Meso počinje u 12:00.05:30 Errr, ne, kvadrat nije "sastavljen od" točaka. *Sadrži* te točke. Točka samo označava određenu lokaciju unutar tog (već postojećeg) kvadrata. Od točaka se _ne može_ sagraditi površina kvadrata, jer TOČKE SAMA NEMAJU POVRŠINU!!! Površine se mogu napraviti samo od manjih (npr. jediničnih) površina. Inače ne bi bilo razlike između skalara, vektora, pseudovektora i pseudoskalara u Cliffordovim algebrama itd. Postoji razlog zašto razlikujemo te dimenzije, zar ne? :P Smiješnost te izjave lijepo dolazi do izražaja na 06:10 gdje piše zbroj vjerojatnosti za ove bodove. Rekao je u prethodnom predavanju da je vjerojatnost točke 0 (jer nema površine, a mi smo pretpostavili da je površina = vjerojatnost u ovom modelu), i ponovno je ponovio tu pretpostavku u ovom predavanju ovdje. Dakle, ovdje zapravo *zbrajamo 0*! A mi _ne možemo_ dobiti pozitivan rezultat (u ovom slučaju: 1) zbrajanjem nula, koliko god ih zbrojili (bilo 10, 100 ili beskonačno mnogo). Dakle, desna strana ove jednadžbe ne može biti jednaka lijevoj strani i cijela je jednadžba netočna. 06:40 Ne, pogreška nije u ovoj točki. Unija je u redu, sve dok zbrajamo stvarne površine. Greška je u pretpostavci da točka može imati površinu :P07:20 Naravno da mogu! Cantorov argument dijagonalizacije jedan je primjer. Druga je Hilbertova krivulja popunjavanja prostora. Ukratko: da, postoje načini za raspoređivanje točaka na površini, kao iu prostoru, tako da ih navučete na liniju. Drugim riječima, postoje funkcije koje preslikavaju točke na površini (ili u prostoru) na liniju. I ovo je još jedan dokaz da to nije ono što je pogrešno u ovom argumentu. Pretpostavka "točke imaju površinu" je.17:20 Ako je vjerojatnost B jednaka 0, onda smo sami sebi proturječni, jer je "|B" u "P(A|B)" trebalo značiti da se B dogodilo * sigurno*. Dakle, _ne može_ biti 0! Sama izjava da se "B dogodilo" znači da ta vjerojatnost _nije_ 0, i možemo je staviti u nazivnik. Logika, gospodine Titskills :P####[]