3 % 
jmenovité hodnoty proudu v rozsahu měřených proudů (5 až 1) %. Chyby absolutní hodnoty zátěží při 
ověřování MTP nesmí být větší než 3 % jmenovité hodnoty. Chyby reálné a imaginární složky zátěží 
obecného typu nesmí být větší než 3 % jmenovitých hodnot. 
6.5.7   Chyby proudových transformátorů s příslušenstvím 
Největší dovolené chyby proudu a úhlu nesmí být překročeny u MTP s připojeným příslušenstvím, 
pokud je nedílnou součástí transformátoru.  
6.6   Určení chyb proudu a úhlu  kombinovaných měřicích transformátorů 
6.6.1   Požadavky na chyby proudu kombinovaných transformátorů 
U kombinovaných provozních transformátorů proudu a napětí musí transformátor proudu podle 
provedení vyhovovat podmínkám uvedeným v článku 6.5. 
6.6.2   Vzájemné působení transformátorů 
 U kombinovaných měřicích transformátorů se musí při určování chyb zjistit vzájemné působení obou 
transformátorů: 
 a)  vliv transformátoru proudu na transformátor napětí; 
 b) vliv transformátoru napětí na transformátor proudu. 
6.6.3   Postup při ověření vzájemného vlivu transformátorů 
 a)  Vliv zkoušeného transformátoru proudu na zkoušený transformátor napětí se zjistí tak, že se zjistí 
chyby napětí a úhlu zkoušeného transformátoru napětí: 
   při rozpojených primárních svorkách transformátoru proudu, 
   při primárním proudu 120 %  I1N (nebo při proudu rozšířeného rozsahu) a při 25 % a 100 % 
hodnoty jmenovité sekundární zátěže ZN. Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
23 b) Vliv zkoušeného transformátoru napětí na zkoušený transformátor proudu se zjistí tak, že se zjistí 
chyby proudu a úhlu zkoušeného transformátoru proudu: 
   při rozpojených primárních svorkách transformátoru napětí, 
   při primárním napětí 120 % U1N a při 25 % a 100 % hodnoty jmenovité sekundární zátěže. 
6.6.4   Dovolené chyby vzájemným působením 
Zjištěné chyby proudu, napětí a úhlu kombinovaného měřicího transformátoru při vzájemném působení 
musí vyhovovat podmínkám uvedeným v článku 6.5, stanoveným pro oddělené zjišťování chyb.   
7   Následné ověření 
Následné ověření se provádí stejným postupem jako prvotní ověření podle kapitoly 6. 
8   Přezkoušení měřidla 
Při přezkušování měřidel podle § 11a zákona o metrologii na žádost osoby, která může být dotčena jeho 
nesprávným měřením, se postupuje dle kapitoly 7. Jako největší dovolené chyby se uplatní 1,25násobek 
největších dovolených chyb dle kapitoly 7. 
9   Oznámené normy 
ČMI oznámí pro účely specifikace metrologických a technických požadavků na měřidla a pro účely 
specifikace metod zkoušení při schvalování jejich typu a ověřování, vyplývajících z tohoto opatření 
obecné povahy, české technické normy, další technické normy nebo technické dokumenty 
mezinárodních popřípadě zahraničních organizací, nebo jiné technické dokumenty obsahující 
podrobnější technické požadavky (dále jen „oznámené normy“). Seznam těchto oznámených norem 
s přiřazením k příslušnému opatření oznámí ČMI společně s opatřením obecné povahy veřejně 
dostupným způsobem (na webových stránkách www.cmi.cz). 
Splnění oznámených norem nebo splnění jejich částí se považuje v rozsahu a za podmínek stanovených 
tímto opatřením obecné povahy za splnění těch požadavků stanovených tímto opatřením, k nimž se tyto 
normy nebo jejich části vztahují. 
Shoda s oznámenou normou je jedním ze způsobů, jak prokázat splnění požadavků.  Tyto požadavky 
mohou být splněny i jiným technickým řešením garantujícím stejnou nebo vyšší úroveň ochrany 
oprávněných zájmů. 
II. 
O D Ů V O D N Ě N Í  
ČMI vydává podle § 14 odst. 1 písmeno j) zákona o metrologii k provedení § 6 odst. 2, § 9 odst. 1 a 9  
a § 11a odst. 3 zákona o metrologii toto opatření obecné povahy, kterým se stanovují metrologické  
a technické požadavky na stanovená měřidla a zkoušky při schvalování typu a při ověřování stanovených 
měřidel – „měřící transformátory proudu“.  
Vyhláška č. 345/2002 Sb., kterou se stanoví měřidla k povinnému ověřování a měřidla podléhající 
schválení typu, ve znění pozdějších předpisů, zařazuje v příloze Druhový seznam stanovených měřidel 
uvedený druh měřidel pod položkou 4.1.4 Měřící transformátory proudu a napětí mezi měřidla 
podléhající schvalování typu a povinnému ověřování.  Opatření obecné povahy č. 0111-OOP-C088-18 
 
24 Tento předpis (Opatření obecné povahy) bude oznámen v souladu se směrnicí Evropského parlamentu 
a Rady (EU) č. 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informací v oblasti technických 
předpisů a předpisů pro služby informační společnosti. 
III. 
P O U Č E N Í 
Proti opatření obecné povahy nelze podat opravný prostředek § 173 odst.2 SprŘ. 
Dle ustanovení § 172 odst. 5 SprŘ se proti rozhodnutí o námitkách nelze odvolat ani podat rozklad. 
Soulad opatření obecné povahy s právními předpisy lze posoudit v přezkumném řízení dle ust. § 94 až 
§ 96 SprŘ. Účastník může dát podnět k provedení přezkumného řízení ke správnímu orgánu, který toto 
opatření obecné povahy vydal. Jestliže správní orgán neshledá důvody k zahájení přezkumného řízení, 
sdělí tuto skutečnost s uvedením důvodů do třiceti dnů podateli. Usnesení o zahájení přezkumného řízení 
lze dle ust. § 174 odst. 2 SprŘ vydat do tří let od účinnosti opatření obecné povahy. 
IV. 
Ú Č I N N O S T  
Toto opatření obecné povahy nabývá účinnost patnáctým dnem od dne vyvěšení na úřední desce (§ 24d 
zákona o metrologii). 
 
 
  
 RNDr. Pavel Klenovský v.r. 
 generální ředitel 
 
Za správnost vyhotovení: Mgr. Tomáš Hendrych  
 
 
 
 Vyvěšeno dne:  21. 10. 2019  
Podpis oprávněné osoby, potvrzující vyvěšení:  Tomáš Hendrych v.r. 
Sejmuto dne:  26. 11. 2019  
Podpis oprávněné osoby, potvrzující vyvěšení:  Tomáš Hendrych v.r. 
Účinnost:  5. 11. 2019  
Podpis oprávněné osoby, potvrzující vyvěšení:  Tomáš Hendrych v.r. 